abril | 2006 | Eva i les coses petites\nPublicat el 30 abril 2006 per cosespetites\nMolt sovint les cançons ens evoquen inevitablement certes imatges. Jo reconec que el video-clip d’aquesta, em va condicionar fortament a que, cada cop que l’escolto, somio en un viatge pel desert en un cotxe descapotable per una carretera infinita. I … Continua llegint →\nPublicat el 27 abril 2006 per cosespetites\nJa fa uns dies que reflexiono sobre la "zona morta". A la zona morta diuen que hi ha un silenci gairebé total. Ningú habita la zona morta, o gairebé. Diuen els científics que fins d’aquí a 500 anys la zona … Continua llegint →\nPublicat el 23 abril 2006 per cosespetites\nBlood roses back on the street now P.D: Per escoltar la cançó feu clic aquí [@more@] Tweet\nS’allarguen les ombres\nPublicat el 22 abril 2006 per cosespetites\nS’allarguen les ombres; ja és l’hora d’encendre el llum i de fer el sopar; avui toca estofat ranci d’enyorança [@more@] Tweet\nFilòsofs de carrer\nPublicat el 19 abril 2006 per cosespetites\nEntre tanta mediocritat de tan en quan encara es troben vestigis de genialitat [@more@] Tweet\nPublicat el 18 abril 2006 per cosespetites\nDiuen que una flor no fa estiu. Però les floretes… fan primavera! [@more@] Tweet\nPublicat el 11 abril 2006 per cosespetites\n[@more@]Powered by Castpost Tweet\nPublicat el 10 abril 2006 per cosespetites\nL plj l sl ntrn pr n squrd dnn l m l flr s l’mprtn l jrd. Tiro un pessic de sal al poema La pluja i el sol entren per una esquerda donen la mà a la flor i … Continua llegint →\nPublicat el 8 abril 2006 per cosespetites\nQuan jo era petita es varen posar de moda tot tipus de targetes, postals, pòsters i banderoles amb els trets fonamentals dels signes del zodíac. Als del meu signe hi deia sempre, sense excepció, que el meu perfum era el … Continua llegint →\nPublicat el 2 abril 2006 per cosespetites\nAvui he aconseguit superar un repte; he après a utilitzar el castpost! A partir d’ara el meu diari no serà obligatòriament mut i silenciós. I com em fa il·lusió, deixo una cançoneta, perquè si (que ja és una bona raó, … Continua llegint →


Col·lecció de moments: Moleskine gegant- 25 - Finestra verda\ndibuix copiat d'una foto de Doors&windows/instagram\nVa ser un dia difícil, mentre aquell vent tempestuós arrencava la persiana i la feia volar colpejant tot el que trobava al seu pas. Passaven lentament les hores, mentre els vidres acumulaven la pols que duia el vent i es feien cada cop més opacs la vida de fora. La inactivitat, la impotència se'ns menjava l'ànim. Les heures van créixer sobre la terra acumulada pels racons, donant una brillantor que feia temps havia desaparegut. Les fulles lluents van ser l'impuls regenerador. Allò que té més important, la finestra és el buit. El buit encara hi era. sempre hi és. Fem neteja, pintem els ferros rovellats, substituïm la persiana. Tornarà la protecció i la claror a l'àmbit interior.\nEtiquetes de comentaris: Acrílic\nxavier pujol 8 de març de 2017 a les 18:44\nLa finestra verda guarda l'estança\nl'heura verda, la mirada d'esperança.\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 20:58\nUn rodolí, ben cert, l'heura va tornar l'esperança...\nJordi Dorca 8 de març de 2017 a les 18:50\nDiuen que la buidor és l'ànima.\nPerò no ho sé.\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 21:05\nLa buidor és important. No sé si és l'ànima, però és important. Com el silenci, com el temps sense omçlir, l'espai buit com a obert a mil possibilitats.\njoan gasull 8 de març de 2017 a les 19:42\nprimer cal omplir la buidor, amb aquesta plena tot es pot arreglar\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 21:07\nLa buidor o la part buida és molt important per una finestra... omplir i buidar, com tancar i obrir...\nM. Roser 8 de març de 2017 a les 20:48\nM'agraden molt els dibuixos de finestres vistes des de fora...Però també quan des de dins algú dibuixa el que veu a través seu com si fos un quadre,. Hui ha un pintor famós( ara no recordo el nom) que pintava des de les finestres d'una casa, d'un cotxe...Eren quadres on la finestra feia de marc!\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 21:23\nLes finestres sempre tenen encant... no recordo aquest pintor que dius, bé no recordo aquests quadre que dius... no et puc ajudar.\nBon vespre M Roser\nM. Roser 8 de març de 2017 a les 21:07\nEl pintor em sembla que era Zesanne...\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 21:25\nNo recordo aquests quadres de finestres de Cézanne...\nOlga Xirinacs Díaz 8 de març de 2017 a les 21:15\nMolt bones reflexions, Carme. Important és, en aquesta finestra i la persiana, que es pot sortir. Ben acollits en l'interior càlid i amable, sí, però amb un peu a la natura, a la terra. El contrast: una finestra-frontera. I l'heura que se'n vol fer senyora.\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 21:29\nGràcies, Olga! Tens raó, el contrast finestra-frontera, protecció - obertura...\nHelena Bonals 8 de març de 2017 a les 22:14\nEl motiu de la finestra oberta és recurrent en mi. Això que dius que el que té de més important la finestra és el buit és molt profund, és genial. La meva cita de Wittgenstein "En poesia és difícil dir alguna cosa que sigui tan bona com no dir absolutament res", té el seu fonament en aquesta idea. El disseny més bo que he fet mai, el primer, per cert, era una coberta de Una habitació amb bona vista en què no hi passava res, res més que la unió d'estructura i ornament, de coberta i passepartout; la coberta era la vista, el passepartout l'habitació, i la finestra era una abstracció. No sé si m'explico bé.\nCarme Rosanas 8 de març de 2017 a les 22:51\nCrec que sí que t'entenc, o al menys m'ho imagino a la meva manera.\nM'agrada la teva comparació del buit de la finestra i la teva cita de Wittgenstein. Molt encertada!!!\nElfreelang 9 de març de 2017 a les 17:44\nm'encisen els teus dibuixos i els teus mots Carme sempre fan pensar\nCarme Rosanas 9 de març de 2017 a les 19:39\nMoltes gràcies, Elfree!! M'encisa que t'agradin...\nGlo.Bos.blog 9 de març de 2017 a les 22:45\nCom diu la Elfree, els teus textos sempre ens fan pensar. Són simbòliques les teves finestres i aquesta heura que aprofita l'ocasió per créixer i donar alegria i vitalitat.\nAl pati tinc una planta ufanosa que ha nascut a les escletxes de les rajoles. Fa molt de goig!\nCarme Rosanas 10 de març de 2017 a les 22:32\nSón simbòliques, sí, sempre m'agraden les metàfores i parlar de diferents coses a la mateixa vegada. L'heura és tan alegre que ho il·lumina tot.\nEn conec algunes d'aquestes plantes. Tenen mèrit.\nGalionar 10 de març de 2017 a les 16:44\nFa goig el missatge d'esperança del post, Carme, emfatitzant la força de l'aquarel·la! Hi ha dies que sí, que ser positiu és possible. Cal aprofitar-los.\nCarme Rosanas 10 de març de 2017 a les 22:44\nCrec que amb els anys aprenem que ser positiu és molt més possible del que mai havíem pensat. Aprofitem-ho doncs, Montse.


Informació general CAMPUS HANDBOL SARRIÀ 2021 - unioesportivasarria\nINSCRIPCIÓ: descarrega'T aquí i envia’l a promocio@unigirona.cat\nInformació general CAMPUS HANDBOL SARRIÀ 2021\nCAMPUS D'HANDBOL UESARRIÀ\nDel 28 de juny al 30 de juliol, possibilitat d’inscripció total o per setmanes, al Pavelló Municipal de Sarrià de Ter. Per nois i noies d’entre 6 i 16 anys -nascuts entre el 2005 i 2015- que durant l’estiu vulguin seguir millorant i i gaudint de l’handbol. Diferents nivells, d’iniciació a perfeccionament.\nEntitats organitzadores: Unió Esportiva Sarrià i UNI Girona.\nL’Uni Girona i l’Unió Esportiva Sarrià, com entitats organitzadores, aplicaran les mesures sanitàries corresponents de la Covid-19. Més informació a https://www.unigirona.cat/wp-content/uploads/2020/05/CASALS_ESTIU_Protocol_especi%CC%81fic_vfinal-1.pdf\nAquests són els passos a seguir en el procés d’inscripció al Campus d’estiu d’Handbol UESarrià 2021.\nEmplena els formularis amb les dades de cada participant el qual podràs trobar a www.unioesportivasarria.com o (utilitzant l’Adobe Acrobat el podràs emplenar digitalment). Llegeix atentament el qüestionari sanitari i els requisits de prevenció davant el COVID 19 per poder participar. És obligatòria la signatura de la declaració responsable i l’autorització per participar en les activitats per part dels pares dels participants.\nEfectua el pagament del total de l’opció de casal triada mitjançant transferència bancària a: ES31 2100 8133 1422 0003 9720\nEnvia el formulari, el justificant de pagament, foto/escaneig de la targeta sanitària i el llibre de vacunes a promocio@unigirona.cat. En cas necessari, t’atendrem personalment a les oficines del club al pavelló de Girona-Fontajau, (amb mascareta, cita prèvia i sempre seguint les mesures sanitàries adequades).\nUna vegada complerts els passos anteriors, us confirmarem la plaça en la major brevetat possible.\nCondicions de devolució(després del pagament i de la confirmació de la inscripció):\nEn el cas d’enduriment en les mesures de contenció de la Covid-19, on es prohibeixi la realització d’activitats d’estiu per infants, es retornaran íntegrament els imports rebuts per part del club (a excepció de les comissions bancàries).\nUn cop començada l’activitat, en cas de confinaments de grups per simptomatologia o positius de Covid-19, el club descomptarà els protocols de devolució de quotes establerts per l’administració pública de forma proporcional a l’import proporcional corresponent al servei ofert.\nDevolució del 80% de l’import de la inscripció en anul·lacions fins l’1 de juny de 2021.\nDevolució del 50% de l’import de la inscripció en anul·lacions del 2 al 24 de juny de 2021.\nA partir del 24 de juny no es retornaran els diners en cap cas (tampoc en cas de lesió). Si un participant no pot assistir per qualsevol circumstància es podrà modificar la inscripció perquè sigui ocupada per un familiar, amic..


Kane classifica Anglaterra i deixa Espanya fora de la Lliga de Nacions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nKane classifica Anglaterra i deixa Espanya fora de la Lliga de Nacions\nEl davanter completa la remuntada de l'equip de Southgate, que serà a la final a quatre de Portugal\nep 19.11.2018 | 00:05\nHarry Kane s'avança a Milic, supera Kalinic i classifica Anglaterra DAVID KLEIN/reuters\nHarry Kane s'avança a Milic, supera Kalinic i classifica Anglaterra\nLa selecció espanyola no jugarà la final a quatre de la primera edició de la Lliga de les Nacions. Un gol de Harry Kane cinc minuts abans del final del partit d'ahir a Wembley contra Croàcia va donar a Anglaterra el triomf que la classifica per a la fase final de Porto i Guimaraes i, de retruc, confirma el descens dels croats a la lliga B. L'empat hauria classificat el combinat de Luis Enrique per a la cita portuguesa.\nAnglaterra va patir per obtenir la classificació, tot i que va dominar el partit totalment. Després d'un primer xut alt de Rebic, l'allau va caure a la porteria de Kalinic, que va aturar dues rematades de Sterling i una altra de Chilwell. A més, Kane va rematar massa alt. A la represa, els balcànics es van avançar en una gran acció de Kramaric, que va retallar tres vegades els defenses locals abans de superar Pickford.\nEn aquell moment, Anglaterra era qui baixava i va anar a totes. Dotze minuts abans del final, Lingard va recollir un rebot i va enviar la pilota al fons de la porteria de Kalinic. El resultat no beneficiava cap dels dos equips, però ja es veia que si marcava algun equip seria el local, que va obtenir la classificació quan Kane va estirar la cama i va tocar l'esfèrica suficientment per desviar una centrada del lateral Chilwell.\nSuïssa destrossa els belgues\nEl segon equip que es va classificar ahir per a la final a quatre va ser Suïssa, que va derrotar de manera sorprenent Bèlgica per 5-2. Ningú no s'esperava el resultat quan Thorgan Hazard va anotar els dos primers gols visitants. Però, tot seguit, dos gols de Seferovic i un de Ricardo Rodríguez van capgirar el resultat. Elvedi va anotar el quart i el mateix Seferovic el cinquè.\nL'equip estatal derrota Bòsnia en un amistós (1-0). Esports


Entrevista al professor de filosofia autor del llibre 'La resistència íntima', guanyador del premi Ciutat de Barcelona\nPel seu interès i, en uns temps de predomini d'allò políticament correcte, d’actituds conformistes i de pensament feble, pel coratge del seu pensament, donem difusió a aquesta interessant entrevista per al seu coneixement entre el gran públic.\nJosep Maria Esquirol:\nEl bé i la bondat encara són més radicals que el mal.\nEl pensament no és una especialitat, tots som filòsofs. Tots pensem, tots mirem de trobar un sentit a les coses, tots mirem d’orientar la nostra vida. I la filosofia no és altra cosa que això.\nPensar és un diàleg, amb els altres o amb tu mateix.\nL’escola de pensament sens dubte pot ser l’acadèmia, però també és la vida mateixa. L’experiència és una mestra de vida.\nDe vegades el fet de no moure’s gaire no significa tancament. I a vegades el fet de moure’s molt indica un desfici que no sedimenta gran cosa, no cristal·litza pràcticament res de bo.\nEl que costa és parlar de temes de fons amb un llenguatge entenedor.\nNo hi ha avenç. Hi ha profunditat. El coneixement avança, el pensament aprofundeix. Que no progressem no vol dir que estiguem sempre en un mateix lloc.\nPensar té com a objectiu fonamental formar les persones, més que no pas donar l’explicació del món. Què vol dir pensar? Tenir cura de l’ànima; tenir cura d’un mateix i dels altres. A la base del que és el pensament hi ha la formació. Si el més important és la formació de les persones, la pregunta és: ¿què és el més important per donar forma a les persones? I també quina és la forma que es vol donar. I en això el pensament filosòfic hi té molt a dir. El tema de la filosofia com a cura d’un mateix. Per tant, centralitat de l’educació, tota.\nLa cultura no és la vacuna definitiva contra la barbàrie.\nL’ego humil deixa espai als altres.\nJosep Maria Esquirol: “El bé i la bondat encara són més radicals que el mal”\nAl teu exitós assaig ‘La resistència íntima; assaig d’una filosofia de proximitat’ dius que et resisteixes a “l’imperi de l’actualitat”. Doncs ets al plató d’un diari, a l’imperi de l’actualitat. Com et sents?\nPensar és un diàleg. Amb els altres o amb tu mateix.\nI arriba ‘La resistència íntima’, que sento dir-t’ho però és un ‘bestseller’, i t’ha donat el premi Ciutat de Barcelona. Com vius l’èxit, com t’hi resisteixes?\nContra qui escrius? Contra la retòrica buida. Contra les paraules que no tenen gran cosa al darrere. Contra els aparadors. Contra la banalitat.\nEls espais de recer i intimitat formen part de la nostàlgia que les persones senten avui.\nÉs millor una societat de gent reflexiva, que pensa, que no pas una societat de gent banal. Les persones que pensen donen peu a una societat millor, en la qual el camí cap a les formes de justícia i generositat és més elevat.\nFont: Diari ARA, Barcelona, 29/05/2016


Revista de Catalunya | enciclopèdia.cat\nperiodisme period i història hist\nPublicació mensual, editada i fundada a Barcelona (1924) per Antoni Rovira i Virgili.\nNasqué durant la Dictadura de Primo de Rivera com una tribuna d’expansió i de defensa de l’alta cultura catalana. Tenia més de cent planes i hi aparegueren memorables estudis i assaigs d’Antoni Rovira i Virgili, Carles Soldevila, Melcior Font, Josep Pla, Domènec Guansé, Prudenci Bertrana, Joan Sacs, Joan Crexells, Tomàs Garcés, Carles Pi i Sunyer, etc.\nSuspesa per raons econòmiques el 1929, fou represa pel setembre del 1930 (fins al desembre del 1930), sota la direcció de Ferran Soldevila. A banda dels antics i assidus col·laboradors, hi escriviren, entre d’altres, Manuel Brunet, Lluís Nicolau i d’Olwer, Baltasar Samper, i a les seccions de lletres, art i teatre, s’afegiren les d’economia i cròniques dels Països Catalans. Cal remarcar el número dedicat a la proclamació de la República Catalana. Interrompuda novament per les mateixes dificultats, fou represa el 1934 —cinc números—, sota el patrocini de la Generalitat i la direcció, implícita, de Josep Vicenç Foix. Entre els nous col·laboradors cal destacar Andreu Nin, Joan Puig i Ferrater, Josep Maria Miquel i Vergés, Martí de Riquer i Joan Teixidor.\nEls fets del 6 d’octubre de 1934 en privaren la sortida i no retornà fins el 1938 —dotze números d’unes cent cinquanta planes cadascun—, sota el patrocini de la Institució de les Lletres Catalanes, tres directors —Rovira i Virgili, Ferran Soldevila i Jaume Serra i Hunter— i un redactor en cap molt eficaç: Armand Obiols.\nAquesta etapa, tan brillant i de concentració nacional, fou succeïda per cinc números a l’exili —1939-40, París—, patrocinats per la Fundació Ramon Llull, on hom manté el to d’alta cultura i hi ha algunes col·laboracions més de ciències. La Gestapo en destruí el número 99, a punt de sortir i dedicat a Lluís Vives. A Mèxic, aparegué un número triple, 99-100-101 (gener-febrer-març, 1943), publicat per Antoni M. Sbert, exiliat en aquest país, amb col·laboracions de Josep Carner, Pere Bosch i Gimpera, Artur Bladé i Desumvila, Ferran Soldevila, Ventura Gassol, Jaume Serra i Húnter, Antoni Xirau i altres. La represa a París, també gràcies a la Fundació Ramon Llull, tingué només tres sortides (1947), amb Obiols com a coordinador i sense minva de qualitat. Encara aparegué el número 105 a São Paulo (1956), gràcies al col·leccionista de pintura Salvador Riera, per bé que el contingut original fou enviat des de Catalunya, preparat sobretot per Joan Triadú, Max Cahner i Albert Manent, amb col·laboracions de Carles Riba, Josep Trueta, Ferran Soldevila, Jordi Rubió i escrita per Rafael Tasis. El número 106 es publicà a Mèxic (1967), però també fou preparat a Barcelona.\nDesprés del franquisme, al gener del 1986 s’inicià una nova etapa de la revista amb la constitució de la Fundació Revista de Catalunya. Presidida fins el 2011 per Max Cahner, l’objectiu de la Fundació és la creació i el sosteniment de publicacions en llengua catalana i, especialment, l’edició de la Revista de Catalunya. Albert Manent hi tingué també un paper essencial, i n’exercí la funció de director a partir del 2008-09. Posteriorment han ocupat el càrrec Jordi Amat (2011-12), Josep Maria Roig Rosich (2012-15) i Quim Torra (2015-18). El 2018 n’assumí la direcció Agustí Pons. L’any 2016 rebé la Creu de Sant Jordi.


Al llarg dels últims anys, la Mancomunitat de les Valls ha intentat millorar, en la mesura de les seues possibilitats, els serveis en matèria de residus. Darrere han quedat els dies en què es recollia el fem a la porta de casa, per invertir en un desenvolupament sostenible del medi ambient, en una garantia pel manteniment de la natura, del futur i de la vida.\nAçò ha suposat dotar d’una adequada infraestructura els cinc municipis que comprenen la Mancomunitat, que va des d’un contenidor de fem, fins a unes instal·lacions on dipositar, selectivament, tot allò que no és possible tirar al fem (enderrocs, mobles...).\nLa Mancomunitat gestiona el manteniment i la recollida d’un total de 326 contenidors, distribuïts pels cinc pobles de les Valls; 189 per als residus orgànics (fem); 42 per al paper i cartó; 41 per a envasos lleugers i 54 per al vidre.\ninversió de nous contenidors al 2009\nUn altre servei que presta la Mancomunitat és la neteja viària en cada municipi una vegada a la setmana, per mitjà d’una màquina agranadora.\nLa recollida dels residus\nEl fem es fa diàriament, inclosos els dies festius.\nEls selectius (vidre, cartó i envasos) es fa quinzenalment.\nEls voluminosos es trauen la nit del tercer dijous de cada mes, excepte en agost, perquè l’empresa els reculla al llarg del matí del divendres.\nÉs al terme municipal de Quart de les Valls, darrere del parc natural de La Font. L’horari és de dilluns a dissabte, de 8 a 13 h, i de 15 a 18 h, on es pot dipositar:\nRCDs domiciliaris (enderrocs)\nRAEEs (residus aparells elèctrics i electrònics)\nResidus de mercuri (tubs fluorescents)\nOli vegetal, piles i fluorescents\nL’1 de juliol es va posar en marxa el servei de recollida d’oli vegetal, piles i tubs fluorescents pels cinc pobles amb la col·locació d’un contenidor mòbil.\nEls punts de recollida estaran setmanalment a disposició dels veïns de les Valls, els dies de mercat. El calendari serà: dilluns, Benifairó de les Valls; dimarts, Faura ; dimecres, Benavites ; dijous, Quartell ; i divendres, Quart de les Valls. El servei, que funcionarà des de les 8.30 h fins a les 13.30 h, consistirà en un contenidor mòbil.\nLa forma de reciclar és recollint l’oli de fregir i de guisar en qualsevol envàs que tanque hermèticament, evitant llançar les restes de fregir.\nCal assenyalar que aquesta iniciativa pretén reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle ja que actualment és possible valoritzar un residu tan contaminant com l'oli domèstic en un biocombustible net. D'aquest forma fem un pas més per a la lluita contra el canvi climàtic, evitant també la contaminació de les aigües residuals amb l'oli.\nLa Mancomunitat ha creat un lloc de treball de control i manteniment dels contenidors de fem i selectius i la neteja de la zona on estiguen situats, en els cinc pobles, i que suposarà una contínua vigilància per mantenir la salubritat i higiene al lloc on estiguen ubicats i el seu voltant.


Oldwalls Gower Reynolston Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLlanrhidian, Gower, Reynoldston, Reynolston, Regne Unit, SA3 1HA - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Oldwalls Gower\nSituat a Reynoldston, Oldwalls Gower és el lloc perfecte per gaudir de Reynolston i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Oldwalls Gower, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, instal.lacions per a minusvàl.lids, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, habitació familiar.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Pistes de tennis de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Oldwalls Gower és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Reynolston.


MOLÍ DEL CAMÍ DE MAÓ.- (La Foto Quincenal) | RAUXA\nEn prou feina hi vaig pujar fins dalt, son tres plantes, i l’escala roda per dintre tot el moli. Els sostres están mig enfonsats, nomes l’escala que de fet forma part de la pared exterior es sencera.\nComentario por xarbet — noviembre 13, 2011 @ 8:54 pm\nQuina llàstima. A la ria de Pontevedra, hi ha tot un seguit de “sendas de muiños” en aquell cas de molins d’aigua com a mostra de l’aprofitament que de la naturalesa sempre ha fet el pagès.\nAl meu poble hi ha un molí que ha donat lloc a un refrany molt representatiu del fatalisme dels pobres llauradors: “El molí de Montsalvà, quan duu aigua no té gra.”\nComentario por julio navarro — noviembre 14, 2011 @ 4:08 pm


ERASMUS+ Països associats KA107 - ERASMUS+ Països associats KA107 Outgoing - Programes per al PDI - Programes per al PAS i el PDI - Mobilitat i intercanvi - Som internacionals - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » Som internacionals » Mobilitat i intercanvi » Programes per al PAS i el PDI » Programes per al PDI » ERASMUS+ Països associats KA107 Outgoing\nSeccions: ERASMUS+ Països associats KA107\nEl Servei de Relacions Internacionals convoca 6 ajudes econòmiques per finançar visites docents (STA) del professorat de la UIB en el marc del Programa ERASMUS+ Països Associats KA107 de la Unió Europea.\nEls ajuts es destinen a cobrir part de les despeses de viatge i manutenció per impartir docència en universitats de Sèrbia, Bòsnia i Hercegovina, el Marroc i Tunísia. Es podrà sol·licitar com a màxim un ajut per país.\nEl període per fer una visita docent s’estableix entre l’1 de març de 2018 i el 30 de juny de 2019.\n- Tenir una vinculació contractual amb la UIB vigent en el moment de la sol·licitud i durant la implementació de la mobilitat com a docent.\n- Estar adscrit a algun dels departaments o impartir docència als estudis que es detallen a la convocatòria. Es donarà prioritat a les sol·licituds dels professors que ensenyin en els estudis que formen part del projecte.\n- Presentar un acord de mobilitat per a personal docent aprovat per la institució d’origen i la de destinació, on s’especifiqui el compromís d’impartir un mínim de 8 hores de docència durant els 5 dies d’estada.\nDurada del període de docència\nLa durada del període de docència és de 5 dies, i aquests 5 dies han de ser preferiblement consecutius. Les activitats docents han de ser d’un mínim de 8 hores lectives a la setmana.\nEls dies complets de docència impartida s’hauran d’especificar a l’acord de mobilitat definitiu i al certificat d’estada.\nLa Comissió Europea ha establert un ajut europeu com a contribució a les despeses de viatge i manutenció durant el període d’estada del professor, seguint els criteris següents:\nA) Ajut de viatge - Contribució a les despeses de viatge basada en la distància entre la UIB i la universitat de destinació en el país associat on es desenvolupi l’activitat corresponent. Import de l’ajut: 275 € per participant.\nB) Ajut individual - 160 € per dia d’estada (5 dies de treball + un màxim de 2 dies de viatge).\nProcediment per sol·licitar una plaça\nPasses a seguir per sol·licitar plaça:\n1r S’ha d’emplenar una sol·licitud en línia Professorat UIB sol·licitant mobilitats (STA) programa Erasmus+ Països Associats KA107-2017.\n2n Una vegada emplenada la sol·licitud, s’ha d’enviar al correu electrònic erasmuska107@uib.es la documentació següent:*\n2. Certificat del nivell de coneixement d’idioma que es demana a la universitat que se sol·licita (trobareu el nivell requerit a l'AnnexII de la convocatòria).\n3. Proposta d’acord de mobilitat que es desenvoluparà a la universitat que se sol·liciti.\nConvocatòria 2017-18 i 2018-19\nTercera convocatòria 2018-19\nSegona convocatòria 2018-19 (tancada)\ndel 26 de febrer al 28 de març de 2018 14 de maig de 2018 del 15 fins al 17 de maig de 2018\nLlistat de places disponibles i requisits d'idioma: Annex I i II de la convocatòria\nSol·licitud - (nova data per presentar sol·licituds fins el 28 de març de 2018)\nResolució i llistat de candidats seleccionats\nModel acceptació plaça: enviar per correu electrònic a erasmuska107@uib.es abans del 18 de maig de 2018\nPrimera convocatòria 2017-18 (tancada)\nLlistat de places disponibles: Annex I de la convocatòria\nRequisits idioma: Annex II de la convocatòria\nSol·licitud - oberta del 1 de novembre al 27 de novembre (ampliació del termini)\nModel acceptació plaça: enviar per correu electrònic a erasmuska107@uib.es abans del 7 de febrer de 2018\nContracte de subvenció


El ple de Tarragona tomba la moció que volia aturar la construcció d'una escola privada a Boscos\nEl ple de TGN tomba la moció que volia aturar la construcció d'una escola privada a Boscos\nEl Circ dilluns, 25 de gener de 2016\nEl ple de TGN ha tombat la moció per la qual es sol·licitava la retirada de la concessió d’una finca pública a una escola privada d’idiomes que preveu instal·lar-se a Boscos. El text, presentat conjuntament pels grups municipals de la CUP, ERC i C’s, no ha aconseguit sumar cap suport més, i ha comptat amb les abstenció de Convergència i Iniciativa, i els vots en contra del grup socialista, Unió Democràctica i el Partit Popular. En total, el resultat de la votació ha estat de 14 vots en contra, 3 abstencions i 10 a favor.\nUna imatge del solar on és previst que es construeixi la nova escola de Jigsaw British School, a Boscos. foto: circdetarragona.com\nJosep Maria Milà, tinent d’alcalde d’Urbanisme, ha defensat amb fermesa el projecte i ha assegurat que tot i tractar-se d’una inversió privada, l’escola projectada serà de caràcter públic tal i com ho recull el planejament general del projecte. Milà ha comparat la cessió de terrenys públics a mans privades amb el cas de la TAP. El portaveu del grup d’Unió, Josep Maria Prats, ha qualificat l’escola de “valor afegit per la ciutat” i “d’oportunitat”.\nD’altra banda, els partits contraris a la concessió, han argumentat que es tracta d’un greuge per la ciutadania tal com ha destacat Laia Estrada, de la CUP, qui considera que “no es pot regalar terrenys municipals a empreses privades”. Monica Alabart, d’ERC, ha compel·lit a l’Ajuntament a marcar-se com prioritària la defensa de l’escola pública i a mantenir les converses amb els veïns. De fet, aquesta manca de comunicació amb el veïnat també l’han esgrimit des de C’s i s’ha evidenciat amb dos cartells que hi havia entre el públic assistent i on es reclamaven més equipaments públics pel barri.\nAltres propostes desestimades\nTampoc han vist la llum la moció d’ERC per construir un pas soterrat per vehicles a la Plaça dels Carros que segons el seu portaveu, Pau Ricomà, persegueix “apropar la ciutat al mar, deixar de donar-li l’esquena i alleugerir de vehicles el Carrer Reial”. així com la moció de Ciutadans per fer el museu del Nàstic a l’edifici del Banc d’Espanya que no ha aconseguit cap suport més enllà del propi grup.\nMoció de retirar la concessió d'una finca pública a Boscos a una escola d'idiomes\nL'alcalde Ballesteros no entèn el sentit de l'humor de la CUP\nL'Ajuntament de TGN no ha executat cap de les mocions aprovades des de l'inici del mandat


La liberalització de l'AP7 en 2020 reduirà els ingressos municipals en més de 180.000 euros a l'any per l’IBI\nLa pròxima liberalització del peatge de l'autopista AP7, prevista per a l'any que ve, suposarà un nou revés per a les arques municipals: més de 180.000 euros menys que es deixaran d'ingressar per l'IBI que, en l'actualitat, paga l'empresa concessionària pel tram d'autopista que discorre en terme de Vila-real. “Si tot segueix el seu curs com està previst, i sembla que així serà, la concessió de l'AP7 acabarà el 31 de desembre de 2019 i el Govern ha iniciat ja els tràmits necessaris per a la reversió a l'Estat. Una notícia que aplaudim, però que suma un nou minvament d'ingressos a la ja delicada situació econòmica municipal”, valora el regidor de Territori, Emilio M. Obiol.\nEn l'actualitat, els ingressos en concepte d'IBI de l'autopista AP7 superen els 180.000 euros anuals. “Quan la carretera passe de nou a ser de l'Estat, deixarà d'estar subjecta al pagament d'aquest impost, per la qual cosa a les previsions pressupostàries de l’any que ve haurem de restar-li aquesta quantitat”, detalla. En aquest sentit, l'alcalde, José Benlloch, recorda que “aquesta circumstància se suma a altres importants caigudes d'ingressos que està patint el pressupost municipal en els últims anys”. L'actualització del padró d'IBI d'urbana per a resoldre la situació de les parcel·les en sòl no detallat o la caiguda de la recaptació en plusvàlues, amb entre 500.000 i 600.000 euros menys del que es preveia, són algunes de les partides que es veuran minvades. A elles s’afegeixen els 300.000 euros menys previstos en les transferències de l'Estat i la devolució de 200.000 euros de la Participació en els Ingressos de l'Estat (PEU) avançada en 2018.\n“La futura liberalització de l'autopista és una notícia que portàvem reivindicant anys i per la qual, evidentment, ens felicitem. Però és important que siguem conscients que tot té les seues conseqüències i el seu cost. En aquest cas, 180.000 euros menys per als pressupostos de Vila-real, que se sumen a la difícil situació per la qual ja travessen els comptes municipals, després del pagament de 44 milions d'euros per l'herència del PP en empastres urbanístics, els 10 milions que ja hem pagat del préstec milionari o els 9 milions que trobem en factures en els calaixos”, lamenta.


El tripartit solsoní oficialitza que David Rodríguez rellevarà Jounou - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl tripartit solsoní oficialitza que David Rodríguez rellevarà Jounou\nLa número 5 a la llista d'ERC, Clara Agut, s'incorporarà al govern per ocupar la regidoria vacant\ndolors pujols | solsona 16.01.2010 | 01:00\nDavid Rodríguez, ahir d.p.\nDavid Rodríguez, ahir\nEls portaveus de l'equip de govern tripartit de l'Ajuntament de Solsona (ERC, PSC i El Comú) van oficialitzar ahir l'acord pel relleu a l'alcaldia, que assumirà David Rodríguez -tal com va avançar ahir Regió7. Per altra banda, Clara Agut, la cinquena candidata de la llista republicana, ocuparà el càrrec de regidora que queda vacant després de Xavier Jounou. Rodríguez, fins ara regidor d'Acció Social i Ciutadania, serà proposat candidat en el ple d'investidura que s'ha convocat per al dia 23 de gener. El mateix Xavier Jounou havia manifestat la voluntat que Rodríguez fos el seu successor.\nTant la decisió del relleu a l'alcaldia com la de la incorporació de Clara Agut han estat consensuades entre els regidors de la formació republicana amb el suport d'El Comú i el PSC. Aquests canvis al govern municipal es formalitzaran en el ple extraordinari que tindrà lloc d'aquí a vuit dies a les 12 del migdia.\nEls portaveus de tots els grups municipals que formen el govern han coincidit a destacar que aquest relleu es durà a terme amb plena continuïtat "tot i que, malauradament, no podrem comptar amb el Xavier [Jounou]". El portaveu del PSC, Josep Lluís Caelles, ha apuntat la voluntat dels tres grups municipals de "refermar el pacte de govern". En la mateixa línia s'ha manifestat el portaveu d'El Comú, Martí Abella, que ha assegurat que "canvia la persona que el lidera, però no el projecte".\nSi bé el número dos d'Esquerra és el regidor Salvi Nofrarias, aquest ha preferit que fos David Rodríguez el nou alcalde, en gran mesura per "evitar donar una imatge de transitorietat i apostar més pel futur". Nofrarias ha apuntat que no té la intenció d'encapçalar la llista d'ERC en les properes eleccions mentre que Rodríguez no ho ha descartat. Nofrarias, actual regidor d'Hisenda, Administració i Esports, ha volgut puntualitzar que aquesta decisió no té res a veure amb els problemes de salut que el van afectar l'any passat i que "afortunadament ja estan superats".\nJounou va deixar el relleu lligat\nEl mateix alcalde, mort aquest dimecres víctima d'un càncer de pàncrees, va deixar ben lligada la seva successió abans de morir. En la carta de comiat que va escriure, definia al futur alcalde, tot i no citar-ne el nom, com "una bellíssima persona, honrada i ferma" i en qui "diposito tota la meva confiança".\nDavid Rodríguez, de 42 anys, és casat i pare de dos fills. Tècnic superior en Administració de sistemes informàtics, ha treballat com a responsable de magatzem de matrius. Tot i que no ha nascut a Solsona, hi està vinculat des del 1981, quan s'hi va desplaçar per motius d'estudi. Pel que fa a la seva vinculació amb el teixit associatiu solsoní, Rodríguez és soci del Centre d'Estudis Lacetans, el Sol del Solsonès, AMISOL i el Centre Excursionista del Solsonès.\nDes del 2007 ocupa la regidoria d'Acció Social i Ciutadania i és conseller comarcal. Com a representant de l'Ajuntament de Solsona a la junta del Centre Sanitari, Rodríguez s'ha mostrat crític en diverses ocasions amb la nova gestió de l'organisme, iniciada d'ençà de la dimissió de l'antic gerent.\nPolíticament és també secretari d'organització d'ERC al Solsonès. des del 2003.\n"És un repte molt important perquè el Xavier ha deixat el llistó molt amunt". Solsonès\n"Canvia la persona, però no el projecte ni, esperem, les maneres de fer i treballar" . Solsonès\nSolsona viu la festa de Sant Antoni en silenci, consternada per l'òbit de Jounou . Solsonès


El Govern espanyol nega gestions per al retorn de Puigdemont - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 14 d'Octubre de 2021. 12:08h.\n"Nosaltres creiem en la separació de poders"\nLa ministra de Política Territorial i portaveu del Govern espanyol, Isabel Rodríguez, ha afirmat al programa Cafè d'Idees de Ràdio 4 i TVE que l'Executiu de Pedro Sánchez no està fent "cap" gestió per fer possible un retorn de Carles Puigdemont a Catalunya.\nMalgrat les manifestacions de l'expresident José Luis Rodríguez Zapatero, que va apuntar a la necessitat de trobar una solució per fer possible el retorn, Rodríguez ha afirmat que la seva relació és exclusivament amb el Govern. "Aquest senyor està fora del país, no representa cap institució, i l'únic que volem és que la Justícia actuï en els termes que consideri necessaris", ha sentenciat.\nRodríguez ha destacat que el Govern espanyol manté "una molt bona relació amb l'actual president de la Generalitat", Pere Aragonès, i ha afegit que "no correspon" a l'Executiu espanyol al Govern espanyol decidir sobre el retorn de Puigdemont.\n"Aquesta és una qüestió judicial, i tant de bo s'aclareixin tot els termes en tots els àmbits, tant a la justícia espanyola com a l'àmbit de la justícia europea, per donar una solució al problema en termes purament judicials i jurídics, i per tant el govern no té res a afegir ni a dir", ha ressaltat.\n"És una qüestió judicial"


Recuperen una ancora valorada en 6.000 euros que es venia a Internet\nImatge de l'ancora extreta del fons del mar.\nLa peça es trobava guardada en un magatzem de Sant Carles de la Ràpita\nActualitzada 08/04/2019 a les 14:21\nLa Guàrdia Civil ha recuperat una ancora de las segona meitat del segle XVIII o primera del XIX que es venia per Internet.\nEls agents van iniciar una investigació el passat octubre quan es va tenir coneixement de l'existència d'un anunci en una plataforma de comerç online on es venia una ancora per un import de 6000 euros.\nDesprés de diverses comprovacions, van contactar amb el venedor i li van demanar que acredités la seva legal procedència. Aquest no tenia cap tipus de documentació i va al·legar que un familiar seu el va extreure del fons del mar.\nLa Guàrdia Civil va sol·licitar un informe al Departament de Cultura i al Servei d'Arqueologia i Paleontologia de la Generalitat de Catalunya, perquè acredités la seva identificació, catalogació i valoració a fi de corroborar el seu valor històric. Concretament, van determinar que és de la segona meitat del segle XVIII o primera del XIX i que està valorada en uns 6000 euros.\nUn cop rebut l'informe, es va procedir a la presa de declaració en qualitat d'investigat no detingut al venedor i a la persona que el va extreure del fons del mar, per la presumpta comissió d'un delicte d'apropiació indeguda de patrimoni històric. Les actuacions es van traslladar al Jutjat d'Instrucció de Guàrdia d'Amposta i l'ancora va quedat depositada.\nComenta el contingut : Recuperen una ancora valorada en 6.000 euros que es venia a Internet


Tavertet | enciclopedia.cat\nVista general del poble de Tavertet (Osona)\nEs troba al sector de llevant de la comarca, a frec de la cinglera homònima. Inclou l’altiplà triangular del sector SW, delimitat per la riera de les Gorgues, la riera de Balà i el Ter. Limita al NE i l’E amb Rupit i Pruit, al S amb Vilanova de Sau, a l’W amb les Masies de Roda i al NW amb Santa Maria de Corcó.\nEl terme passa la cinglera de Tavertet i s’aboca a la vall del Ter, a l’indret del mas Sulroca o Surroca, sota l’Avenc. Aquesta gran cinglera que separa el Cabrerès de la vall del Ter dóna un encant especial a la població i a una bona part del terme, i ha afavorit el caràcter de lloc d’estiueig i residencial. El territori és accidentat, i les planures o comellars dels masos es troben a frec de cingleres o en repeus o cimadals de muntanyes. Les terres es formaren durant les primeres èpoques del Terciari. Hom destaca la Rocallarga (1 187 m) a les terres de llevant. Drena el sector meridional del terme la cua del pantà de Sau, que recull les aigües del Ter, al qual desguassen el torrent de les Valls, el de les Conques, la riera de Tavertet, formada pels torrentols de les Gorgues, de la Cau i de la Font de la Vena, i la riera de Balà. Biogeogràficament, a les terres amb una major altitud hi ha un predomini potencial de la vegetació eurosiberiana amb un bosc de roure martinenc (Buxo-Quercetum pubescentis), mentre que a les terres més baixes apareix l’estatge mediterrani més eurosiberià dominat per l’alzinar muntanyenc (Quercetum mediterraneo-montanum). Bona part del terme és inclòs dins l’espai natural del Collsacabra.\nEl municipi comprèn, a més del poble Tavertet, cap administratiu, la caseria de Sant Bartomeu Sesgorgues i la urbanització del Pla del Castell. També s’hi troba l’antiga demarcació parroquial de Sant Miquel de Sorerols i un nombre important de masos.\nUna carretera local uneix el poble de Tavertet amb el poble de Santa Maria de Corcó, on connecta amb l’antiga carretera comarcal C-153 de Vic a Olot. L’accés per aquesta carretera que ve de Santa Maria de Corcó dóna una visió extraordinària de l’engorjat de la riera de Balà, amb l’encalmament del pantà de Sau al seu fons i l’abrupte penyal del puig de la Força retallant l’horitzó; des-prés del torrent de Baumadestral i la típica casa de la Corbera, adossada a un gran roc desprès de la muntanya, es fa visible el gran fondal de la riera de Balà, entre enormes precipicis tallats en vertical que separen l’indret de les Baumes de Balà del Pla Castell. Poc abans d’arribar a la població, en una raconada abans de travessar la riera de Tavertet, hom té una nova visió de cimals coronats per grans penyes i vells masos, encastats a les penyes, com el Sunyer de Dalt, o situats sobre un penyal, com la Torre, i el fons on sobresurt, en un puig encinglerat, la silueta de la capella de Sant Corneli. Altres pistes i camins comuniquen els diferents indrets del terme.\nEn els fogatjaments del segle XIV posteriors al 1370 figuren 20 focs, que es mantenien el 1553. La població assolí un conjunt de més de 400 h, que al principi del segle XIX passaren del mig miler. En el primer cens modern de població hom constata l’inici d’una davallada, i el 1900 la població arribà als 403 h. La petita revifalla de les primeres dècades del segle XX no es mantingué i entre el 1950 i el 1960 la població va perdre un centenar de persones. El despoblament s’acusà durant els anys posteriors i continuà perdent població les dues dècades posteriors. Tot i que durant la dècada del 1980 i la del 1990 s’anà recuperant, el creixement fou força lent: 97 h el 1981, 132 h el 1991 i 146 h el 2001. L’any 2005 s’arribà a 151 h.\nPel que fa l’economia, bona part de la població treballa en el sector dels serveis i en l’agrari. La superfície de conreu no és la més destacada, ja que tenen més importància les superfícies de pastures permanents i el terreny forestal. Els pirncipals conreus són el farratge i els cereals (ordi). D’altra banda, la ramaderia es dedica sobretot a la cria de bestiar porcí i boví.\nFinalment, cal destacar que tot i no comptar amb gairebé cap tipus de servei sanitari ni educatiu, el municipi de Tavertet s’ha servit de la riquesa del seu entorn per a potenciar un seguit d’activitats relacionades amb la natura i l’esport. Disposa d’establiments d’allotjament.\nEl poble de Tavertet (870 m i 119 h el 2005), arran de cinglera, és format per tres carrerons d’antigues cases (algunes reformades), un hostal, el Mas Jofre en un extrem i l’església amb l’absis a frec de cingle. La part vella ha mantingut l’aspecte tradicional, amb els murs de pedra i les llindes treballades. Té un caràcter rural, tot i que moltes cases s’han convertit en segona residència.\nFaçana principal de l’església de Sant Cristòfol de Tavertet\nL’església de Sant Cristòfol de Tavertet, inicialment composta per una sola nau romànica, amb dos arcs torals de reforçament i un absis decorat amb arcuacions cegues i lesenes, correspon segurament a l’esmentada el 1070. A la fi del segle XII o principi del XIII hom li afegí a l’extrem de ponent una torre campanar, que s’uneix per un pont a la rectoria, i al principi del XVII, una segona nau a la banda de tramuntana, unida a la primitiva per grans arcs i coberta amb voltes d’ogiva. Un segle més tard fou feta la sagristia i un altar o capella a migdia. L’absis que havia estat sobrealçat, i l’aparell romànic, han estat restaurats. Conserva una antiga i valuosa imatge gòtica d’alabastre de Santa Maria, dita antigament la Verge del Cor, datada al principi del segle XV.\nEl poble de Tavertet s’ha convertit en un centre d’interès turístic, tant per la vegetació i els paisatges que l’envolten com pel seu interès històric i arquitectònic. S’hi pot visitar el Museu de Tavertet on es guarden restes arqueològiques i peces antigues de valor etnològic.\nLes principals festes que se celebren al poble de Tavertet són els Goigs del Roser i la Rifa dels Ous, per Pasqua, la festa major el darrer diumenge del mes d’agost i l’aplec a l’ermita de Sant Miquel de Sorerols el segon diumenge de setembre, celebració iniciada el 1975.\nLa caseria de Sant Bartomeu Sesgorgues (32 h el 2005) es troba al NW del terme, sobre l’engorjat de la riera de les Gorgues. L’església, documentada el 1068 i el 1070, fou parròquia fins a mitjan segle XV, i unida com a sufragània a la de Sant Martí Sescorts a causa del despoblament, recuperà la independència el 1878.\nL’església de Sant Bartomeu Sesgorgues és un edifici romànic del segle XII, modificat quan hom afegí altars laterals, als segles XVII i XVIII. La nau central recorda la primera nau romànica amb arcs torals i un absis que sobresurt poc a causa de la modificació de la testera. L’apuntament de la nau fa creure que fou refeta, potser a causa dels terratrèmols ocorreguts l’any 1425. La rectoria propera és aproximadament del 1855.\nSant Miquel i Santa Cília de Sorerols i el santuari de Sant Corneli\nL’església de Sant Miquel de Sorerols, en un pujolet proper a la muntanya on hi ha les restes de l’antic castell de Sorerols, al sector occidental del terme, és accessible des del mas Sobiranes. Fou consagrada el 1091, substituint una primitiva església documentada el 1061. El despoblament s’inicià ja al segle XIV. És un edifici aïllat i molt vistent compost per una nau acabada en absis, ornat amb lesenes i arcuacions cegues continuades al principi de la nau, amb el portal a la banda de migdia, on s’obren també dues finestretes romàniques. El mur de ponent té un ull de bou i un petit campanar d’espadanya. Fou acabada algun temps després del cos principal.\nL’església de Santa Cília de Sorerols, a l’antic terme de Sorerols, al SW del municipi, mirant a la vall de Sau, té adossades les restes d’un antic mas, del 1685. Existia l’any 1061, i tingué culte fins poc després del 1700. Conserva sencera la nau, clivellada a la volta, amb l’absis mutilat.\nEl santuari de Sant Corneli, de la parròquia de Tavertet, és al N del poble, al cim d’un petit puig voltat de timberes sobre el mas Novelles d’Avall. La capella existia ja al segle XIII, però l’origen pot ser molt més remot. La nau allargada, rectangular, és de tradició romànica, amb atri i porta a la banda de ponent, obra segurament de Josep Novelles feta el 1717 i el petit campanar és del 1868.\nVista del mas de l’Avenc (Tavertet)\nEntre les masies del terme cal destacar, el casal de l’Avenc, documentat el 1292, és prop de la cinglera. Al sector de Tavertet, la Perereda, amb una notable torre de defensa quadrada i porta adovellada i porxada amb galeries al primer pis, documentada al segle XVI; la Corbera, arrecerada en un gran penyal; Crous, sobre una roca; les Baumes, potser origen del cognom Balmes, casal de pedra amb una porta adovellada i una gran balconada coberta en un annex, restaurada com a residència temporal; el Sunyer de Dalt, prop d’unes balmes que foren habitades, especialment les de Collsaplomera, unit per un call i escales al Sunyer de Baix, també amb balmes notables troglodítiques. Altres masies, fetes als segles XVII-XVIII, són Novelles d’Amunt o Novelliques, Novelles d’Avall, la Cau, Monteis, el Pontí i Rajols.\nAl sector de Sorerols hi ha la gran masia de Sobiranes, documentada des del 1138, de la primera meitat del segle XVIII, amb una bonica finestra gòtica conopial, i el Noguer, casal de la fi del segle XVII. Al sector de Sesgorgues es destaca el gran casal de Desvilar, blasonat, conegut des del segle XI. L’arxiu sencer es conserva al mas Muntanyà de Seva. Els Vilar, o Desvilar, eren cavallers i donzells que tingueren molt de temps el domini civil de la quadra de Sant Bartomeu.\nEl mas Arau, refet el 1617, té un caràcter encara més ferreny, amb portal adovellat i torricons de defensa als angles i el mas Tresserres, fou refet el 1738, amb la capella de Santa Cecília en record de l’esmentada església de Santa Cília de Sorerols. Destaquen també els masos del Villaret de Dalt i el Villaret de Baix, el Monner, el Llobet, Mierons i les Conques.\nL’orografia peculiar de l’indret amb grans cingleres i balmes ha fet de Tavertet un hàbitat idoni des de temps prehistòrics, com ho demostren les excavacions que han donat a conèixer sepultures megalítiques, tombes antropomorfes o cambres d’urnes. A la part N del santuari de Sant Corneli s’ha excavat un dolmen, i hi ha restes de poblament antic.\nDins el terme hi ha altres restes prehistòriques i protohistòriques, com les tombes antropomorfes de l’Avenc i de prop de Rajols, i la vella muralla que tancava Pla Castell, amb ceràmica neolítica i més tardana. Un dels indrets més bonics és el puig de la Força, penyal solitari prop de la unió del Ter amb la riera de Balà, al qual s’accedeix per un camí que voreja el massís de Pla Castell, on hi ha el mas Castell. Al cim hi ha abundants parets, restes d’una cambra i una cisterna, totes elles edificacions romàniques dels segles XI o XII, i ha estat identificat amb el castell Cornil, que al segle X dominava la vall de Sau i que decaigué des del segle XI.\nProp de Tavertet, sobre un penyal, es dreça la Torre de la Vall, torre quadrada documentada el 1342,que es troba sobre un gran roc de 3 m que fa de sòcol, amb un mas adossat als seus peus, bastit el 1667. Fou anomenada també la Torre de la Guàrdia. Hom destaca l’avenc de la Bora Fosca, amb un llarg corredor continuat per galeries, amb espectaculars estalactites, interessant des del punt de vista espeleològic i entomològic. La cova del Forat del Vent, una de les coves més llargues del món excavada en terreny de gres, és oberta per un riu subterrani i la seva boca principal és al mig del serrat del Vent. El riu és el que dóna lloc a la font del Gorgàs.\nEl domini dels senyors de Rupit sobre el terme de Tavertet s’estenia només a la parròquia de Sant Cristòfol; la primera notícia és del 1070, quan els vescomtes d’Osona-Cardona, senyors de Rupit, infeudaren a Guillem Umbert dues cavalleries de terra que tenia Ramon Miró de Tavertet, exceptuant-ne l’església de Sant Cristòfol. Abunden després les notícies sobre el terme i els seus senyors immediats, els Tavertet, feudataris dels senyors de Rupit. Emparentats estretament amb els Sau al segle XIII i al principi del XIV, s’uniren amb els Malla a la fi del segle XIV. Dels Malla passà als Savassona, antics castlans dels castell de Rupit, que en foren senyors jurisdiccionals des de lrany 1518, i el seu escut presideix l’antiga casa del comú.\nEl sector de l’antiga parròquia i castell de Sorerols, documentats des del 1081, formà una jurisdicció a part sota els cavallers cognomenats Sorerols i els Malla, antecessors dels Malla, senyors de Tavertet. Més tard fou de les famílies Santvicenç i Rovira, fins que el 1587 fou comprat per Antoni Vila i de Savassona, baró de Savassona, per mitjà del qual s’uní a l’administració i més tard al municipi de Tavertet. La fusió de la major part del terme de Sant Bartomeu Sesgorgues es va fer per adquisició del domini de l’antiga quadra de Sant Bartomeu pels barons de Savassona ja entrat el segle XVIII.\n111 h. (2019)\nTavertet en xifres (IDESCAT)


S’inicia la 8a Fira d’Automoció de Xàtiva – Blog Ajuntament de Xàtiva\nPublicat 7 Juny, 2019 · Actualitzat 7 Juny, 2019\nAquesta fira dedicada a l’automòbil estarà fins diumenge 9 de juny a l’Albereda Jaume I i, per primera vegada, en part de l’Avinguda Selgas\nXàtiva, 7 de juny de 2019.- La Fira d’Automoció organitzada per Adexa, l’associació d’empresaris de Xàtiva i la Costera, ha sigut inaugurada hui per l’alcalde Roger Cerdà i la directiva d’Adexa i Adexauto. La fira està ubicada des de l’Albereda Jaume I (altura de Correus) fins al Gran Teatre, agafant així, per primera vegada, part de l’Avinguda Selgas i ampliant-se fins als 9.000 m2 l’espai per als quasi 600 cotxes que estaran exposats durant aquests tres dies. A més a més, la fira ha incrementat la participació fins a les 30 marques automobilístiques, i ofereix importants descomptes en els vehicles exposats, que seran nous, de Km 0 i d’ocasió.\nAmb aquesta fira, recuperada en 2018 després de 6 anys, i la recuperació del Concurs Popular d’Arrós al Forn, Adexa comença una nova etapa de potenciament de l’economia local, després d’un període d’esforç per estabilitzar l’associació, i de col·laboració amb l’Ajuntament. La intenció tant de l’associació com de l’Ajuntament és de col·laborar constantment i treballar colze a colze per impulsar l’economia local de la ciutat amb l’objectiu de recuperar i ampliar el nivell comercial i industrial de la ciutat.\nCerdà ha felicitat a Adexa per l’organització d’aquest esdeveniment i ha apuntat que «Xàtiva va a ser aquest cap de setmana l’epicentre de la comarca» així com ha desitjat que la fira siga productiva per a les diferents empreses que hi participen.\nNotícia següent Bases de la XV Biennal Internacional de Gravat Josep de Ribera\nNotícia anterior 1.147 xiquets i xiquetes participen en la campanya d’animació lectora de la biblioteca


Habitatge sostenible: La tecnologia per a eliminar la humitat ascendent - Bio Eco Actual\nHome Bioconstrucció - Habitatge Sostenible Habitatge sostenible: La tecnologia per a eliminar la humitat ascendent\nHabitatge sostenible: La tecnologia per a eliminar la humitat ascendent\nLa humitat ascendent per capil·laritat és una patologia freqüent en habitatges antics amb absència d’aïllament entre el terreny i els fonaments. Les molècules d’aigua tenen la característica de romandre unides per la força de cohesió a altres molècules de materials diferents, que sumat a la porositat dels materials de construcció converteixen als habitatges en veritables esponges absorbents.\nA més hi ha una alteració elèctrica en el mur que influeix en les molècules d’aigua. Els murs funcionen com una bateria amb una diferència de tensió elèctrica que pot variar de 50/60 mV a 400/600 mV. Amplificant l’ascens de la humitat fins a 100 vegades!\nEls murs humits perden fins a un 80% de capacitat aïllant causant grans pèrdues tèrmiques\nLa humitat capil·lar és responsable del deteriorament dels immobles i si no es soluciona, poden tornar-se inhabitables. Una humitat molt alta en l’aire tendeix a reduir el confort de vida: les olors desagradables apareixen en l’aire, la roba, cortines, mobles, etc. La floridura a les parets és un problema encara més gran, les seves espores són molt volàtils i al respirar-les poden introduir-se en el tracte respiratori i així causar una sèrie de malalties greus com ara refredats, al·lèrgies, infeccions pulmonars, etc.\nL’estètica finalment és el problema visual que es produeix amb la pintura, sals i el despreniment del revestiment que es repeteix de forma contínua fins i tot després de realitzar reparacions i renovacions, degut a que no ha estat detingut mai el flux d’humitat.\nAfortunadament, la física ha desenvolupat una tecnologia que soluciona permanentment el problema, una tecnologia que a nivell europeu porta anys funcionant. En comptes de posar una barrera a l’aigua, s’ha incidit en l’arrel del problema: anul·lar la capacitat de l’aigua d’ascendir pels capil·lars del mur.\nLa física ha desenvolupat una tecnologia que soluciona permanentment el problema\nMitjançant un sistema electro-físic, proveeix al conjunt de l’edifici d’una protecció que inverteix el flux de corrent que transporta les molècules d’aigua des del terreny cap als murs simplement anul·lant la tensió elèctrica. D’aquesta manera la humitat present a l’edifici torna al terreny per gravetat, garantint l’assecat de tots els murs afectats per la humitat per capil·laritat, desapareixen les olors a humitat, es redueix la humitat relativa de l’aire, augmenta la capacitat d’aïllament tèrmic de les parets i conseqüentment es redueix el consum d’energia aconseguint fins a un 5% d’estalvi en calefacció.\nAutor: Jorge Martínez, Arquitecte Tècnic, Especialitzat en rehabilitació, restauració i gestió del patrimoni i edificacions construïdes\nBio Eco Actual Gener 2018\nBioconstrucció - Habitatge Sostenible\nEnergia solar: tot el que cal saber sobre la seva instal·lació\nEl tadelakt, tècnica tradicional d’arrebossat de calç marroquina\nHabitatge sostenible: la pedra seca\nBioconstrucció: La Tàpia\nHabitatge sostenible: La palla\nGenerar la energia que precisem. Una realitat o un somni?


Dones de pel·lícula: Camille i Juliette – Cinema i altres urgències\nPosted on 2 Abril 2017 2 Abril 2017 by Judith Vives\nFa uns dies vaig llegir que finalment s’ha obert un museu dedicat íntegrament a la figura i obra de l’escultora Camille Claudel, el nom de la qual ha anat sempre lligat al d’Auguste Rodin. Aquest museu està ubicat a Nogent-Sur-Seine, la ciutat on l’artista va viure i es va començar a formar.\nClaudel va ser alumna i amant de Rodin i el seu nom sempre ha quedat tapat pel de l’escultor, si bé la influència va ser mútua i hi ha qui assegura que part de l’obra de Rodin podria tenir la mà directa d’ella. La història entre ells dos va tenir un final tràgic, i Claudel va entrar en un estat de crisis nervioses que van desembocar en el seu ingrés en un sanatori mental, del que ja no va sortir mai.\nLa notícia del museu m’ha recordat que la figura de Camille Claudel ha estat abans reivindicada al cinema amb un parell de pel·lícules interessants. Una d’elles és La pasión de Camille Claudel (1988), amb Isabelle Adjani i Gerard Depardieu, que reconstrueix la relació entre els dos artistes.\nLa pel·lícula que vull destacar avui és Camille Claudel 1915, del director Bruno Dumont, amb Juliette Binoche de protagonista.\nLa pel·lícula té lloc l’any 1915, quan Camille Claudel és internada per la seva família en un asil de malalts mentals al sud de França. Aïllada de tothom, Camille renuncia al seu art i es passa els dies a l’espera de la visita del seu germà, l’escriptor Paul Claudel.\nPrimer de tot, per la recuperació i visualització d’una dona artista i en concret de la figura de Camille Claudel.\nSegon, perquè retrata amb molta cruesa el preu que van haver de pagar moltes dones que van intentar ser independents i lliures per fer la seva vida i el seu art. En el cas de Claudel, les conseqüències van ser que la seva família la va internar en un manicomi on es va estar reclosa durant 30 anys. Ja no va tornar a treballar mai més com a escultora.\nTercer, per l’elecció de Juliette Binoche com a actriu protagonista, desmentint aquell tòpic –bastant real- que diu que no hi ha papers interessants per les actrius a partir de determinada edat.\nA més, la carrera de la Binoche és exemplar pel tipus de papers que tria, arriscats i valents, molt lluny del que podríem esperar d’una actriu tan associada al glamur i que ja no necessita demostrar res més perquè tota la seva filmografia parla pel seu talent. Trobem un exemple en aquesta Camille Claudel 2015, que està rodada en un sanatori mental real i tota la gent que acompanya la Binoche són autèntics pacients amb malalties mentals.\nPodeu veure la pel·lícula a Filmin.\nEntrada anteriorBella, queer i naïf\nSegüent entradaTeixir, una activitat moderna, social i solidària\nUn pensament sobre “Dones de pel·lícula: Camille i Juliette”\nBusqueu Rodin a la wikipèdia – Cinema i altres urgències\t 27 Agost 201815:04\t Respon\n[…] Recupereu la pe·lícula sobre Camille Claudel de Bruno Dumont amb la Binoche. Molt més […]


Festa de l’arbre – Sala de Lectura Antoni Margarit\nFesta de l’arbre a Sant Cugat Sesgarrigues\nEL MAGRANER. UN ARBRE DE LA MEDITERRÀNIA\nA continuació us deixem el text que la Sala de Lectura va llegir el dia de la Festa de l’Arbre per tal d’aportar un element cultural més a aquesta tradició santcugatenca.\nSant Cugat Sesgarrigues. Plaça Anselm Clavé.\nRedactat i llegit per M. Àngels Tenas Cuscó\nEl magraner, l’arbre que avui plantem celebrant la festa de l’arbre, és un fruiter que junt amb l’olivera, la vinya, la figuera i l’ametller conformen el paisatge de casa nostra. Són plantes que resisteixen bé la sequera i s’adapten al terreny de la mediterrània.\nEl magraner, com els altres citats, té la seva història.\nLa fruita del magraner es coneix d’ençà dels egipcis (2500 aC). Ells enterraven les persones amb una magrana per desitjar-los abundància a l’altra vida. Per altra banda, es creu que foren els cartaginesos qui la van introduir a la regió mediterrània arran de les guerres púniques i, per això, el nom científic de la magrana és Púnica granatum. Els grecs i romans atribuïen la plantació del primer magraner a la deessa de l’amor Afrodita. Ells van incorporar aquesta fruita a la seva dieta habitual.\nA l’Orient Llunyà (l’est d’Àsia, Xina, Taiwan, el Japó, Corea, les Filipines) la magrana està vinculada a la fertilitat. I per aquest motiu es regalen magranes als nuvis per desitjar-los molta descendència.\nEl magraner que plantarem, amb branques un xic espinoses cobertes de fulles lluents, anirà creixent lentament i es transformarà en un arbret bonic i de valor ornamental. Ja ens va bé pel lloc que ocuparà en aquesta plaça dedicada a Anselm Clavé (qui fou el creador del moviment coral a Catalunya) la persona que va introduir la cultura musical als pobles petits com és el cas del nostre. Les persones necessitem tant els aliments pel cos com la música per l’ànima. La música ens acompanya sempre en la vida, està arreu. També els arbres fan música amb els xiuxiueig de les seves fulles, amb el frec de les branques, amb el piuleig dels ocells que hi fan estada. Així doncs, el nostre magraner també farà música!\nA principis d’estiu veurem les seves flors solitàries, grosses i molt vistoses que es transformaran en magranes per a ser collides a la tardor. I anirà passant cada any seguint el cicle de la natura.\nA vegades ens costa menjar la magrana, potser perquè extreure els grans precisa temps i una mica de paciència. Quan ens els posem a la boca experimentem que la part externa és sucosa mentre que la interior és seca.\nEs una fruita que combina perfectament amb gelats, iogurts i formatges. Un exemple n’és la copa de magrana amb tarongina i gelat de iogurt.\nLa magrana també és un ingredient en la cuina creativa afegint grans de magrana a les amanides verdes.\nSabeu quants grans té una magrana d’un magraner? Els heu comptat alguna vegada?Animeu-vos-hi! Si voleu saber quants grans té, colliu -ne una i compteu els grans. Tants grans com tindrà, en tindran totes les altres magranes de aquell mateix magraner.\nI de les endevinalles, què en sabem?\nSóc un xic dura de pell\ni estic ben plena de grans.\nPorto corona de rei\ni agrado a petits i grans. Qui sóc?\nPer fora duc vestit verd,\namb botons que llencen\nels qui em mengen. Qui sóc?\nI que ens diuen els refranys?\nMagraner vora el camí\ni ple de magranes:\nsegur que són agres.\nTambé algunes cançons, com la de Dàmaris Gelabert, ens parlen de la magrana:\nEls poetes més clàssics, en els seus versos comparen els grans de la magrana amb els robins, una pedra de color vermell intens, preciosa.\n[Les] flamejants magranes\nmil magranes riuen amb coratge\nla boca oberta plena de robins.\nLa magrana badada, en la polsosa\nvoravia del camí! Quin desperdici\nde robins que s’esmicolen trèmuls,\nTono Fornes (1955)\nExplorant el món de les magranes descobrim què tots els pobles que l’han conegut li han atribuït nombroses propietats: els extractes de magrana ens ajuden a lluitar contra l’envelliment cel·lular, a prevenir determinades malalties i a millorar la salut cardiovascular.\nCamp de magraners a Elx\nI on es conrea ?\nPer l’alta necessitat de calor que té el magraner, és habitual el cultiu a Elx i en general a la zona sud del País Valencià. Als pobles de les muntanyes costaneres valencianes encara podem trobar alguns magraners centenaris.\nA Mallorca, amb les magranes agres solen preparar una salsa per acompanyar el rostit de Nadal. Per digerir els torrons de Nadal també es recomana unes postres on les magranes són l’element principal: desgraneu les magranes i afegiu-los un bon suc de taronja, un parell de cullerades de sucre i una branca de canyella, ho poseu en una fruitera en la nevera i ho serviu fresc.\nAh! i aquí no s’acaba tot. En el món de les arts també hi trobem la magrana.\nQuè passa cada 15 d’agost en la representació escènica del misteri de l’Assumpció a la població d’Elx?\nL’escena de la baixada del núvol, presentada en forma de magrana daurada que s’obre en gallons i que davalla del cel, és un dels moments més importants de l’obra. En l’interior de l’artifici, la magrana, hi ha l’àngel, que, entre el sonar de l’orgue, campanes i efectes lluminosos, fa una aparició celestial que causa sorpresa a tots els qui acudeixen per primera vegada a la Festa.\nPer a finalitzar aquest recorregut a l’entorn del magraner que, en nom de la Sala de Lectura Antoni Margarit he compartit amb vosaltres, fem un reconeixement als nens i nenes i mestres de l’escola que han estat treballant per idear el mural que junt amb el magraner ens portarà a recordar el 2019 com l’any del centenari de la coral el Raïm. Un mural dedicat a la coral El Raïm de Sant Cugat Sesgarrigues, a tots els cantaires, homes i dones de Sant Cugat que al llarg de cent anys han empleat part del seu temps a l’assaig i aprenentatge de cançons, a organitzar l’escola de música i ensenyar als més petits, entre altres activitats culturals.\nEns hem de felicitar tots plegats desitjant que tant el magraner com el mural perdurin i siguin testimoni del nostre temps, un temps que, amb les seves circumstancies, el fan únic i irrepetible.\nSant Cugat Sesgarrigues. El bosquet del polígon.\nHem plantat una figuera, un arbre de la nostra cultura, mític i entranyable de tota la mediterrània. Forma part de la trilogia del camp, juntament amb el garrofer i l’ametller. Si busquem en un llibre de refranys o a internet, en trobarem un reguitzell que parlen d’aquest fruit, refranys divertits i curiosos reflex de la cultura popular de casa nostra. És un arbre que ha estat lloat i glosat per camperols i caminants, per escriptors i poetes, tan pels seus dolços fruits, amb un gran ventall de varietats formes i colors, com per la seva voluptuosa ombra que formen les branques i fulles.\nLa figuera és un arbre de la nostra cultura pagesa: quan jo era una nena, de bon matí, els pagesos anaven a la vinya amb el carro i el cavall. Recordo que a l’estiu, dinaven a l’ombra de la figuera, sota el seu brancam generós i hi feien la migdiada.\nÉs un arbre que forma part de la nostra cultura alimentària ja que la figa està present en la dieta habitual de la zona mediterrània des de fa molt temps. A les piràmides d’Egipte de Gizeh (4000 – 5000 anys aC) hi apareix representada la recol·lecció d’aquesta fruita. Per a la cultura grega clàssica, era un aliment simbòlic: es consagrava a Dionís, el déu de la renovació, i quan es fundava una ciutat es plantava una figuera entre l’àgora i el fòrum per assenyalar el lloc de reunió. Era el menjar predilecte de Plató, que la va anomenar la fruita dels filòsofs, al ser un aliment molt potent que ajuda al cervell.\nLa figuera és un arbre relacionat amb la fecunditat femenina.\nHomer ja la mencionava a l’Odissea, era consagrada al déu Junus com a protectora dels enllaços matrimonials. El poble berber la considera un símbol de fecunditat i resurrecció. Els romans relacionaren les figues i les figueres amb la fecunditat i, quan creaven una nova població, hi plantaven una figuera amb l’esperança que la ciutat creixés al ritme de l’arbre.\nA la Bíblia s’hi troben passatges on s’anomena la figuera.\nAixò diu el rei d’Assíria: feu la pau amb mi, rendiu-vos i cada u de vosaltres podrà menjat els fruits de la seva vinya i de la seva figuera i beure l’aigua de la seva cisterna (1 Re 5,5)\nTambé: Cadascú s’asseurà a l’ombra de la seva parra o la seva figuera, sense por de ningú. Ha parlat el senyor de l’Univers. (Mi 4,4,)\nLa figuera és un arbre de la nostra cultura, conreat a Catalunya.\nA partir de la conquesta àrab (711-718) fou un dels conreus de secà predilectes de la pagesia, juntament amb les moreres, les oliveres, els ametllers i els garrofers. També formava part de les hortes impulsades per l’extensa cultura agrícola de regadiu provinent del nord d’Àfrica.\nLa figa fresca té una temporada curta, d’agost a setembre, que convé aprofitar. A l’Alt Segrià (Lleida), trobem la figa d’Alguaire que és grossa carnosa, de color negre per fora i morat de la polpa i un sabor especialment dolç; una altra varietat, també dolcíssima, és la coll de dama negra. Cada dos anys, a mitjans setembre, es celebra LA FIRA DE LA FIGA D’ALGUAIRE. Aquesta zona productora competeix amb les de Fraga, Àvila, Càceres, la serra de Gredos, Múrcia i Alacant.\nAh! i si us agraden les confitures, podeu visitar El Museu de la Confitura. És un museu gastronòmic inaugurat l’any 2004 a Torrent, al Baix Empordà. La seva creadora és Georgina Regàs, també autora del llibre 70 confitures. Allà hi podreu elaborar una deliciosa confitura de figues, recepta de la mateixa Georgina.\nI si us agrada llegir teniu el conte «Xirolet i la figuera de Menares» de Fina Font Ruana, i il·lustrat per Joan Miró Oró, publicat l’abril de 2013 “Cada cosa al seu temps i figues a l’agost” és una dita molt sàvia va ser la inspiració per escriure aquest conte, molt visual de la figuera de Menares.\nSi voleu saber més coses interessants referents a la figuera llegiu «La sexualitat de les figueres i del seu insecte pol·linitzador», de Joan Rallo.\nEs tracta d’un llibre amb coneixements científics d’interès a nivell mundial i que forma part de la col·lecció quaderns d’Agricultura de La Conselleria de Medi Ambient, Agricultura i Pesca, de les Illes Balears. Aporta l’experiència i la saviesa del senyor Joan Rallo, l’autor mallorquí més experimentat en fructicultura, que ha enllestit una tasca de deu anys de feina i de recerca sobre una qüestió ben curiosa i poc tractada pels autors que han escrit sobre les figueres.\nAmb el títol La sexualitat de les figueres i del seu insecte pol·linitzador, Rallo ens ofereix la possibilitat d’endinsar-nos en la simbiosi entre la figuera i l’insecte Blastophaga psenes, que s’encarrega de pol·linitzar-la.\nLa figuera és un arbre de la cultura dels països catalans.\nL’arxipèlag de les Balear (que inclou les Pitiüses: Eivissa i Formentera ) forma part dels Països Catalans, o Països de Llengua Catalana, una unitat geohistòrica, cultural i lingüística, que ha destacat i destaca, pel cultiu de les figueres. Les introduïren els conqueridors, provinents sobretot de l’Empordà. Recordem que Jaume I conquereix Mallorca vencent als moros va començar la repoblació amb pagesos de l’Empordà l’any 1236. Aquest pagesos hi portaren les figueres sent un arbre vital per la gent de les illes, perquè va garantir la subsistència dels seus avantpassats, especialment a partir de la segona meitat del segle XIX, quan la fil·loxera va fer desaparèixer la vinya. La figuera va marcar la seva cultura i l’economia i els va donar identitat, “la figa és el pa dels pobres i les postres dels rics”, deien. De fet, els pagesos sopaven de figues seques, mentre que les fresques eren per als senyors. Actualment, és un dels fruits més dolços del mercat que aporta gran quantitat de fibra, vitamines i minerals.\nUn farmacèutic mallorquí i estudiós de les figueres, és Montserrat Pons i Boscana (13 juliol 1953 (Llucmajor, Mallorca). Aquest senyor ha realitzat estudis sobre la flora medicinal de diferents indrets del municipi de Llucmajor i s’ha especialitzat en el cultiu de les figueres. Ha muntat el camp d’experimentació anomenat Son Mut Nou, recuperant varietats de figueres quasi extingides de les Illes Balears i d’altres llocs d’arreu del món. Ens explica el senyor Montserrat que a Son Mut Nou cataloguen i preserven l’espècie de cada figuera. Amb les figues elaboram molts aliments: en fan confitura, figues seques, vinagre de figa, oli de figa, pa de figa, vi de figa, cava de figa, licor de figa, figues confitades…\nEn una entrevista li van preguntar quina era la millor figa de les 800 varietats que té. Va respondre que no existeix la figa més bona, sinó la que agrada més. Les meves preferides, va dir, són la bordissot rossa, la de la reina, la coll de dama pintada i la Tià Penya, totes varietats mallorquines. Del Principat, diu que li han arribat figueres amb noms increïbles, com les de pit de reina o les de geniva de mort.\nTambé diu que les figueres van desapareixent del paisatge mallorquí. Explica que l’any 1940, va ser el moment de màxima esplendor del seu conreu. N’hi havia 22.000 hectàrees i ara només en queden unes 800. Explica que la figuera ha patit el detriment de l’agricultura i ha caigut en l’oblit amb el protagonisme del turisme. Ara mateix, un condicionant per al conreu de la figuera són les plagues que han vingut de fora i ataquen ametllers, garrofers i figueres.\nTot i això diu que els turistes al·lucinen quan visiten a Son Mut Nou perquè allà tenen les figueres de les col·leccions més representatives de tots els països del món. A Eivissa i a Formentera fan la figuera estalonada amb branques de savina. En concret, a Formentera, n’és un dels principals atractius, és la fotografia que tothom se n’endú, un espectacle que el Govern hauria de subvencionar. Però no hi ha cap suport, tampoc no en tenim a Son Mut Nou on només hi treballem un pagès, la meva dona i jo. I nosaltres dos ho hem d’alternar amb la farmàcia.\nMontserrat ha publicat vuit llibres que tracten temes de les figueres.\nLes figues, són un fruit present a la cuina d’avui dia. Hi ha varietat de plats cuinats amb figues, s’elaboren postres delicioses, coques i pastissos. Se’n fa fa licors de gran qualitat, combina amb el pernil salat i els formatges. Tenim el pa de figa de tota la vida. Només cal buscar a internet o anar a la Sala de Lectura, per trobar una gran varietat de receptes.\nPer acabar, dir-vos que recordo les cases de Sant Cugat als anys cinquanta, quan les famílies posaven les figues fresques que havien collit sobre un canyís lleugerament decantat, durant els dies de bonança de final d’estiu per tal que s’assequessin. Abans s’havien aplanat amb les mans. Finalment es recollien i guardaven per menjar-les a l’hivern. Era una de les feines anuals. Eren boníssimes! tant com les que hem menjat avui en l’esmorzar popular.\nUn aliment amb efectes molt positius sobre l’organisme ja que són alcalinitzants, van bé pel restrenyiment i el colesterol, recomanables en cas d’osteoporosi o anèmia.\nPerò també tenen alguns efectes negatius: Contraindicades en cas d’herpes i de candidiasi, ja que contenen molt sucre.\nAquesta figuera que avui plantem es farà gran i majestuosa, donarà bona ombra i fruits dolços. Al mirar-la i veure-la créixer, recordarem aquest dia, tal com jo avui recordo una festa de l’arbre, ja llunyana, amb la plantada d’una figuera a la zona esportiva, un diumenge al matí, amb els nens i nenes de l’escola. Dolços records, dolços com els fruits que ens regala. Respectem els arbres, plantem-ne i agraïm tot el que ens donen.


PIDaaS | TIC Salut Social\nProjecte en qual participa la Fundació TIC Salut Social com a membre del consorci. L’objectiu és el desenvolupament una plataforma d’autenticació mitjançant dades biomètriques.\nFinançament: 1.973.000 €\nL’objectiu del projecte és crear una plataforma d’autenticació basada en dades biomètriques de reconeixement digital (emprempta, veu i reconeixement de cara) a través de dispositius mòbils.\nEntregables – PIDaaS\n“Les latituds ens permeten situar-nos en un espai determinat. L’atenció del futur es planteja en diferents…


Josep Clarà. A Sallarès i Pla - Museus Municipals - Ajuntament de Sabadell\nNúmero: 40000 / 1\nTítol: A Sallarès i Pla\nAutor: Josep Clarà Ayats\nDimensions: 258 x 185 x 115 cm\nMaterials: Bronze i pedra\nUbicació: Plaça del Doctor Robert\nDescripció: Estàtua sedent de bronze (nu masculí) que sosté un caduceu amb símbols de la mà, d’un ull, d’unes ales i d’unes fulles d’olivera; i que apareix situada a sobre d’una peanya de pedra que consta de dues parts cúbiques desiguals.\nUna, la que actua com a basament del bronze, té a la part posterior un relleu negatiu: un anagrama que simbolitza l’activitat industrial i comercial (engranatge amb corona de llorer) amb el text virgilià “Improbus labor omnia vincit”.\nA l’esquerra del bronze, la segona part de la peanya, més alta que la primera i a segon terme, té adossada una placa de pedra amb el retrat a mig relleu de Sallarès i Pla i el text següent: “A Juan Sallarès y Pla 1845-1901”.\nHistòria: Clarà va realitzar l'original d'aquesta escultura (el déu Mercuri) a París durant els anys 1915-1916. Va ser fosa a la fundació Barberi d'Olot. Joan Sallarès i Pla va morir l'any 1901. El 1902 el Gremi de Fabricants proposà de fer-li un monument. No és fins a l'any 1912 que es constitueix una "Junta Magna" per tirar endavant el monument. Es proposa situar-lo a la plaça Major, la qual hauria de dur el nom de Sallarès i Pla. La petició fou denegada. El 1915 presideix la Comissió Executiva Monument Sallarès el Sr. Francesc Llonch. El 1916 es decideix d'emplaçar el monument a la plaça del Doctor Robert, urbanitzada al començament de segle en el que havia estat solar de la Casa Meca (posteriorment seu de les Escoles Pies i actual seu de l'Ajuntament). El monument, obra única, es va inaugurar el 21 de gener de 1917, tot coincidint amb la festa de Sant Sebastià, patró del Gremi de Fabricants. L'acte fou sabotejat per membres del moviment obrer. Cal consignar que l'any 1935 es pensà de canviar el monument de lloc, la qual cosa es desestimà. Entre els anys 1936 i 1939 el relleu de Sallarès i Pla fou substituït per un text, en català, que exaltava l'esforç dels obrers sabadellencs. D'aquesta manera, el contingut personalitzat del monument quedava desplaçat per un contingut abstracte i genèric. L'any 1939 li fou restituït el caràcter de monument individual. L'any 1992, en ser reurbantizada la plaça del Doctor Robert, el monument trobà l’emplaçament actual i es restaurà.


Matagami (QC) Hotels - PREUS AMB ELS DESCOMPTES MÉS GRANS a tots els hotels a Matagami (QC)\nexperiència [Matagami (QC)]\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hôtel Matagami és una elecció d'allotja\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hôtel Matagami és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Matagami (QC). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hôtel Matagami és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, bar, caixer automàtic a l'espai. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, telèfon, ventilador per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com camp de golf (a 3 km), pesca, billar. Hôtel Matagami és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Matagami (QC).\nSky so close, you can touch the stars\nLes écogîtes du Lac Matagami\nImpressions dels viatgers sobre Matagami (QC)\nDescobreixi els barris de Matagami (QC)\nSobre Matagami (QC)\nAgoda.com ofereix una gran selecció d'allotjaments a Matagami (QC) que s'ajusten a tots els pressuposts. Oferim una gran gama d'hotels per ajudar-vos a trobar el millor lloc on estar a Matagami (QC). Moltes àrees, cada una amb una atmòsfera distinta, esperen ser descobertes a la ciutat. Matagami (QC) té moltes atraccions per explorar amb un passat fascinant, un present intrigant i un emocionant futur. Hi ha tantes coses per fer, potser vol quedar-se una altra setmana o més per tal d'experienciar-ho tot. Agoda.com ofereix ressenyes professionals i qualificacions d'hotels a Matagami (QC) per a que vostè gaudeixi d'una estada perfecta.\nAllotjaments a Matagami (QC)\nQuè fer a Matagami (QC)\nTrobar més allotjaments a Matagami (QC)\nHotels Matagami (QC) populars


IB3N | El turisme suís a Menorca: 16.000 visitants entre gener-octubre que gastaren 132 euros diaris\nIB3 Notícies > menorca > El turisme suís a Menorca: 16.000 visitants entre gener-octubre que gastaren 132 euros diaris\nDesprés de la seva participació en la World Travel Market de Londres, Menorca ha continuat aquest octubre la seva promoció al mercat internacional. Ho ha fet amb parades a les ciutats suïsses de Berna, Zuric i Ginebra, on ha donat a conèixer Menorca a les agències minoristes, i a destinacions italianes com Torí, Milà, Nàpols i Roma, per atracar l’illa als operadors que no hi estan familiaritzats. Entre gener i octubre, Menorca va acollir 35.000 turistes procedents d’Itàlia i més de 16.000 suïssos.\nEl cas del turisme suís és especialment interessant. A l’hora de planificar les seves vacances, els suïssos fugen de la massificació i es decanten per petits hotels d’interior i allotjaments rurals que els facilitin el contacte amb la naturalesa i la pràctica del turisme actiu. La despesa mitjana del turista suís ha crescut en 2021, situant-se per sobre de la mitjana europea, amb 132 euros diaris i 1.026 de despesa mitjana per persona.\nEspanya és la segona destinació turística preferida pels italians, per darrere de França. Un turista amant de les destinacions sostenibles, que afavoreixen el turisme actiu i d’experiències.


Petit Sabadell | Llegim | Llibres per quan la família augmenta\nLlibres per quan la família augmenta… Contes que poden ajudar a combatre les pors i els dubtes dels petits per l'arribada d'un germanet o germaneta\nL’arribada d’un nou membre a la família és un motiu d’alegria, però també pot ser un motiu de preguntes, dubtes o, fins i tot, pors per als petits de casa que deixaran de ser-ho en poc temps. Una bona idea per preparar-los per tots els canvis que suposa el naixement d’un germanet o germaneta, és aprofitar els molts llibres que hi ha sobre aquest tema i que repassen tots i cadascun dels sentiments que pot provocar aquest fet. La Isabel Roca, l’especialista en literatura infantil i juvenil de La Llar del Llibre ens proposa aquest mes un seguit de contes i llibres que us poden ajudar, arribat el cas, a què l’augment de la família sigui realment un moment de plena felicitat.\nL’Elmore Green, com molts altres nens, va arribar al món essent fill únic. Tenia una habitació només per a ell, i tot el que hi havia era seu. Els seus pares creien que ell era el petit més adorable del món. Però un dia, tot va canviar….\nT’espero fora, germanet!! El naixement d’un germà és una experiència inoblidable. Viu-la gràcies al que una nena diu al germanet que està esperant. Àlbum de l’espera d’una germaneta gran, amb solapes sorpresa!!\nBel Olid / Màriam Ben-Arab\nUn dolç i divertit relat que parla de fer-se gran i de l’arribada d’un nou membre a la família.\nJan Ormerod / Andrew Joyner\nEl germanet de la Carolina Cocodrila sempre baveja, però la Mama Cocodrila només parla de com n’és de preciós. La Carolina està molt gelosa. Per això decideix anar a la botiga de bebès i canviar el seu bavós germanet per un altre de nou. En trobarà cap que li faci el pes???\nElisenda Roca / Guridi\nTindreu a les mans el conte més bonic del món. Un àlbum il·lustrat que explica amb tendresa i bon humor les emocions i sentiments que pot sentir una nena o nen amb l’arribada d’un germanet.\nLa Laura veu com la panxa de la seva mare va creixent. S’impacienta per conèixer al seu germanet… I finalment, arriba!! Una col·lecció per als més petitons.\nLa Matisse és una nena petita en un món gran. Però, així i tot, pot tenir unes grans aventures. Què succeeix quan coneix a algú que encara és més petit que ella?…Doncs que descobreix que és granment divertit ser una germana gran! Amb molta dolçor i alegria, la Claire Keane ens explica una història tendra sobre l’amor fraternal.\nLuana Vergari / Simona Ciraolo\nEl petit protagonista d’aquest divertit i útil conte es prepara per l’arribada d’una germaneta, però no pot imaginar com serà la seva família amb “un altre que no sigui la mare, l’Huc o el pare”.\nEsperem un bebé\nJohn Burningham / Helen Oxenbury\nCom es dirà el bebè? I què farà? No necessitem cap bebè, oi que no? L’arribada del bebè es va apropant, dia a dia, pregunta a pregunta.\nHi havia una vegada una mare óssa i un pare ós que cada nit deien als seus tres ossets que eren els més meravellosos del món. Un dia, però, els ossets van començar a preguntar-se quin dels tres era el preferit de la mare i del pare. Perquè tots tres no podien ser el millor…O sí??\nNewer PostRecepta de carpaccio de taroja\nOlder PostEls alumnes de cinc escoles de Sabadell creen vuit cooperatives per aprendre els valors de l’empenedoria


HISTÒRIA VCF | Viure a Mestalla, por Josep Bosch - Plaza Deportiva\nVALÈNCIA. Fa unes setmanes el director general del València CF, Mateu Alemany, va anunciar que el club havia acceptat l'oferta vinculant de la cooperativa Adu, d'uns 110 milions, per la venda de les parcel•les deMestalla. Des d'eixe moment eixa cooperativa disposa de l'exclusivitat per, abans del proper octubre, signar un contracte de compravenda dels terrenys. Ara, Adu ha d'aconseguir un mínim de 485 compradors perals habitatges que pretenen construir per així poder complir amb garanties els compromisos amb el València CF.\nDesconec si, aprofitant el viatge per al partit d'anada de les semifinals de l'Europa League davant l'Arsenal, els dirigents valencianistes han visitat Highbury Square, el complex de vivendes residencials construïdes a partir de l'Arsenal Stadium, el mític Highbury, el camp de l'Arsenal des de 1913 fins al mes de maig del 2006, quan el club del nord de Londres es va traslladar a la seua nova casa, l'Emirates Stadium, amb capacitat per a més de 60.000 espectadors i amb totes les comoditats dels estadis moderns.\nLa particularitat del trasllat de l'Arsenal és que esta mudança no va suposar l’adéu al vell Highbury. Les tribunes del nord i del sud van ser enderrocades, mentre que les de l'est i l'oest, on destaquen els elements decoratius propis de l'art deco, es varen conservar. Els apartaments s'han construït al voltant dels quatre costats de l'antic terreny de joc, que ha estat reconvertit en un meravellós jardí interior comunitari. A més, altres parts de l'estadi, com el túnel pel qual els jugadors accedien al terreny de joc, també van ser preservades.\nDesprés de 93 anys com a estadi de futbol, Highbury es va convertir en 725 apartaments, àtics i dúplex exclusius. Este complex residencial va ser inaugurat oficialment el 2009 i en eixe acte participaren des d'Arsène Wenger fins a exjugadors de l'equip gunner. La raó hi ha que trobar-la en el fet que esta promoció inmobiliaria va ser desenvolupada pel propi club, a diferència d'altres projectes urbanístics, com és el cas de Mestalla.\nEl disseny d'esta transformació urbanística va guanyar diferents premis d'arquitectura per haver sabut combinar la renovació de l'espai amb la salvaguarda de l'esperit del vell estadi. Per això, tot i que l’antic Highbury ara és un modern complex d’apartaments, per als seguidors gunners eixe emplaçament encara manté tota la seua esència. A més, molts dels actuals propietaris són aficionats de l'Arsenal que s'estimen viure en l'escenari de bona part de la història del seu equip.\nEsperem que l'operació urbanística que transformarà Mestalla, el camp de futbol amb més solera que hi ha a la Primera Divisió espanyola, i el seu entorn en vivendes i zones verdes, respecte bona part de l'esència del que ha suposat este estadi per a milers i milers de seguidors del València i del futbol en general.


bidezko Orígenes 2019 - Landa errepideak Garrotxa behar\nbidezko Orígenes 2019\nHasiera/Berriak/bidezko Orígenes 2019\nbidezko Orígenes 2019. du 23 i 24 Azaroa Olot celebrarà una nova edició de Fira Orígens, la fira agroalimentària dels productes de qualitat de Catalunya que, consolidada després de set anys, seguirà apostant fermament pel que l’ha caracteritzat des de la primera edició, els productes i els productors de qualitat.\nHorrez gain, durant tot un cap de setmana el recinte s’omplirà d’activitats per a tots els públics interessat en la cuina de proximitat i el producte ecològic. Reconeguts cuiners oferiran sessions de cuina en directe a l’Aula de Cuina; els tastos i maridatges guiats dels productes presents a la fira tindran lloc a l’Aula de Tast; i els més petits comptaran amb un espai propi, l’Aula dels Nens, on podran aprendre i divertir-se a través de diversos tallers pensats especialment per a ells. Durant els dies previs a la fira, la ciutat també organitzarà un seguit d’activitats paral·leles.\nL’edició del 2018 va comptar amb 8.000 visitants i prop de 48.000 tiquets de tast venuts. Pel que fa les activitats, es van portar a terme 10 sessions a l’Aula de Cuina, 9 degustacions guiades a l’Aula de Tast i 8 tallers infantils. En total la fira va comptar amb 90 productors, dels quals un 30% eren ecològics. Horrez gain, Menorca va ser el territori convidat.


Repúblika Ska - Resistirem | Mésdemil\nRepúblika Ska - Resistirem\nby Repúblika Ska\nRepúblika Ska - Tu pots 03:40\nRepúblika Ska - Més Vida 02:51\nRepúblika Ska - Serem 03:20\nRepúblika Ska - Perquè vull 03:18\nRepúblika Ska - Festa major 03:19\nRepúblika Ska - Papallones 02:37\nRepúblika Ska - Perduts 03:08\nRepúblika Ska - Bromacràcia 03:11\nRepúblika Ska - Lluna Rebel 02:57\nRepúblika Ska - Som de l'oest 02:36\nRepúblika Ska és una banda de les terres de ponent que sap fer de l’ska tot un signe d’identitat musical. Amb més de cinc anys rodant per tots els racons de Catalunya, un disc a l’esquena ("Ja som aquí!", 2011) i molta festa darrere, ens presenten el seu segon treball discogràfic: "Resistirem".\nAquest segon disc ens presenta un grup madur, amb les idees ben clares. Una mescla explosiva de reivindicació i una bona dosi de festa, que és el que els caracteritza. Un crit a la resitència, tant personal com social, que porta com a missatge la defensa dels nostres drets i la nostra cultura.\nEn directe, als joves de Repúblika Ska se’ls queda petit l’escenari. Els deu membres de la banda s’encarreguen de donar el màxim del seu potencial en una hora i mitja de música, fent servir la festa com a element principal del seu show. Tot això, sense oblidar el seu vessant reivindicatiu i cultural.\nmésdemil pop reggae repúblika ska rock ska Benaguasil\nTrack Name: Repúblika Ska - Tu pots\nReduint les freqüències\nque traspassen el teu cor.\nno és més que un malson.\nVols despertar del somni,\ni vols somiar despert.\nDesfer-te la disfressa.\nAquest món ja no et dóna res.\nEl sol ja no il·lumina\nni escalfa els carrers.\nPerò si l'esperança\nretorna pel seu camí\napareix l'incessant melodia,\navantguarda del destí.\nImagines de dia\namb mirada de neguit.\nI quan cau la vesprada\nensopega el desig.\nL'ànima busca raons\non revifa la flama,\nportaveu de bones sensacions.\nPerò avui ja és demà, ha arribat un nou temps.\nAra importa cantar la vida no té més.\nÉs la teva cançó i vols sortir al carrer.\nPer cridar que et sents fort, perquè avui no tens por.\nTrack Name: Repúblika Ska - Més Vida\nQue és bo saber restar quan tot incita a desistir.\nTrack Name: Repúblika Ska - Serem\nQueien les gotes de pluja,\ntu i jo dalt del terrat.\nSonava aquella cançó de ja fa molts anys.\nParlava d'un país\non la veritat sonava al carrer\ni les banderes onejaven al vent.\nHe escoltat històries d'aquest país.\nDiuen que els nens corren repartint il·lusió.\nEls músics toquen els himnes que ressonen per arreu.\nSom i serem, somiem i lluitem, caiem i ens alcem.\nTu mentrestant, amb ulls somiadors,\nmiraves la pluja imaginant el futur de la nostra terra.\nJunts compartim com fer que el nostre demà\ns'assembli al país que estem esperant.\nTrack Name: Repúblika Ska - Perquè vull\nPlovia aquell dia. Perquè vull,\nperquè tinc ganes que plogués.\nSortia ella de casa. Perquè vull,\nperquè tinc ganes que sortís.\nTenia jo un paraigua. Perquè vull,\nperquè tinc ganes de tenir-lo.\nVaig dir-li de tapar-la. Perquè vull,\nVa dir-me: encantada! Perquè vull,\nperquè tinc ganes d'encantar.\nVa arrapar-se a mi. Perquè vull,\nperquè tinc ganes d'estimar.\nVam viure un món preciós. Perquè vull,\nperquè tinc ja ganes de viure.\nDesprés vàrem parlar. Perquè vull,\nVam volar pel món. Perquè vull,\nperquè tinc ganes de volar.\nVam sentir un món nou. Perquè vull,\nI el vam veure millor. Perquè vull,\nperquè sé què és millor.\nVam menjar el més bo. Perquè vull,\nVam viure amb gent preciosa. Perquè vull,\nperquè estic tip de la contrària.\nTot era meravella. Perquè vull,\nperquè estic fart de fàstics.\nTot era de tothom. Perquè vull,\nperquè tot és de tots.\nAcaba la cançó. Perquè vull,\nTrack Name: Repúblika Ska - Festa major\nI ara el gintònic sembla que s'ha posat de moda,\nperò a mi això em fa una mica de pudor.\nJa em diràs si tota aquesta trepa de modernos\nno es podien fixar amb el cigaló.\nSabeu prou bé que aquí en terra catalana\npel bon beure no ens falta tradició:\ndes de la més ben reputada pomada,\namb Xoriguer o, com a màxim, Gin Giró.\nTu i jo de festa major,\npopulars i alternatives molt millor!\nQue sonin danses tradicionals\ni ens oblidem de ritmes comercials.\nNo volem més begudes d'importació\nque als peus del Segre sabem fer un bon vi.\nRes de Rioja, Jeréz o Somontano;\nCosters, Priorat o qualsevol de per aquí.\nI per fer baixar després d'un bon dinar\ntenim una alternativa al patxaran:\nsi pot ser casolana, sigui de nous o cireres,\nla ratafia és la meva millor amant.\nTrack Name: Repúblika Ska - Papallones\nVas arribar discreta entre la multitud\nenlluernant la plaça amb el teu somrís.\nEm vas portar, de nit, al carrer dels records\nentre somnis on podia ser feliç.\nAmb papallones a la panxa\nvam tornar a casa acompanyats.\nUn primer pas entre esperances\nque ens abraoni a un nou demà.\nQuanta raó per perdre, paraules sense so\nque havia arreglat entre ulls adormits.\nSer polissó, al llit, de tots els teus desigs...\nSi tu hi ets se m'esmolen els sentits.\nVull despertar demà, ja saps, entre llençols.\nSe'm fa estrany enyorar el que no he tingut.\nQue t'hi vull tant ballant-me a un ritme celestial\ni saber si la lluna té gust de tu.\nTrack Name: Repúblika Ska - Perduts\nVa ser l'anhel de velles emocions,\nles ganes de llibertat perduda.\nEl record d'uns anys foscos i amargs\ni l'intent de viure una història abatuda.\nFent el cor fort i amb l'arma carregada\nun esforç suprem per canviar el món.\nAra et canto a tu, perdut en l'emboscada,\nen una disputa d'un oblit sense retorn.\nMolt ha passat però la lluita és la mateixa.\nEl vostre homenatge és la nostra victòria.\nI en la memòria hem trigat a acceptar\nque aquells perduts sou els artífexs de la història.\nVa ser aquell any que vas plantar cara\ndeixant la vida en terra de ningú.\nLa derrota no va enterrar esperances,\nvas creuar la frontera cercant un nou futur.\nAra el teu record s'escampa per arreu,\nallà on vas sembrar justícia i resistència.\nEntre el fred de Moscou i el foc de París\nuna llavor es va perdre, la resta som aquí.\nTrack Name: Repúblika Ska - Bromacràcia\nLluitant contra imperis vaig viure\ni vaig intentar sobreviure.\nAgafat de la mà del poble vaig reivindicar\nla lluita social!\nNegant hipocresies evidents\ni mentides freqüents;\nsabent que allò políticament incorrecte\nés realment el que val...\nUna broma que no fa gràcia,\naquesta democràcia és una fal·làcia.\nJugant amb la nostra identitat,\nno hi ha debat, pietat; veritat\ncamuflada amb pa i circ, sense patir,\nes fan els sords. I fugir sense integritat\nhipnotitzant al ramat.\nObjectiu: despullar la realitat.\nTrack Name: Repúblika Ska - Lluna Rebel\nAmb tristesa veus el dia a dia\namb barricades alçades fins al cel.\nEl foc predomina a la frontera\ni els tancs disparen als carrers.\nLa lluna rebel és la teva arma.\nLa lluita llibertària el teu escut.\nIntentes sortir d'un pou sense aigua,\nsegueixes en peu buscant la llum.\nOh! Oh! Et trobes en un mar ple de morts.\nOh! Oh! Sense timó ni port.\nOh! Oh! Et comencen a mancar les forces\nperò només lluitant i sofrint venceràs!\nLa història sempre t'ha girat l'esquena,\nla memòria t'ho mostra tot ben fosc.\nPenses amb il·lusió en la victòria,\nsense combat no hi ha demà.\nTrack Name: Repúblika Ska - Som de l'oest\nM'he criat entre pagesos i carrinclons,\nhomes que s'aferren a les seves tradicions.\nGent de terra i gent de foc.\nEn una frontera on la mentida no hi té lloc.\nSom de l'oest de Catalunya,\nentre les valls i els aiguamolls.\nper indrets de pedra i fang.\nOn el blau del cel és tot el que tenim de mar.\nenmig de la nit, si el cel és clar.\nRegadius, hortes i terres de secà.\nPluja quan Déu vol i tempesta sobre el pla,\ni la boira cobrint la vall.\nHistòries contades a la vora de la llar,\nTrack Name: #totéspossible\na qui l'atzar pot agrair tres dons.\nEn són parits pocs d'amants com nosaltres,\ntota la meva vida es lliga a tu.\namb molta fam tenint un xic de pa.\nMai cansats d'aquesta covarda terra,\npotser és en somnis quan hi veiem clar.\ni hem sentit que comença en un mateix.\nEncara que no els agrada que es parle\nens pot la voluntat de tornar a ser.\nVostra raó es va desfent com les molles.\nAvui de la por ja no en diem seny.\nTornarem a tramuntar la carena,\nfarts de demanar perdó per existir.\nSom moltes les persones del món que ens sentim nacionalistes\nperquè les altres no ens permeten deixar de ser-ho.\nPerò la llibertat no fa felices les persones, senzillament les fa persones.\nTota política que no fem nosaltres, serà feta contra nosaltres.\nTotes les causes justes del món, tenen els seus defensors,\nIf you like Repúblika Ska - Resistirem, you may also like: