Canvis en el control de pas al parc natural de Sorteny\nParc natural de Sorteny.\nActualitzada 11/08/2016 a les 06:58\nEl pla rector del parc natural de la vall de Sorteny ha introduït canvis en la regulació del pas d’excursionistes i visitants, i ha augmentat les zones de protecció. El parc ha viscut els darrers dos anys increments del 30%, o el 60% en determinades èpoques, arribant als 34.000 visitants l’any passat. El consell rector va aprovar les modificacions a final del mes de juny.\nSrs.de medi ambient del Comú,el millor que podrieu fer per Sorteny,es deixar-la com estava,¿ Perque un refugi guardat amb la carretera a 3 minuts?Perqué captar la fony de la Mata quan devant mateix la borda hi ha una font?Perqué la llum?perque dutxes i aigua calenta?perque Wifi i Internet?perque clavegeres fins al Serrat?perqué l'aixampla del cami interior, perque el restaurant?etc.etc Us heu venut l'enteniment.\nTeniu tota la raó del món! Diuen que protegeixen la natura? Si no paren de promocionar-la amb paquets turístics! A Sorteny i anaven els amants de la natura (4 gats) i no calia posar restriccions. Ara venen milers de turistes a fer la foto i tenim que posar restriccions per tot arreu. Un parc natural serveix per protegir la natura no per fer negoci...No prostituïm les nostres muntanyes!\nPeret va dir..Esteu convertint les muntanyes en parks d'atraccions,Sorteny es una muntanya sagrada per molts ordinencs,a part de les carreteres,refugis guardats,captacions d'aigua (que ja no tornen mai més al riu)llum telèfon,internet etc.la desgracia gran es que els membres de l'actual comú i l'anterior no coneixen ni han conegut mai aquesta muntanya com molts l'han conegut,l'han patit i han treballat el les dècades dels anys 50/60.deixeu la muntanya en pau.\nCompletament d'accord amb Peret,us heu carregat,El Castellar,Arcalis,La Coma del Forat,Tristaina,ara Sorteny,la pròxima ja será Rial o l'Angonella,per la falera del diner,Quin dessastre de politics i Directors de medi ambient que tenim.\nEsteu convertint les muntanyes en parks d'atraccions,Sorteny es una muntanya sagrada per molts ordinencs,a part de les carreteres,refugis guardats,captacions d'aigua (que ja no tornen mai més al riu)llum telèfon,internet etc.la desgracia gran es que els membres de l'actual comú i l'anterior no coneixen ni han conegut mai aquesta muntanya com molts l'han conegut,l'han patit i han treballat el les dècades dels anys 50/60.deixeu la muntanya en pau.


Muntatge i manteniment d'instal·lacions solars tèrmiques (nivell 2) [ENAE0208]\nDurada: 580 hores\nRealitzar el muntatge, posada en servei, operació i manteniment d'instal·lacions solars tèrmiques, amb la qualitat i seguretat requerides i complint la normativa vigent. Aquestes activitats es realitzaran sota la supervisió d’un tècnic que tingui el carnet professional en instal·lacions tèrmiques d'edificis. (RITE)\nDesenvolupa la seva activitat professional tant per compte propi com aliena, en l'àrea o departament de producció de petites, mitjanes i grans empreses, públiques o privades, dedicades a realitzar el muntatge, l'explotació i el manteniment d'instal·lacions solars tèrmiques per a la producció d'aigua calenta sanitària o per al suport a sistemes de calefacció i altres usos.\nSe situa en el sector energètic, subsector d'energies renovables, en les activitats productives en què es realitza el muntatge, l'explotació i el manteniment d'instal·lacions solars tèrmiques per a la producció d'aigua calenta sanitària o per al suport a sistemes de calefacció i altres usos.\nTècnic/a de sistemes d'energies alternatives.\nInstal·lador/a d'energia solar per canonades.\nMuntador/a de plaques d'energia solar.\nMuntador/a d'instal·lacions solars tèrmiques.\nInstal·lador/a de sistemes d'energia solar tèrmica.\nMantenidor/a d'instal·lacions solars tèrmiques\nCentre Tècnic Europeu d'Ensenyaments Professionals S.L


cities | Changing cities\n17 October 2009 by Marc\nJa fa dues setmanes que, en motiu de la tesi, estic vivint a Birmingham. La idea és entrevistar institucions tant públiques com privades involucrades en el desenvolupament econòmic de la regió i en la formació dels treballadors, a fi de comparar la conurbació de West Midlands, de la qual Birmingham forma part, amb la Regió Metropolitana de Barcelona.\nHe pogut comprobar, a través de la reacció dels meus amics i coneguts, el poc coneixement que hi ha sobre la ciutat de Birmingham. El desenvolupament històric de la ciutat la fa poc atractiva pel turisme i a diferència d’altres ciutats angleses com Manchester o\nLiverpool, no ha sabut capitalitzar el seu passat industrial en forma d’atraccions per a la població. Birmingham va ser el cor de l’industrialització anglesa a partir del segle divuit. A diferència de les grans ciutats tèxtils del nord d’Anglaterra, el seu model productiu es basava en una xarxa de petits tallers d’artesans que es complementaven entre si i que produïen una gran diversitat d’objectes, des d’armes a botons, passant per agulles, monedes, joguines, plomes estil·logràfiques o llits. Per aquesta raó era coneguda com la ciutat dels mil negocis. Aquestes xarxes de productors rebien les primeres matèries a través d’uns canals construïts per a comunicar les poblacions veïnes, riques en metall i carbó, amb la ciutat. Més endavant es va crear la línia de ferrocarril que era encara més eficient que els canals per al transport. Els tallers dels artesans es distribuïen espacialment per la ciutat agrupats en districtes o barris, i hi havia una alta especialització i menys polarització social que en d’altres ciutats angleses. Per exemple era fàcil ascendir en l’escala social.\nNo obstant tot aquest centre productiu que era sostenible socialment i ambiental va desaparèixer amb l’arribada del fordisme. L’increment de la demanda va provocar una concentració empresarial. La indústria de guerra, una de les branques d’activitat de la ciutat, va créixer amb l’esclat de la primera guerra mundial (1914-1918) i va transformar la ciutat per sempre. Després de la guerra la indústria automobilística va començar a monopolitzar tota l’activitat econòmica i va convertir la ciutat en una ciutat pensada per als cotxes, amb grans autopistes creuant el centre. Això va ser possible perquè durant la segona guerra mundial gran part de la ciutat va ser arrasada per la Luftwaffe alemanya. Després de la segona guerra mundial, la cosa anava sobre rodes i hi havia un atur de l’1 per cent. Fins que va arribar la crisi del fordisme i de l’indústria de l’automòbil, i l’atur es va enfilar fins al 40 per cent als anys setanta i vuitanta.\nL’aposta pel turisme de negocis va fer remuntar l’economia i als anys noranta es van fer grans millores al centre que encara continuen. No obstant, s’ha apostat massa pels centres comercials (n’hi ha 4 en tres quilòmetres quadrats) i es nota la falta de personalitat de la ciutat, on tot és nou i recent construït. En aquest panorama, estan sortint algunes iniciatives endògenes interessants pel que fa a la nova economia, com el distrcite de la joiera o la custard factory\nLa Custard Factory a l'Eastside\n3 September 2008 by Marc\nCiutats pre-colombines sostenibles\ncities, Ciutats, urbanism\nantropologia, Ciutats, urbanisme\nRecentment els mitjans de comunicació s’han fet ressò del descobriment d’antigues ciutats a l’Amazonia profunda on van viure milers de persones fins l’arribada dels europeus a partir del segle XVI. El descobriment l’ha dut a terme Michel Heckenberger de la universitat de Florida. Els titulars de la premsa destaquen que aquestes ciutats eren sostenibles, és a dir, no destruïen el medi sinó que s’hi integraven. Es tractava d’una gran ciutat amb carreteres i camins que connectaven els llocs de residència amb els espais públics on destacava una gran plaça central:\nLos investigadores han descubierto que los asentamientos se distribuyeron en pequeños pueblos de 100 a 150 hectáreas, en los que vivían unas 2.500 personas, y que se ubican en el terreno formando una estructura de galaxia en espiral. Las poblaciones se comunicaban con una red de caminos, ya que contaban con una estructura social similar y con una economía y tecnología compartida, pero con una organización política independiente. La disposición de estas comunidades forestales era más dispersa y menos centralizada que en Egipto o Mesopotamia. (Llegit a Público)\nCom ja vaig apuntar en un post anterior, des d’occident som incapaços de reconèixer que les civilitzacions precolombines van ser capaces d’articular l’organització de milers de persones sense agredir la natura. No es tracava de que fóssin bons perquè si. Jo crec que segurament van descobrir molt abans que nosaltres (que encara no ho hem admès col·lectivament, i no actuem en conseqüència) que els seus ecosistemes eren tan fràgils que no soportarien una agressió. En aquest sentit eren conscients també del desastre humà que significaria alterar l’ecosistema. I com deia en el meu anterior post, les riuades i la desertització dels camps de cultiu són fenòmens estrictament ocidentals. És el que passa quan vas a un lloc i imposes la teva cultura a sang i foc sense tenir en compte que la de l’altre igual tenia coses positives. Sigui com sigui, intenteu repensar la idea que teniu de ciutats antigues si només hi incloïeu les ciutats Gregues i de la conca mediterrània. Va existir un altre llegat, però el vam destruïr.\n1 September 2008 by Marc\nEls problemes de les obres estrella\narquitectura, Calatrava, transport\nLlegeixo a Público que hi ha moltes obres a Espanya que en el moment d’inaugurar-se ja han quedat obsoletes o són defectuose (notícia aquí) Per mi el cas més escandalós és el cas del Pont de Bilbao dissenyat per Calatrava i que en dies de pluja és impracticable. Es veu que el terra és de vidre i si fa fred es gela i es trenca, i l’han de canviar. L’ajuntament va posar una pasarel·la al costat i l’arquitecte l’ha denunciat per vulnerar la seva obra.\nDes del punt de vista del sentit comú això sona escandalós, però en realitat és molt coherent amb la lògica sota la que es pensen aquestes grans infrastructures. El pont de Bilbao per exemple, forma part de la renovació de la ria i de l’intent de la ciutat de pujar escales dins l’economia global. Per tant, que els habitants de la ciutat no puguin passar-hi els dies de neu i fred és secundari. El pont està allà per crear una imatge, al costat del Gugenheim, i la seva utilitat final juga un paper menor. Si Gropius aixequés el cap… també s’ha de dir que hi ha arquitectes i arquitectes i Calatrava està implicat en varis casos similars.\nD’altra banda, l’augment constant del parc de cotxes deixa obsoletes moltes infrastructures de transport molt més ràpid del que s’havia previst, tot i que en el seu moment les previsions fossin ambicioses. Tal i com ha demostrat l’experiència de ciutats americanes com Los Ángeles crear més infrastructures per al transport de cotxes només genera un augment del parc de cotxes i un col·lapse de dimensions encara més grans. Ja no es tracta només d’una qüestió de contaminació, sinó de com gestionem les grans aglomeracions urbanes sense perdre qualitat de vida (si, per mi, estar atrapat cada dia 40 minuts o més a la carretera és perdre qualitat de vida). Calen, per tant, governs forts que garanteixin sistemes de transport públic col·lectiu de qualitat, que siguin una alternativa real al cotxe. I aquest no cal que desaparegui, que quedi per les distàncies mitjanes, o per anar del pàrquing de casa a l’estació del tren si és que queda molt lluny.


Hola, som creatius, especialitzats en el disseny de catàlegs de producte, fulletons i disseny web.\nEl nostre objectiu és la seva satisfacció i per això apostem per la qualitat, preus ajustats a la realitat, i tracte proper i directe.\nFeu una mirada a les nostres feines o poseu-vos en contacte per rebre més informació sobre nosaltres.\nA grafica't ens desplacem i pressupostem sense cap cost per a vostès.\nSempre oberts a nous reptes\nLa nostra constant formació, anys d'experiència i dedicació incondicional als projectes que hem realitzat o per els que hem col·laborat, ens permet afrontar amb valentia i seguretat nous encàrrecs. La nostra satisfacció està en cada punt del procés, no només en el resultat.\nPer nosaltres és una de les branques més atractives dins del mon del disseny. Tant si es tracte de llibres com de revistes o diaris, la seva complexitat ha de lligar per aconseguir un producte el més agradable possible per a la seva lectura.\nÉs el primer impacte que simbolitza tota entitat. La seva projecció ha de reflectir cadascun dels punts forts de l'entitat, tractant d'enfatitzar el tret característic i diferenciador dels de la competència.\nÉs important establir criteris a l'hora de reproduïr la imatge corporativa en qualsevol suport físic o virtual. D'aquesta manera s'aconsegueix denotar consistència, globalitat, control, seguretat i profesionalitat a l'empresa o entitat.\nFer difusió dels serveis i productes que oferèix tota empresa és essencial per aconseguir els objectius que es proposen. Catàlegs de productes anuals i fulletons per campanyes temporals, ajuden a potenciar les vendes.\nInternet s'ha convertit en el principal recurs per cercar informació de qualsevol tipus. Tenir presència a Internet és obrir un canal molt potent per publicitar l'empresa i aconseguir nous clients en un aparador obert les 24 hores dels 365 dies de l'any.\nePub és un format d'arxiu de text redimensionable i adaptable a tot tipus de lletres i pantalles, és el més comú en els llibres digitals, tablets, smartfones i ordinadors. Convertim els seus textos de qualsevol format en format ePub i a la inversa.\nAquesta és una mostra del que fem\nGrafica't porta una trajectòria professional de més de 10 anys. Durant aquests 10 anys hem treballat dins d'altres empreses i també com a professionals autònoms. Els projectes que es mostren a continuació formen part de la nostra trajectòria.\nCarta Restaurant Autovía\nCatàleg General ARTileTRA\nLlibre d'estil "l'agenda"\nDisseny i maquetació de Carta i Panell exterior per el Restaurant Autovía\nDetalls PDF Tancar\nDisseny i maquetació de catàleg general de productes per Artiletra. Format DIN A-4, 428 Pàgines.\nCatàleg d'obsequis per fidelitat en les compres. Format 200x100mm, 24 Pàgines.\nDisseny i maquetació per Artiletra de catàleg de productes per campanya de Nadal. Format DIN A-4, 28 Pàgines.\nDisseny de revista per l'Alssociació/Col·legi d'Enginyers Industrials de Catalunya on es presenten les ofertes i convenis per els associats. Format 200x200 mm, 54 Pàgines.\nInfografia vectorial pel concurs Racons Públics promogut pel FAD Foment de les Arts i del Disseny.\nInfografia, Dibuix Vectorial\nLlibre d'estil "l'agenda dels enginyers"\nEstabliment de les normes gràfiques per la correcte producció de la publicació mensual "l'agenda".\nDisseny dels components gràfics per la jornada Diada de l'enginyer cel·lebrada al Castell de Montjuïc amb l'astrologia i el cel com a temàtica. Invitació, entrades, progràma de mà, photocall, banderoles i cartells entre d'altres.\nVolem saber de vosaltres.\nEl seu missatge s'ha enviat correctament, Gràcies!\nPer correspondència postal podeu fer enviament a:\nPhone: +34 677 514 671


Sant Cugat en Comú anima als immigrants a "inscriure's al cens de cara a les municipals"\nEl 26 de maig de 2019 se celebren eleccions municipals a Sant Cugat FOTO: Haidy Blanch\nEls europeus tenen temps per inscriure's al cens per votar en les eleccions municipals del 2019 fins al 30 de gener i els llatinoamericans fins al 15\nper Ferran Mitjà Soto Periodista 7 de gener de 2019\nAlguns immigrants poden votar en les pròximes eleccions municipals i Sant Cugat en Comú fa una crida i anima a tots els que ho poden fer a "inscriure's en el cens per votar en les eleccions municipals del 2019" en una roda de premsa, el dilluns 7 de gener. Cal recordar que els immigrants que poden votar són tots aquells europeus amb 5 anys de residència legal a Espanya, excepte els noruecs, que en necessiten 3. Pel que fa als no europeus, poden votar els nascuts a Bolívia, Colòmbia, Xile, Equador, Perú, Paraguai, Trinada i Tobago, Cap Verd, Corea, Islàndia i Nova Zelanda.\nRoda de premsa de Sant Cugat en Comú. FOTO: Ferran Mitjà\nEls immigrants europeus poden inscriure's al cens fins al 30 de gener, mentre que els immigrants d'altres països tenen temps fins al dia 15. A més, perquè les persones d'aquests països puguin inscriure's han de tenir el document de residència vigent, estar empadronats a Sant Cugat i dir explícitament que volen executar el seu dret a vot.\nSegons Sant Cugat en Comú, l'Ajuntament no ha fet prou campanya per informar els immigrants del seu dret a vot en les eleccions municipals del 2019: "L'any 2017 es va aprovar una moció perquè l'Ajuntament fes la campanya adequada per arribar a informar a la població migrant, però pensem que no l'ha fet com s'hauria d'haver fet", ha assenyalat Roser Casamitjana.\nEn aquest sentit, Ximena Montecinos, membre del partit, ha animat als immigrants a apuntar-se al cens: "Vull recalcar la importància del vot dels immigrants. Aquells que viuen en una societat han de tenir el dret a decidir sobre aquesta societat", ha dit. "Tots els immigrants que tenen dret a votar han de fer-ho, perquè és important que prenguin decisions sobre Sant Cugat", ha afegit Montecinos.\nEleccions municipals ICV-EUiA\nMarc Altarriba: el millor jugador estatal sub-13 d'esquaix que vol triomfar a Europa\nMargarida Xirgu i García Lorca, protagonistes de la 15a edició de les Lectures a la Fresca\nBusques un lloc on els teus fills aprenguin i millorin el seu nivell d'anglès?


Espanya s'afegeix a Itàlia, França i Alemanya, entre d'altres, en la irrupció parlamentària de l'extrema dreta\nBarcelona - Dilluns, 03/12/2018 - 16:28\nEspanya ha estat mirant de reüll durant diversos anys com el corc de la ultradreta anava minant, l’un rere l’altre, els seus conveïns europeus. Celebrant, també, la capacitat de mantenir-se immune al contagi. Fins a la inesperada i brutal irrupció de Vox al Parlament andalús, amb 12 escons. La ultradreta ja ha arribat a Espanya –qui sap si per quedar-s’hi–, que passa a engrossir el llistat de països que viuen el ressorgiment ultra a Europa.\nUn líder xenòfob i antieuropeu ocupa ni més ni menys que el ministeri de l’Interior i la vicepresidència italiana. Matteo Salvini, cap de la Lliga Nord, ha fet de la lluita contra la immigració la raó de ser de la seva gestió fins a aconseguir una llei que limita al màxim els drets de les persones que demanen asil. La seva presència al Govern es deu al pacte postelectoral assolit entre la seva formació –17,35% del vot– i el Moviment 5 Estrelles (M5S) –32,38%–, guanyador de les eleccions del març.\nA França, fins l’any passat, l’ultra Front Nacional (FN) era una formació amb una llarga vida però molt residual. Fins l’any passat, quan el partit liderat per Marine Le Pen es va col·locar com a segona força política, per darrere d’Emmanuel Macron, en la primera volta de les presidencials franceses. En les posteriors eleccions a l’Assemblea Nacional, la força ultra va obtenir vuit escons.\nAlemanya va veure irrompre els ultradretans al seu Parlament per primera vegada en les eleccions del 2017 de la mà d’Alternativa per a Alemanya (AfD), que va obtenir 12,6% dels vots. Guerra a l’islam i deportació per als sensepapers són les consignes que van aconseguir atrapar uns votants alarmats per l’arribada d’1,3 milions de refugiats a Alemanya en els últims dos anys. La formació ultra ha fet bandera de les seves recriminacions a la cancellera Angela Merkel a compte de la seva gestió migratòria.\nTanques a Europa\nEl partit nacionalista i populista de dretes Fidesz governa Hongria amb majoria absoluta des del 2010. El primer ministre, Viktor Orbán, ha imposat restriccions a la llibertat de premsa i a la protecció de dades. En la seva particular croada contra la immigració, Orbán s’arroga haver ordenat protegir les seves fronteres amb tanques.\nEn la mateixa línia de rebuig de l’immigrant i vulneració de drets fonamentals, el Partit Llei i Justícia, nacionalista i conservador, governa Polònia amb majoria absoluta des del 2015. Manté un dur enfrontament amb la Unió Europea, que li recrimina pretendre una reforma del poder judicial supeditat al control polític.\nUna dècada al Parlament\nA Holanda, el Partit per la Llibertat (PVV) del populista Geert Wilders està representat al Parlament des de fa una dècada, on ha aconseguit mantenir-se amb el setge sistemàtica a l’islam. Les diferents formacions polítiques holandeses descarten cooperar amb Wilders.\nEl Partit de la Llibertat (FPÖ) ja estava en auge a Àustria abans de començar la crisi dels refugiats. En les eleccions presidencials del 2016, el candidat del FPÖ, Norbert Hofer, va perdre per escàs marge la contesa amb l’exlíder verd Alexander van der Bellen. La ultradreta, doncs, va estar a punt d’assolir la presidència del país.\nA Suècia, amb el 17,6% dels vots, els xenòfobs Demòcrates Suecs (DS) van obtenir el millor resultat de la seva història el setembre passat. Continuen sent la tercera força més votada, però amb gairebé cinc punts més de recolzament que en els comicis del 2014, quan van obtenir el 12%. Fins i tot, fa relativament poc temps, comptava amb reconeguts nazis entre els seus membres.\nSalvini i Orbán segellen una aliança xenòfoba per tombar Europa\nTemes: Extrema dreta


Concert de Nadal de Cambrils la Mar de Jazz amb Marcelo Mercadante Trío | Cambrils Jazz & Blues\nConcert de Nadal de Cambrils la Mar de Jazz amb Marcelo Mercadante Trío\nPublicat el Desembre 13, 2019 per jazzcambrils\nEl nou local d’oci nocturn de Cambrils Scarlett acollirà aquest dissabte 14 de desembre a les 22.00h l’actuació del bandeonista argentí presentant el seu nou disc amb una entrada de 10 euros.\nEl grup Marcelo Mercadante Trío torna aquest dissabte 14 de desembre a les 22h a Cambrils per oferir el ja tradicional Concert de Nadal de l’Associació Cambrils la mar de jazz. En aquesta ocasió serà el nou local nocturn Scarlett, situat a la Riera d’Alforja cantonada amb el carrer Garbí, a pocs metres de la platja d’Horta de Santa Maria de Cambrils, qui acollirà el concert del bandeonista argentí que estarà acompanyat de la cantant argentina Analía Carril i del pianista Juan Esteban Cuacci que presentaran el nou disc ‘La llave’, tot just acabat de sortir al mercat. Les entrades pel concert de Marcelona Mercadante Trio es poden comprar de forma anticipada a www.entradium.com o a la mateixa sala una hora abans al preu de 10 euros.\nAquest trio de tangos ha actuat diverses vegades a Cambrils en els últims anys i sempre ha aconseguit una gran acceptació. També aquest 2019 va actuar al Vermusic de Reus al saló noble del Círcol omplint-lo en la seva totalitat i realitzant una espectacular actuació precisament amb Analía Carril a la veu i al piano de Juan Esteban Cuacci, la mateixa formació que actuarà dissabte a Cambrils,\nEl nou disc La llave, segons la premsa especialitzada\nD’aquest projecte de Marcelo Mercadante, el periodista Xavier Cervantes al Diari Ara, en va dir fa uns dies: “Marcelo Mercadante és del país de les nostàlgies indomables i viu a la ciutat dels prodigis esmenats. Nascut a Buenos Aires el 1969, el compositor i bandoneista porta tres dècades a Barcelona, on s’ha convertit en un dels imprescindibles de l’univers jazzístic llegint el tango a duo, a quintet i finalment a sextet, que és el format que ha triat per al tango total de La llave (Karonte). L’origen del disc està carregat d’emoció. A finals del 2017 va morir el percussionista Roger Blavia, estimadíssim per tants músics, i Mercadante va ser un dels impulsors de l’homenatge que li van dedicar a la sala Luz de Gas. “L’Olvido Lanza em va dir per què no feia un tema dedicat al Roger. I em va sortir rapidíssim. Això crec que em va donar la pauta per al disc, en el sentit de no perdre el temps, musicalment parlant, en elucubracions intel·lectuals”, recorda. El resultat és Roger, l’últim tema del disc però el primer que va compondre -tret de Leo en el paraíso, un tango que havia enregistrat a duo i que ara ha adaptat a quintet. Roger, el tema, també mostra una altra característica de La llave : la llibertat de Feierstein, que improvisa amb la guitarra “la sèrie dodecafònica del Concert per a violí ‘A la memòria d’un àngel’ de Berg”.\nLa societat de Mercadante amb Marchetti funciona amb la complicitat habitual en cançons com Este ir y venir i Un país que se llama Maradona, que inclou un passatge de cúmbia que lliga molt amb el futbolista. “Maradona és símptoma de tot a l’Argentina. La cançó, però, no és per a ell, sinó per a tots els argentins”, diu. ¿També per a Messi? “Messi representa una altra cosa molt argentina. Com diu la cançó: «Soy de una tierra que humilla a sus recuerdos, que crucifica a sus héroes ». Messi pertany a aquesta part”.


IB3N | 'La librería' i 'Handía' les grans triomfadores dels Premis Goya\nIB3 Notícies > cultura > ‘La librería’ i ‘Handía’ les grans triomfadores dels Premis Goya\n‘La librería’ i ‘Handía’ les grans triomfadores dels Premis Goya\nEdició número 32 dels premis Goya\n“La Libreria” d’Isabel Coixet, sen va endur el premi a la millor pel·lícula, millor direcció i millor guió adaptat. L’altra gran guanyadora, la basca “Handía” va obtenir 10 estatuetes, la majoria tècniques. El Goya a la millor actriu va ser per a Nathalie Poza per “No sé decir adiós”, i al millor actor protagonista per a Javier Gutiérrez per “El Autor”. Agustí Villaronga va quedar sense el Goya al millor guió adaptat, però sí que el vàrem veure lliurar el Goya d’Honor a Marisa Paredes. Una edició molt reinvidicativa amb el paper de la dona al món del cinema.


“Oh desmai en les tiges onejants”\n17 maig 2021 22:08\nRafel Crespí | 14 maig 2011\nVa ser el company Guillem Frontera qui, en un emotiu article titulat El cor de la tardor i també fent al·lusió a un trosset d'un vers de Bartomeu Rossselló-Pòrcel, va dir, més o menys, que Mallorca ens regalava dues primaveres excelses, la de l'estiu i la de l'hivern. Com poden suposar pel títol, ell va fer una referència explícita a la segona. I deia també que Mallorca havia estat cantada per poetes i artistes. Supòs que és per això - modestament, crec que tenc bona memòria per als versos-, i també perquè vaig tenir un padrí que gairebé tenia una glosa per a cada moment de la seva existència, que no m'és gaire difícil passejar per Mallorca i gaudir del paisatge esmicolant un fragment, més o menys imprecís, d'algun dels nostres poetes. Així, quan vaig a fer costureta, aquells matins de febrer en què les primeres ullades de sol pentinen de fulgors la serra de Tramuntana i aquesta sembla que s'acosta fins a entrar-te dins la vista, no puc deixar de mig recitar el poema A Mallorca, durant la guerra civil, i així els en podria posar més exemples, però no els vull cansar.\nAquest mes d'abril i els dies que hem passat de maig, he travessat Mallorca un parell, nostrat, de vegades de per llarg i una altra de per curt i he pogut recrear la vista, al Pla de Mallorca, amb les messes ja a punt de llavorar i he pogut comprovar, una vegada més, que és un autèntic privilegi viure en aquesta illa. I també un autèntic plaer de sensacions cromàtiques. I això que mai no he disposat de certes facultats d'observació, com les de L'ermità qui capta, de Joan Alcover, poeta que sabia distingir des del turó "la clapa de verdor si és blat o si és ordi"; però amb l'espiga a mig treure sí que distingesc el blat de la civada i de l'ordi; i no en parlem si es tracta de favó o una altra llegum. També durant aquest temps les vinyes comencen a crestejar en planes i comellars de verdors, i la brostada de l'alzina té un cromatisme diferent de la de la figuera, la de l'ullastre o la del garrover. En aquestes correlimes que he fet, m'he topat amb ciclistes, aquests que a segons qui fan tanta de nosa, i he pensat en ells, que potser vénen de la freda Alemanya o de les gelors daneses, i m'he dit que són ben sortats de poder practicar la seva quimera amb aquest temps assolellat i amb una catifa visual que només pot ser copsada, en la seva plenitud, pels versos dels nostres poetes més il·luminats. I, és clar, amb els camps verds de cereals, sigui blat o ordi, no he pogut estar de recitar-me aquell tros del poema A una dama que es pentinava darrere un reixa en temps de Vicenç Garcia, i que diu: "i que la saborosa/ feina del bes, batalla graciosa/ del córrer d'unes cames despullades,/ deixi les verdes herbes alterades./ Oh desmai en les tiges onejants/", d'on he tret el títol d'aquest paper.\nI també he pensat, sovint, en aquell article que suara us he esmentat i com és de cert que aquesta illa ens regala sis o més mesos cada any on basta sortir al camp, sense endinsar-nos gaire en les carrerasses, per fruir d'un paisatge privilegiat. I si a això hi sumam les cases de les possessions que puntegen d'ací i d'allà, algunes sínies, brancals de pous de suar, algun albelló encara ben conservat i altres elements que formen part d'aquest patrimoni nostrat, no podem deixar de dir aquest lema que ha fet seu l'Obra Cultural Balear: "Mallorca, m'agrada". Talment com si fos aquell personatge que surt al poema de Joan Alcover La Serra, que "pel jove qui passa, plena de dolçor/ de la festejada l'ànima xalesta,/ tot és una festa/ que canta d'amor/". És cert que el fet de ser d'aquí potser ens predisposa, com Espriu, a estimar aquesta pàtria amb un desesperat dolor.\nI tot això pensava mentre feia quilòmetres o els evocava, i també em deia que tota aquesta bellesa en mans d'uns fariseus que només estimen la cartera i que ens omplen de gavines les illes com si fos un abocador de residus putrefactes, tot aquest patrimoni, llengua inclosa, se'n pot dur, si res no hi posa remei, una bona sobatuda. I aquests pensaments es tenyien d'una verdor elegíaca.\nSes mateixes paraules es poden dir d'Eivissa


Deu n'hi do la setmaneta. Ja es veu que mai es pot abaixar la guàrdia. Aquesta setmana tots hem après una cosa més: GOSSIP i els Informers. Potser no sóc molt original, només avui al diari ARA hi ha tres articles parlant d'això. Però com que ens ha tocat de prop, val la pena explicar-ne quatre coses.\nEn vaig tenir coneixement a primers de setmana a través de la UOC. El vaig tafanejar i poca cosa més. No li vaig trobar la gràcia. Al cap de dos dies descobria que els adolescents de l'Alt Urgell n'obrien per tirar-se "floretes" els uns als altres. I llavors vaig pensar que estàvem davant d'una bomba en mans d'inconscients eixelebrats amb grans a la cara i hormones flotant. I vaig emetre el meu primer comentari sobre el fenomen informer: prendrem mal.\nEls que em seguiu de fa temps sabeu que si algun cop he patit insults o comentaris negatius, fins i tot suplantacions de personalitat, ha sigut sota anonimat. I sempre he estat en contra dels anònims que et deixen en desavantatge quan tu opines amb noms i cognoms i l'altra t'escup darrere una covarda identitat. Doncs aquesta és l'arma letal dels informers (pàgines de Facebook a l'abast de tothom) i el Gossip (aplicació que m'he baixat a l'iPad per entendre millor de què es parla i què hi passa però que requereix un poder adquisitiu que no tots els adolescents tenen). Diuen que els nens sempre diuen la veritat i, a vegades, són cruels. Els adolescents encara són més cruels i no sempre diuen la veritat. I en grup, seguint els altres i sota l'anonimat la crueltat es multiplica exponencialment, amb una impunitat de la que ells creuen gaudir. El to va pujant, s'envalentonen i les conseqüències dels seus actes no és precisament el que més tenen al cap. I s'arriba a l'insult, les calumnies i les infàmies. El comentari que a uns els sembla una broma divertida pot ser molt dolorosa per una altra persona, sobretot si aquesta és adolescent. L'adolescència, etapa inestable emocionalment, on el que diuen els altres és molt important i on es munten els fonaments de la personalitat en l'etapa adulta. I es pot fer molt mal, volent o no.\nI de qui és la responsabilitat? Tot comença com una gran proesa de quatre noies de l'UAB que inventen aquesta manera d'expressar el què vols sense saber-ne la identitat. Mira, mones elles. Fa dos dies en parlaven a Andorra TV perquè, ves per on, dues d'elles són andorranes. I les tractaven d'heroïnes!! Després també comentaven que començava a fer-se'n un mal ús als centres educatius catalans. Potser que mirin també dins els centres escolars del seu país que s'enduran una sorpresa. De moment us en deixo dos mostres: l'Informer d'Andorra i l'Informer d'Andorra Picant que no devien considerar prou fort el primer i van voler pujar una mica més el to de les gracietes.\nAquestes noies heroïnes han convertit el seu superinvent en el mal son de molts centres educatius i famílies però suposo que no se'ls hi pot demanar cap responsabilitat. La primera rau sobre la o les (molts cops són un grupet de cervell poc pensant) persones que decideixen crear aquesta pàgina al Facebook o grup a Gossip. Aquest publica tot el que li arriba o tot el que ell creu que és publicable, en molts casos es vanagloria de la seva no censura. Però tan responsable és aquest com el carallot que envia els comentaris, que sota l'anonimat covard, s'ha atrevit a emetre sense pensar-ne les conseqüències (o sí). Però també n'hi ha més de responsables encara que no hi intervinguin directament. Són les persones que cliquen l'apartat "m'agrada" de la pàgina i se'n fan públicament seguidors o els que diuen "m'agrada" algun comentari publicat. Aquests són el veritable motor de l'Informer. Quin valor té una tafaneria, burla o gracieta si no la segueix ningú? Doncs cap ni una i el predicador acaba caient per la poca incidència que té en els demés. Un informer sense seguidors ni comentaris té els dies comptats. És un fracassat. I aquest és el secret: mutisme i indiferència, però si s'excedeix el límit de la legalitat, la denúncia és la via més eficaç.\nDominar les xarxes socials i el món d'internet et dóna avantatges davant dels demés de la teva quinta. Per una part pots descobrir coses interessants sobre les generacions més joves i també et permet entendre'ls millor. Pares i docents hauríem de ser-hi i no quedar-nos enrere. Ens ajudarà a entendre fills i alumnes i també ens serà molt útil per aconsellar-los i guiar-los. És important educar els fills i alumnes en molts aspectes de la vida on la nostra experiència i aprenentatges són essencials. Llavors, com podem educar els nens i adolescents en l'ús d'internet i les xarxes socials si nosaltres no sabem ni de què van ni ganes de saber-ne?\nDoncs la nostra responsabilitat està aquí: entendre el fenomen, donar-li la importància adient sense pensar que són jocs de criatures i adolescents i guiar els nostres nois i noies en aquest món de les xarxes socials, les conseqüències dels seus actes i la repercussió que pot tenir una simple diversió en la vida futura dels demés i la d'ells mateixos. I aquesta és una feina de tots. La tecnologia evoluciona i si no ens volem quedar en el passat també hem d'evolucionar, encar que creguem que ja no tenim edat per a aquestes coses.\nI per treure una mica de seriositat a l'assumpte: algú em pot regalar un smartphone? És que necessito el Whatsapp i iPad no en té. Els meus amics queden a través d'un grup i jo em perdo coses. M'estic quedant enrere. Necessito evolucionar!\nComunicació Educació la Seu Urgell


❖ Paisatges i Jardins ❖ Landscapes and Gardens: El Peine del Viento - Donostia - San Sebastián\nEl Peine del Viento - Donostia - San Sebastián\nEs tracta d'un conjunt de tres escultures d'acer de grans dimensions, semblants entre elles, ubicades a l'escullera a la vora del mar, en l'entorn d'un espai públic, amb unes plataformes esglaonades construides amb llambordes de granit de color rosa. Situades a la base del monte Igueldo, en un extrem de la badia de La Concha, al passeig de Ondarreta de Sant Sebastià, a la província de Guipúscoa, al País Basc. Dutes a terme per l'artista Eduardo Chillida Juantegui, i acompanyades de l'obra arquitectònica de l'arquitecte també basc Luis Peña Gancheguii, que va ser l'encarregat de dissenyar l'entorn al 1977. Les escultures estan incrustades a les roques, a l'aire lliure i quan el vent bufa fort, les ones del mar Cantàbric les fuetegen amb força, és un espai màgic. Les escultures estan formades per diversos braços de secció rectangular que s'entrelliguen creant un entramat que sembla pentinar el vent, un exemple únic de l'harmonia entre l'art i el paisatge. Amb un estil que barreja conceptes com el informalisme, el minimalisme i el land art.\nL'aleació que les forma conté fòsfor, coure, níquel i crom, una composició molt similar a "ferro corten"\nDestaquen uns forats a terra de la terrassa pels que puja l'aire i l'aigua en trencar les ones, amb onatge fort és espectacular. Les set obertures perforades en el granit rosat representant de les set regions basques.\nCom si sempre haguessin existit, unes mans industrials, rugoses i curtides pel treball nèixen de les roques.\nPublicat per Jordi a dimarts, d’octubre 29, 2013\nEtiquetes de comentaris: Arquitectura, Costa, País Basc, Pobles i Ciutats\nUbicació: Donostia-San Sebastián, Guipúzcoa\nDiana Studer ha dit...\nI've seen Corten steel used in American gardens - but this is awesome!\n29 d’octubre de 2013 a les 23:22


GÀNGSTERS, PLOMA I VAUDEVILLE 14.80EUR\nEls poemes expressen els sentiments de l’autora després de submergir-se en el traç divertit, crític i carregat d’insinuacions de l’il·lustrador Pere Cabaret. A la primera part, gàngsters, la noia bufona sempre a l’ombra del mafiós pren la pistola, com a símbol de poder, i executa la seva pròpia vida com li plau, sense manies, al límit. Ella és la gàngster en un decorat vermell i negre que esclata. A la segona part, ploma, la noia gàngster, que treballa de vedet, ens descobreix la seva intimitat. Cada ploma, un secret femení. No importa biològicament quin sexe tinguis de naixement. Mil colors per a mil plomes. A la tercera, vaudeville, les vedettes ens manifesten la soledat de qui lluita per aconseguir l’objectiu que s’ha marcat. Vermell i negre per ballar a l’escenari triat. A Gàngsters, ploma i vaudeville tot es capgira. Tot és més real que inventat, potser poc convencional, això sí.\nEn Pere i la Marta són els Bonnie i Clyde de la literatura del Raval i el Gòtic. Ella, llicenciada en filologia catalana, es va fer amb el Premi Jordi Pàmias 2010 de poesia i no para d’editar poemaris si l’un bo, l’altre millor. Els últims han estat Un segon fora del dubte, Ostatge i Llavors, els peixos. Ell, amb estudis teatrals i musicals, presenta el seu espectacle Hoy tu pluma brillará el 2010 a l’Artèria Paral·lel, que passa després pel Llantiol i la Sala Fènix. És molt esmunyedís, ja que tant el pots trobar en un teatre, en una editorial (il·lustra llibres infantils i juvenils encara que a les nits dibuixa vedets, pits i cuixes), en una sala d’exposicions, fent classe o produint un festival. La seva vida és un veritable vodevil. La Marta i en Pere van començar les seves trifulgues junts de ben joves amb l’autoedició del conte infantil El senyor de la clenxa i en l’àmbit editorial aquesta és la segona col·laboració, essent la primera Sexe Mòbil singular, SMS il·lustrat. També són els artífexs del Contrapunt Poètic, unes trobades líriques de petit format tan eclèctiques com ells.\nEste producto esta en nuestro catalogo desde lunes 10 diciembre, 2018.\nNotifiqueme de cambios a GÀNGSTERS, PLOMA I VAUDEVILLE\njueves 21 febrero, 2019 24338480 peticiones desde viernes 12 diciembre, 2003


Taxistes i IMET negociaran canviar les tarifes per atreure clients | betevé\nÉs una de les mesures que s'estudiaran per afrontar un estiu amb menys turistes per la pandèmia de coronavirus\nSergio Segura | divendres, 3 de juliol del 2020, a les 22.41\nLes entitats del sector del taxi negociaran amb l’Institut Metropolità del Taxi (IMET) modificar el sistema tarifari actual per atreure clients. Així ho han anunciat associacions com Elite Taxi, el sindicat STAC o l’ATC en un comunicat conjunt després de reunir-se amb la presidenta de la institució, Rosa Alarcón. L’adaptació de les tarifes pot ser una de les mesures per afrontar un estiu amb menys turistes per la pandèmia de la covid-19 i, per tant, amb menys ingressos.\nLes entitats del taxi expliquen que el canvi del sistema tarifari és una proposta feta pel mateix IMET. El portaveu d’Elite Taxi, Alberto “Tito” Álvarez, es mostra a favor de debatre aquesta mesura. Una de les possibilitats seria rebaixar el preu dels trajectes per afavorir l’increment de la demanda (per exemple, abaratint el preu del quilòmetre si el trajecte és molt llarg). També hi ha l’escenari de reformular íntegrament el sistema tarifari, una solució que algunes associacions fa anys que reivindiquen.\nUna altra possibilitat que es debatrà en properes trobades serà instal·lar microparades a determinades zones de Barcelona per ampliar la cobertura territorial. Álvarez reconeix la “voluntat” i l'”entrega” d’Alarcón per trobar “mesures beneficioses” per als ciutadans.\nLa meitat de la flota els caps de setmana\nLes darreres negociacions entre l’Institut Metropolità del Taxi i les entitats han permès assolir un nou acord per reduir la flota de taxis —per evitar un excés de vehicles circulant pels carrers de Barcelona disputant-se els clients— durant les pròximes quatre setmanes. Segons les associacions de taxistes, el pacte del mes de juny queda substituït per aquest nou calendari, que començarà dilluns, 6 de juliol.\nDe dilluns a divendres: circularà el 60 % de la flota.\nCaps de setmana: circularà el 50 % de la flota.\nFa uns dies, el sindicat Elite Taxi va confirmar al programa ‘bàsics’, de betevé, que aquesta setmana anunciarien noves mobilitzacions perquè s’escoltessin les seves reivindicacions, unes protestes que, per ara, s’han ajornat.\n— coronavirus — Institut Metropolità del Taxi — protestes — tarifes — taxi


ESA y VSC inauguran la instalación MulticarrierESA and VSC inaugurate the Multicarrier facilityESA i VSC inauguren la instal·lació Multicarrier - ValspaceValspace\nEn l’actual era de la informació global els satèl·lits de telecomunicacions han de gestionar i transmetre cada vegada més senyals, i més potents.\nUn nou equip ha sigut instal·lat en el Laboratori Europeu d’Alta Potència en Radiofreqüència, gestionat conjuntament per l’Agència Espacial Europea (ESA) i el Consorci Espacial de València (VSC). La instal·lació és un Multicarrier o Multiportadora, i permet sotmetre als components de satèl·lits a potències de fins a 3600 Watts en radiofreqüència.\nLa instal·lació ha sigut inaugurada hui formalment per Philippe Perol, Director de Gestió Tècnica i de Qualitat de l’ESA, i el Conseller d’Educació de la Generalitat Valenciana i President del Consorci Espacial Valencià, Alejandro Font de Mora.\nEl Multicarrier, amb un cost de 1.5 milions d’euros, ha sigut desenrotllat durant dos anys per un consorci empresarial liderat per AR Benelux i del que han format part, entre altres companyies, l’holandesa TNO, el canadenc Apollo i la valenciana Aurora Software and Testing -spin-off de la Universitat Politècnica de València i la Universitat de València – Estudi General.\nLa nova instal·lació consistix en deu generadors de senyal de satèl·lit -en un rang de freqüències d’entre 10.7 a 11.7 GHz-, amb els seus corresponents amplificadors de potència. Els senyals són reunides per un combinador en una única eixida, de manera que s’aconseguixen en total més de 3600 Watts de potència en RF. Així, connectant al Multicarrier els diversos components que integraran el satèl·lit és possible assegurar-se de que toleraren eixa potència una vegada en vol.\nMés informació: 1 2


Cerca: Cercadors al camp TIPUS_DE_RECURS AND Internet al camp MATERIA\nPortal realitzat sense ànim de lucre per l'organització Internetinvisible l'any 1999. Consisteix en un directori temàtic amb més de 2.800 bases de dades i altres recursos d'accés gratuït disponibles a la xarxa amb informació invisible al conjunt de la xarxa Internet. Centrada en pàgines hispàniques (de l'estat espanyol i iberoamericanes), inclou també algunes que queden fora d'aquest entorn quan es considera que són destacades en el seu àmbit temàtic. És una base de dades de bases de dades, per tant, cada recurs al que s'accedeix manté un llenguatge de consulta diferent. Té dos formularis de cerca: un de simple i un d'avançada per a la combinació de termes i la limitació de consultes a camps concrets. Important: web invisible és el terme que s'empra per a descriure tota la informació disponible a Internet que no es recuperada interrogant els cercadors convencionals. Generalment, és informació emmagatzemada i accessible mitjançant bases de dades.\nRecuperació d\_'Informació, Internet


XarxaLlull: Monogràfic de literatura catalana de la revista Treci Trg\n/ ► Monogràfic de literatura catalana de la revista Tr...\nMonogràfic de literatura catalana de la revista Tr...\nMonogràfic de literatura catalana de la revista Treci Trg\nper Glòria Estapé - Thursday, 28 May 2009, 11:48\nLa revista de literatura i art de Belgrad, ha dedicat un número especial a la literatura catalana aquesta primavera. La publicació és el primer monogràfic en llengua serbo-croata dedicat íntegrament a les lletres catalanes i ha comptat amb la col·laboració de l'IRL.\nEl monogràfic aplega una antologia de les millors obres de la literatura catalana traduïdes al serbi: poesia, novel·la, contes, teatre i assaig.\nL’apartat de poesia és bilingüe (català – serbi), mentre que a la resta de seccions s'ha publicat la traducció al serbo-croat. També s’han inclòs les obres i traduccions resultants de la primera Trobada de joves poetes i traductors de Sèrbia i Catalunya, que es va celebrar la tercera setmana de març de 2009 a Belgrad i altres localitats de Sèrbia, i s'ha comptat amb traductors i catalanòfils de Sèrbia.\nAquesta edició obre nous ponts de comunicació entre Sèrbia i els Països Catalans a través de la traducció literària, promou la literatura catalana entre el món editorial dels Balcans i popularitza les lletres catalanes entre el públic de Sèrbia, Croàcia, Bòsnia i Montenegro.\nEnhorabona a tots els qui l'han fet possible!


Salomón Shang: 'El cinema català viu un moment dolç per deu i difícil per vuitanta'\nLluny de l'estètica convencional, el cineasta Salomón Shang torna als cinemes amb 'La llegenda de l'innombrable', l'adaptació d'una misteriosa desaparició ocorreguda fa cinc anys a Osona. Juan Luis Galiardo, Clara Galí, Tony Corvillo i el director interpreten els personatges que apareixen en aquesta història d'aventures rodada als boscos de Catalunya\n6 min. Barcelona 07/12/2010 10:30\n651x366 Salomón Shang estrena aquest divendres 'La llegenda de l'innombrable'. / Rosanas, Elisenda. Salomón Shang estrena aquest divendres 'La llegenda de l'innombrable'. / Rosanas, Elisenda.\nShang diu que no fa cinema d'autor però reconeix que hi ha la seva 'personalitat'. El cineasta critica la política de subvencions de la Generalitat, perquè creu que només beneficia a uns pocs i acusa l'administració de dirigisme, per crear producte cinematogràfic per exportar. Shang accepta però, que ha de buscar altres mitjans per arribar al públic.\nAquest divendres s'estrena als cinemes 'La llegenda de l'innombrable', un film que va néixer ja fa força temps. D'on va sorgir?\n'La llegenda de l'innombrable' és doncs una història d'aventures?\nSí, és una bona definició. Per mi no té moltes diferències a films com 'El senyor dels anells'. Hi ha diferència de format, pressupost, dimensions, però no pel que fa a argument, que és una pel·lícula d'aventures clàssica dels vuitanta.\nS'estrenarà a Catalunya, a totes les demarcacions i sorprenentment a Madrid, que jo no m'ho pensava. Ho hem aconseguit, i ja veurem, perquè una pel·lícula catalana de dues hores i quart, en català dialectal i amb actors catalans desconeguts, no sé si anirà algú a veure-la. Serà tota una experiència. Però s'ha de confiar que sí, no?Potser la curiositat els porta a veure-la. Crec que és l'única raó per la qual la gent va al cinema, per curiositat. La gent ja ha perdut la vocació d'anar al cinema per gaudir d'un espectacle, hi va per curiositat, és l'única raó per la qual pots atrapar a la gent.\nEl cinema català està vivint un dels seus moments més dolços, t'hi sents inclòs? Són moments presumptament dolços per una sèrie de pel·lícules que han tingut favors econòmics per part de la Generalitat, de l'ICIC i de Televisió de Catalunya. I són pel·lícules que són fruit d'un dirigisme per part de les institucions, que han cregut que són representatives del cinema català, o que ho han de ser. En el meu cas no hi surt cap logotip d'aquestes institucions, si en canvi, del Ministeri de Cultura, que m'ha ajudat. No formo part d'aquest moment tan dolç com tampoc molta gent. Molts amics i coneguts del món del cinema estan tancat les seves empreses. Potser és dolç per deu, i molt difícil per uns vuitanta.\nJo crec que les pel·lícules més petites o menys recolzades han de trobar el seu espai. Molts mitjans no estan dirigits com d'altres, i per tant hi ha espai per films com aquest. Un ha de saber a quins mitjans tindrà més repercussió i en quins no. Bàsicament és acceptar que això és una festa a la qual no estàs convidat i que per tant, només tens dues opcions. O fer cua i esperar entrar o muntar-t'ho d'una altra forma i intentar passar la nit el millor que sé.


Compromís Benicarló denuncia que l’equip de govern segueix venent fum i negant serveis a la ciutadania en la tornada a l’escola - Maestrat TV\nAmb l’inici del nou curs escolar, l’Ajuntament de Benicarló ha explicitat les línies polítiques quant a Educació. Es posa l’èmfasi en el programa Edificant, però cal recordar que des de l’any 2018 només s’han executat 130.000 euros de tota la programació. A Vinaròs, en canvi, el mateix Pla ha avançat a un altre ritme i ja estan en marxa obres per valor de 26 milions d’euros.\nPel que fa a la nova escola, l’alcaldessa va anunciar la seua construcció l’any 2019 quan encara no s’havia ni iniciat l’expedient d’urbanització de la zona UA7. La dinàmica és la mateixa, donar per feta una obra que encara està en unes etapes molt preliminars.\nAra que comencen les classes escolars, les associacions esportives i culturals de Benicarló també arranquen i reinicien les inscripcions, entrenaments, assajos… Però l’Ajuntament de Benicarló no ha presentat cap activitat ni programació. No conéixer quins serveis oferirà l’Ajuntament o si no els oferirà com ja va ocórrer el curs passat dificulta l’organització familiar i la conciliació. Sembla que la conciliació familiar i la igualtat no són una prioritat quan serveis com la Ludoteca Municipal continuen tancats i sense intenció d’obrir-se des del març del 2020.\nPel que fa a l’esport escolar i a la campanya esportiva d’hivern de persones adultes, encara no s’ha realitzat la licitació per la contractació dels serveis, fet que retardarà l’inici del servei i que deixa en una gran incertesa a les persones que esperaven incorporar-se a aquest programa per tal de millorar i mantenir la seua salut.\nRespecte a la Universitat Popular tampoc no s’ha presentat l’oferta de cursos perquè encara no s’ha implantat cap mesura de seguretat als espais per poder reobrir el servei. Des de Compromís vam aportar propostes perquè un servei tan necessari com la formació de persones adultes tinguera continuïtat, però la realitat és que també des de l’inici de la pandèmia la Universitat Popular de Benicarló segueix tancada.\nPer una altra banda, i amb la conjuntura de la pandèmia i el poc interès a adaptar-se a les noves mesures, la seu de la UNED a la nostra ciutat sembla que definitivament es deixarà perdre, una pèrdua que sense dubte té conseqüències directes sobre la igualtat d’oportunitats i el repartiment territorial de recursos.\nPer tot això, denunciem que des del mes de març del 2021, quan es van aturar els serveis esportius municipals, la Ludoteca Municipal, Generacció, la Universitat Popular o la UNED no s’haja tingut ni la previsió ni la capacitat de planificació per posar-los en marxa en el moment de la tornada a l’escola.\nS’al·legarà la dificultat de treballar en l’incert escenari que la pandèmia ha provocat i al qual l’Ajuntament no hi ha sabut fer front. Pareix que Benicarló és l’única ciutat que s’ha aturat, ja que les activitats esportives i educatives impulsades per altres localitats properes ja avancen com també ho fan les impulsades des de la comunitat educativa o des d’entitats i associacions locals.\nQuè ens passa a Benicarló, seguirem comprant el fum que ens venen?


Destacada participació dels nostres triatletes a la Duatló d'El Prat - CN MATARÓ : Junts Fem El Centre\nDestacada participació dels nostres triatletes a la Duatló d'El Prat\nDilluns · 19 abril · 2021\nAquest diumenge es va celebrar la Duatló d'El Prat per equips, després d'una llarga aturada degut a la Covid-19. A fi i efecte de complir amb els protocols de seguretat requerits, els 113 participants van estar en zones completament aïllades i segures.\nEl Centre hi va participar amb tres equips; Elit masculina, Elit femenina i Open femení.\nDestacar l'actuació de les noies que van aconseguir una gran 4a. posició d'entre els molts participants de molta qualitat que hi van prendre part. El nois, després de lluitar durant tota la cursa amb clubs i corredors de molta categoria van aconseguir entrar en una destacada 7a. posició. Però va ser en la competició Open on les nostres noies van aconseguir la millor posició dels nostres equips, assolint una gran 2a. posició demostrant molta força i nivell.\nEl equips van estar formats :\nElit femenina: Clàudia Luna, Aida Fàbrega, Alba Barroso, Alba Pujol i Berta Bassols\nElite masculina: Pol peña, Oriol Farré, Aleix Garreta, Oriol Bruguera, Lluis Puigdefàbregas i Albert Ruz\nOpen Femení: Núria Bruguera, Jessi Brillas, Gemma Badia i Ariadna Lopez


Am Südtor Laatzen Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAm Südtor 5, Laatzen Centre, Laatzen, Alemanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Am Südtor\nAl visitar Laatzen, vosté es sentirà com a casa a Am Südtor, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Laatzen. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, nevera, renta vaixelles, plat de dutxa, assecador de cabell per satisfer els clients més exigents. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Laatzen, faci de Am Südtor la vostra llar.


Saps què vull dir-te?: Lectures de casualitat: «L'Auca del senyor Esteve»\nLectures de casualitat: «L'Auca del senyor Esteve»\nFa unes setmanes, estava regirant una xicoteta biblioteca familiar on no esperava trobar res en català, i em vaig trobar l’edició que veieu de L’auca del senyor Esteve, un llibre que d’altra manera potser no hauria llegit. En un català col•loquial i prenormatiu ―jo m’he entretingut subratllant els los neutres― Rusiñol hi conta la vida insípida d’un mercer barceloní, des que naix fins que mor; una persona que des de xiquet viurà només per a la botiga, que no tindrà inquietuds, ni entreteniments ni passions. Farà tot com pertoca, com s’espera de la seua classe, i no es casarà per amor, sinó amb qui convé. Esteve és incapaç de sentir, d’improvisar, d’emocionar-se; no voldrà veure res més enllà de les parets de la botiga, del paper d’hereu del negoci que li ha sigut assignat per naixement. Però a l’Esteve li eixirà un fill que voldrà ser artista, i això trastocarà els seus plans.\nEm fa la impressió que Rusiñol escrigué açò com a acte catàrtic perquè, davall de la ironia i fins i tot l’humor amb què conta la vida de l’Esteve, entreveig una mala llet, unes ganes de vilipendiar aquesta classe social i totes aquelles persones que impedeixen als seus fills ser lliures i fer el que vulguen amb les seues vides.\nL’altre dia creuava la Via Laietana camí cap al Born. Llavors vaig veure el cartell: Ribera. El barri del senyor Esteve. Casualitats de la vida, ja he aprés que aquesta zona es diu així, i potser m’ha sigut fàcil imaginar entre aquests carrers la merceria d’Esteve. En una cantonada, una guia turística, amb un accent català verament genuí ―no barceloní, sinó farcit de neutres de veritat―, explica als turistes com eren la vida i els negocis dels jueus del barri.\nPublicat per Speaker a 2:31\nEtiquetes de comentaris: Barcelona, He llegit, Literatura, Literatura catalana, Santiago Rusiñol\nÉs una gran obra que ridiculitza una determinada classe que no viu la vida de debò. Ja se sap: quan més vols evitar alguna cosa, l'acabes tenint a casa mateix!\n5 de març de 2011 a les 3:04\n▼ de febr. 27 - de març 6 (5)\nLes parets parlen: «Animalets»\nLectures de casualitat: «L'Auca del senyor Esteve»...\nLa paraula de la setmana: «galló»\nFrases que u sent: «Mickey o Bob Esponja»


Dos ferits per arma de foc en un assalt a una casa | Ràdio Girona | Cadena SER\nÚltimas noticias Hemeroteca 25 de marzo de 2019 Actualizado a las 23:17 CET\nDos ferits per arma de foc en un assalt a una casa\nEls Mossos busques tres persones que ahir a la nit van irrompre en una casa a Maçanet de la Selva, amb armes de foc, i van disparar als inquilins. Hi ha tres ferits lleus. La policia sospita que agressors i víctima es coneixen.\nLa casa de Can Fornaca on hi va haver l'assalt. / ACN\nEls que busquen són dos homes i una dona, portuguesos i d'ètnia gitana, que van entrar poc abans de tres quarts d'onze de la nit a una casa de la urbanització Can Fornaca de Maçanet. Al pare de la família li van disparar un tret al peu i li van donar un cop amb la culata. El xicot de la filla també va quedar ferit de bala, lleu, a l'esquena. La noia la van agafar pel coll i la van agredir. El pare està ingressat a l'Hospital Josep Trueta, custodiat fins que li prenguin declaració. El xicot de la noia també està ingressat al Santa Caterina de Salt i està detingut perquè quan el van traslladar a l'hospital van comprovar que tenia una ordre judicial pendent.\nEls agressors van fugir amb un cotxe d'alta gamma i van deixar a la casa fins a 14 casquets. La policia treballa amb la hipòtesi que l'assalt està relacionat amb un assumpte de drogues perquè un dels ferits havia treballat en una plantació de marihuana dels assaltants. Segons alguns testimoni, els agressors viuen a la mateixa urbanització.


Dos ciclistes aniran de Lleida a Monza per recollir diners per a l'ONG Open Arms - Teleponent\nInici Societat Dos ciclistes aniran de Lleida a Monza per recollir diners per a...\nDos ciclistes aniran de Lleida a Monza per recollir diners per a l’ONG Open Arms\nSortiran el 18 d'agost de la capital del Segrià i s'han fixat l'objectiu d'arribar en cinc dies a la ciutat italiana\nImatge dels dos ciclistes, Maurizio Sartori i Carles Sarroca, davant de l'Ajuntament de Lleida\nDos ciclistes lleidatans, Maurizio Sartori i Carles Sarroca, faran una marxa solidària per recollir diners per a l’ONG Open Arms.\nDurant cinc dies, amb el ‘Tour du Mao’, els ciclistes recorreran els 1.211 quilòmetres que separen Lleida i la ciutat italiana de Monza, acumulant 13.500 metres de desnivell durant el trajecte que els portarà per Catalunya, Andorra, França i Itàlia.\nAmb aquest “repte”, combinen la seva passió pel ciclisme amb la voluntat de visibilitzar el treball que porta a terme Open Arms i recollir fons perquè aquesta organització pugui continuar ajudant al mar aquelles persones que deixen els seus països per buscar un futur millor a Europa. Durant el recorregut, només estaran acompanyats per una furgoneta d’avituallament.\nMaurizio Sartori va idear fa uns anys el ‘Tour du Mao’ per homenatjar el seu pare difunt i que l’ha portat a recórrer en bicicleta diferents trajectes de llarga distància. Enguany, s’ha fixat l’objectiu de recórrer els 1.211 quilòmetres que hi ha entre Lleida, la ciutat on resideix, i Monza, on va néixer i, per això, li han donat el nom de ‘Tour du Mao, on visc, d’on vinc’. A més, ha volgut donar un caire solidari a aquest nou “repte” en el qual l’acompanyarà també Carles Sarroca.\nL’objectiu d’aquesta iniciativa és donar a conèixer i recollir diners per a l’ONG Open Arms.\n“És un repte tant esportiu com físic i, metafòricament, pretén ser la ruta que fan molts migrants però a la inversa”, explica Sartori. Les donacions es poden fer a través d’un compte Paypay que han obert i al qual es pot accedir des del web www.tourdumao.eu, on també es pot trobar tota la informació sobre aquesta iniciativa solidària i el recorregut que faran els dos ciclistes. El 100% de les aportacions que obtinguin les destinaran a Open Arms per tal de contribuir en la tasca que porta a terme.\nAquesta aventura portarà Sartori i Sarroca a recórrer un total de cinc etapes, d’entre 160 i 313 quilòmetres diaris, que posaran a prova la resistència dels dos ciclistes, així com la capacitat de superació i adaptació al recorregut i les circumstàncies que s’aniran trobant. Durant el trajecte, hauran de superar els Pirineus i els Alps, així com diferents ports de muntanya com és el cas dels colls d’Envalira o del Galibier.\nSortiran el 18 d’agost a primera hora del matí des de Lleida i la primera etapa els durà fins a Ax-Les-Thermes.\nEn la segona, arribaran a Nimes. L’endemà, continuaran el recorregut per territori francès fins a Guillestre. En la quarta etapa entraran a Itàlia i preveuen arribar fins a Torí. Finalment, el darrer dia, el 22 d’agost, l’objectiu és arribar a Monza. A les nits, s’allotjaran en cases de lloguer o hotel.\nEls dos ciclistes es costejaran el trajecte, així com la majoria de tot l’equip necessari per cobrir el recorregut, durant el qual només estaran acompanyats per una furgoneta conduïda per Marina Revilla que els facilitarà l’avituallament.\nTot i això, compten amb el suport de Gobik, que ha col·laborat amb unes equitacions de roba de ciclista, dues botigues de bicicletes de Lleida, Casanovas Bikes i TandemWorkshops, que els faciliten recanvis per a les bicicletes.\nA Lleida també hi col·labora el Taller del Benestar, 101 Percent i la Copisteria Solè, que ha imprès material de difusió de la iniciativa.\nQui ho vulgui, podrà saber en cada moment al lloc en es troben els dos ciclistes durant el recorregut mitjançant ‘un sistema de ‘GPSlivetracking’ i també podran seguir les seves experiències a través de les xarxes socials de Sartori i Sarroca, seguint els hashtags principals #TourduMao2021 i #TourduMao.\nArticle anteriorDissolen un ‘macrobotellot’ a Mequinensa amb més de cent persones sense mascareta i consumint begudes alcohòliques\nArticle següentTanquen l’accés al Montsec, la Baronia de Rialb, Montserrat i el Montsant per risc d’incendi


HUG I RICARD DE SANT V�CTOR\nEn aquestes audi�ncies dels dimecres estic presentant algunes figures exemplars de creients que s�han esfor�at per a mostrar la conc�rdia entre la ra� i la fe i per a testimoniar amb la seva vida l�anunci de l�evangeli. Avui vull parlar-vos d�Hug i Ricard de Sant V�ctor. Ambd�s es compten entre els fil�sofs i te�legs coneguts amb el nom de victorins, perqu� van viure i ensenyar a l�abadia de Sant V�ctor, a Par�s, fundada a principis del segle XII per Guillem de Champeaux, el qual va ser un mestre fam�s que va aconseguir donar a la seva abadia una s�lida identitat cultural. De fet, a Sant V�ctor es va inaugurar una escola per a la formaci� dels monjos, oberta tamb� a estudiants externs, on es va realitzar una feli� s�ntesi entre les dues formes de fer teologia, de les quals ja vaig parlar en catequesis anteriors: �s a dir, la teologia mon�stica, orientada m�s a la contemplaci� dels misteris de la fe en l�Escriptura, i la teologia escol�stica, que emprava la ra� per a intentar escrutar aquests misteris amb m�todes innovadors, per a crear un sistema teol�gic.\nDe la vida d�Hug de Sant V�ctor tenim poques not�cies. S�n incerts la data i el lloc del seu naixement: potser a Sax�nia o a Flandes. Se sap que, arribat a Par�s �la capital europea de la cultura de l��poca�, va passar la resta dels seus anys a l�abadia de Sant V�ctor, on primer va ser deixeble i despr�s mestre. Ja abans de la seva mort, que es va esdevenir el 1141, va aconseguir gran notorietat i estima, fins al punt de ser anomenat un segon sant Agust�. En efecte, com sant Agust�, va meditar molt sobre la relaci� entre fe i ra�, entre ci�ncies profanes i teologia.\nSegons Hug de Sant V�ctor, totes les ci�ncies, a m�s de ser �tils per a la comprensi� de les Escriptures, tenen un valor en si mateixes i han de conrear-se per a augmentar el coneixement de l�home, aix� com tamb� per a correspondre al seu anhel de con�ixer la veritat. Aquesta sana curiositat intel�lectual el va induir a recomanar als estudiants que no apaguessin mai el desig d�aprendre, i en el seu tractat de metodologia del coneixement i de pedagogia, titulat significativament Didascalicon �sobre l�ensenyament�, recomanava: �Apr�n de grat de tothom el que no saps. El m�s savi de tots ser� qui hagi volgut aprendre alguna cosa de tots. Qui rep quelcom de tots, acaba per ser el m�s ric de tots� (Eruditiones Didascalic�, 3, 14: PL 176, 774).\nLa ci�ncia de qu� s�ocupen els fil�sofs i els te�legs anomenats victorins �s especialment la teologia, que requereix sobretot l�estudi amor�s de la Sagrada Escriptura. Per a con�ixer D�u no fa altra cosa que partir del que D�u mateix ha volgut revelar d�ell mateix a trav�s de les Escriptures. En aquest sentit, Hug de Sant V�ctor �s un representant t�pic de la teologia mon�stica, totalment fundada en l�exegesi b�blica. Per a interpretar l�Escriptura proposa la tradicional articulaci� patristicomedieval, �s a dir, primer de tot el sentit historicoliteral; despr�s, l�al�leg�ric i anag�gic, i, per �ltim, el moral. Es tracta de quatre dimensions del sentit de l�Escriptura, que redescobrim tamb� avui, per les quals es veu que en el text i en la narraci� oferta s�amaga una indicaci� m�s profunda: el fil de la fe, que ens condueix cap amunt i ens guia en aquesta terra, ensenyant-nos com viure. Amb tot, fins i tot respectant aquestes quatre dimensions del sentit de l�Escriptura, de manera original pel que fa als seus contemporanis, insisteix �i aix� �s una novetat� en la import�ncia del sentit historicoliteral.\nEn altres paraules, abans de descobrir el valor simb�lic, les dimensions m�s profundes del text b�blic, cal con�ixer i aprofundir el significat de la hist�ria narrada en l�Escriptura: si no �adverteix amb una comparaci� efica� es corre el risc de ser com els estudiosos de gram�tica que ignoren l�alfabet. A qui coneix el sentit de la hist�ria descrita en la B�blia, les vicissituds humanes es presenten marcades per la divina Provid�ncia, segons un designi ben ordenat. Aix�, per a Hug de Sant V�ctor, la hist�ria no �s el resultat d�un dest� cec o d�una casualitat absurda, com podria semblar. Al contrari, en la hist�ria humana actua l�Esperit Sant, que suscita un di�leg meravell�s dels homes amb D�u, el seu amic. Aquesta visi� teol�gica de la hist�ria posa en relleu la intervenci� sorprenent i salvadora de D�u, que realment entra i actua en la hist�ria, gaireb� es converteix en part de la nostra hist�ria, per� sempre salvaguardant i respectant la llibertat i la responsabilitat de l�home.\nPer al nostre autor, l�estudi de la Sagrada Escriptura i del seu significat historicoliteral fa possible la teologia veritable, �s a dir, l�explicaci� sistem�tica de les veritats, con�ixer la seva estructura, l�explicaci� dels dogmes de la fe, que presenta en s�lida s�ntesi en el tractat De sacramentis christian� fidei �Els sagraments de la fe cristiana�, on es troba, entre d�altres coses, una definici� de sagrament que, perfeccionada despr�s per altres te�legs, cont� trets encara avui molt interessants. �El sagrament� �escriu� ��s un element corpori o material proposat de manera externa i sensible, que representa amb la seva semblan�a una gr�cia invisible i espiritual, la significa, perqu� amb aquest finalitat ha estat institu�t, i la cont�, perqu� �s capa� de santificar� (9, 2: PL 176, 317). D�una part, la visibilitat en el s�mbol, la �corpore�tat� del do de D�u, en el qual, per�, per altra part s�amaga la gr�cia divina que prov� d�una hist�ria: Jesucrist mateix va crear els s�mbols fonamentals. Tres s�n, per tant, els elements que concorren a definir un sagrament, segons Hug de Sant V�ctor: la instituci� per part de Crist, la comunicaci� de la gr�cia i l�analogia entre l�element visible, material, i l�element invisible, que s�n els dons divins. Es tracta d�una visi� molt pr�xima a la sensibilitat contempor�nia, perqu� els sagraments es presenten amb un llenguatge ple de s�mbols i imatges capa�os de parlar immediatament al cor dels homes. �s important tamb� avui que els animadors lit�rgics, i de manera especial els sacerdots, valorin amb saviesa pastoral els signes propis dels ritus sacramentals �la visibilitat i tangibilitat de la Gr�cia� tenint cura de la seva catequesi, perqu� tots els fidels visquin cada celebraci� dels sagraments amb devoci�, intensitat i alegria espiritual.\nUn deixeble digne d�Hug de Sant V�ctor �s Ricard, procedent d�Esc�cia. Va ser prior de l�abadia de Sant V�ctor de 1162 a 1173, any de la seva mort. Tamb� Ricard, naturalment, assigna un paper fonamental a l�estudi de la B�blia, per�, a difer�ncia del seu mestre, privilegia el sentit al�leg�ric, el significat simb�lic de l�Escriptura amb qu�, per exemple, interpreta la figura veterotestamentaria de Benjam�, fill de Jacob, com a s�mbol de la contemplaci� i cimal de la vida espiritual. Ricard tracta aquest tema en dos textos, Benjam� menor i Benjam� major, en els quals proposa als fidels un cam� espiritual que invita en primer lloc a practicar les diferents virtuts, aprenent a disciplinar i a ordenar amb la ra� els sentiments i els moviments interiors afectius i emotius. Nom�s quan l�home ha aconseguit equilibri i maduresa humana en aquest camp, est� preparat per a accedir a la contemplaci�, que Ricard defineix com �una mirada profunda i pura de l��nima dirigida a les meravelles de la saviesa, associada a un sentit est�tic de sorpresa i admiraci� (Benjamin Maior 1, 4: PL 196, 67).\nLa contemplaci� �s, per tant, el punt d�arribada, el resultat d�un cam� ardu, que implica el di�leg entre la fe i la ra�, �s a dir �un cop m�s� un discurs teol�gic. La teologia parteix de les veritats que s�n objecte de la fe, per� tracta d�aprofundir el seu coneixement amb l��s de la ra�, apropiant-se del do de la fe. Aquesta aplicaci� del raonament a la comprensi� de la fe es practica de manera convincent a l�obra mestra de Ricard, un dels grans llibres de la hist�ria, el De Trinitate �La Trinitat�. En els sis llibres que el componen reflexiona amb agudesa sobre el misteri de D�u u i tri. Segons el nostre autor, at�s que D�u �s amor, l��nica subst�ncia divina comporta comunicaci�, oblaci� i amor entre dues Persones―el Pare i el Fill― que es troben entre si amb un intercanvi etern d�amor. Per� la perfecci� de la felicitat i de la bondat no admet exclusivismes i foscors; al contrari, requereix la pres�ncia eterna d�una tercera Persona, l�Esperit Sant. L�amor trinitari �s participatiu, concorde, i comporta sobreabund�ncia de del�cia, gaudi d�alegria incessant. En resum, Ricard suposa que D�u �s amor, analitza l�ess�ncia de l�amor, qu� �s el que implica la realitat anomenada amor, arribant aix� a la Trinitat de les Persones, que �s realment l�expressi� l�gica del fet que D�u �s amor.\nRicard, per�, �s conscient que l�amor, encara que ens revela l�ess�ncia de D�u, encara que ens fa �comprendre� el Misteri de la Trinitat, �s nom�s una analogia per a parlar d�un Misteri que supera la ment humana, i �en ser poeta i m�stic� recorre tamb� a altres imatges. Per exemple, compara la divinitat a un riu, a una onada amorosa que brolla del Pare, brolla i torna a brollar en el Fill, per ser despr�s feli�ment vessada en l�Esperit Sant.\nBenvolguts amics, autors com Hug i Ricard de Sant V�ctor eleven la nostra �nima a la contemplaci� de les realitats divines. Al mateix temps, la immensa alegria que ens proporcionen el pensament, l�admiraci� i la lloan�a de la Sant�ssima Trinitat, funda i sost� l�esfor� concret per a inspirar-nos en aquest model perfecte de comuni� en l�amor per a construir les nostres relacions humanes de cada dia. La Trinitat �s veritablement comuni� perfecta. Com canviaria el m�n si a les fam�lies, a les parr�quies i a totes les altres comunitats les relacions es visquessin seguint sempre l�exemple de les tres Persones divines, cadascuna de les quals no sols viu amb l�altra, sin� tamb� per a l�altra i en l�altra! Ho vaig recordar fa alguns mesos a l��ngelus: �Nom�s l�amor ens fa feli�os, perqu� vivim en relaci�, i vivim per a estimar i ser estimats� (L�Osservatore Romano, edici� en llengua espanyola, 12 de juny de 2009, p. 11). L�amor �s el que realitza aquest miracle incessant: com en la vida de la Sant�ssima Trinitat, la pluralitat es recompon en unitat, on tot �s complaen�a i alegria. Amb sant Agust�, al qual els victorins apreciaven tant, podem exclamar tamb� nosaltres: �Vides Trinitatem, si caritatem vides�, �Contemples la Trinitat, si veus la caritat� (De Trinitate VIII, 8, 12).


Inici Preguntes i respostes Com es va fer la fotografia del pas de l’Ebre del 25 de juliol del 1938?\nTot i que les tropes republicanes van travessar el riu a la mitjanit, la imatge es va prendre al matí des de l'altra riba per poder enviar una imatge de qualitat a la premsa internacional\nPer poder franquejar les aigües ebrenques i iniciar l’ofensiva contra les tropes franquistes assentades al sud de l’Ebre, l’exèrcit de la República havia reunit prop de 200 embarcacions a la riba del riu. Ara bé, en una de les instantànies més conegudes de la batalla -captada just davant del nucli de Miravet- els soldats hi apareixen creuant el riu a peu.\nEs tracta d’una fotografia del V Cos d’Exèrcit dirigit per Enrique Líster, que va travessar el riu la mitjanit del 25 de juliol del 1938. Ara bé, la imatge que se’n conserva està presa en plena llum del dia. Què falla, doncs?\nEls estudis demostren que la foto es va prendre des de la riba del riu oposada, que ja havia estat ocupada. I és que el Comissariat de Propaganda de la Generalitat de Catalunya havia ordenat de simular aquella acció el migdia del dia següent, per tal de disposar d’una imatge de prou qualitat perquè la premsa internacional es fes ressò de l’acció militar.


Aprovats els pressupostos 2011 - Xavier Crespo - Els blogs d'e-noticies\nCal posar en relleu el suport que donen al govern els diferents grups parlamentaris que, d’una manera variable però responsable, volen que el país es vagi aixecant: el President exerceix el lideratge i alguns grups parlamentaris agafen el testimoni de manera tímida, no fos cas que es cremessin en l’àrdua batalla d’endreçar, redefinir, reestructurar i aprimar el conjunt de l’administració pública, tasca que la ciutadania de Catalunya va encomanar al govern. A la investidura varen ser uns, als pressupostos son uns altres, a la llei òmnibus esperem que s’hi sumin mes grups. La intuïció em diu que a mesura que ens anem distanciant d’allà on venim, es ratificaran i confirmaran com a positives les decisions preses, fent bona aquesta geometria variable que cada vegada serà mes àgil i decidida, o bé ens portarà a un pacte estable de govern.\nSón múltiples les manifestacions, mes o menys orquestrades o organitzades espontàniament, que la ciutadania ens fa arribar i que el govern incorpora amb ànim flexible, capacitat d’adaptació i voluntat de consens quan es parla de propostes assenyades i en positiu per part d’entitats, sindicats o dels grups polítics.\nL’inici és dur perquè inexorablement ha motivat canvis i ha sacsejat dinàmiques molt establertes. Però desenganyem-nos: el mateix canvi d’hàbits que multitud de famílies catalanes han fet i estant fent en aquests moments. Quan les línies creixents d’interessos , deute i dèficit vagin minvant enlloc de continuar pujant -com ens portava el sistema i la manera de fer dels darrers anys, sumat a la bonança econòmica mal administrada o tri-administrada- això permetrà que l’altra línia contraposada pugui pujar enlloc de baixar com passava els darrers anys. Em refereixo a la línia d’augment de llocs de treball, de creació d’empreses innovadores, la tornada als beneficis de les empreses existents, la fluïdesa del crèdit d’aquestes. En resum, la corba de la confiança creixerà, el sac de la confiança s’omplirà.\nUn cop mes, Catalunya liderarà la recuperació en el nostre entorn mes proper, perquè haurà estat la primera en prendre les mesures oportunes, a pesar de les crítiques franques i del tot entenedores de bona part de la ciutadania que, en aquests moments, ho està passant molt malament. O critiques de partits polítics que fan el seu paper però com es demostra amb el temps, el que dóna suport encara que sigui amb una abstenció en investidura, en pressupostos, en llei òmnibus o en tantes altres oportunitats, son els que finalment esdevenen mes creïbles perquè ajuden a que el país avanci. Fer avançar el país: el motiu pel qual els ciutadans ens han portat fins aquest parlament, donant a cada grup la representació amb escons que ostenta.\nÉs evident que sense un pacte fiscal mes favorable i just per Catalunya, sense una capacitat mes àmplia per decidir, un futur de prosperitat pel país no és possible. Per aquest motiu, és fonamental pensar en aquesta clau per les properes eleccions generals i –ara sí- fer possible un canvi a Catalunya i una recuperació econòmica que, en un altre escenari, ja seria una realitat.\nEls blogs d'e-noticies - Xavier Crespo - Aprovats els pressupostos 2011


Xavier Tomàs: Subvencions a companyies aèries: atreure turisme o fomentar els viatges dels residents a fora? (i II)\nSubvencions a companyies aèries: atreure turisme o fomentar els viatges dels residents a fora? (i II)\nAeroports i densitat de població. Font.\nTal i com analitzàvem a l'anterior article, els aeroports espanyols que més subvenció pública han rebut per cada passatger que hi ha aterrat o enlairat són, per aquest ordre: Burgos (226 €/passatger), Albacete (98 €), Salamanca (82€), Lleó (45 €), Badajoz (25€) i Logroño (20 €). En aquestes xifres no es tenen en compte les inversions en infraestructura portuària. Una història a part mereixerien les inversions de 45 MEUR a l'aeroport de Burgos, 13 MEUR el d'Albacete, 6,9 MEUR a Salamanca, 80 MEUR a l'enorme aeroport de Lleó, 6 MEUR en millores a Badajoz, o 40 MEUR a Logroño.\nA dia d'avui, d'aquests 6 aeroports que han rebut més subvenció pública per cada passatger que s'hi enlaira o aterra, 1 no té activitat, tot i que està formalment operatiu (Albacete), i dels 5 restants 4 estan dominats per Air Nostrum (Burgos, Salamanca, Lleó i Logroño), i 1 per Air Europa (Badajoz).\nL'Aeroport de Burgos compta amb 4 vols setmanals que el connecten només amb Barcelona, els mateixos que en el cas de Salamanca i Lleó (4 per sentit en tots dos casos, amb Barcelona com a únic origen - destí), mentre que Logroño compta amb 6 vols setmanals que el conecten només amb Madrid. D'aquesta llista dels aeroports més deficitaris, només Badajoz compta amb dues destinacions (Madrid i Barcelona), amb amb 5 connexions setmanals amb Barcelona i 6 amb Madrid, ambdues operades per Air Europa.\nEn tots casos parlem de les connexions aèries actuals, i en temporada baixa, sense tenir en compte els vols xàrter, ni els vols regulars que s'afegeixen als mesos d'estiu (sobretot juliol i agost).\nComencem per Burgos. Des de Barcelona (única connexió) hi ha vols els dilluns, dimecres, divendres i diumenge, mentre que per tornar de Burgos fins a Barcelona podem viatjar dilluns, dimecres, divendres i dissabte. Els vols Barcelona > Burgos són tots ells cap al migdia (de 12:00h a 13:15h), i amb un preu que va des dels 71€ (turista bàsica) fins als 373 (business flexible). Per tornar, els vols estan programats tots ells amb sortida a les 13:40h i arribada a les 14:50h, amb preus que oscil·len entre els 57 i els 360 €. Sorprèn aquí que no sigui possible anar-hi els dissabtes (des de Barcelona) i tornar-hi els diumenges (la fórmula més apropiada per a una ciutat petita, com aquesta), així com el preu total d'anada i tornada, 128€ mínim, comparat amb els 86 € (aprox.) que costaria, per exemple, un vol d'anada i tornada entre Barcelona i Valladolid, la capital castellano-lleonesa (operat per Ryanair). Sorprèn molt també que siguin força més cars els vols fins a Burgos, que no pas des de Burgos. No es tracta d'atreure turistes per impulsar l'economia regional i així, donar retorn a la forta subvenció per passatger?\nSalamanca. Només hi podem aterrar, de nou, des de Barcelona, des d'on hi ha vols els dimecres, divendres, diumenges, i dilluns. Tots ells entre 15:20h (enlairament) i 16:40h (aterratge), amb una forquilla de preus que va entre els 81 € (turista bàsic) i 373 € (business flexible). Per tornar a Catalunya, podrem fer-ho els dilluns, dimecres, divendres i diumenge, enlairant-nos a les 17:10h i aterrant al Prat a les 18:30h, i pagant entre 67 i 360 €. De nou, no podem anar-hi els dissabtes per tornar els diumenges, el preu total del bitllet s'enfila fins als 148 € i, paradoxalment, és més car enlairar-se de Salamanca en avió, que no pas, aterrar-hi.\nEl nou aeroport de Lleó.\nLleó. Podem arribar-hi des de Barcelona els dilluns, dimecres, dijous, o divendres, sortint de Barcelona molt aviat, a les 08:10h i aterrant a les 09:35h. Els preus oscil·len entre els 81 i 373 €. Per tornar, haurem d'escollir entre dilluns, dijous, divendres o diumenge, sortint de Lleó a les 10:05h i aterrant a Barcelona a les 11:30h. Els preus variaran entre els 67 i els 360 €. Tampoc hi podem anar els dissabtes, el preu total serà d'uns 148€ i, un cop més, és més econòmic sortir de Lleó que no pas arribar-hi amb avió.\nAeroport de Logroño.\nLogroño. Des de Madrid (única connexió), hi ha vols tots els dies de la setmana excepte els dissabtes, sortint de Barajas molt tard, a les 20:55h, i aterrant a Logroño a les 21:45h. El preu es mou entre els 71 i 329 €. Des de la capital riojana fins Madrid hi podrem volar tots els dies de la setmana excepte els diumenges, de dilluns a divendres sortint a les 07:30h del matí i aterrant a les 08:20h, i els dissabtes enlairant-se a les 09:05h i aterrant a Barajas a les 09:55h, pagant entre 56 i 315 €. En total, són 127€, però amb pèssimes combinacions horàries, com hem vist, i ni tant sols podem enlairar-nos ni aterrar dissabte / diumenge. Un cop més, és molt més barat sortir de Logroño que no pas arribar-hi amb Air Nostrum.\nTots els vols que hem vist fins aquí són operats amb el Bombardier CRJ200, amb capacitat per a 44-50 passatgers.\nAcabem amb Badajoz, l'únic dels aeroports analitzats que compta amb 2 ciutats connectades: Barcelona i Madrid. Comencem per Barcelona, des d'on hi podem viatjar tots els dies excepte els dissabtes, sortint a les 06:30h del matí i aterrant a les 08:40h. Per tornar-hi, podrem fer-ho també tots els dies excepte el dissabte, sortint a les 19:30h i aterrant a les 21:40h. El preu total es situa al voltant dels 202 € (no hi ha business i és força variable en funció del dia de vol o si es selecciona només anada o anada i tornada). Des de Madrid, hi podem viatjar tots els dies excepte el dissabte, enlairant-nos a les 17:35h i aterrant a les 18:50h. Per tornar, haurem d'agafar l'avió a les 09:10h i arribar a Barajas a les 10:25h. En total, la suma dels dos bitllets ens costarà al voltant dels 156 €. De nou, no podem sortir en dissabte, i totes dues combinacions horàries, així com el preu, no són gaire propícies per atreure al turisme. Es tracta, en tots dos casos, d'un vol d'AIR EUROPA sub-arrendat a SWIFT AIR.\nSi comparem tant els preus, com les combinacions dies / hores, veurem com, en el millor dels casos, no incentiven l'arribada de turistes, quan no el dificulten en gran mesura. I això és especialment greu si tenim en compte que les autoritats locals subvencionen entre 20 i 226 € a cada passatger que s'hi enlaira o aterra i per tant, s'hauria de buscar un mínim retorn de l'ajuda pública a cada vol que es dóna.\nEn resum, hem vist com ens trobem davant aeroports sobredimensionats per als volums de trànsit que poden absorvir, amb fortes subvencions per cada persona que hi aterra o enlaira, connectats la majoria amb una sola ciutat, amb una pèssima combinació horària, amb preus excessius per a la tipologia de turisme que es vol atreure i on, paradoxalment, surt més barat enlairar-s'hi (sortir), que no pas aterrar-hi (arribar).\nEnfront d'aquests casos, hi ha però, un cas que pugui ser un exemple positiu? La resposta és sí, i la trobem a l'aeroport de Valladolid. L'aeroport de la capital de Castella i Lleó ha rebut exactament la mateixa subvenció que les instal·lacions de Burgos i Salamanca (20,2 MEUR), però amb dues diferències importants. En primer lloc, és clar, la població. Valladolid té un potencial en el seu radi d'acció (50km) de 679.966 habitants, mentre que el potencial de Burgos és de 283.397 i Salamanca 329.474. Però, sobretot, Valladolid ha apostat per contractes de promoció turística (subvencions) amb Ryanair, mentre que Burgos i Salamanca ho han fet per AirNostrum. És així com, des de Barcelona, és possible anar i tornar a Valladolid tots els dies excepte dimarts i dijous, amb horaris raonables (sortida entre 10 i 15h des de Barcelona, i tornada entre 12 i 17h) i preus molt competitius, fins i tot per sota dels 60€ sumant anada i tornada. Des del punt de vista del turista potencialment interessat, no hi ha color.


Arxius per categoria: 2012-2013\nCor, volar i córrer Del 5 de juliol al 4 d’agost del 2013. Inauguració el divendres 5 de juliol a les 20 h. Divendres 5 de juliol a les 20 h i dissabte 20 de juliol a les 12 h: L’acció com a miracle, amb Ana Martínez, Maite Puigdollers, Estefania Saval i Roser Zaurin.\nIntento frustrado de enumeración y explicación de todos aquellos elementos que resultan superfluos en la construcción de una catedral Del 15 de març al 19 de maig del 2013. Inauguració el divendres 15 de març a les 20 h. Dins del cicle Catedrals a la capella, a cura de Joana Hurtado Matheu.\nParàbola Del 21 de desembre del 2012 al 24 de febrer del 2013. Inauguració el divendres 21 de desembre a les 20 h. Dins del cicle Catedrals a la capella, a cura de Joana Hurtado Matheu.\nMirador Del 15 de setembre al 2 de desembre del 2012. Inauguració el divendres 14 de setembre a les 20 h. Dins del cicle Catedrals a la capella, a cura de Joana Hurtado Matheu.\nI de sobte, és impossible estar-se quiet Del 18 de maig al 29 de juliol del 2012. Inauguració el divendres 18 de maig a les 20 h. Dins del cicle Catedrals a la capella, a cura de Joana Hurtado Matheu.


Ferri: “Volem col·laborar en l’auditoria de la gestió del PP per això demanem els contractes amb la trama Púnica” – Coalició Compromís\nPublicat el 12 de juliol de 2015 en General El Síndic de Compromís, Fran Ferri, realitzà diferents peticions de documentació durant la passada legislatura per a poder tindre accés als contractes entre les empreses de la trama Púnica i la Generalitat Valenciana. L’opacitat del govern del PP impedí que el parlamentari de Compromís tinguera accés a esta documentació, però si que va poder constatar que la Generalitat va contractar amb algunes empreses d’esta trama corrupta. En concret de 2011 a 2014 la Conselleria de Sanitat i la Conselleria d’Agricultura, Pesca i Alimentació contractaren a l’empresa Cofely España. En l’any 2011 la Conselleria d’Educació i la Conselleria de Medi Ambient, Aigua, Urbanisme i Habitatge contractaren a l’empresa EICO Online Reputación Management. Esta informació va ser remesa per Ferri a l’Audiència Nacional on s’investiga aquest cas de corrupció.\nFerri - documentació contractes Púnica ferri púnica General


Presentació | mÉs i més contes\nLa sembra de setembre\n5 Setembre 2019 Presentaciórosapinyol\nL’estiu va que vola…\n31 Juliol 2019 Presentaciórosapinyol\nContes en marxa!!!\n30 Juliol 2019 Presentaciórosapinyol\nBabel Conte al Festival d’Avinyó\nQuin tou d’emocions —neguits i satisfaccions— participar al Babel Conte, de contes i traducció. Si anar al Festival d’Avinyó com a espectador ja és tota una experiència, a més, compartir sessió amb l’Irma i l’Antonietta és un somni fet realitat. Hi tornaré… segur!!!\nSessions a punt de solfa\n30 Setembre 2018 Presentaciórosapinyol\n6 Agost 2018 Presentaciórosapinyol\nA Borredà, a la Cabanya Boscana, a l’hora foscant… vam compartir una vetllada de contes que va ser tot un regal. I el sopar rebó.\nGràcies Violant i Jordi per l’acollida; a la Martha, pel mestratge; al David, la Neus, els amics de la Llosada i tots els altres per acompanyar-nos. Així que poguem, repetirem.\n2018. Any Capmany\n20 Juny 2018 Presentaciórosapinyol\nAquest 2018 es celebrem dues efemèrides Capmany, d’una banda el 150è aniversari del naixement d’Aureli Campany i de l’altra 50 anys de la mort de Maria Aurèlia, la seva filla.\nEl dies 15 i 16 de juny, una colla de rondallaires d’ANIN vam narrar en els patis de dos marcs incomparables, l’Arxiu Històric de Barcelona (casa l’Ardiaca) i al Museu Etnològic de Cultures del Món (c/ Montcada).\nDues sessions de contes per a celebrar l’any Capmany i recuperar històries que Campany va recopilar i publicar, una van ser rondalles d’animals, l’altra humanes.\nContes sota la mosquitera\nDiuen que, quan plou, els mosquits s’amaguen i els cargols surten.\nA Medinyà, tant pel matí a ple sol com a la tarda sota els porxos, els mosquitzzzzzz narradorzzzzzz vam desplegar les mosquiteres i vam explicar, explicar, explicar… finzzzzz que vam parar… Oh, i sort encara, si no encara hi seríem…\nN’erem una colla de mosquitzzzzzz narradores i narradors, tots companys d’ANIN.\n19 Mai 2018 Presentaciórosapinyol\nCap pelut, cap pelat\nUn nen pèl-roig i rinxolat va escoltar el conte del Nicomedes, cap pelat tan fascinat que no es va bellugar del meu costat. Tots el vam identificar. Diria que va marxar ben cofoi.\n28 Abril 2018 Presentaciórosapinyol\nIl·lustrar i narrar alhora, tot una experiència!!!\nL’AMPA de l’escola de Borredà, va organitzar una diada de sant Jordi fantàstica: paradeta de llibres, roses, manualitats, il·lustració i contes, lliurament de premis dels Jocs Florals de l’escola i berenar de coca amb xocolata, per llepar-s’hi els dits.\nVaig tenir la sort de compartir la sessió amb en Dani Cruz, mentre jo explicava ell dibuixava, en viu i en directe, com si res. Va ser tota una experiència, perquè tot fluïa, sense perdre el fil veia com en Dani, de cara a la làmina, no parava i vam acabar a la par, com si res, amb tota la naturalitat del món. Gràcies Dani, amb ganes de repetir.\nDeixo el seu enllaç, fa molta feina, molt ben feta i val molt la pena!!!


Les 5 principals funcions de Java 8 per a desenvolupadors\nQuan Java 8 es va llançar fa dos anys, la comunitat el va acceptar amablement, veient-ho com un gran pas per millorar Java. El seu punt de venda únic és l'atenció que es presta a tots els aspectes del llenguatge de programació, inclosa la JVM (Java Virtual Machine), el compilador i altres millores del sistema d'ajuda.\nJava és un dels llenguatges de programació més cercats segons l'índex Tiobe del juliol de 2016, on Java ocupa el primer lloc. La seva popularitat també es veu a Livecoding, una plataforma social de codificació en directe per a enginyers de tot el món, on centenars i milers de projectes Java s'emeten en directe.\nAleshores, què fa que Java 8 sigui sorprenent? Parlem de les 5 principals funcions de Java 8 per a desenvolupadors.\nLes expressions lambda (o tancaments) són populars en la programació funcional. Fins ara, Java no els donava suport i, per tant, faltava una de les millors maneres d'escriure codi. Fins i tot els llenguatges basats en JVM Scala i Clojure tenien expressions lambda des del primer dia.\nAmb les expressions lambda, les funcions es poden utilitzar a qualsevol lloc i es poden tractar com a codi. Abans d'això, els desenvolupadors de Java havien d'utilitzar classes anònimes amb lambdas que es poden convertir ràpidament en tediosos i difícils de mantenir.\nUtilitzar expressions lambda és fàcil. Tot el que heu de fer és utilitzar una llista de paràmetres o col·lecció separada per comes i utilitzar el símbol "->" dins del cos. Comproveu l'exemple següent per entendre la sintaxi de l'expressió lambda.\nArrays.asList(“k”,”l”,”m”).forEach(m -> System.out.println(m));\nAmb l'expressió lambda, l'execució de bucles simples sobre la col·lecció serà més trivial. Fes una ullada a chase1263070 mentre passa pel moviment de l'expressió lambda a Java 8.\n3. API de data/hora\nUna altra gran incorporació a Java 8 és la nova API de data/hora. Manlleva molt el temps de Joda, que va ser utilitzat pels desenvolupadors de Java per compensar la manca de suport. La biblioteca de l'API de Java és de naturalesa complexa i fa que els desenvolupadors es posis en mal. Per compensar el problema, Java 8 reescriu tota l'API des de zero.\nUn altre motiu per escriure l'API des de zero és un defecte de disseny a Joda, que els implementadors no volen propagar en lloc d'una solució més senzilla. Les noves API són alhora potents per naturalesa i senzilles d'utilitzar.\nAquí teniu un exemple de l'API:\nLocalDateTime a1 = LocalDateTime.now(); // això retornarà la data i l'hora actuals.\nLocalDate.parse(“02:53:15”); // Entrada de cadena simple\n4. API de flux\nUna altra nova inclusió a Java 8, gràcies a la sintaxi lambda, és l'API Stream, que permet als desenvolupadors treballar amb Col·leccions. Tant les funcions lambda com l'API Stream faciliten la programació funcional a Java i ajuden els programadors a escriure codi més significatiu.\nAixí, com a desenvolupador, com t'ajuda l'API Stream? Us permet treballar fàcilment amb col·leccions i manipular-les en conseqüència, com ara comptar, filtrar, etc. A més, la funcionalitat lambda us ajuda a escriure codi més senzill. Aneu amb compte de no confondre Stream API amb InputStream i OutputStream.\nLlista la mevaLlista =\nSortida: j1, k1, l1,, m1\nCom podeu veure a l'exemple anterior, podeu definir el càlcul en una sèrie de passos o operacions imbricades, igual que les Mònades.\n5. Acumuladors concurrents\nUn dels majors reptes per al desenvolupador és la capacitat d'executar de manera segura el fil de codi. És possible que el desenvolupador mitjà no pugui implementar la seguretat de fils correctament, ja que hi ha massa escenaris que cal tenir en compte, inclosa la necessitat d'actualitzar els comptadors numèrics als quals accedeixen diversos fils.\nAmb Java 8, els desenvolupadors poden utilitzar la classe d'acumuladors concurrents, que els permet gestionar els comptadors de manera eficient de manera segura.\nJava 8 sembla portar la glòria perduda de Java durant els últims anys. Les noves funcions permetran als desenvolupadors escriure codi d'alta qualitat i ajudaran a mantenir la seva competitivitat entre altres llenguatges de programació.\nHi ha moltes característiques que no hem tractat a l'article. Podeu trobar tota la llista de canvis fent clic aquí. Quines funcions creus que canvien el joc? Comenta a continuació i fes-nos-ho saber!


La pèrgola, a l'estiu, es porta - Tendals Egara · Tendals a Terrassa, professionals amb 25 anys d'experiència\nLa pèrgola, a l’estiu, es porta\nD’entre tots els sistemes de protecció solar que estem instal·lant aquest estiu a casa dels nostres clients, n’hi ha un que destaca per damunt de tot com el més demandat: les pèrgoles.\nLes pèrgoles son sistemes versàtils, que es poden instal·lar gairebé arreu, doncs no s’han d’ancorar a la paret. N’hem instal·lat de totes mides i colors: des de ben senzilles (amb el sistema lliscant manual sobre guies, en alumini blanc i tela ben discreta) i de ben innovadores (amb motorització integrada, llum led que es pot encendre a la nit i tela de color modern i agosarat).\nD’una pèrgola, ho podem escollir gairebé tot. El perfil de l’alumini que s’usa en aquestes instal·lacions pot ser de 80×40 mm., 90×50 mm., 90×96 mm. i el tamany a cobrir pot ser de 7×7 o 7×8 metres sense problemes. Podem escollir el color de l’alumini i també el de la lona; els fabricants amb els que treballem ofereixen 10 anys de garantia respecte el decoloriment del teixit acrílic i la carta de colors és ben àmplia.\nAquestes son algunes de les pèrgoles que hem instal·lat aquest estiu\nMolts dels nostres clients opten també per una pèrgola perquè, tenir-una una, suposa afegir un nou espai a la seva vivenda, sense obres ni molèsties d’haver de sol·licitar la modificació de cèdules d’habitabilitat. Convertim un espai sovint poc aprofitat en un lloc del que tota la familia pot gaudir.\nConegueu-les al nostre catàleg de productes o bé visitant la nostra exposició; demaneu-nos-en informació sense compromís i us assessorarem sobre el sistema de protecció solar que més us convé.