CatalanTeam/Recursos/IntèrpretComandes - Ubuntu Wiki\nLearning the shell (Breu tutorial de l'intèrpret d'ordres)\n© 2000-2007, William Shotts, Jr. Verbatim copying and distribution of this entire article is permitted in any medium, provided this copyright notice is preserved.\nTraducció al català (2007) JosepSànchez (papapep). Revisió: RafaelCarreras\nPer què molestar-se?\nQuè és un «intèrpret d'ordres»?\nQuè és un xterm, gnome-terminal, konsole, etc.?\nExecutant un terminal\nFent servir el ratolí\nUns quants comentaris sobre el focus...\nUn parell de dreceres\nRedirecció d'I/O (Entrada/Sortida)\nPermisos de directoris\nEsdevenint el superusuari durant una estona\nCanviant el propietari d'un fitxer\nCanviant el grup propietari\nPassant un programa a segon pla\nLlistant els vostres processos\nMatant un procés\nUna mica més sobre kill\nFet i debatut, per què cal aprendre res de l'intèrpret d'ordres? Bé, deixeu-me que us expliqui una història. Fa no massa, a la feina vàrem tenir un problema. Teníem una unitat compartida a un dels nostres servidors de fitxers que s'estava emplenant. No faré esment que el sistema operatiu que portava el sistema no permet establir quotes d'usuari; això és una altra història. Però el servidor era cada cop més i més ple i entorpia el treball dels usuaris. Un dels enginyers de programari de la nostra empresa va passar gairebé tot un dia fent un programa en C++ el qual s'encarregaria de buscar als directoris personals dels usuaris quant d'espai consumien i fer-ne un informe.\nCom que em van obligar a utilitzar el sistema operatiu que portava el servidor, hi vaig instal·lar un intèrpret d'ordres bash que hi funcionava. Quan vaig saber del problema, em vaig adonar que podia fer tota la feina que l'enginyer havia fet amb aquesta única línia:\ndu -s * | sort -nr > $HOME/informe_ocupacio.txt\nLes interfícies gràfiques (GUI) van bé per a moltes feines, però no són bones per a totes les tasques. Molt cops he pensat que els ordinadors actuals no funcionen amb electricitat, sinó que sembla que funcionin amb l'energia de les pulsacions del ratolí! Els ordinadors van ser pensats per a alliberar-nos de molta feina manual, però quants cops heu fet una tasca que sabíeu perfectament que l'ordinador hauria de poder fer? Vau acabar fent la feina amb la tediosa rutina d'apuntar i clicar, apuntar i clicar. Un cop vaig sentir un comentari d'un autor que deia que quan som nens utilitzem els ordinadors mirant els dibuixets. Quan creixem, aprenem a llegir i escriure.\nBenvinguts a Alfabetització informàtica 101 . Ara posem-nos a treballar.\nDe manera planera, un intèrpret d'ordres és un programa que agafa les teves comandes del teclat i les passa al sistema operatiu per a la seva execució. Molt temps enrere, era l'única interfície d'usuari amb un ordinador Unix. Avui en dia, tenim interfícies gràfiques d'usuari (GUI) a més de les interfícies de línia de comandes (CLI), com l'intèrpret d'ordres.\nA la majoria de sistemes Linux, un programa anomenat bash (el qual significa Bourne Again Shell, una versió millorada del programa Bourn shell, sh, escrit per l'Steve Bourne) fa la funció d'intèrpret d'ordres. Hi ha molts altres intèrprets d'ordres disponibles als sistemes Linux. Per exemple: ksh, tcsh i zsh.\nAquests programes s'anomenen «emuladors de terminal». Són programes que obren una finestra i us permeten interaccionar amb l'intèrpret d'ordres. Hi ha un munt d'emuladors de terminal. La majoria de distribucions Linux en porten uns quants: xterm, rxvt, konsole, kvt, gnome-terminal, nxterm i eterm.\nEl vostre gestor de finestres probablement pot executar programes des d'un menú. Cerqueu al llistat de programes a veure si trobeu alguna cosa que sembli un programa emulador de terminal. Al Gnome, hi trobareu «color xterm», «regular xterm» i «gnome-terminal» al menú «Accessoris». Al KDE, hi trobareu «konsole» i «terminal» al menú d'utilitats. Podeu obrir tants programes d'aquests com vulgueu i jugar amb ells. Tingueu present que encara que aquests emuladors de terminal són programes diferents, tots fan exactament la mateixa funció. Probablement, acabareu tenint el vostre preferit, en funció de les diferents particularitats que cadascun té.\nD'acord, anem a prémer unes quantes tecles. Podeu veure l'indicador de l'intèrpret d'ordres que mostra el vostre nom i el nom de l'ordinador seguit del signe del dòlar. Una cosa semblant a això:\nPerfecte! Ara teclegem alguns caràcters sense sentit i premem la tecla Enter:\nSi tot ha anat com ha d'anar, haurà aparegut un missatge d'error queixant-se que no entén què voleu fer:\nMolt bé! Ara premeu la tecla «fletxa amunt». Mireu com torna a aparèixer la vostra última ordre.\nSí, hi ha un històric de comandes. Premeu la tecla «fletxa avall» i tornareu a tenir la línia en blanc.\nSi us cal, podeu recuperar la ordre «aijefiajeifxmia» prement la tecla «fletxa amunt». Si premeu les tecles «fletxa esquerra» i «fletxa dreta» podreu posicionar el cursor on volgueu de la línia de comandes. Això permet editar de manera fàcil les errades tipogràfiques o de sintaxi.\nNo ets l'usuari root, oi??\nNo treballeu mai com a superusuari excepte que sigui un cas d'absoluta necessitat. Fer-ho de manera indiscriminada i no necessària és perillós, estúpid i de poca classe\nCreeu-vos un compte d'usuari propi ara mateix!!\nTot i que l'intèrpret d'ordres és una interfície de línia de comandes, podeu fer-hi servir el ratolí per a moltes coses. Això és així si teniu un ratolí de tres botons; i hauríeu de tenir un ratolí de tres botons si voleu fer servir Linux.\nPrimer, podeu fer servir el ratolí per a desplaçar-vos amunt i avall per la sortida de la finestra del terminal. Com a demostració, premeu la tecla enter fins que el cursor es desplaci finestra avall. Ara, amb el ratolí, podeu utilitzar la barra de desplaçament de la finestra de terminal per a moure el contingut de la finestra amunt i avall.\nSi feu servir l'xterm, podeu trobar-ho difícil, donat que cal el botó del mig per a fer aquesta operació. Si teniu un ratolí de dos botons haurà d'estar configurat per a emular un de tres botons. Això significa que el botó del mig es pot simular prement simultàniament el botó de la dreta i de l'esquerra.\nSeguidament, podeu copiar text amb el ratolí. Marqueu amb el ratolí un tros de text (per exemple, “aijefiajeifxmia” d'aquí el navegador de l'internet) mentre aguanteu el botó esquerra del ratolí. El text hauria de quedar ressaltat. Ara moveu el punter del ratolí a l'emulador de terminal i premeu el botó del mig del ratolí. El text que heu ressaltat al navegador s'hauria d'haver copiat a la línia de comandes. Us havia dit que us faria falta un ratolí de tres botons?\nQuan heu instal·lat el vostre sistema Linux i el seu gestor de finestres (segurament Gnome o KDE), aquest s'ha configurat per a comportar-se en certa manera com un sistema operatiu antic.\nMés concretament, és probable que tingui definit el comportament del focus com a “clicar per a obtenir focus”. Això significa que per a que una finestra obtingui el focus (sigui la finestra activa) hi heu de clicar dins. Això és el contrari del comportament tradicional de les finestres X. Si seguiu el meu consell i teniu un ratolí de tres botons, voldreu configurar la política de comportament del focus com a “el focus segueix el ratolí”. Això farà molt més fàcil el fet de copiar text a les finestres X.\nPotser trobareu estrany que la finestra no passi a primer pla quan obtingui el focus (haureu de clicar a la barra de títol per a fer-la passar al davant), però us ho passareu bé podent treballar simultàniament amb més d'una finestra sense tenir la finestra activa tapant la resta. Proveu-ho i doneu-li una oportunitat; crec que us agradarà. Trobareu aquest paràmetre a l'eina de configuració del vostre gestor de finestres.\nEn aquesta lliçó, introduïrem les primeres tres comandes: pwd (imprimeix el directori actual), cd (canvia el directori) i ls (llista els fitxers i directoris). Si no heu treballat mai abans amb una interfície de línia de comandes, haureu d'estar molt atents, ja que us costarà una miqueta acostumar-vos als conceptes.\nIgual que els sistemes operatius antics que hem esmentat abans, en un sistema Linux els fitxers estan organitzats en el que s'anomena estructura jeràrquica de directoris. Això vol dir que estan organitzats en una estructura de directoris (anomenats carpetes en altres sistemes) en forma d'arbre, els quals contenen fitxers i subdirectoris. El primer directori del sistema (el que és dalt de tot de l'arbres) s'anomena arrel (root) . El directori root conté fitxers i subdirectoris, els quals poden tenir dins més fitxers i subdirectoris, i així fins l'infinit .\nUna diferència important entre els sistemes operatius antics i Unix/Linux és que el Linux no utilitza el concepte de lletres d'unitat. Mentre les lletres d'unitat divideixen el sistema de fitxers en diferents arbres (un per a cada unitat), el Linux només en té un. Diferents suports d'emmagatzematge poden contenir diferents branques de l'arbre, però només hi ha un arbre.\nCom que la interfície de línia de comandes no proporciona una imatge gràfica de l'estructura del sistema de fitxers, ha de tenir una manera diferent de mostrar-ho. Penseu en el sistema de fitxers com en un laberint, i vosaltres hi sou a dins. En qualsevol moment, podeu estar en un directori. Dins d'aquest directori, podreu veure quins fitxers hi ha, el camí fins el directori superior i el camí fins els subdirectoris que pengen del que ara sou a dins.\nEl directori al qual esteu s'anomena directori de treball. Per a saber en quin directori sou, utilitzeu l'ordre pwd.\nQuan entreu per primer cop a un sistema Linux, el directori de treball és el vostre directori personal. Aquí és on desareu el vostres fitxers. A la majoria de sistemes, el vostre directori personal tindrà el nom /home/el_nom_del_teu_usuari, però podria ser qualsevol cosa que li faci gràcia al vostre administrador de sistemes :).\nPer a llistar els fitxers que hi ha dins el directori de treball, empreu l'ordre ls.\nTornarem a parlar de l'ordre ls a la següent lliçó. Es poden fer moltes coses divertides amb ella, però hem de parlar una mica de camins i directoris abans.\nPer a canviar el directori de treball (on sou actualment dins del laberint), emprem l'ordre cd. Per a fer-ho, teclejareu cd seguit del camí del directori de treball on voleu anar. Un camí és una ruta que agafeu per les branques de l'arbre del sistema de fitxers fins al directori on voleu anar a parar. Els camins es poden indicar de dues maneres: camins absoluts o camins relatius. Primer ens ocuparem dels camins absoluts.\nUn camí absolut comença amb el directori arrel (representat per una barra inclinada a la dreta «/» a l'inici del camí) i segueix l'arbre branca per branca fins que es completa el camí fins el directori destí. Per exemple, hi ha un directori al vostre sistema on rauen els programes instal·lats pel servidor de finestres X. El camí del directori és /usr/X11R6/bin.\nAixò significa que des del directori arrel trobarem un directori anomenat «usr», el qual conté un altre directori anomenat «X11R6» el qual conté un altre directori anomenat «bin».\nAra podem veure que hem canviat el directori de treball a /usr/X11R6/bin i que hi ha un munt de fitxers dins. Us heu adonat que l'indicador de la línia de comandes ha canviat? Per a més comoditat, se sol configurar l'indicador de manera que indiqui el nom del directori de treball actual.\nAixí com un camí absolut comença a partir del directori arrel i arriba fins al directori destí, un camí relatiu comença al directori de treball. Per a fer això, fem servir un parell de símbols especials amb la finalitat de representar posicions relatives dins de l'arbre del sistema de fitxers. Aquest símbols són «.» (punt) i «..» (punt punt).\nEl símbol «.» fa referència al directori de treball i el símbol «..» fa referència al directori «pare» (l'immediat superior) del directori de treball. Anem a posar-ho en pràctica. Tornem a canviar al directori /usr/X11R6/bin:\nD'acord, ara suposem que volem canviar el directori de treball al pare del /usr/X11R6/bin, que és /usr/X11R6. Podem fer-ho de dues maneres.\nPrimer amb un camí absolut:\nDesprés amb un camí relatiu:\nDos mètodes diferents amb idèntic resultat. Aleshores, quin és l'aconsellable? El que porti menys feina!!\nDe la mateixa manera, podem canviar el directori actiu de /usr/X11R6 a /usr/X11R6/bin de dues maneres.\nPrimer usarem un camí absolut:\nI, seguidament, un camí relatiu:\nHi ha una cosa important a tenir en compte. La majoria de cops, es pot ometre el «./», aquest és implícit.\nAixò farà la mateixa feina, el directori de treball s'assumeix.\nHi ha una excepció important a aquesta norma, però no en parlarem fins d'aquí una estona.\nSi teclejeu cd, sense res al darrera, l'ordre cd us portarà del directori de treball al vostre directori personal.\nUna drecera semblant és teclejar cd ~nom_de_usuari. En aquest cas, cd us portarà del directori de treball fins el directori personal de l'usuari que s'ha especificat a l'ordre.\nFets importants sobre els noms dels fitxers\n1. Els noms dels fitxers que comencen amb un punt (.) són fitxers ocults. Això només implica que no es veuran en llistar els fitxers excepte que ho indiqueu a l'ordre amb un ls -a. Quan es va crear el vostre compte, es van crear molts fitxers ocults al vostre directori personal per a tasques de configuració. Més endavant, farem un cop d'ull més a fons a algun d'aquests fitxers per a aprendre com es parametritza l'entorn d'usuari. A més, alguns programes posaran els seus fitxers de configuració al vostre directori personal com a fitxers ocults.\n2. Els noms de fitxers a Linux, com a Unix, distingeixen entre majúscules i minúscules. El nom de fitxer «Fitxer1» i «fitxer1» fan referència a diferents fitxers.\n3. El Linux no té el concepte d'«extensió de fitxer», com els sistemes operatius antics. Podeu anomenar els fitxers com us plagui. El contingut i propòsit dels fitxers es determina d'una manera diferent. Mentre que el Linux és compatible amb els noms llargs de fitxer, els quals poden contenir espais i caràcters de puntuació, limita els caràcters de puntuació a punt, guió i guió baix. És molt important no posar espais dins del nom dels fitxers. Si voleu representar espais entre paraules al nom d'un fitxer, empreu guions baixos, us ho agraïreu més endavant.\nAra que sabem com mouren's d'un directori de treball a un altre, farem una volta pel nostre sistema Linux i, de passada, aprendrem unes quantes coses de les que fan servei. Però, abans de començar, haureu d'aprendre algunes eines que seran molt útils durant la nostra aventura.\nls (llista fitxers i directoris)\nless (visualitza fitxers de text)\nfile (classifica el contingut d'un fitxer)\nL'ordre ls s'utilitza per a llistar el contingut d'un directori. Probablement és l'ordre del Linux més utilitzada. Es pot emprar de maneres molt diferents. Alguns exemples de l'ordre ls:\nLlista els fitxers dins els directori de treball.\nLlista els fitxers dins el directori /bin (o qualsevol altre directori que especifiqueu a l'ordre)\nLlista els fitxers del directori de treball en format llarg\nLlista els fitxers dels directoris /bin i /etc en format llarg\nLlista tots els fitxers (fins i tot els que comencen amb un punt, que són ocults) del directori pare del de treball en format llarg\nAquests exemples també ressalten un concepte important sobre les comandes. La majoria de comandes funcionen de la següent manera:\nordre -opcions arguments\non ordre és el nom de l'ordre que executem, -opcions és un o més paràmetres que determinaran el comportament de l'ordre, i arguments és una o més «coses» sobre les que l'ordre operarà.\nEn el cas de ls, veiem que «ls» és el nom d'una ordre, i que pot tenir una o més opcions, com -a i -l, i que pot operar sobre un o més fitxers o directoris (els arguments).\nUn cop d'ull de més aprop al format llarg\nSi feu servir l'ordre ls amb l'opció -l, obtindreu un llistat de fitxers que contindrà una munió d'informació sobre els fitxers que s'han llistat.\n-rw-------   1 papapep  papapep       576 Apr 17  1998 weather.txt\ndrwxr-xr-x   6 papapep  papapep      1024 Oct  9  1999 web_page\n-rw-rw-r--   1 papapep  papapep    276480 Feb 11 20:41 web_site.tar\n-rw-------   1 papapep  papapep      5743 Dec 16  1998 xmas_file.txt\n|             |        |         |         |         Nom del fitxer\n|             |        |         |         +---  Data de modificació\n|             |        |         +-------------   Mida (en bytes)\n|             |        +-----------------------        Grup\n|             +--------------------------------        Propietari\n+----------------------------------------------   Permisos del fitxer\nEl nom del fitxer o el directori\nL'últim cop que el fitxer ha estat modificat. Si l'última modificació va ser fa més de sis mesos, es mostrarà la data i l'any. En cas contrari, es mostrarà la data i l'hora .\nLa mida del fitxer en bytes\nEl nom del grup que té drets d'accés al fitxer a més del propietari del fitxer.\nEl nom de l'usuari propietari del fitxer.\nPermisos del fitxer\nUna representació dels drets d'accés (permisos) del fitxer. El primer caràcter és el tipus de fitxer. Un guió (-) indica un fitxer normal. Una «d» indica un directori. El segon joc de tres caràcters representa els drets de lectura (r- Read), escriptura (w-Write) i execució (x-eXecute) (en aquest ordre) del propietari del fitxer. El tercer joc de tres representa els drets sobre el fitxer del grup (de la mateixa manera que els del propietari), i els tres finals els de la resta d'usuaris.\nless és un programa que us permet veure fitxers de text. Això és molt pràctic donat que molts dels fitxers emprats per a controlar i configurar el Linux són de text llegible pels humans (en contraposició amb altres sistemes antics).\nQuè és «text»?\nHi ha moltes maneres de representar informació en un ordinador. Tots els mètodes inclouen definir una relació entre la informació i alguns números que es faran servir per a representar-la. Els ordinadors, recordeu, només entenen números i totes les dades es passen a representació numèrica .\nAlguns d'aquests sistemes de representació són molt complexes (com els fitxers d'imatges comprimides), mentre d'altres són considerablement simples. Un dels més antics i simples s'anomenen de 'text ASCII'. ASCII (es pronuncia ASKI) significa Codi Estàndard Americà per a Intercanvi d'Informació (American Standard Code for Information Interchange). És un esquema de codificació prou simple que es va emprar inicialment als teletips per a mapar caràcters del teclat a nombres.\nEl text és un mapat molt simple d'un a un de caràcters a nombres. És molt compacte. Cinquanta caràcters de text es converteixen en 50 bytes de dades. En un sistema Linux, molts fitxers es desen en format de text i hi ha moltes eines Linux que treballen amb fitxers de text.\nFins i tot els sistemes operatius antics reconeixen la importància d'aquest format. El ben famós NOTEPAD.EXE és un editor de fitxers de text pla en format ASCII.\nEl programa less és crida teclejant:\nAquesta ordre mostrarà el fitxer per pantalla.\nUn cop invocat, less mostrarà el fitxer de text, paginant-lo. Podeu emprar les tecles Pàgina amunt i Pàgina avall per moure-us pel text del fitxer. Per sortir de less, premeu «q».\nAlgunes comandes que less accepta:\nComandes de teclat per al less\nPàgina amunt o b\nAnar una pàgina enrera\nPàgina amunt o espai\nAnar una pàgina endavant\nAnar al final del fitxer de text\nAnar al principi del fitxer de text\nCerca cap endavant del text si troba alguna ocurrència dels caràcters especificats\nRepeteix la cerca anterior\nQuan feu una volta pel vostre sistema Linux, és útil poder determinar què conté un fitxer abans d'intentar visualitzar-lo. Aquí és on l'ordre file entra en acció. file examinarà el fitxer i us dirà de quina mena és.\nPer a executar el programa file, teclegeu:\nEl programa file pot reconèixer la majoria de tipus de fitxers, com:\nDiversos tipus de fitxers\nVisualitzable com a text?\nFitxer script del Bourne-Again shell (Bash)\nUn script de Bash\nFitxer ELF 32-bit LSB\nUn volcat de memòria (un programa l'ha creat quan ha petat)\nExecutable ELF 32-bit LSB\nUn programa binari executable\nObjecte compartit ELF 32-bit LSB\nArxiu GNU tar\nUn fitxer d'arxiu de cinta. Una manera habitual de desar grups de fitxers.\nno, feu servir tar tvf per a veure'n el llistat\ndades comprimides amb gzip\nUn arxiu comprimit amb gzip\nDades d'imatges JPEG\nUna imatges comprimida JPEG\nUn document Postscript\nUn fitxer postscript\nUn arxiu del gestor de paquets de Debian\nno, feu servir apt-cache show nom_del_paquet per a saber què hi ha dins\nArxiu de dades Zip\nUn arxiu comprimit amb zip\nTot i que sembla que la majoria de fitxers no es poden visualitzar com a text, us quedareu sorpresos de quants sí que podeu. Això és especialment cert en referència als fitxers de configuració.\nTambé us adonareu durant la vostra aventura que moltes prestacions del vostre sistema operatiu es controlen amb scripts de l'intèrpret d'ordres. Al Linux no hi ha secrets!\nÉs hora de fer una volteta. La següent taula mostra alguns llocs interessants de visitar. No és una llista completa, però serveix per a provar que és una aventura ben interessant. Per a cadascun dels directoris llistats, feu el següent:\ncd dins de cada directori\nEmpreu ls per a llistar el contingut del directori\nSi veieu algun fitxer interessant, empreu l'ordre file per a determinar el seu contingut.\nPer a fitxers de text, empreu less per a visualitzar-los.)\nDirectoris interessants i el seu contingut\nEl directori arrel  on comença el sistema de fitxers. En la majoria de casos, el directori arrel només conté subdirectoris.\nAquí és on hi ha el nucli Linux. És un fitxer anomenat vmlinuz.\nEl directori /etc conté els fitxers de configuració del sistema. La majoria de fitxers dins /etc són fitxers de text. Fixem-nos en:\n/etc/passwd El fitxer passwd conté informació essencial per a cada usuari. És on es defineixen els usuaris.\n/etc/rc.d Aquest directori conté els scripts que inicien el sistema.\nAquests dos directoris contenen la majoria de programes del sistema. El directori /bin té els programes essencials que el sistema necessita per a funcionar, mentre que /usr/bin conté aplicacions per als usuaris del sistema.\nEls directoris sbin contenen programes per a l'administració del sistema, la majoria per al superusuari.\nEl directori /usr conté una varietat de coses que serveixen per a les aplicacions d'usuari. Punts ressaltables:\n/usr/X11 El sistema X Windows (el servidor gràfic)\n/usr/dict Diccionaris per als correctors ortogràfics. M'hi jugo un pèsol a que no sabieu que el Linux té corrector ortogràfic. Veieu look i ispell.\n/usr/doc Diversos fitxers de documentació en formats variats.\n/usr/man Les pàgines man (de manual) es desen aquí.\n/usr/src Els fitxers de codi font. Si vàreu instal·lar el paquet de codi font del nucli, en trobareu aquí tot el codi font.\n/usr/local i els seus subdirectoris serveixen per a la instal·lació de programari i altres fitxers per a ser emprats a la màquina local. El que vol dir realment és que el progrmari que no forma part «oficialment» de la vostra distribució (el qual normalment va a /usr/bin) anirà aquí.\nQuan trobeu programari interessant per a instal·lar al vostre sistema, s'hauria d'instal·lar als directoris sota /usr/local. Habitualment, se solen instal·lar a /usr/local/bin\nEl directori /var conté fitxers que canvien a mida que el sistema s'executa. Això inclou:\n/var/log Aquest directori conté els fitxers de registre del sistema. Aquests es van actualitzant a mida que el sistema s'executa. Podeu veure els fitxers d'aquest directori de tant en tant, per a comprovar l'estat del vostre sistema.\n/var/spool Aquest directori serveix per a tenir-hi els fitxers que són en cua per a algun procés, com els missatges de correu eelectrònic i els treballs d'impressió. Quan el correu d'un usuari arriba al sistema (suposant que teniu correu), els missatges es desen primer a /var/spool/mail\nLes biblioteques compartides (semblant a les DLL's d'altres sistemes operatius ) es desen aquí.\n/home és on els usuaris desen els vostres fitxers personals. Generalment, és l'únic lloc on els usuaris tenen permisos d'escriptura. Això serveix per a mantenir el sistema net i estable. :-)\nAquest és el directori personal del superusuari\n/tmp és un directori on els programes hi desen els seus fitxers temporals\nEl directori /dev és un directori especial, donat que no conté fitxers en el sentit habitual de la paraula. En canvi, conté dispositius que són disponibles pel sistema. Al Linux (com al Unix), els dispositius es tracten com a fitxers. Podeu llegir i escriure a dispositius com si fossin fitxers. Per exemple, /dev/fd0 és la primera unitat de disquet, /dev/hda és el primer disc dur IDE. Tots els dispositius que el nucli entén, es representen aquí.\nEl directori /proc també és especial. Aquest directori no conté fitxers. De fet, aquest directori realment ni existeix :-D És completament virtual. El directori /proc conté petites "finestres" al propi nucli. Dins d'aquest directori, hi ha un grup d'entrades numerades que corresponen als processos que s'estan executant al sistema. A més, hi ha un nombre d'entrades numerades que permeten l'accés a la configuració actual del sistema. Moltes d'aquestes entrades es poden visualitzar. Proveu a visualitzar /proc/cpuinfo. Aquesta entrada us mostrarà el que opina el nicli del processador del vostre ordinador\nFinalment, trobem /mnt, un directori normal que es fa servir d'una manera especial. El directori /mnt es fa servir pels punts de muntatge. Com hem aprés abans, els diferents dispositius físics d'emmagatzematge (com els discs durs) són vinculats a l'arbre del sistema de fitxers a diferents llocs. Aquest procés de vincular un dispositiu a l'arbre es diu muntatge. Per a poder fer disponible un dispositiu, primer s'ha de muntar.\nQuan el vostre sistema s'engega, llegeix una llista d'instruccions de muntatge del fitxer /etc/fstab, el qual descriu quin dispositiu es munta a quin punt de muntatge de l'arbre de directoris. Això s'encarrega dels discs durs, però també podeu tenir dispositius dels anomenats temporals, com CD-ROM i disqueteres. Donat que aquests són extraïbles, no es tenen muntats tota l'estona. El directori /mnt proporciona un lloc adient per a muntar aquests dispositius temporals. En una instal·lació normal, podreu veure els directoris /mnt/floppy i /mnt/cdrom. Per a veure quins dispositius i punts de muntatge es fan servir, teclegeu mount\nAquesta lliçó parlarà de les següents ordres:\ncp - copiar fitxers i directoris\nmv - moure i canviar de noms fitxers i directoris\nrm - esborrar fitxers i directoris\nmkdir - crear directoris\nAquestes quatre ordres són de les més emprades al Linux. Són les ordres bàsiques per a manipular tant fitxers com directoris.\nActualment, per a ser honest, algunes de les tasques que fan es poden fer de manera més fàcil amb un gestor gràfic de fitxers. Amb un gestor de fitxers, podeu arrossegar i deixar anar un fitxer d'un directori a un altre, tallar i enganxar fitxers, esborrar fitxers, etc. Així, per què hem d'utilitzar aquesta arcaica línia d'ordres?\nLa resposta és poder i flexibilitat. Tot i que és simple fer coses amb un gestor gràfic de fitxers les tasques complicades són més fàcils de fer amb un programa de línia d'ordres. Per exemple, com copiaries tots els fitxers HTML d'un directori a un altre, però només copiant els que no existeixen al directori destí o els que són més nous que les versions que hi ha al directori destí? Considerablement complicat amb un gestor de fitxers. Molt fàcil amb la línia d'ordres:\n[papapep@awacs /home]$ cp -u *.html destí\nAbans de començar a parlar d'ordres, parlarem d'una funció de la línia d'ordres que les fa tant poderoses. Donat que la línia d'ordres fa servir molt els noms de fitxers, proporciona uns caràcters especials per ajudar-nos a especificar grups de noms. Aquests caràcters especials s'anomenen comodins. Els comodins us permeten seleccionar els noms de fitxers en funció de pautes de caràcters.\nLa següent taula llista els comodins i el que seleccionen:\nResum de comodins i els seus significats\nCoincideix amb qualsevol caràcter\nCoincideix amb qualsevol caràcter (però només un caràcter)\nCoincideix amb qualsevol joc de caràcters. El joc de caràcters es pot expressar com un interval de caràcters. (Per exemple, [A-Z] representa totes les lletres majúscules)\nCoincideix amb qualsevol caràcter que no formi part del joc de caràcters\nUtilitzant comodins, es poden construir criteris de selecció de noms de fitxers molt sofisticats. Alguns exemples de pautes i amb què coincideixen:\nExemples de coincidències de pautes de comodins\nTots els noms de fitxer\nTots els noms de fitxer que comencin amb el caràcter «g»\nTots els fitxers que comencin amb el caràcter «b» i que acabin amb els caràcters ".txt"\nQualsevol fitxer que comenci amb els caràcters «Data» seguits per exactament 3 caràcters més\nQualsevol fitxer que comenci per «a» o per «b» o per «c» i que tinguin qualsevol cosa darrera\nQualsevol fitxer que comenci amb una lletra majúscula. Aquest és un exemple d'interval\nUn altre exemple d'intervals. Aquesta pauta coincideix amb qualsevol nom de fitxer que comenci amb els caràcters «BACKUP.» i segueixi amb exactament 3 nombres\nQualsevol fitxer que no comenci amb una lletra minúscula\nPodeu utilitzar els comodins amb qualsevol ordre que accepti com a argument noms de fitxers.\nEl programa cp copia fitxers i directoris. En la seva forma més simple, copia un únic fitxer en un altre únic fitxer:\n[papapep@awacs /home]$ cp fitxer1 fitxer2\nTambé es pot emprar per a copiar múltiples fitxers a un altre directori:\n[papapep@awacs /home]$ cp fitxer1 fitxer2 fitxer3 directori\nAltres exemples útils de cp i les seves opcions:\nExemples de l'ordre cp\ncp fitxer1 fitxer2\nCopia el contingut de fitxer1 dins fitxer2. Si fitxer2 no existeix, es crea; en cas contrari, fitxer2 es sobreescriu amb el contingut de fitxer1\ncp -i fitxer1 fitxer2\nCom a l'exemple anterior, però donat que s'ha especificat l'opció «-i» (interactiu), si el fitxer2 existeix es preguntarà a l'usuari abans de sobreescriure'l amb el contingut de fitxer1\ncp fitxer1 dir1\nCopia el contingut de fitxer1 (en un fitxer anomenat fitxer1) dins del directori dir1\nCopia el contingut del directori dir1. Si el directori dir2 no existeix, es crearà. En cas contrari, es crea un directori anomenat dir1 dins del directori dir2\nL'ordre mv pot fer dues funcions diferents depenent de com s'empri. Pot moure un fitxer a un directori diferent, o pot canviar el nom a un fitxer o directori. Per a canviar el nom d'un fitxer, s'ha d'invocar així:\n[papapep@awacs /home]$ mv nomdelfitxer1 nomdelfitxer2\nPer a moure fitxers a un altre directori:\n[papapep@awacs /home]$ mv fitxer1 fitxer2 fitxer3 directori\nExemples de mv i les seves opcions:\nExemples de l'ordre mv\nmv fitxer1 fitxer2\nSi el fitxer2 no existeix, aleshores es canvia el nom a fitxer1 passant-se a dir fitxer2. Si fitxer2 existeix, el seu contingut es reemplaça amb el de fitxer1\nmv -i fitxer1 fitxer2\nCom l'anterior, però al haver especificat l'opció «-i» (interactiu), si el fitxer2 existeix, es pregunta a l'usuari abans de sobreescriure'l amb el contingut de fitxer1\nmv fitxer1 fitxer2 fitxer3 dir1\nEls fitxers fitxer1, fitxer2, fitxer3 es mouran al directori dir1. dir1 ha d'existir, o l'ordre s'acabarà amb un error\nSi dir2 no existeix, dir1 passa a dir-se dir2. Si dir2 existeix, es crea un directori de nom dir1 dins el directori dir2\nL'ordre rm esborra (elimina) fitxers i directories.\n[papapep@awacs /home]$ rm fitxer\nTambé es pot emprar per a esborrar directoris:\n[papapep@awacs /home]$ rm -r directori\nExemples de rm i les seves opcions:\nExemples de l'ordre rm\nrm fitxer1 fitxer2\nEsborra els fitxers fitxer1 i fitxer2\nrm -i fitxer1 fitxer2\nCom l'anterior, però al haver especificat l'opció «-i» (interactiu), es pregunta a l'usuari abans d'esborrar cada fitxer\nS'esborren els directoris dir1 i dir2 i tot el seu contingut\nAneu amb molt de compte amb rm\nEl Linux no té una ordre per a desfer l'esborrat. Un cop heu esborrat un fitxer amb rm, aquest s'ha fos!! Podeu causar molt de mal al vostre sistema amb rm si no preneu precaucions, especialment amb els comodins.\nAbans de fer servir rm amb comodins, feu servir aquest truc: construiu la vostra ordre fent servir ls en comptes de rm. Fent això, podreu veure l'efecte de la ordre abans d'esborrar els fitxers. Un cop heu verificat què fa, torneu a cridar l'ordre amb la fletxa amunt (recordeu que hi ha un històric d'ordres?) i substituïu ls amb rm dins l'ordre.\nL'ordre mkdir es fa servir per a crear directoris. Per utilitzar-la, simplement teclegeu:\n[papapep@awacs /home]$ mkdir directori\nEn aquest capítol, explorarem una prestació molt potent que fan servir molts programes de línia d'ordres, anomenada "redirecció d'entrada/sortida". Com hem vist abans, moltes ordres, com ls, mostren el seu resultat pel monitor. Però no té per què ser així. Amb una sintaxi expecial, podem redirigir la sortida de moltes ordres a fitxers, dispositius i, fins i tot, a l'entrada d'una altra ordre.\nLa majoria dels programes de línia d'ordres que mostren el seu resultat, ho fan enviant-lo a una utilitat anomenada «sortida estàndard». Per omissió, la sortida estàndard dirigeix el seu contingut al monitor. Per a redirigir la sortida estàndard a un fitxer, es fa servir el caràcter «>» de la següent manera:\n[papapep@awacs /home]$ ls > llista_de_fitxers.txt\nEn aquest exemple, la ordre ls s'executa i els resultats es desen en un fitxer anomenat llista_de_fitxers.txt. Com que la sortida de ls es redirigeix al fitxer, no apareix cap resultat pel monitor. Cada cop que repetiu l'ordre, es sobreescriu el fitxer llista_de_fitxers.txt (des del principi) amb la sortida de l'ordre ls. Si, en canvi, voleu afegir els nous resultats al fitxer, empreu «>>» així:\n[papapep@awacs /home]$ ls >> llista_de_fitxers.txt\nQuan s'afegeixen els resultats, les noves dades s'afegiran al final del fitxer, fent-lo més gran cada cop que es repeteixi l'ordre. Si el fitxer no existeix quan intenteu afegir-hi la sortida estàndard, es crearà.\nMoltes ordres accepten dades d'una utilitat anomenada "entrada estàndard". Per omissió, l'entrada estàndard agafa el seu contingut del teclat però, com la sortida estàndard, pot ser redireccionada.\nPer a redirigir l'entrada estàndard d'un fitxer en comptes del teclat, es fa servir el caràcter «<» de la següent manera:\n[papapep@awacs /home]$ sort < llista_de_fitxers.txt\nA l'exemple anterior, hem emprat l'ordre sort per a processar el contingut del fitxer llista_de_fitxers.txt. El resultat es mostra pel monitor donat que la sortida estàndard no està redirigida en aquest exemple. Podriem haver redirigit la sortida estàndard a un altre fitxer així:\n[papapep@awacs /home]$ sort < llista_de_fitxers.txt > llista_de_fitxers_ordenada.txt\nCom veieu, una ordre pot tenir tant l'entrada com la sortida redirigides. Tingueu en compte que l'ordre de les redireccions no importa. L'únic requisit és que els operadors de redirecció (els «<» i «>») han d'aparèixer després de les altres opcions i arguments de l'ordre.\nDe llarg, la cosa més útil i potent que podeu fer amb les redireccions d'entrada/sortida, és connectar diverses ordres amb el que s'anomena conductes. Amb els conductes, la sortida estàndard d'una ordre va a parar a l'entrada estàndard d'una altra.\nAquest és el meu favorit:\n[papapep@awacs /home]$ ls -l | less\nEn aquest exemple, la sortida de l'ordre ls s'envia a less. Emprant aquest truc "|less", podeu paginar la sortida de qualsevol ordre. Faig servir aquesta tècnica constantment.\nConnectant diverses ordres, podeu assolir resultats sorprenents. Aquí hi ha alguns exemples que voldreu provar:\nExemples d'ordres que s'utilitzen juntes amb conductes\nMostra els 10 fitxers més nous dins el directori actual\nMostra un llistat de directoris i quant espai ocupen, ordenats de major a menor\nMostra la quantitat total de fitxers a l'actual directori de treball i tots els seus directoris\nUna mena de programes que es poden fer servir amb els conductes s'anomenen filtres. Els filtres agafen l'entrada estàndard, hi treballen i envien el resultat a la sortida estàndard. D'aquesta manera, es poden fer servir per a processar informació de maneres molt potents.\nAlguns programes habituals que poden fer de filtres:\nOrdres de filtre habituals\nOrdena l'entrada estàndard i envia el resultat ordenat a la sortida estàndard\nDonat un flux de dades ordenat de l'entrada estàndard, esborra les línies duplicades (p.ex., s'assegura que dada línia és única)\nExamina cada línia de dades que rep de l'entrada estàndard i mostra cada línia que coincideix amb una pauta de caràcters\nLlegeix text de l'entrada estàndard i la mostra formatada a la sortida estàndard\nAgafa text de l'entrada estàndard i el pagina amb trencaments de pàgina, capçaleres i peus de pàgina, deixant-lo preparat per a imprimir\nMostra les primeres línies de la seva entrada. És útil per a veure l'inici d'un fitxer\nMostra les últimes línies de la seva entrada. És útil per a, per exemple, veure les últimes entrades d'un fitxer de registre\nTradueix caràcters. Es pot fer servir per a fer tasques com conversions majúscules/minúscules o canviar caràcters de final de línia d'un tipus a un altre (per exemple, convertir fitxers de text DOS a fitxers de text estil Unix)\nEditor de flux. Pot fer traduccions més complexes que tr\nUn llenguatge de programació complet dissenyat per a construir filtres. Extremadament poderós\nTreballant amb els conductes\n1. Imprimir des de la línia d'ordres.\nEl Linux proporciona un programa anomenat lpr que accepta entrada estàndard i l'envia a l'impressora. Sovint es fa servir amb conductes i filtres.\ncat informe_poc_formatat.txt | fmt | pr | lpr\ncat llista_desordenada_amb_duplicats.txt | sort | uniq | pr | lpr\nAl primer exemple, fem servir cat per a llegir el fitxer i enviar-lo a la sortida estàndard, la qual és dirigida a l'entrada estàndard de fmt. fmt formata el text a paràgrafs i l'envia a la sortida estàndard, la qual és redirigida a l'entrada estàndard de pr. pr separa el text en pàgines i l'envia a la sortida estàndard, la qual es redirigida novament, aquest cop a l'entrada estàndard de lpr. lpr agafa la seva entrada estàndard i l'envia a l'impressora.\nEl segon exemple comença amb una llista desordenada amb registres duplicats. Primer, cat envia la llista a sort la qual l'ordena i la envia a uniq la qual esborra els duplicats. Seguidament fem servir pr i lpr per a paginar-la i imprimir-la.\n2. Visualitzant el contingut de fitxers tar.\nSovint veureu programari distribuït en format d'un fitxer tar comprimit amb gzip. Aquest és l'estil tradicional de fitxer de cinta Unix (creat amb tar) que s'ha comprimit amb gzip. Els podeu reconèixer per les seves extensions habituals, ".tar.gz" o ".tgz". Podeu fer servir la següent ordre per a visualitzar d'un fitxer d'aquest tipus en un sistema Linux:[[BR]]\ntar tzvf nom_del_fitxer.tar.gz | less\nEl sistema operatiu Unix (i també el Linux) es diferencia d'altres entorns de computació en que no només és un sistema multitasca sinó que també és un sistema multiusuari.\nQuè significa això exactament? Significa que més d'un usuari pot treballar amb l'ordinador simultàniament. Tot i que el vostre ordinador només té un teclat i un monitor, el pot utilitzar més d'un usuari. Per exemple, si el vostre ordinador és dins d'una xarxa, o a l'internet, els usuaris remots es poden connectar per telnet o ssh (secure shell) i treballar a l'ordinador.\nDe fet, els usuaris remots poden executar aplicacions gràfiques i tenir la seva sortida a l'ordinador remot. El sistema X Windows ho contempla. La capacitat multiusuari de Unix no és una «innovació», sinó una característica que és profundament arrelada al disseny del sistema operatiu. Si recordeu l'entorn en què es va crear Unix, això s'entén perfectament. Anys enrere, abans que els ordinadors fossin «personals», aquests eren grans, cars i centralitzats. Un sistema típic d'una universitat consistia en grans ordinadors centrals ubicats a algun edifici del campus i amb terminals per tot arreu del mateix, tots connectats amb l'ordinador central. L'ordinador permetia molts usuaris simultanis.\nPer a poder-ho portar a la pràctica, s'havia d'idear un mètode per a protegir els usuaris l'un de l'altre. Evidentment, no es podia permetre que l'acció d'un usuari bloquegés l'ordinador, ni es podia permetre que un usuari interferís amb els fitxers d'altres usuaris.\nAquest capítol parlarà de les següents ordres:\nchmod - modificar els drets d'accés a fitxers\nsu - esdevenir temporalment el superusuari\nchown - canviar el propietari d'un fitxer\nchgrp - canviar el grup propietari d'un fitxer\nEl Linux fa servir el mateix esquema de permisos que el Unix. Cada fitxer i directori al vostre sistema té assignats uns drets d'accés per al propietari del fitxer, els usuaris membres d'un grup donat i la resta del món. Els drets es poden assignar per a llegir un fitxer, escriure'l i executar-lo (p. ex. executar el fitxer com un programa).\nPer a veure els permisos que té un fitxer, podem emprar l'ordre ls de la següent manera:\n[papapep@awacs /home]$ ls -l nom_del_fitxer\n-rw-rw-r-- 1 papapep   papapep   1097374 Sep 26 18:48 nom_del_fitxer\nPodem determinar moltes coses examinant el resultat d'aquesta ordre:\nEl fitxer «nom_del_fitxer» té com a propietari l'usuari «papapep»\nL'usuari «papapep» té drets de lectura i escriptura en aquest fitxer\nEl fitxer és del grup «papapep»\nEls membres del grup «papapep» també poden llegir i escriure aquest fitxer\nLa resta d'usuaris poden llegir aquest fitxer\nProvem un altre exemple. Mirarem el programa bash el qual és al directori /bin:\n[papapep@awacs /home]$ ls -l /bin/bash\nEl propietari del fitxer «/bin/bash» és l'usuari «root»\nEl superusuari hi té drets de lectura, escriptura i execució\nEl grup propietari del fitxer és «root»\nEls membres del grup «root» també poden llegir-lo i executar-lo\nLa resta d'usuaris poden llegir i executar aquest fitxer\nAl següent diagrama, veurem com s'interpreta la primera part del llistat. Consisteix en un caràcter que indica el tipus de fitxer, seguit de tres jocs de caràcters que indiquen els drets de lectura, escriptura i execució per al propietari, grup i la resta del món.\nL'ordre chmod es fa servir per a canviar els permisos d'un fitxer o directori. Per a emprar-la, s'especifiquen els permisos que se li volen assignar, i el fitxer o fitxers que es volen modificar. Hi ha dues maneres d'especificar els permisos, però només en veurem una.\nÉs fàcil pensar en els permisos com en una sèrie de bits (que és com l'ordinador els veu).\nrwx     = 111 en binari = 7\nrw-     = 110 en binari = 6\nr-x     = 101 en binari = 5\nr--     = 100 en binari = 4\nAra, si representeu cadascun d'aquests tres jocs de permisos (propietari, grup i altres) com un únic dígit, tenim una manera interessant d'expressar-los. Per exemple, si volem que un fitxer pugui ser llegit i escrit pel propietari, però no volem que cap altre usuari hi tingui accés, farem:\n[papapep@awacs /home]$ chmod 600 nom_del_fitxer\nSeguidament, mostrem una taula de nombres que contempla les configuracions habituals. Les que comencen per «7» es fan servir amb altres programes (donat que permeten l'execució) i la resta són per altre tipus de fitxers.\n(rwxrwxrwx) No hi ha cap mena de restricció. Qualsevol pot fer qualsevol cosa. Normalment no és el que haurem de tenir.\n(rwxr-xr-x) El propietari del fitxer pot llegir-lo, escriure'l i executar-lo. Els altres poden llegir-lo i executar-lo. Aquesta configuració és habitual pels programes dels usuaris.\n(rwx------) El propietari del fitxer podrà llegir-lo, escriure'l i executar-lo. Ningú més podrà fer res amb aquest fitxer. Aquesta configuració és útil pels programes que només ha de fer servir el seu propietari i s'han de mantenir privats pels altres\n(rw-rw-rw-) Tots els usuaris poden llegir i escriure el fitxer.\n(rw-r--r--) El propietari pot llegir i escriure el fitxer i els altres només poden llegir-lo. Una configuració comuna per a fitxers de dades que tothom pot llegir però només el propietari pot modificar.\n(rw-------) el propietari pot llegir i escriure el fitxer. Tots els altres usuaris no hi tenen cap accés. Una configuració comuna per a fitxers de dades que el propietari vol mantenir privats.\nL'ordre chmod també es pot fer servir per a controlar els permisos d'accés als directoris. Els esquemes de permisos dels directoris funcionen, bàsicament, com els dels fitxers. Tot i això, els permisos d'execució es fan servir de manera diferent. Proporcionen control als accesos de llistat de fitxers i altres coses.\nAlgunes configuracions útils pels directoris:\n(rwxrwxrwx) Cap mena de restricció. Qualsevol pot llistar els fitxers, crear-ne de nous al directori i esborrar fitxers del directori. Normalment, és una bona configuració.\n(rwxr-xr-x) El propietari del directori té ple accés. Tot els altres poden llistar el directori, però no poden crear-hi ni esborrar-hi fitxers. Aquesta configuració és comuna per a directoris que es volen compartir amb altres usuaris.\n(rwx------) El propietari del directori té ple accés. Ningú més té cap dret. Aquesta configuració és útil per als directoris que només pot fer servir el propietari i s'han de mantenir privats per la resta d'usuaris.\nSovint és útil esdevenir el superusuari per a fer tasques importants d'administració del sistema, però tal i com us he advertit abans (i no només ho dic jo!!), no haurieu de mantenir-vos gaire estona connectats com a superusuari. Afortunadament, hi ha un programa que dóna accés temporal amb privilegis de superusuari. Aquest programa es diu su (abreviació de «superusuari») i es pot fer servir en aquells casos que necessiteu ser el superusuari per a unes fer unes quantes tasques. Per a esdevenir el superusuari, simplement teclejeu la ordre su.\nSe us demanarà la contrassenya del superusuari:\n[papapep@awacs /home]$ su\nDesprés d'executar l'ordre «su», teniu una nova sessió de terminal com a superusuari. Per a sortir de la sessió de superusuari, teclegeu exit i tornareu a la sessió anterior.\nPodeu canviar el propietari d'un fitxer amb l'ordre chown. Un exemple: Suposem que volem canviar l'usuari d'el fitxer un_fitxer de «papapep» a «unaltre». Podríem fer:\n[papapep@awacs papapep]$ su\n[root@awacs root]# chown unaltre un_fitxer\n[root@awacs root]# exit\nFixeu-vos en que per a poder canviar el propietari d'un fitxer, heu de ser el superusuari. Per a fer això, en el nostre exemple hem fet servir la ordre su i, aleshores, hem executat chown. Finalment hem teclejat exit per a tornar a la nostra sessió anterior.\nchown funciona de la mateixa manera amb els directoris i amb els fixers.\nEl grup propietari d'un fitxer o directori es pot canviar amb chgrp. Aquesta ordre es fa servir així:\n[papapep@awacs home]$ chgrp nou_grup algun_fitxer\nA l'exemple anterior, hem canviat el grup propietari del fitxer algun_fitxer del seu grup anterior a «nou_grup». Heu de ser el propietari del fitxer o directori per a poder fer un chgrp .\nAl capítol anterior, hem vist algunes de les implicacions del Linux en un sistema operatiu multiusuari. En aquest, examinarem la natura multitasca del Linux i com es gestiona això amb l'interfície de l'intérpret d'ordres.\nCom en qualsevol sistema operatiu multitasca, el Linux executa simultàniament diversos processos. Bé, realment semblen simultanis. A la pràctica, un ordinador amb un sol processador només pot executar una tasca cada cop, però el nicli Linux ho gestiona donant un torn a cada procés i sembla que s'executin simultàniament.\nHi ha diverses ordres que es poden fer servir per a controlar els processos. Són:\nps - llista els processos que s'estan executant al sistema\nkill - envia un senyal a un o més d'un procés (normalment per a «kill» (matar-lo))\njobs - un sistema alternatiu per a llistar els vostres propis processos\nbg - per a pasar un procés a segon pla\nfg - per a passar un procés a primer pla\nTot i que sembli que aquest apartat és considerablement obscur, pot ser molt pràctic per a l'usuari mig que bàsicament treballa amb l'entorn gràfic. Podríeu no saber-ho, però la majoria (no tots) dels programes gràfics es poden executar des de la línia d'ordres. Aquí teniu un exemple: hi ha un petit programa anomenat xload que ve amb el sistema X Windows el qual mostra un gràfic que representa la càrrega del sistema.\nPodeu executar aquest programa teclejant el següent:\n[papapep@awacs home]$ xload\nAdoneu-vos que apareix una petita finestra de l'xload i comença a mostrar una gràfica de la càrrega del sistema. Fixeu-vos també que l'indicador de la línia d'ordres no torna a aparèixer després d'executar el programa. Si tanqueu la finestra de l'xload, el programa es tanca i l'indicador torna a veure's.\nAra, de cara a fer-nos la vida una mica més fàcil, executarem un altre cop el programa xload, però aquest cop ho farem en un segon pla així tornarà l'indicador. Per a fer això, l'executarem així:\n[papapep@awacs home]$ xload &\nEn aquest cas, l'indicador tornarà perquè el procés s'ha enviat al segon pla.\nAra imagineu que oblideu emprar el símbol «&» per a posar el programa en segon pla. Encara podem solucionar-ho. Teclegeu «control+Z» i el procés posarà en suspensió. El procés encara existeix, però resta aturat. Per a tornar a fer funcionar el procés en segon pla, teclejeu l'ordre bg (abreviació de «background» (segon pla)).\n[papapep@awacs home]$ bg\nAra que tenim un procés en segon pla, seria útil mostrar una llista dels processos que hem llençat. Per a fer-ho, podem emprar tant l'ordre jobs com la més potent ps.\n[papapep@awacs home]$$ jobs\n[papapep@awacs home]$$ ps\nSuposeu que teniu un programa que no respon, com us el treieu de sobre? Feu servir l'ordre kill, per suposat. Anem a provar això amb l' xload. Primer, necessiteu identificar el procés que voleu matar. Podeu emprar tant jobs com ps. Si feu servir jobs, obtindreu un número de tasca. Amb ps, tindreu un identificador de procés (PID). Ho farem de les dues maneres:\n[papapep@awacs home]$ jobs\n[papapep@awacs home]$ kill %1\n[papapep@awacs home]$ ps\n[papapep@awacs home]$ kill 1293\nTot i que kill es fa servir per a matar (kill en anglès) processos, el seu propòsit real és el d'enviar senyals als processos. La majoria de cops el senyal es fa servir per a dir al procés que plegui, però es pot fer més que això. Els programes (sempre que estiguin ben fets) escolten els senyals del sistema operatiu per a contestar-los, sovint per a permetre una manera elegant d'aturar-los. Per exemple, un editor de text podria escoltar per algun senyal que indiqui que l'usuari s'està desconnectant, o que l'ordinador s'està apagant. Quan rep el senyal, desa el treball en curs abans de tancar-se. L'ordre kill pot enviar diversos senyals als processos. Teclejant:\nus mostrarà un llistat dels senyals que admet. La majoria són considerablement obscurs, però n'hi ha molts d'útils de saber:\nSenyal de retenció. Els programes poden escoltar aquest senyal i actuar (o no) en conseqüència.\nSenyal d'interrupció. Aquest senyal s'envia als processos per a aturar-los. Els programes poden processar-lo i actuar en conseqüència. També podeu provocar directament aquest senyal teclejant directament a la finestra de terminal «control+c» mentre s'executa el programa.\nSenyal d'acabament. Aquest senyal s'envia als processos per a acabar-los. Els programes també el poden processar i actuar en funció d'ell. Podeu provocar aquest senyal directament teclejant «control+c» a la finestra del terminal on el programa s'està executant. Aquest és el senyal per omissió que envia l'ordre kill si no s'especifica cap senyal.\nSenyal de defunció. Aquest senyal causa que el nucli Linux acabi immediatament el procés. Els programes no escolten aquest senyal.\nAra suposem que teniu un programa que s'ha penjat sense possibilitats de recuperar-lo i us en voleu desfer. Heu de fer això:\nEmpreu l'ordre ps per a obtenir l'identificador del procés (PID) que voleu acabar.\nExecuteu una ordre kill pel PID que heu obtingut.\nSi el procés refusa acabar (p. ex. ignora el senyal), envieu senyals més forts fins que pari.\n[papapep@awacs home]$ ps x\n[papapep@awacs home]$ kill -SIGTERM 2931\n[papapep@awacs home]$ kill -SIGKILL 2931\nA l'exemple anterior he emprat l'ordre kill en la forma oficial. A la pràctica, és més habitual fer-ho de la següent manera donat que el senyal per defecte enviat per kill és SIGTERM i kill també pot emprar el número de senyal per comptes del nom de senyal:\n[papapep@awacs home]$ kill 2931\nSi el procés no s'acaba, forceu-lo amb un senyal SIGKILL:\n[papapep@awacs home]$ kill -9 2931\nI ja hem acabat!!!\nAixò conclou la sèrie de lliçons «Aprenent l'intèrpret d'ordres». A la següent sèrie, «Escrivint scripts de l'intèrpret d'ordres», veurem com es poden automatitzar tasques des del terminal.\n Cal no confondre el directori arrel (root) amb el superusuari del sistema root. Es diuen exactament igual, però no són el mateix.  Sempre que quedi espai al suport d'emmagatzematge, clar.  Al meu ordinador això no passa. Sempre mostra la data completa amb l'any i l'hora,\nperò no recordo si això ho vaig modificar jo o si ja venia «de sèrie»  Trobareu molt sovint documents on els drets d'accés als fitxers es defineixen de manera numèrica amb un grup de 3 xifres:\nLa primera xifra indica el propietari, la segona el grup i la tercera la resta del món mundial Aquest nombres es generen a partir de la següent pauta: 4 = dret de lectura 2 = dret d'escriptura 1 = dret d'execució La combinació d'aquestes tres xifres donarà els drets d'accés al fitxer. Uns exemples: a) 777 (4+2+1 per l'usuari, 4+2+1 pel grup i 4+2+1 per la resta)\nEquivaldria a rwxrwxrwx en el format que explica el tutorial. Aquests permisos donarien accés global a tothom que tingui compte a l'ordinador a aquest fitxer (molt poc recomanable). b) 755 (4+2+1 per l'usuari, 4+1 pel grup, 4+1 per la resta)\nEquivaldria a rwxr-xr-x en el format que explica el tutorial. Permetrien accés total al propietari, lectura i execució al grup i a la resta del món. c) 700 (4+2+1 per l'usuari, res per al grup i res per a la resta)\nEquivaldria a rwx------ en el format que explica el tutorial. Només permetrien l'accés al propietari del fitxer, restringint-lo a la resta d'usuaris. Més exemples: A la imatge 14 vèiem:\n-rw------- 1 papapep papapep 576 Apr 17 1998 weather.txt Això en numèric seria 600 (4+2 per al propietari i res ni per al grup ni per a la resta.\ndrwxr-xr-x 6 papapep papapep 1024 Oct 9 1999 web_page Apart que és un directori (veieu la «d» just abans de la primera «r»?) En numèric és 755.\n-rw-rw-r-- 1 papapep papapep 276480 Feb 11 20:41 web_site.tar En numèric, 664.\n Recordeu que, en última instància, els ordinadors tracten les dades, per complexes que siguin, en format binari: inacabables combinacions d'uns (1) i zeros (0).  això ho diu l'autor. Ja els agradaria als de Redmond tenir un sistema de gestió de paquets i, de rebot, de biblioteques mínimament semblant als del Linux.\nCatalanTeam/Recursos/IntèrpretComandes (last edited 2008-09-29 18:30:41 by 38)


Màgia, concert de folk i humor inauguren el programa d’oci nocturn alternatiu Insomni de la Seu d’Urgell — Ajuntament de la Seu d'Urgell\nSou a: Inici Notícies Màgia, concert de folk i humor inauguren el programa d’oci nocturn alternatiu Insomni de la Seu d’Urgell\nMàgia, concert de folk i humor inauguren el programa d’oci nocturn alternatiu Insomni de la Seu d’Urgell\nAquest dijous 4 de juliol, show de màgia, amb el jove Ivan Fernández, que seguirà amb un concert de música folk amb l’Orquestrina Trama i tancarà l’espectacle un monòleg d’humor a càrrec de Selene Lunatica.\nAquest pròxim dijous 4 de juliol s’inicia el programa d’oci nocturn alternatiu per a joves INSOMNI amb una nit amb propostes ben diverses que tindran lloc al centre cívic l’Escorxador de la Seu d’Urgell, a les deu de la nit. L’entrada és oberta a tothom i gratuïta.\nLa vetllada arrencarà amb un show de màgia, amb el jove Ivan Fernández, que seguirà amb un concert de música folk que oferirà l’Orquestrina Trama i tancarà l’espectacle un monòleg d’humor a càrrec de Selene Lunatica.\nControlgA’T, aigües per tothom\nA més a més, durant la nit es repartiran de manera gratuïta entre els i les assistents aigües. Aquesta acció s’emmarca dins la campanya ControlgA’T. Val a dir que les aigües que es lliurarà al públic són gentilesa de Comercial Buisan, Premium Mix Group i Nord Pirineus.\nSortejos i taller de xapes\nTambé durant aquesta primera nit d’INSOMNI tindran lloc diversos sortejos: 6 sopars per la nit de piscina nocturna del pròxim 23 de juliol, al bar del poliesportiu municipal; entrades per a la piscines de Coll de Nargó i Organyà; una bossa de roba de l’Oficina Jove de l’Alt Urgell.\nUna altra proposta lúdica que es realitzarà durant la nit d’aquest dijous serà un taller de xapes. Els i les participants es podran endur la seva xapa.\nLa finalitat de totes les actuacions d’INSOMNI és la d’oferir oci nocturn alternatiu als i a les joves de la Seu d’Urgell. Es tracta d’activitats promogudes per l’Oficina Jove de l’Alt Urgell en les que hi participen gent del territori amb l’objectiu que l’oci que s’ofereix porti cap al benestar.\nEl missatge d’INSOMNI és: Surto una nit, vaig a una activitat en la que no bec alcohol, m’ho passo bé i l’endemà em desperto amb una sensació de benestar, sense ressaca i me n’adono que sense beure alcohol també t’ho passes bé.


Un nou desdoblament? | BellaterraDiari\nUn nou desdoblament?\nby Ignasi Roda | jul. 17, 2017 | Opinió\nEn l’últim número de l’òrgan de propaganda de l’EMD de Bellaterra apareixen informacions força interessants.\nUna fa referència al projecte d’ampliació de la calçada de la C-58, que, per entendre’ns, és l’autopista de Barcelona a Sabadell i Terrassa i nord enllà. Si la informació és certa, sembla que ens trobem amb un nou cas d’obra publica inútil, com ho ha estat el bus VAO (Vehicles d’Alta Ocupació) un cas patètic de dispendi que figurarà en els llibres de l’inútil, o, ja fa molts anys, el desdoblament de la mateixa autopista un tram de més a munt en direcció Barcelona en la connexió de la B-30. Aleshores alguna ment preclara va dir que desdoblant l’accés hi hauria més fluïdesa, però el cert és que tal desdoblament moria a l’autopista, i no pas el d’un carril sinó els dos, sense que el desdoblament tingués solució de continuitat.\nResultat, tots els cotxes que arribaven de la B-30 es veuen obligats a incorporar-se als carrils de l’autopista provocant retencions i més d’un accident.\nAra volen crear 2 nous carrils que no resoldran el veritable problema, i que no és altre que l’enllaç de la C-58 am la B-30. És precisament aquest enllaç el que produeix les retencions.\nPel que fa a la descongestió del “poble” (i ho poso entre cometes perquè Bellaterra no és un poble, per molt que s’entestin els de l’EMD) els qui cada matí anem a treballar a Barcelona sabem que la gran majoria de cotxes que travessen Bellaterra es dirigeixen a Sant Cugat. Pocs fan el gir per anar en direcció a la B-30. Segurament que, a mes d’evitar els embussos de l’enllaç abans esmentat, també volen evitar el gir que cal fer en la cruïlla de la B-30 amb la BV1414 (que és la carretera que travessa Bellaterra). I vet aquí que és precisament en aquesta cruïlla que Bellaterra té un gran problema.\nSorprèn veure com en els altres creuaments de la B-30 en direcció a Tarragona (per entendre’ns) s’han construït sengles rotondes a banda i banda, tot i que els nivells de circulació en aquest indrets no són tan densos com en el creuament de Bellaterra. Algú pot dir que les cases primeres del barri no permeten fer rotondes semblants. És cert, però si que es podria fer una sola rotonda flotant per damunt de l’AP-7. Quina vella obra seria i quan ho agrairíem els que, soferts, tornem a casa a mitja tarda i hem de trigar vora 10 minuts per entrar a Bellaterra.\nI mentre esperem que una ment preclara plantegi aquesta obra d’enginyeria, què tal si es programen els semàfors d’una manera més intel·ligent? Només cal que els qui tenen aquesta potestat s’estiguin un dia observant els fluxos del vehicles per entendre del que parlo.


Què fem? - La Plana i Santa Barbara\nUn nou espai on tens molt a gaudir\nEstem creant el teu nou barri, La Plana i Santa Bàrbara. Un nou sector residencial amb una ubicació irrepetible, propera al mar i al nucli històric. Fem realitat un projecte que va ser aprovat fa més de 25 anys i ho estem fent en plena sintonia amb l’entorn: amb una densitat de les més baixes possibles, amb àmplies zones verdes i d’ús públic i plenament integrats a la realitat urbana de Sitges.\nEl desenvolupament de La Plana i Santa Bàrbara és la continuïtat de la zona de la Plana Est, que ja es va urbanitzar fa quinze anys. La primera fase de les obres actuals finalitzen aquest estiu. Aquesta fase ocupa una superfície aproximada de 22 hectàrees i haurà suposat una inversió inicial de 6,5M€. En aquesta fase s’executen habitatges plurifamiliars i unifamiliars dotats d’importants avenços en l’eficiència energètica. En aquesta zona, que es desenvolupa actualment, està prevista la construcció de 614 habitatges de promoció social. En una altre fase posterior encara se n’afegiran 43 més.\nLa creació del nou barri de La Plana i Santa Bàrbara inclou l’adaptació d’un bosc de 15 hectàrees per poder-lo gaudir en família i amics. Aquest bosc –fins ara de difícil i remot accés– és una oportunitat que se suma a totes les opcions de serveis i oci que ofereix Sitges. Amb ell, els sitgetans i els visitants tindrem l’oportunitat de gaudir d’un gran espai: un pulmó verd on la natura, l’esport i la cultura en seran protagonistes.\nL’abandonament dels conreus als anys setanta i vuitanta va provocar la proliferació puntual de pins, molts d’ells afectats de processionària. Les obres de la urbanització han tingut una cura especial en l’arbrat existent i ha conservat la major part possible. Només s’han hagut d’eliminar una cinquantena, mentre que s’han plantat més de 800 arbres d’espècies autòctones.\nDurant la primera fase de les obres s’han trasplantat exemplars d’oliveres i garrofers, i s’han conservat tots aquells exemplars que es trobaven situats en terrenys qualificats com espais lliures. Els 800 arbres d’espècies autòctones plantats són de baix consum hídric, com pins, xipresos, margallons, palmeres, mèlies, jacarandes, i un llarg etcètera. Aquest és un projecte respectuós amb l’entorn, que integra espais verds als vials principals i que podrem gaudir-ne tant els qui hi visquin com els qui passegin i el visitin.\nLes 7 hectàrees per a equipaments que els promotors de La Plana i Santa Bàrbara han cedit per al desenvolupament de la zona són en disposició de l’Ajuntament. El consistori, d’acord amb les previsions de serveis i creixement sostingut, planificarà la construcció dels equipaments públic que necessitarà el Sitges del futur: sanitaris, educatius, culturals, socials… Tot això es farà en una zona de La Plana i Santa Bàrbara a tocar de la vila.\nEntre els compromisos dels promotors també figura la cessió de Can Milà, que ha estat adaptada recentment per a ús municipal, i la masia i l’ermita de Santa Bàrbara, que es restaurarà per a usos culturals en cessió a l’Ajuntament.\nUna de les solucions és que l’administració construeixi pisos de protecció oficial. A Sitges, la primera promoció que s’hi va fer, data de 1993 i l’última l’any 2013. Sumats, en 20 anys a Sitges s’han construït 484 pisos de titularitat pública.\nEl nou Barri de La Plana i Santa Bàrbara hi estan projectats 657 pisos. Per tant, en 2 anys es construiran més pisos d’habitatge públic que en els 25 anteriors. Això suposa un esforç per part de l’Ajuntament i els promotors, ja que entenen que les necessitats del Sitges del 2017 no són les mateixes que en l’any 1992. Per això, des de l’administració s’aposta per una política clara d’habitatge ja que és part de la solució als reptes del Sitges d’avui.\nLes bases per poder accedir les podeu trobar a la web de l’ Ajuntament de Sitges. De moment, ja us podeu inscriure en la llista de sol·licitud.


El trànsit de contenidors al port de BCN va créixer el 6,2% fins al març\nEls principals motors van ser els transbords i la importació, ja que les exportacions van caure\nDimarts, 16/04/2019 - 17:11\nEl trànsit de contenidors al port de Barcelona va créixer un 6,2% en el primer trimestre d’aquest any respecte al mateix període de l’any anterior, i ha registrat un trànsit de contenidors de 838.820 TEU –un TEU equival a un contenidor de 20 peus–.\nEn un comunicat, el Port ha informat que els segments d’activitat que han experimentat un creixement més positiu han sigut els transbords –que han crescut un 18%–, i les importacions –un 8,1%– entre que els contenidors d’exportació van registrar un descens del 13,6%.\nPer mercats, va destacar l’increment d’intercanvis amb països com la Xina –va augmentar un 1,7%–, Algèria –12,2%–, EUA –9,5%–, Corea –6,4%– i el Japó –6,5%–.\nEl trànsit total ha sumat 16,1 milions de tones durant aquest últim trimestre, fet que suposa un descens del 2,4%, que el Port ha atribuït al descens dels líquids a granel –3,5 milions de tones menys, un 12%–, i dels sòlids a granel –1,08 milions de tones menys, un 9%–.\nA més, les autopistes del mar del port de Barcelona han canalitzat unes 37.515 unitats de transport intermodal (equivalents a camions, plataformes i remolcs), i el tràfic de mercaderies d’aquestes línies regulars, que connecta Barcelona amb diverses destinacions a Itàlia i el nord de l’Àfrica, s’ha mantingut estable.\nQuant al moviment de passatgers, el port ha rebut 516.539 viatgers –un 2,9% més–, que inclou usuaris de ferris, que han crescut un 5,3% –212.821 persones–, i els creueristes que han augmentat un 1,3% –303.718–.\nTemes: Ports Port de Barcelona Transport marítim


Pilates (dc 17 h)\nRealitzarem sèries de moviments encadenats a una respiració específica que ajuden a enfortir sobretot la faixa abdominal, la regió lumbar i els glutis. A través del control del moviment corporal millorarem la concentració i la relaxació de la ment. Cal portar màrfega.\nPilates (dc 20 h)\nProfessor/a: Alessandra Amorosi\nUna combinació que suma\nCombinarem exercicis de fitness i de pilates per aconseguir fomentar la condició física i mental a través del treball de l’estabilitat de la paret abdominal, la força, l’equilibri, la correcció postural i la respiració, cinc paràmetres clau que et permetran evitar les sobrecàrregues del dia i prevenir lesions. Cal portar màrfega.\nTreballa la zona pèlvica i abdominal


Espanya contra Catalunya – Avantguarda.cat\nOriol Domingo 22 d'abril de 2021 Uoctubre\n1.- “La independència de Catalunya no s’aconseguirà contra Espanya i sense Europa”, s’escriu a mitjans contraris a una Catalunya sobirana. També és pot afirmar que la democràcia d’Espanya no s’aconseguirà contra Catalunya i sense Europa.\n2.- Els demòcrates d’Espanya, Catalunya i Europa sostenen que el centre de gravetat social i polític es la defensa dels drets i les llibertats de totes les persones i de tots els pobles. Això implica que tothom, inclosos els jutges, respectin els qui, com el president Quim Torra, defensen els drets d’opinió, expressió, manifestació. Sobretot implica respectar les urnes, i no confiscar-les amb cops de porra al crit de “a por ellos”. El resultat de les urnes del 14F dona majoria independentista del 52% dels votants i 74 escons: ER (33), Junts (32), CUP (9).\n3.-¿Dificultats a Catalunya per formar govern per una legislatura? Succeeix arreu. A Bèlgica, a Itàlia, a Espanya, a… A més, una de les causes que incideix en el cas català és que els seus principals dirigents son a l’exili, on viuen en llibertat, i a la presó per decisió d’un aparell judicial desprestigiat a la Unió Europea.\n4.- El centre de gravetat del règim espanyol (institucions, aparells judicial, policial, financer, mediàtic…) s’arrela en el franquisme… Però es democràticament volàtil perquè es fonamenta en una monarquia amb un pare del rei fugat per obscurs afers financers i de faldilles; en el feixisme d’un VOX elogiat pel seu “sentido de estado”, segons el president Pedro Sánchez; en la prohibició a que el català sigui emprat al Congreso i al Senado d’Espanya; en la raó de la força, i no en la força de la raó. Unamuno tenia i te raó al plantar cara al franquisme: “venceréis pero no convenceréis”.\n5.- L’establishment d’Espanya, amb col·laboracionisme català, prefereix la ruptura de la democràcia a una entesa amb la Catalunya sobirana si la independència és la voluntat dels catalans. L’independentisme democràtic i pacífic que guanya a les urnes no va contra Espanya. L’independentisme vol una Catalunya democràtica, lliure, solidària i sobirana. Vol que els ponts entre Espanya i Catalunya es fonamentin en la democràcia, la llibertat, la solidaritat, el respecte mutu entre ambdues sobiranies. Com entre Portugal i Espanya, per exemple.\nSaiz Meneses. De bisbe anti sobiranista de Terrassa a arquebisbe taurí de Sevilla\nMonarquia, Govern PSOE i tribunals no s’equivoquen mai ¡?!


Només el 6% dels graduats en FP a l'institut La Garrotxa es troben a l'atur - Diari de Girona\nNomés el 6% dels graduats en FP a l'institut La Garrotxa es troben a l'atur\nEl 82% treballa en feines relacionades amb els estudis i el 51% té contractes temporals\nNomés el 6% dels graduats en FP a l'institut La Garrotxa es troben a l'atur Diari de Girona\nEl 6% de l'alumnat que acaba la formació professional a l'institut de La Garrotxa, d'Olot, el més gran de la comarca, està a l'atur mig any després de graduar-se, una xifra similar als últims anys. Així ho recull el darrer estudi d'inserció que elabora el centre. Pel que fa a la resta d'estudiants graduats, el 43% ha trobat feina, un 23% estudia i treballa i el 28% restant continua formant-se. Una altra dada destacada és que es redueix la contractació temporal. Del total d'estudiants que treballen, un 51% tenen contractes temporals mentre que en l'informe anterior eren el 71%.\nL'informe reflecteix que, mig any després d'acabar els estudis, gairebé tots els graduats a l'institut La Garrotxa o bé ja treballen o segueixen formant-se. Només el 6% està buscant feina, un percentatge inferior a les dades generals d'atur a Catalunya –del 11,7% el desembre de 2018– i que contrasta amb l'alta desocupació dels joves d'entre 16 i 24 anys, que és del 27,6%.\nL'estudi també assenyala que el 82% dels graduats en formació professional treballa en feines relacionades amb el que van cursar. A la pregunta de com van trobar feina, el 55% diu haver-ho fet a través del centre educatiu, ja sigui mitjançant l'empresa on van realitzar la formació o bé directament a través del professorat. L'altra fórmula més estesa és l'enviament de currículums per iniciativa pròpia (17%) i a través d'una agència de treball temporal (15%).\nDemanda de titulats industrials\nUn aspecte pendent, segons la sotsdirectora de formació professional del centre, Carme Espuña, és la «fidelització» dels treballadors per part de les empreses. I és que han detectat que la demanda elevada de joves graduats en cicles formatius de cicles industrials fa que canviïn de feina amb «molta facilitat».\nA més, el 87% dels enquestats manifesten que els cicles formatius els ha facilitat l'obtenció d'una feina, un fet que «demostra que els estudis de formació professional són una opció molt interessat a l'hora d'entrar al mercat laboral», segons Espuña.


No es pot fer una truita sense trencar l’ou. | La paella mecànica\nLa paella mecànica\n"València té oberts, davant seu, dos camins: l’un travessa l’horta de tarongers florits i va a perdre’s en l’estepa castellana; l’altre segueix la línia lluminosa de la costa i s’enfila pel Pirineu. Cadascun va unit a un nom gloriós: el primer és el camí del Cid; el segon, el de Jaume I. Aquell significa la historia forçada, el fet consumat; aquest el retrobament de la pròpia essència nacional" (Artur Perucho i Badia, Acció Valenciana, any 1930)\nNo es pot fer una truita sense trencar l’ou.\nPublicat el 14 d'octubre de 2014 per Lluis_Patraix\nLa cimera dels partits proconsulta catalans celebrada ahir va parir a última hora un escenari prou diferent i decebedor del què es venia anunciant des de fa mesos, es a dir, el d’una consulta popular el 9-N amb l’aval de la llei de consultes catalana.\nEspanya ha anat tancant inexorablement, una a una, totes les escletxes de la legalitat per intentar deixar sense oxigen a tot un poble que respira llibertat per tots els porus de la seua nació, i que vol votar per decidir lliurement el seu futur.\nSi fem cas, i cal fer-ne i molt, de les enquestes publicades en els últims mesos i de la quantitat de catalans que han eixit als carrers i a les carreteres les darreres tres Diades, el poble català vol majoritàriament la independència. Per a ell votar és només un instrument, però no ha estat mai l’objectiu. Perquè l’objectiu és, precisament, la independència, si aquesta és majoritària.\nI aquest objectiu solament es podrà aconseguir trencant amb la legalitat espanyola. Tard o d’hora caldrà trencar-la!. O bé amb una DUI, o bé desprès d’unes plebiscitàries o bé desprès d’una consulta o un referendum on l’opció de la independència supere el 50% dels vots Tant se val quin camí es trie per arribar-hi.\nAvui el president Mas farà una nova proposta a la resta dels partits sobiranistes i al poble de Catalunya, per tal de no trencar la legalitat espanyola. Potser serà un bon moment per recordar-li al president que no es pot fer una truita sense trencar l’ou.\nValència, a 14 d’octubre de 2014.\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General per Lluis_Patraix. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Taller sobre cuina del mar al Fòrum Gastronòmic Girona - Els Tinars Restaurant\nTaller sobre cuina del mar al Fòrum Gastronòmic Girona\nEl pròxim diumenge, 19 de novembre, arrenca una nova edició del Fòrum Gastronòmic Girona que s’allargarà fins dimarts 21 convertint un cop més la capital gironina en referent gastronòmic durant tres dies. Després de l’èxit de les últimes edicions a Barcelona i Coruña, el Fòrum arriba a Girona amb més espai firal que mai i amb un intens programa d’activitats, entre les quals hi ha un taller titulat "Tècniques i coccions de peixos i fruits del mar" que anirà a càrrec del nostre xef, Marc Gascons, i de Rafa Zafra, del restaurant Estimar. El taller tindrà lloc el dimarts 21 a les 17.30 h. i té un cost de 25 euros (inscripcions aquí).\nEn aquesta edició les activitats del Fòrum Gastronòmic giraran entorn la gastronomia sostenible i la diversitat culinària.\nEl programa compta amb una notable representació de cuiners catalans. A l’Auditori es podran veure tres matinals amb sessions consecutives: el diumenge els protagonistes seran els cuiners gironins Pere Planagumà (Rom), Xavier Franco (Les Magnòlies), Oriol Castro, Eduard Xatruch i Mateu Casañas (Compartir), i Joan Carles Sánchez (Es Portal). El dilluns serà el torn de Sergi de Meià (Restaurant Sergi de Meià), Toni Romero (Suculent), Rafa Peña (Gresca), Víctor Quintillà (Lluerna), Artur Martínez (Capritx) i Albert Raurich (Dos Palillos). El dimarts, la nova cuina valenciana amb Vicente Patiño (Sati) i Kiko Moya (L'Escaleta), i la balear amb Felip Llufriu (Mon Restaurant) i Santi Taura (Dins). Per l’Auditori i els tallers també hi passaran Joan Roca (Celler de Can Roca), Paco Pérez (Miramar), Nandu Jubany (Can Jubany), Oriol Rovira (Els Casals), Marc Gascons (Els Tinars), Damian Allsop (Mimo d'en Damián), Lluís Costa (Vallflorida) o Rafa Zafra (Estimar).\nAl programa no hi faltaran grans cuiners com Andoni Luis Aduriz (Mugaritz), Marcos Morán (Casa Gerardo), Paco Morales (Noor Restaurant), Rodrigo de la Calle (El Invernadero), Javier Olleros (Culler de Pau), Iago Pazos i Marcos Cerqueiro (Abastos) o Ricard Camarena (Ricard Camarena Restaurant - Bombas Gens).


II Jornada d’Onomàstica (València, 2012) - Societat d’Onomàstica\nII Jornada d’Onomàstica (València, 2012)\nInici » Col·loquis » II Jornada d’Onomàstica (València, 2012)\nVa tenir lloc els dies 19 i 20 d’octubre de 2012, a la seu de l’Octubre Centre de Cultura Contemporània, i va portar per títol “L’exonímia: una manifestació més de la globalització”.\nAquest cap de setmana passat va tenir lloc al centre Octubre de València la II Jornada d’Onomàstica, que es va centrar en la problemàtica de l’exonímia (adaptació dels noms i topònims estrangers), un tema que preocupa lingüistes, geògrafs, cartògrafs i mitjans de comunicació.\nLa jornada va estar organitzada per la SdO, la Fundació Ausiàs March i l’Octubre Centre de Cultura Contemporània, i va comptar amb la col·laboració de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua i l’Institut Cartogràfic de Catalunya. Va aconseguir un total de cinquanta inscripcions i una desena d’intervencions, a més de la taula rodona.\nLa jornada es va iniciar el divendres 19 d’octubre al vespre amb la conferència “La deonomàstica i l’exonímia: dues fonts de la creació lexiconomàstica”, a càrrec d’Emili Casanova (Universitat de València).\nJosep Lacreu (AVL): “Problemes de l’exonímia valenciana”\nMar Batlle i Joan Anton Rabella (Oficina d’Onomàstica – IEC): “Els principis d’adaptació de l’exonímia catalana”\nLluís Polanco (UV – IEC): “Com han solucionat les adaptacions les altres llengües de zones multilingües”\nJuli Moll (ICC) i David Ordóñez (IEC): “La difusió de l’exonímia catalana en un món interconnectat”\nMiquel Parella (ICC): “El tractament dels exònims en cartografia i les resolucions de les Nacions Unides”\nMaria Àngels Jericó iVicent Satorres (DGPLGV): “Problemàtica geopolítica i cultural d’alguns exotopònims”\nJoan Carles Membrado (UV): “Tractament dels exònims en català/valencià a les pàgines turístiques on-line”\nMaite Mollà (AVL): “Exonímia i oficialitat. El cas valencià”\nElena Sànchez iJordi M. Antolí (UA-IVITRA): “L’exonímia en el Corpus Informatitzat Multilingüe de textos antics i contemporanis (CIMTAC)”\nTaula rodona “Les necessitats exonímiques diàries”, amb la participació de Daniel Casals (UAB): “L’exònim en la premsa”; Alexandre Berenguer (UV-Canal Nou): “L’exònim en la TV”; Joan Ramon Borràs (Talens Ass): “El traductor literari davant l’exònim”, i Leopold Forner (UV): “L’adaptació en la indústria mèdica”. Moderació de Joan Tort (UB).\nLa cloenda va anar a càrrec de Vicenç Rosselló (UV-IEC), amb la conferència: “Un precedent medieval de l’exonímia: les Cartes Portolanes”.


Estil De Vida I Comunitat | Juny 2021\n- Dormir sense coixí: 7 avantatges, 5 contres i com començar - Estil de vida i salut - Fabiosa\nLa majoria de la gent està acostumada a dormir sobre un coixí i no s’imagina un descans còmode sense ell. Al mateix temps, hi ha qui pensa que és molt més útil prescindir d’aquest accessori. De fet, dormir sense coixins té els seus avantatges i els seus contres que es discutiran més endavant.\nDormir sense coixí: 7 avantatges\nDormir sobre una superfície plana és de moltes maneres saludable que dormir en un llit revestit de coixins.\n1. Pell més neta\nGirant cap a un costat, assegurem el contacte entre la pell de la cara i els llençols. Això pot conduir a obstruir els porus amb suor i brutícia, sobretot si un coixí no està molt net. Al mateix temps, dormir sense coixí no es considera segur des d’aquest punt de vista, tret que es posi un llençol net al cap i a la cara cada nit.\n2. Evita el mal d'esquena i de coll\nDeixar el cap sense suport a la nit permet que algunes persones facin front als dolors al coll i a l’esquena. Al mateix temps, el coixí està dissenyat per garantir una posició horitzontal anatòmicament correcta del cos. Si dormir sense coixí no alleugeria el dolor, compreu un bon model ortopèdic.\n3. Afavoreix un millor son\nSense coixí, dormiràs millor. La manca de suport estimula el cos a buscar una posició natural còmoda que impliqui els músculs de l'esquena i el coll. Un coixí de baixa qualitat els cola encara més, cosa que provoca dolor i sensació de fatiga.\n4. Manté una bona postura\nDurant el dia, el cos pot estar en una posició anatòmicament equivocada durant molt de temps, cosa que pot canviar l’estructura dels ossos i deteriorar la postura a la llarga. Dormir sobre una superfície plana permet assumir la postura correcta i ajuda a restaurar l’aparell locomotor.\nLLEGIR TAMBÉ: Per què importa la vostra posició per dormir i quina és la pitjor posició per dormir\nDebbie Rowe i Paris Jackson\n5. Evita mals de cap\nDormir sobre un coixí suau alenteix la circulació sanguínia al voltant del cap, cosa que provoca dolor al matí. Els models de mala qualitat també redueixen la qualitat de la ventilació. Això fa que el cervell rebi menys oxigen.\n6. Redueix el nivell d’estrès\nDormir en una posició equivocada a causa d’un coixí inconvenient us demanarà que us lleveu sovint i busqueu una posició més còmoda. Com a resultat, la manca crònica de son intensifica l’estrès.\n7. Evita la deformació del cap en nens\nA causa de l’elasticitat dels ossos del crani, els caps dels nadons solen adquirir una forma irregular. Dormir sobre un coixí està prohibit per als menors de 6 mesos (el nen no pot aguantar el cap prou bé, de manera que, si dorm, el bebè pot 'quedar-se atrapat' amb el nas al coixí i ofegar-se) i no es recomana menors de 2 anys . Més tard, poden triar per si mateixos.\nbret michaels filla Raine\nDormir sense coixí: 5 desavantatges\nHi ha casos en què és pràcticament impossible i fins i tot contraindicat dormir sense un coixí.\n1. Un costum de dormir de costat\nQuan l’única posició còmoda està al vostre costat, no podeu prescindir del coixí, ja que és incòmode recolzar constantment el cap amb les mans.\nLLEGIR TAMBÉ: El rar trastorn neurològic de la noia la converteix en la 'Bella Dorment' de la vida real: pot dormir fàcilment durant una setmana\n2. Algunes malalties\nHi ha diverses condicions en les quals es recomana mantenir el cap lleugerament alçat:\ncongestió als pulmons;\npredisposició a l’ictus isquèmic.\nEls que prefereixen dormir d’esquena sovint es troben amb el cap llançat cap enrere. Això facilita la retracció de la llengua i el ronc.\n4. Trastorns de la circulació sanguínia cerebral\nDormir pla a l’esquena pot causar mals de cap a causa del deteriorament de la circulació sanguínia a les artèries vertebrals.\n5. El risc de desenvolupar osteocondrosi\nDormir sobre una superfície plana pot ser un motiu d’osteocondrosi de la columna cervical. En dormir de costat, el cap es recolza en un angle més elevat en relació amb el matalàs. Si preferiu aquesta posició en particular, no és recomanable renunciar al coixí.\nHeu d’anar amb compte a l’hora d’escollir un model. Les reaccions al·lèrgiques s’agreugen amb l’ús de coixins capaços d’acumular pols, brutícia i el desenvolupament de paràsits (per exemple, coixins de plomes).\nSi de totes maneres voleu començar a dormir sobre una superfície plana, primer intenteu utilitzar una tovallola o llençol enrotllat i estireu-vos més sovint. Recordeu que la qualitat del son també depèn del llit i del matalàs, de manera que és millor decidir si renuncieu o no al coixí en funció de la vostra pròpia experiència, sense comprometre la vostra comoditat i benestar.\nLLEGIR TAMBÉ: Consells eficaços per dormir millor a la nit\nCom rebutjar a un noi si no li agrada\nés que els eubans de Bob encara estan vius\nmaggie o brien black\neric christian olsen germans\naire condicionat taylor lorenz\ncanvi d’amfitrió de casa i família\nHillary va tenir un lifting


El Cid ocupa València\n17 de juny de 1094\nBarcelona. Dimecres, 17 de juny de 2020. 05:00\nTal dia com avui de l’any 1094, fa 926 anys, l’exèrcit particular de Rodrigo Díaz de Vivar, senyor de la guerra castellà, ocupava la ciutat àrab de Balansiya (actualment València). Aquell domini efímer (1094-1109) no va representar cap trencament del fil de la història de la ciutat: València va passar a ser governada per una casta militar d’origen castellà, però el conjunt de la societat va continuar formant part del món cultural i religiós àrab. Quan el seu poder es va veure amenaçat per les campanyes militars de les taifes islàmiques i pels contraatacs almoràvits, el Cid va recórrer a l’ajut que, transitòriament, li van prestar els dominis cristians peninsulars de la vall de l’Ebre.\nDíaz de Vivar, conscient que no podria mantenir en solitari el domini del seu estat personal valencià, va pactar una aliança militar estable amb el comtat independent de Barcelona i amb el regne d’Aragó i Pamplona (1095). Aquesta aliança es va reforçar amb els matrimonis de Ramon Berenguer III amb María Díaz (primogènita i hereva de l’estat personal del Cid) i de Cristina Díaz (la segona filla del Cid) amb l’infant Ramir de Montsó (net del rei Pere I d’Aragó). Cristina i Ramon Berenguer només van tenir descendència femenina, però s’entroncaria amb la noblesa catalana, i, posteriorment, amb el casal de Barcelona.\nAquesta va ser una de les principals justificacions que va esgrimir el comte-rei Jaume I —rebesnet de Ramon Berenguer III— quan va iniciar la conquesta del País Valencià (1229). Jaume I, com a descendent de Ramon Berenguer III i Cristina Díaz, es va presentar com el legítim hereu de l’estat personal del Cid.


En llista d’espera | martorellesport.cat - el web esportiu de referència de Martorell\nEls martorellencs han tancat la lliga amb una golejada © MartorellEsport\nEl primer equip del Club Futbol Martorell ha complert els deures amb una golejada d’escàndol a Moja (1-6). L’equip de Pablo Becerril ha sumat una victòria que pot valer la permanència a Segona Catalana combinat amb un empat del Montserrat Igualada al camp del Júnior (1-1). Els martorellencs acaben com a tretzè millor equip de la categoria i espera un sol ascens a Segona Divisió B per festejar la salvació.\nEls martorellencs eren conscients de la importància del partit i des del primer minut han buscat la victòria amb insistència. Abde ha tingut la primera, en una oportunitat claríssima des de la frontal completament sol, però ha enviat la pilota fora. Gerard Llobet apareixia sis minuts més tard per rematar una centrada de Xavi Marco, i Jordi Marés faria el mateix, tots tres sense encert.\nSeria Xavi Marco, qui fins al moment havia servit les assistències als seus companys, els que s’anticiparia a la defensa penedesenca i estrenava el marcador al minut 20 (0-1). El recital del Marco seria descomunal en la primera part. Cinc minuts més tard, Marés rematava de forma inapel·lable al fons de la xarxa (0-2).\nEls martorellencs han estat molt superiors davant un Moja descendit. Llobet, amb un hat-trick, ha estat decisiu\nLa primera meitat acabava amb el 0-2 i a la represa, Pablo Becerril donaria entrada a Dani Pueyo i a Periáñez per donar descans a Abde i a Albert Rodes. El tècnic martorellenc apostaria per donar més pólvora a la línia més ofenisva de l’equip, i aquest plantejament funcionava.\nEn una gran jugada de Pueyo, per la banda, servia en safata a Llobet, qui amb una bona rematada de cap convertia el tercer (0-3). El partit semblava sentenciat, però tot seguit, Álvaro retallava distàncies, però sense temps per patir, el capità David Gimeno feia l’1-4 amb una rematada marca de la casa de cap aprofitant un llançament de Periáñez.\nFestival de Llobet\nAmb el partit ja vist per sentència, Llobet s’ha destapat del tot. Al minut 64 s’inventava un xut llunyà que sorprenia el porter David. I a set minuts per al final, n’ha convertit el seu tercer particular per rubricar una golejada que pot valer la permanència a Segona Catalana.\nUn cop finalitzat el partit, els jugadors del CF Martorell van esperar-se en el terreny de joc pendents del resultat final a Sant Cugat. L’empat del Montserrat Igualada fa que els martorellencs els superin en la classificació i acabin en sisena plaça per la cua.\nA l’espera dels resultats dels equips catalans a les lligues superiors, el primer equip del CF Martorell podria beneficiar-se d’ascensos i mantenir-se a Segona Catalana. La victòria de l’Olot en la promoció d’ascens a Segona Divisió B podria certificar aquesta permanència.\nCauen a les semifinals\nFutbol 7, nou projecte


El debat del Fortnite a l’escola – Escola Edumar\n1 de març de 2019 general editorial per Tana Tarapiella\nDes de l’escola ens hem adonat que hi ha un augment d’alumnes (menors de 12 anys) que són seguidors del Fortnite. Així doncs, ens ha semblat oportú parlar-ne i transmetre els nostres neguits.\nFa temps que observem en el nostre alumnat comportaments i conductes que ens preocupen i que interfereixen significativament en el funcionament del dia a dia de l’escola. Existeix un augment considerable de jocs violents en les estones d’esbarjo, normalitzant les conductes agressives en el joc. Els nens i nenes parlen i imiten en el pati les accions del joc de moda Fortnite.\nFortnite no té imatges sagnants o desagradables, però si que té un grau de violència important, malgrat que no es consideri elevada perquè està feta de dibuixos animats. Aquest fet disminueix l’impacte visual, però no oblidem que es fan servir armes i que l’objectiu és matar a l’altre per a sobreviure.\nL’Entertainment Software Rating Board (ESRB) és una entitat independent, que classifica els videojocs segons el seu contingut de violència física o verbal i altres. Aquesta classificació orienta i ajuda als pares/mares i consumidors a escollir els videojocs que són correctes per a la seva edat. L’ESRB qualifica a Fortnite per a adolescents a partir de 13 anys, a causa de la seva violència i el seu xat obert.\nS’ha de tenir clar que és un joc en què els jugadors/es poden comunicar-se entre ells, mitjançant trucades de veu, per a organitzar-se i superar el rival. Aquest fet obre la possibilitat de connectar amb qualsevol persona del món i de qualsevol edat. Per tant, cal estar alerta amb qui es connecten en tot moment, ja que les converses són a temps real i, insistim, amb qualsevol persona.\nActualment són molts els infants de més de 7 anys (també hi ha infants més petits) que hi juguen. En moltes ocasions els infants es troben que si no jugues al Fortnite, no ets mereixedor de les converses i jocs de pati dels amics, ja que moltes giren entorn aquest joc; així que la pressió social entre els mateixos nens acaba de convèncer-los per a començar a jugar.\nHem pogut percebre que dia rere dia va en augment l’escassa tolerància a la frustració en el nostre alumnat, la dificultat d’autocontrol, l’augment i normalització de conductes agressives, així com el generalitzat increment de problemes atencionals que estan interferint en el seu correcte desenvolupament acadèmic.\nLes noves tecnologies, els videojocs sobretot, o estar mirant coses en Internet contínuament, poden fer que l’infant estigui constantment estimulat i té menys oportunitats d’exercir l’autocontrol, perquè tot el control el porta la màquina. Si els estímuls als quals està exposat són molt intensos i ràpids (com en els videojocs) l’infant pot perdre l’interès per coses que són una mica més lentes o menys intenses, com un llibre, jugar amb els amics… S’acostumen a tenir estímuls molt ràpids i quan baixen de velocitat es comencen a avorrir. La realitat no pot competir amb aquest joc perquè per a ells és molt més avorrida.\nCom es tracta de fenòmens recents, en continua evolució, encara hi ha debat científic i tècnic sobre les dimensions del problema. En aquest sentit, l’Organització Mundial de la Salut (OMS) parla per primera vegada des del mes de juny, de l’addicció als videojocs com un trastorn, incloent-lo en la ‘Classificació Internacional de Malalties (CIE-11)’. El document descriu l’addicció com un patró de comportament de joc tan greu que “preval enfront d’altres interessos vitals, amb una deterioració significativa en l’àmbit familiar, social, educacional, personal…”. Altres experts des de la psicologia científica situen el focus més en el factor educatiu com a element fonamental del problema, sent el paper dels adults que envolten a l’infant molt determinant en la conducta del nen.\nConsiderem que aquest tipus de jocs no són edificants ni ajuden a formar-se com a persones amb una mirada ètica, tampoc promouen l’empatia doncs premiem l’eliminació de l’altre. Creiem que la qüestió no es resol amb la prohibició del joc; cal formar en el bon ús, en el pensament crític i arribar a l’autoregulació, una autoregulació que sent menors de 13 anys és difícil d’aconseguir. És molt fàcil caure en la temptació de dir “una partida més i prou”, però el fet d’anar guanyant seguretat en el joc fa que els participants tinguin la sensació de ser campions i els motivi per jugar una partida més i una altra i ser incapaç d’autoregular-se sense l’ajuda de l’adult.\nUs demanem si us plau que sigueu coneixedors de la recomanació d’edat per a aquest joc i us recomanem que establiu una sèrie de límits clars amb els vostres fills i filles, que controleu el temps d’accés a les pantalles i que superviseu els jocs que utilitzen en el seu temps de lleure.\nImatge destacada: Bob Al-Greene / Mashable


Els centres privats i les mútues s'integraran temporalment en el sistema públic de salut - CATzona\nEls centres privats i les mútues s’integraran temporalment en el sistema públic de salut\nSalut ha anunciat que els centres de la xarxa privada i les mútues d’accidents de treball s’integraran temporalment en el sistema públic de salut, tal com es fa fer durant la primera onada en el marc de l’estat d’alarma.\nS’ha acordat la mesura per les previsions i l’escenari d’increment de pacients a les UCI en els propers dies a nivell global a Catalunya. Ara mateix, hi ha 541 persones ingressades en llits de crítics, fet que suposa un 57% del total dels pacients ingressats a la xarxa de crítics del sistema.\nSalut ha certificat que hem passat el pic de contagis de la segona onada de la COVID-19 a Catalunya, però a nivell assistencial encara continuem en una situació d’elevada pressió.\nA més, la velocitat de propagació (Rt) del SARS-CoV-2, ha baixat i és de 0,94 però el risc de rebrot continua molt alt, de 731. La taxa de positius confirmats per PCR és de 378,34 per cada 100.000 habitants.\nEntre el 27 d’octubre i el 2 de novembre s’han fet 230.990 PCR i la positivitat d’aquestes proves ha baixat lleugerament i s’ha situat a l’11,39% del total.\nPel que fa a la situació a les residències, a dia d’avui hi ha 1.293 residents confirmats de COVID-19, que signifiquen el voltant del 2,5% de la població total de residents, la major part d’ells concentrats en residències geriàtriques.


#CONCURS >>> La Ciutat i el Port – JOVES ARQUITECTES DE MALLORCA\n#CONCURS >>> La Ciutat i el Port\nPublicat el 9 febrer 2017 9 febrer 2017 per Coordinació JAM\nEl Col·legi Oficial d’Arquitectes de les Illes Balears, convoca un concurs d’idees per a l’ordenació del contramoll (“Astilleros de Mallorca”, Llotja de Peix, Reial Club Naútic i Oratori de Sant Elm) del port de Palma.\nObjecte: L’objecte del present Concurs és l’aportació d’idees, a nivell d’avantprojecte, per a la reordenació dels espais de l’àmbit del moll de Palma, que comprèn: tant l’espai ocupat pels “Astilleros de Mallorca”, com la Llotja de Peix, els locals i els tallers existents, el Reial Club Nàutic de Palma, així com l’edifici de l’oratori de Sant Elm. L’objecte és millorar la relació de tot el conjunt amb la ciutat i dotar-lo d’usos i espais oberts a aquesta.\nEl Concurs de treballs d’arquitectura es desenvoluparà a nivell d’avantprojecte i és obert, anònim i baix lema, de fase única i no vinculant ni pel COAIB ni per la Autoritat Portuària dels Illes Balears.\nCalendari: El concurs s’ajustarà als següents terminis:\nDe difusió de les bases, a través de la web del COAIB: durant tot el procés.\nEs podran realitzar consultes per escrit, fins al 17/02/2017, dirigides al correu electrònic concursos@coaib.es, les respostes del qual seran publicades a la pàgina web del COAIB al dia següent hàbil. Aquestes respostes tindran la consideració d’aclariment o ampliació de les Bases del Concurs o la seva documentació, en cap cas de modificació d’alguna d’elles.\nDe presentació de projectes: Fins a les 14 hores del dia 8 de març de 2017.\nJurat: La selecció dels treballs presentats la realitzarà un Jurat que constarà dels següents membres:\nPresident: La degana del COAIB\nEl president de la Demarcació de Mallorca del COAIB\nEl vocal de concursos i tresorer de la Junta de Govern delCOAIB\n2 vocals de la Junta de Govern del COAIB\n2 arquitectes membres o designats per la Junta de la Demarcació de Mallorca del COAIB.\nSecretari: Un membre de la Junta de la Demarcació de Mallorca del COAIB, amb veu, però sense vot.\nTres premis de 2.000 euros (DOS MIL EUROS) cadascun. Sobre aquest import s’aplicarà la retenció fiscal corresponent.\nTots els accésits honorífics que consideri el Jurat.\nS’adjunten les bases i documentació gràfica en l’annex.\nPer a més informació, www.coaib.org/concursos.\nPosted in ConcursosEtiquetat coaib, concurs, palma\n#ACTA >>> Trobada Gener 2017


Traductor jurat francès\nTraductor›Traductor jurat›Traductor jurat francès\nServei de traducció jurada francès\nMondo Agit ofereix serveis de traducció jurada francès-català i català-francès. La traducció jurada del o al francès és necessària per poder assegurar que la traducció es correspon amb el text original. Sol ser, a més, requisit previ per a la legalització de documents.\nGràcies a aquest servei de traducció jurada en francès, disposarà de la traducció jurada dels vostres documents en un temps rècord i a un preu molt interessant. Ens ocupem de la traducció jurada en francès de tot tipus de documents científics, tècnics, jurídics i financers.\nEls nostres traductors jurats de francès són traductors professionals que només tradueixen en els camps de la seva especialitat i que estan capacitats i avalats per l’Estat per a la traducció i jura de documents.\nSi el vostre document no requereix jura, també oferim un servei de traducció al francès no jurada.\nFeu la prova, si necessiteu un traductor jurat de francès, poseu-vos en contacte amb nosaltres.