Inici › Bloc › Redueix cintura per reduir el risc d’infart\nSabies que a major quantitat de greix abdominal, més gran és el risc coronari? L’antiestètic flotador que apareix a la cintura de molts i de moltes és, més que la corba de la felicitat, un indicador associat a un bon nombre d’alteracions metabòliques, entre elles la intolerància a la glucosa, la disminució de la sensibilitat a la insulina, l’alteració del perfil lipídic i un augment dels processos inflamatoris. Tots ells són senyals que van de la mà amb el risc cardiovascular que s’associa amb l’infart.\nUn recent estudi * ha demostrat que el risc de patir una mort sobtada per parada cardíaca es duplica en aquelles persones que acumulen excessiu greix a la zona abdominal. Els investigadors van observar que, durant els 12 anys de seguiment, es van produir 253 episodis de mort sobtada d’entre els prop de 15.000 participants de l’esmentat estudi. Les dades van revelar que un 80% dels afectats per infart tenia un índex cintura / maluc (ICC) elevat.\nAixò passa perquè el greix acumulat en el cos va afectant a tots els òrgans, entre ells el cor, i ho fa des de diversos fronts. D’una banda, si el perímetre de cintura és més gran del que hauria de ser la tensió arterial sol augmentar. D’altra banda, el greix visceral que s’acumula al voltant dels òrgans de l’abdomen allibera hormones que disminueixen la capacitat de la insulina de convertir la glucosa en energia, de manera que també augmenta el risc de tenir diabetis. Finalment, el colesterol dolent (LDL) augmenta, com a conseqüència d’emmagatzemar massa teixit gras en l’organisme, fet que eleva el risc coronari.\nQuan parlem de “mitxelins” perillosos? Tingues la cinta mètrica a mà.\nEl cor pateix més quan es guanyen talles. Per poder quantificar si el tipus d’obesitat (l’índex de greix visceral) que es pateix és de tipus abdominal, hem d’aplicar l’índex cintura / maluc (ICC), que resulta de dividir el perímetre de la cintura d’una persona entre el perímetre de el seu maluc. Parlem d’obesitat abdominal quan el perímetre de la cintura és superior a 88 cm en dones i de 102 cm en homes. Encara que per afinar bé aquestes mesures també hem de tenir compte l’Índex de Massa Corporal de cada persona.\nDesfer-se de l’ indesitjable flotador per viure més i millor\nUn nombre sempre inalterable d’adipòcits, és a dir, de cèl·lules grasses, conformen la nostra “motxilla de reserva”. Si aquestes cèl·lules creixen, la mida de la “motxilla” augmenta i es converteix en una càrrega molt pesada per al cor. Per evitar que pateixi innecessàriament cal vigilar l’alimentació, tot i que és cert que de vegades el problema no ve més aviat de menjar massa, sinó del tipus de menjar que ingerim. Un consum excessiu de sucres refinats, de greixos saturats com les carns vermelles, els lactis sencers o els embotits, sumat a una ingesta insuficient de verdures i fruites (que hauria de ser de 5 racions diàries) provoca un augment del greix en l’organisme. Un canvi substancial passaria per millorar els hàbits pel que fa a alimentació, seguint una dieta com la Mediterrània, reduint els fregits, les pastes i practicant exercici físic amb assiduïtat.\n* Obesity related risk of sudden cardiac death in the aterosclerosi risk in communities study publicat a Heart.


Rebrot Barcelona: 10 casos en una empresa agroalimentària d'Avinyó\nEl brot de coronavirus en una empresa d'Avinyó ascendeix a 10 casos\nRastreig per identificar contagis\nL'empresa Matadero Frigorífico Avinyó situa l'origen del brot en una festa celebrada a Manresa\nBarcelona 01 de de juliol del 2020. 16:12\nLa Conselleria de Salut de la Generalitat ha explicat aquest dimecres que el brot de coronavirus en una empresa agroalimentària d’Avinyó (Barcelona) ha ascendit fins als 10 casos.\nFonts del departament han confirmat a Europa Press que als quatre casos confirmats de dimarts s’han sumat sis positius més. Al sector alimentari català hi ha quatre brots més confirmats a Lleida: tres són en empreses hortofructícoles i un en una agroalimentària.\nL’empresa Matadero Frigorífico Avinyó situa l’origen del brot en una festa celebrada a Manresa, la capital de la comarca barcelonina del Bages.\nAixí ho van explicar dimarts a Efe fonts d’aquesta empresa, que van indicat que estan fent proves PCR a un centenar de treballadors dels 400 en total que té l’escorxador, arran de la detecció de quatre positius.\nSegons les mateixes fonts, les persones que van donar positiu van participar fa uns quinze dies en una festa a Manresa, on resideixen, i sembla que va ser en aquest entorn on podria haver-se produït el contagi, segons les primeres estimacions.\nRastreig entre familiars i amics\nTambé s’estan fent proves als familiars de les persones positives, així com a les seves amistats i als que viatjaven amb ells amb cotxe des de Manresa fins a Avinyó, a una distància de trenta quilòmetres.\nCatalunya avançarà la campanya de vacunació de la grip per esquivar la Covid-19\n«Nosaltres no tenim un brot», van afirmar fonts de l’escorxador d’Avinyó, que van afegir que els resultats d’onze proves ja realitzades totes han sortit negatives, tot i que el departament de Salut va confirmar dimarts a la tarda quatre positius.\nL’empresa continua treballant amb normalitat com a escorxador i sala d’especejament de porcí, malgrat aquesta situació, han assegurat les esmentades fonts.


Figueres presenta per tercer any ajuts per al desplaçament en tren - Diari de Girona\nFigueres presenta per tercer any ajuts per al desplaçament en tren\nEls estudiants es podran beneficiar de la iniciativa, que inclou les destinacions de Girona, Barcelona i Perpinyà\nL'Ajuntament de Figueres ha presentat per tercer any consecutiu els ajuts per al desplaçament en tren d'estudiants. Des que es va posar en funcionament l'any 2014, un total de 260 joves figuerencs s'han beneficiat d'aquesta iniciativa. Els ajuts tenen en compte l'adquisició d'abonaments en tren d'alta velocitat i mitjana distància per a joves que cursen estudis universitaris, cicles formatius de grau mitjà o superior que es desplacen a Girona, Barcelona o, com a novetat d'enguany, Perpinyà.\nL'objectiu d'aquestes beques és poder ajudar a totes les famílies amb fills que estudien fora de Figueres i que s'han de desplaçar cada dia, a més de potenciar l'arrelament dels joves a la ciutat.\nEls requisits per gaudir dels ajuts es mantenen respecte a la convocatòria anterior, així com la bonificació, que és del 40% de l'import dels abonaments mensuals en el cas dels trens de mitjana distància, i 30% en el cas dels trens d'Alta Velocitat.\nEl pla d'ajuts per a l'adquisició d'abonaments de tren per a estudiants compta amb una partida pressupostària de prop de 27.000 euros. Així, l'aportació mitjana que l'Ajuntament destina per a estudiant és de 731 euros l'any als joves que es desplacen amb alta velocitat i 180 euros l'any als usuaris de trens de mitjana distància.\nL'alcaldessa de Figueres i regidora d'Educació, Marta Felip, va reivindicar que des del consistori «centrem els esforços en ajuts als joves i a l'educació, que és precisament un dels puntals principals de l'acció de Govern».


Associació de Dones de Ripoll: Microrelat nº 27\nAncestralment, Les dones han arriba al segle XXI amb una llarga llista de càrregues a les seves esquenes. Problemes de desigualtat en el treball, en la llar, al carrer. No obstant això, no és una conseqüència de la passivitat de la dona i de la seva falta d'esperit lluitador al llarg de la història. Tanmateix, si mirem enrera en el temps trobem a aquelles dones que vàrem lluitar a la revolució industrial, a la revolució francesa, i/o aquelles que reclamaven el sufragi universal femení i que van aconseguir que les dones poguessin votar per primera vegada a la dècada dels anys 30 del segle XX. Emancipant-se cada vegada més del pare, del marit o del germà. Aquesta és la causa pricipal per la qual les dones han anat fent-se camí alhora de fer valer els seus drets.\nD' altra banda, la lluita contínua de l'ésser humà l'ajuda a tenir petits afanys de superació amb els quals vol aconseguir les seves fites,que les dones han aprofitat per incloure's dins d'una cultura masclista.Val a dir però que, tot i que l' ésser huma per natulalessa no és dolent, sí que s' ha de fer esment, que tot va en funció de quin és l'ambient en el qual nèix i crèix, així com de les persones que l'envolten. Per això, moltes vegades sentim el desig de controlar, no només, la nostra vida, sinó també la de les persones del nostre entorn.\nTant mateix, els medis de comunicació: televisió, premsa, ràdio, influeixen a les nostres vides a crear-nos un pensament bó o dolent segons siguin les noticies emesses en ells, però sobretot la televisió, que especialment en algúns dels seus canals emet programació un xic violenta i fan que l'home tingui tendència a èsser violent, només per fet de ser més “ masclista” davant dels seus similiars.\nAmb el transcurs del temps, la imatge femenina a millorat, donat que ha estat capaç de treballar per a integrar-se en una societat de mica en mica l'hi ha permés prendre part a la societat diària, atenent fins i tot tasques directives a les empreses. Deixant apart l' origen ancestral que donava a la dona el paper obligatori de tenir fills i tenir cura de la llar. No obstant això, no sempre, però si força sovint, sentim una nova notícia sobre la violència de gènere, que cada dia posa a la societat en contra d'aquest, de tal manera que es manifesta cada vegada que una dona és maltractada pel seu company. La societat surt al carrer hi posa de manifest el seu malestar per aquest tipus de fets. Malgrat que, el temps s'ha modernitzat força encara existeix la por al “que diràn”. Per això, moltes dones callen quan són desposeides de la seva dignitat\nEn conclusió,ja que em de conviure cada dia, forà bó que possèssim de manifest les pincipals raons per sobreviure millor com la felicitat i l'ajuda mútua, que ens ajudaran a sentir-nos millor amb nosaltres mateixos. En lloc de barallar-nos continuament fent-nos mal física i emocionalment, i alhora hem de fixar-nos en persones rellevants en les quals poder emmirallar-nos alhora de fer més fàcil la vida de l' humanitat. Per tant, quina millor paraula que la pau i la concordia per viure més i millor.\nPublicat per adripoll a 23:30


Thermabead obre nova seu al polígon industrial de Can Roqueta - investinsbd.com\nThermabead obre nova seu al polígon industrial de Can Roqueta\nThermaBead, empresa que es dedica als aïllaments amb cambra d’aire, estrena nau al mateix polígon de Can Roqueta. Fins fa poc estava instal·lada al Centre d’Empreses Industrials (CEI) de l’Ajuntament de Sabadell, on ha estat incubada durant tres anys.\nThermaBead és empresa proveïdora del sistema ThermaBead d’aïllament en cambra per a la rehabilitació energètica d’habitatges a molt baix cost i amb aquest nou pas es consolida a la ciutat, on té ja una llarga trajectòria. Primer, va estar vinculada amb Promoció Econòmica de Sabadell al primer viver del carrer Ferrer de Blanes, després va passar al CEI Can Roqueta i fa poc ha passat a instal·lar-se en una nova nau industrial just davant de les instal·lacions del CEI a Can Roqueta. Durant aquests anys aquesta empresa ha rebut acompanyament per part de Promoció Econòmica de Sabadell.\nUbicat a la zona de Can Roqueta, el CEI hi ocupa una parcel·la de més de 12.600 m2 delimitada pels carrers de Ca n’Alzina i Can Fadó, avinguda Can Bordoll i avinguda Can Roqueta. Aquest espai té la voluntat de dinamitzar les empreses del polígon de Can Roqueta i contribuir a la implantació de petites empreses de nova creació, empreses en procés de consolidació i empreses consolidades durant un període determinat de temps amb l’opció de rebre assistència, acompanyament i assessorament tècnic.\nLes empreses interessades a instal·lar-s’hi poden comunicar-se amb el CEI al telèfon 93 700 24 30 o al correu electrònic promoempresa@ajsabadell.cat.


Colònies d'estiu | El Blog de Rosa dels Vents - Part 10\nHome>Colònies d'estiu (page 10)\nAvui us volem parlar de toootes les activitats nàutiques que tenim preparades pels vostres fills. Totes elles són molt divertides i didàctiques, segur que us encantaran! I vosaltres què hi dieu, quina us agrada més?\nEls vostres fills no es podran avorrir de cap de les maneres amb el grapat d’activitats d’aventura que hem pensat especialment per a ells! Mireu, mireu… No us decidiu per quina us agrada més? Normal, a nosaltres ens passa el mateix!!\nAvui us introduïm el Castell de Fluvià. És una casa fortificada i documentada des de 1154, registrada com a patrimoni artístic nacional. Es troba a Sant Esteve de Palautordera (Barcelona) i compta amb 230 places, sales d’activitats, 2 piscines, parc infantil, pistes de bàsquet, camps de futbol, circuit d’aventura i granja i estable entre altres instal·lacions. Els boscos del Castell …


El sistema immunitari humà és com una assegurança de vida; quan pagues és massa tard.\nLa paraula psiconeuroimmunologia pot ser coneguda per vostè si vostè és part de la comunitat metge-salut i també és una persona intel·lectualment inquieta. Si vostè és un dels que mai han sentit parlar d'aquesta paraula, és probable que intenti pronunciar psiconeuroimmunologia en veu alta i li costa dir-ho la primera vegada.\nLa diferència entre les dues filosofies –la que té prioritat en el diagnòstic ràpid i la que busca la veritable causa de la malaltia– és evident i ens ajuda a comprendre els avantatges de la psiconeuroimmunologia clínica.\nL'enfocament clàssic de salut resulta en veure patologies d'una manera mecànica i segmentada, abordant només els símptomes. En altres paraules, "pegats" sense comprendre realment els pacients. Amb la Psiconeuroimmunologia Clínica, s'arriba a un nivell de coneixement que ens permet comprendre els símptomes de les persones, poder explicar el que els està passant i, d'aquesta manera, participar activament en el seu procés de curació.\nCal entendre la salut i la malaltia com un model viu i continu, on les etiquetes cronificats dels pacients, i on el coneixement en profunditat de la fisiologia obre la porta a una sèrie d'eines, que augmentaran l'èxit en els tractaments de les persones.\nEls millors professionals de la salut coneixen aquest enfocament terapèutic, entenen els pacients com a persones i no estan tan malalts i saben com tractar les causes de les seves malalties en lloc d'abordar les seves conseqüències.\nVostè pot ser un especialista en biologia, medicina, fisioteràpia, psicologia, farmàcia, el que sigui, però el que facis, trobareu que sense una visió transversal de la salut i la malaltia, és impossible fer als pacients les preguntes adequades per arribar al fons dels problemes que realment els passen. Cada professional ha de tenir una especialitat, però ha de conèixer certs punts d'altres especialitats per tal d'ajudar al pacient. Una visió multidisciplinària que ofereix la psiconeuroimmunologia.\nQuin és l'objectiu de la Psiconeuroimmunologia?\n1. Comprendre el mecanisme pel qual es desencadenen malalties, especialment les patologies cròniques. I això es fa des d'un enfocament multidisciplinari (holístic).\nEl sistema nerviós, l'endocrí i el sistema immunitari estan condicionats per la flora intestinal\n1. La psiconeuroimmunologia es basa en les emocions, l'estrès, l'ansietat o la depressió causant canvis tant a nivell hormonal com en el del sistema immunitari.\n2. I, al seu torn, considerem que el sistema nerviós, el sistema immunitari i l'endocrí interactuen amb els bacteris de l'intestí. Per tant, aquests tres sistemes estan directament condicionats per l'estat de la microbiota intestinal.\nCom s'explica aquesta relació entre les emocions, el sistema immunitari...?\n1. Quan les cèl·lules del sistema immunitari fabriquen substàncies inflamatòries per qualsevol causa (per exemple, en contraure el virus de la grip), causen una reducció dels nivells de serotonina i dopamina, dues substàncies estretament relacionades amb l'estat d'ànim.\nCom aixecar les defenses quan són "baixes"\n1. És per això que quan tens la grip et sents cansat, en decadència, no pots pensar amb claredat, et sents adolorit... Això és degut a la inflamació causada pel virus, que al seu torn redueix les dues substàncies esmentades anteriorment. I el mateix que passa amb el virus de la grip passa grip amb altres microorganismes: hi ha persones que tenen reactivacions virals, o per paràsits o bacteris, que condueixen a la decadència i la manca de vitalitat.\n2. L'individu malalt mostra a nivell de comportament una sèrie d'alteracions. Aquests símptomes poden ser induïts per citocines alliberades per les cèl·lules immunes pel seu efecte sobre el SNC. Per tant, es proposa que els canvis de comportament en els subjectes malalts podrien constituir una estratègia altament organitzada, important per a la supervivència de l'organisme, que reflectiria la reorganització central de l'estat motivacional durant la malaltia.\nReorganitzar l'estat motivacional de l'agència en un tema malalt li permetria enfrontar-se més eficaçment als agents estrangers mitjançant la redistribució dels seus recursos limitats i tornar a referenciar certs comportaments al fons.\nDurant la malaltia les citocines actuarien com a senyals endògens en el SNC per activar les estructures nervioses implicades en la regulació tant dels components fisiològics de la malaltia (febre, per exemple) com dels seus components subjectius i conductuals.\nComponents conductuals i fisiològics de la malaltia com a resultat de l'acció de les citocines en el SNC.\n3. Components conductuals i fisiològics de la malaltia com a resultat de l'acció de les citocines en el SNC.\nEls virus redueixen els nivells de serotonina i dopamina, de manera que una infecció afecta l'estat d'ànim\n1. Aquesta relació també es produeix a l'inrevés: els estats inflamatoris afecten negativament l'estat d'ànim; però el baix estat d'ànim causat per l'estrès (no causes inflamatòries) augmenta els nivells d'histamina i pot promoure el restrenyiment o còlon irritable.\n2. Model representatiu dels principals mecanismes implicats en alteracions en l'activitat nerviosa, hormonal i immune, causada per l'estrès.\nQuin paper té la microbiota en tot això?\n1. La dopamina i la serotonina es fabriquen al 80% a l'intestí. Per tant, si hi ha inflamació en aquesta zona, es produeixen menys d'aquestes substàncies.\nI per què s'inflama l'intestí?\n1. Per falta de diversitat bacteriana. A l'intestí és on més microorganismes tenim i el desequilibri entre ells és que pot desencadenar o iniciar una patologia inflamatòria.\nLa manca de diversitat bacteriana inflama l'intestí\n1. Quan el teu intestí està bé perquè no hi ha substrat inflamatori tens una bona fabricació de serotonina i dopamina.\n2. Però quan hi ha una alteració de l'equilibri de bacteris, fongs o paràsits intestinals i causen infeccions, l'intestí s'inflama i això afecta el cervell. És per això que, per exemple, quan estàs constipat, t'adones que no tens energia, treu-te més del costat o et sents ansiós. És la relació intestí-cervell.\nQuines malalties estan més relacionades amb una microbiota alterada?\n1. Trastorns com l'ansietat, la depressió o menys adaptació a l'estrès s'associen amb una flora intestinal desequilibrada.\n2. També s'ha observat que les persones que tenen paràsits intestinals alliberen una gran quantitat d'histamina i tenen més problemes del sistema immunitari, com ara al·lèrgies primaverals. I s'ha vist que quan s'elimina aquest creixement de paràsits millora l'al·lèrgia.\n13 aliments per cuidar la microbiota teva\n1. Malalties autoimmunes com la tiroïditis de Hashimoto, l'artritis reumàtica, la malaltia de Crohn o la colitis ulcerosa també estan vinculades a un desequilibri de la microbiota per virus, bacteris o fongs.\nEn quins trastorns ha funcionat millor la psiconeuroimmunologia?\n1. En el tractament de la depressió, dolor menstrual, restrenyiment, colitis ulcerosa o migranyes. En general, els problemes hormonals i digestius que van acompanyats de dolor crònic i baix estat d'ànim són els que millor aborden la psiconeuroimmunologia.\n2. Un cop identificat el fong, el virus, el paràsit o els bacteris que provoquen el desequilibri en la microbiota, es tracta de corregir aquest creixement perquè la immunitat recuperi la seva activitat normal. Les drogues s'utilitzen per a aquest propòsit, però el treball en equip de nutricionistes, psicòlegs o psiquiatres també és clau.\nCOM PODEM CUIDAR LA NOSTRA MICROBIOTA\nEl llibre "Transform Your Health" (Ed. Grijalbo), ens dóna els següents consells per tenir una flora bacteriana diversa preparada per fer front als patògens:\n1. L'exercici físic moderat i la meditació redueixen les hormones de l'estrès i per tant les citocines que són els missatgers de la inflamació.\n2. A nivell alimentari, s'han de fer proves per comprovar l'estat de la microbiota de la persona i identificar els aliments que els convenen i els que no ho són. Hi ha persones que se senten bé per prendre 5 trossos de fruita al dia o llegums, però altres no ho toleren.\n3. El que és adequat per a tothom són els aliments fermentats perquè milloren la diversitat de la microbiota: te kombucha, cervesa sense alcohol, zèfir, iogurt i formatge de cabra, cacau, xucrut, soja fermentada (miso, tempeh, iogurts de soja) i cacau.\n4. L'aigua osmotitzada i hidrogenada actua contra la inflamació de baix grau que pot causar tòxics alimentaris, i no sempre és fàcil d'evitar encara que cuidem la nostra dieta.


Barcelona - Sevilla: Messi es lesiona a una setmana del Clàssic | Esports | EL PAÍS Catalunya\nEl davanter blaugrana pateix una lesió col·lateral al braç, la mala notícia d'un partit que el Barça ha guanyat 4-2 contra el Sevilla\nBarcelona 20 OCT 2018 - 22:55\tCEST\nMessi es queixa del dolor al braç dret. Alex Caparros Getty Images\nVa atendre amb una diagonal la passada en profunditat de Coutinho i va definir com sap, ras i ajustat al pal. Un gol que va silenciar el Camp Nou durant un breu instant per la seva bellesa, després festejat amb efusivitat. Entre altres coses perquè era la segona diana del Barça, que en un tres i no res li havia fet dos al Sevilla. Però Messi va tornar a emmudir a l'estadi i no va ser per una de les seves obres mestres.\nResulta que passats els 20 minuts del duel, Messi va forcejar amb Franco Vázquez per una pilota. La disputa, neta, va acabar amb el 10 caient de cara amb terra. Però per al seu infortuni, va descarregar tot el pes del cos en el braç dret durant la caiguda i es va fer malbé l'articulació. Es va veure des del principi perquè Leo no és dels que protesten ni es queixen, sinó que prefereix perseguir la pilota. Així, en aquesta ocasió alguna cosa fallava perquè La Puça no s'aixecava de terra i semblava ben marejat, fins al punt que va necessitar que els metges l'ajudessin a aixecar-se.\nEls doctors li van embenar el braç. Però no hi havia solució perquè Leo no podia ni moure's. Pocs minuts després d'abandonar el terreny, també va deixar el Camp Nou i van marxar a la ciutat esportiva del Barcelona per realitzar-li les proves, alhora que les notícies que arribaven no eren molt optimistes. "Té una lesió col·lateral en el lligament lateral intern del braç dret", anunciaven des del club. Disgust enorme per a l'afició del Barcelona, que la setmana vinent té un partit decisiu a la Champions davant de l'Inter (a casa el dimecres a les 21.00) i després rep al Madrid en el Camp Nou, diumenge a les 16.15.\nLa lesió de Messi és la mala notícia del partit que el Barcelona ha guanyat per 4-2 davant del Sevilla, fet que li ha servit per col·locar-se com a líder de la lliga. Un partit entretingut on el Sevilla ho va intentar, però es va trobar amb un gran Ter Stegen, que va realitzar fins a quatre parades impressionants.


El Red Bull Leipzig pren una decisió sobre el futur d'Ilaix Moriba a final de temporada - XCatalunya.cat\nEl Red Bull Leipzig pren una decisió sobre el futur d’Ilaix Moriba a final de temporada\n12/03/2022 Francesc Martin\nIlaix Moriba està actualment cedit al Valencia CF on té minuts però no està jugant tan bé com ho feia al Barça\nIlaix Moriba era una de les esperances del Barça de Ronald Koeman. Va ser un dels primers jugadors de la pedrera que van debutar amb el neerlandès i ràpidament es va adaptar al primer equip. Tot indicava que renovaria el seu contracte però, aconsellat pels seus representants, es va passar de frenada. Cal recordar que gràcies a la política de salaris de Josep Maria Bartomeu, el sou del migcampista ja era força elevat però ell encara volia més. Joan Laporta tenia clar que cap jugador estava per sobre del club i davant l’actitud del futbolista i dels seus agents va decidir trencar les negociacions.\nLa decisió estava presa: Ilaix Moriba havia de marxar l’estiu de 2021 o es quedaria tot un any a la graderia. El Red Bull Leipzig es va interessar en el jugador i el Barça va aconseguir 15 milions d’euros. És evident que tothom hagués preferit que hagués renovat i continués aquí la seva progressió però hi ha actituds que no es poden tolerar. El temps ha acabat donant la raó a Joan Laporta. Ilaix Moriba no ha tingut oportunitats a l’equip alemany i el passat mercat d’hivern va ser cedit al Valencia CF per tal de tenir minuts.\nAl club valencià és titular tant a la Lliga com a la Copa del Rei però no està tenint actuacions destacades. En un partit fins i tot va ser expulsat per dues targetes grogues en pocs minuts. Tot i així els responsables de prendre decisions al Valencia CF consideren que té prou nivell per quedar-se quan acabi la temporada i ja haurien demanar al Leipzig ampliar la cessió o negociar una compra del jugador.\nUna petició que no ha estat escoltada pels responsables del club alemany ja que volen que Ilaix Moriba torni la propera temporada. El propi jugador també prefereix intentar triomfar al Leipzig malgrat que aquest any ha fracassat.\nTags: Ilaix Moriba, Red Bull Leipzig


La Lampara Trapani Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Cassaretto, 62, Trapani, Trapani, Itàlia, 91100 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, La Lampara és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Trapani. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Església del Purgatori, Catedrale de Sant Llorenç, Església de Sant Agustí.\nAprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Trapani. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, habitació familiar, lloguer de cotxes.\nL'ambient de La Lampara es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Trapani, el La Lampara és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nCal que informeu el La Lampara de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nTots els tipus de viatgers (75) Parelles (34) Viatgers en solitari (5) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (10) Grups (19)


Ple municipal — Ajuntament d'Igualada\n21º max. / 8º min. 28/10/2021 13:16\nVídeo Actes de Ple\nSou a: Inici / L'Ajuntament / Òrgans de govern / Ple Municipal\nEl Ple és el màxim òrgan de govern de l’Ajuntament d'Igualada. Està integrat per l’alcalde/essa, que el presideix, i els regidors i les regidores de la corporació, i té les competències assenyalades en l’article 22 de la Llei reguladora de les bases del règim local i en la Llei 8/1987, municipal i de règim local de Catalunya.\nL’Ajuntament d'Igualada celebra les sessions plenàries al Saló de Plens de la Casa Consistorial. Les sessions són públiques, excepte en el cas que els assumptes a tractar afectin el dret a l’honor, la intimitat personal o familiar, o a la pròpia imatge de les persones.\nEl Ple de l'Ajuntament d'Igualada es reuneix una vegada al mes amb caràcter ordinari, preferentment el primer dimarts de mes no festiu, i, amb caràcter extraordinari, cada vegada que ho decideixi l'alcalde/essa o ho demani, almenys, la quarta part del nombre legal de membres de la corporació.\nConvocatòria del proper Ple\nVideo-actes de Ple


El conseller Chakir el Homrani visita el camp de treball 'Graffitis inclusius' a Cervera gestionat per la cooperativa Lleure Quàlia del Grup Alba | Associació Alba\nEl conseller Chakir el Homrani visita el camp de treball 'Graffitis inclusius' a Cervera gestionat per la cooperativa Lleure Quàlia del Grup Alba\nEn el camp de treball hi participen 19 nois i noies d'entre 14 i 17 anys realitzant intervencions d’art urbà sobre un mur de pedra de més de 200 metres situat a la zona esportiva de la capital de la Segarra, dissenyats pels mateixos joves. També realitzen tasques de voluntariat al Centre Espígol del Grup Alba on comparteixen activitats amb persones amb diversitat funcional.\nDurant la visita el conseller Chakir El Homrani ha pogut parlar amb els joves del camp de treball i els ha preguntat sobre les activitats que fan i sobre el fet de conviure amb les mesures de seguretat que marquen els protocols. Fins i tot ha acabat pintant el mur que encara està en procés d'elaboració.\nSegons El Homrani "ens vam proposar poder tirar endavant activitats del lleure educatiu a l'estiu, perquè també té un paper d'equitat i d' igualtat d'oportunitats, i especialment després de 3 mesos de confinament. També és un àmbit on els adolescents es socialitzen en com hem de prendre les mesures de seguretat respecte la COVID19. I aprenen a conviure amb aquesta situació i a ser-ne conscients". I ha afegit: "no ens podíem permetre un estiu on no hi haguessin activitats de lleure ni socialització entre iguals. És absolutament necessari per garantir el dret dels infants i els joves del nostre país".\nLa cooperativa Lleure Quàlia organitza aquest any 6 camps de treball arreu de Catalunya, 4 d'ells s'estan fent al territori de Lleida, un a Tarragona i un a Girona També està impulsant 3 camps de treball local a diferents municipis. En aquest lleure juvenil que gestiona està movent a 120 joves de tota Catalunya, alguns d'ells són persones amb discapacitat i col·lectius vulnerables. Pels camps de treball han contractat a una vintena de monitors/es.\nL'any passat el Departament de Joventut va impulsar un total de 56 camps de treball, mentre que aquest any n'hi ha 36 en funcionament.\nA la visita també hi han assistit l’alcalde de Cervera, Joan Santacana; la directora general de Joventut, Laia Girós, i el director general de l’Agència Catalana de la Joventut, Cesc Poch, entre d'altres representants de l'administració local.


"Vida 4 Musicians", trobada de professionals de la música a Vilanova i la Geltrú -ACEM\nHome › Notícies › “Vida 4 Musicians”, trobada de professionals de la música a Vi...\nVida 4 Musicians és la primera trobada de professionals de la música pensat i dedicat exclusivament pel músic professional i tots aquells i aquelles que aspiren a ser-ho.\nVida 4 Musicians vol convertir-se en un punt de trobada per músics professionals nacionals i internacionals, on es presentin les últimes tendències en gestió, organització i promoció. Una conferència amb músics i per músics.\nCom puc fer diners a Youtube? És abusiu el contracte editorial que tinc davant els meus nassos? Perquè necessito un advocat? Poden les marques ajudar-me, o enfonsar-me? Què haig de fer per poder exportar la meva música? I el meu directe? Com puc fer diners amb la meva música? Com puc evitar que em prenguin el pèl?\nAquestes són només algunes de les preguntes que els professionals nacionals i internacionals assistents intentaran respondre al Vida 4 Musicians. Agents, mànagers, advocats, agents de sincronització, productors i com no, músics de reconeguda trajectòria participaran en les jornades per compartir el seu punt de vista i la seva experiència en el camp professional.\nVida 4 Musicians tindrà lloc els dies 4 i 5 de juliol en un marc incomparable als peus del mar, el Molí de Mar, una casa colonial de principis del segle passat a Vilanova i la Geltrú. Les conferències tindran lloc al matí, de 12 a 13h i de 13.30 a 14.30h. Al acabar les dues sessions, els assistents gaudiran d’un dinar-networking realitzada per xefs de la zona.\nMés informació i preus aquí\nCategories: Notícies, Notícies Activitats, Notícies del SectorEtiquetes: músics, professionals, trobada, Vida 4 musicians, vilanova i la geltrú


Estrenes de la setmana 26.02.2021\nLIBREROS DE NEW YORK\nL’estrena més destacada de la setmana és el thriller escrit i dirigit per John Lee Hancock ‘Pequeños detalles’. El guió se centra en els crims d’un cruel assassí en sèrie. Per tal d’aturar-lo, hauran de col·laborar un xèrif i detectiu d’homicidis. Els intèrprets de la pel·lícula són Denzel Washington, com el xèrif, i Rami Malek (en el seu primer film desde l’oscaritzada Bohemian Rhapsody), en la pell del detectiu, mentre que Jared Leto dóna vida a l’assassí: personatge pel que ha estat nominat a millor actor secundari en les darreres edicions dels Globus d’Or i del Sindicat d’actors.\nArriben tres documentals de diversa procedència. Presentat en la darrera edició del Festival de Sundance i representant de Venezuela per aspirar a l’oscar a millor pel·lícula de parla no anglesa ‘Érase una vez en Venezuela’, dirigit per Anabel Rodríguez Ríos, se centra en el poble flotant Congo Mirador, situat a prop del llac Maracaibo. D’ EEUU ‘Libreros de New York’, dirigit per D.W. Young, reflexa el món dels llibreters a la ciutat dels gratacels. El basc ‘¿Dónde está Mikel?’ relata la mort del jove Mikel Zabalza l’any 1985 quan va ser detingut per la Guàrdia Civil acusat de ser membre d’ETA i va aparèixer mort 20 dies després al riu Bidasoa.\nPels més menuts arriben dues propostes d’animació. La japonesa ‘Millennium Actress’ està dirigida per Satoshi Kon i va ser guardonada amb el premi a millor pel·lícula d’animació en la darrera edició del Festival Internacional de Cinema de Catalunya de Sitges. La britànica ‘El caracol y la ballena’ està protagonitzada pels personatges del títol; un cargol vol veure món i s’enfila a la cua de la balena i comencen un apassionant viatge.\nTenim dos drames: l’irlandès ‘Dating Amber’ i el mexicà ‘El diablo entre las piernas’. El primer és el segon treball del cineasta David Freyne, 4 anys després de debutar amb la terrorífica ‘The Cured’. L’acció se situa a l’Irlanda dels anys 90′, dos amics Eddie i Amber (interpretats respectivament per Fionn O’Shea i Lola Petticrew) es fan passar per parella per dissipar els diversos rumors sobre la seva orientació sexual que circulen pel seu institut. L’altre és el darrer treball del director Arturo Ripstein, presentat en la darrera edició de Festival de Málaga on va ser distingit amb el premi a la millor direcció. El film se centra en la tòxica relació que manté Beatriz (Silvia Pasquel) amb el seu marit (Alejandro Suárez). És incapaç de deixar-lo però vol comprovar si encara es pot sentir desitjada. Amb aquest objectiu surt una nit de casa però la vetllada tindrà unes conseqüències tràgiques.\nCompleta les novetats de la setmana la proposta de ciència-ficció austríaca ‘Del inconveniente de haber nacido’, trasllat a la gran pantalla de la novel·la homònima del filòsof d’Émile Cioran. Sandra Wollner dirigeix aquesta història que se situa en un futur proper en que les persones que han mort són substituïdes per robots.\n« Estrenes de la setmana 19.02.2021


Una nova fornada d’autors arriba als teatres petits però amb menys recursos i trampolins\nBarcelonaEls hem batejat com la Generació P. P de precarietat. Però també P de passió. Són les dues constants que defineixen els integrants de la nova fornada de dramaturgs que s’escampa per les sales alternatives. “Què comparteix la meva generació? -es planteja el dramaturg Llàtzer Garcia-. Que som uns pringats!”, etziba una mica en broma i molt seriosament. Ja tenim les tres P.\nLes austeres condicions en què es treballa al teatre alternatiu no són retòrica. Els dramaturgs joves ara ja superen la trentena i no veuen sortida al seu ofici: “No estem cobrant. Fins i tot omplint la sala, no guanyem ni el mínim. No és que sigui precari, és que treballem d’una manera amateur”, lamenta la dramaturga i actriu Gemma Brió. La precarietat no és territori exclusiu dels autors, esclar, però ells són víctimes dobles: perquè “el dramaturg no té la seguretat que estrenarà l’obra que està escrivint, mentre que un actor quan es posa a assajar té certa garantia”, explica Alberto Ramos, i perquè la majoria de vegades no cobra per escriure, sinó només el 10% de drets d’autor.\nDebutar, i després què?\nElisenda Guiu, guionista veterena però debutant al teatre, opina que avui hi ha un “esclat d’ocasions” per a autors si es compara amb dècades enrere. Quan s’ha tret el cap al circuit, és més fàcil quedar-s’hi, “per inèrcia”, diu Ramos. Però tot i tenir teatre, la majoria de vegades les companyies no reben ajut econòmic per fer la producció, sinó que s’enduen un percentatge de taquilla (prop del 50%). “Així és fàcil que et programi un teatre”, diu Garcia.\nA la joventut i als debuts, la humilitat se li suposa. L’autèntica dificultat és fer el salt: la professionalització, les sales més grans. Fins a la crisi, la dramatúrgia estava en expansió i va cristal·litzar en la generació de Jordi Casanovas, Marta Buchaca i Cristina Clemente (aglutinats en el projecte T6 en l’edició 2009-2011). Hi va haver un cert boom, diu Ever Blancehtt, del Versus, un teatre que històricament ha donat primeres oportunitats : “Tothom feia autors joves, tots buscàvem el mateix, tothom feia de Versus”. Els autors T6, Pere Riera, Marc Crehuet, Pau Miró, Guillem Clua i Josep Maria Miró, entre d’altres, són noms consolidats, com a mínim de sala mitjana.\nNo ha passat el mateix amb els autors posteriors. Se’ls han tancat diverses portes alhora: ha desaparegut el projecte d’autoria T6 al TNC, el Teatre Lliure ara aposta per prioritzar els actors, ja no hi ha els Assajos Oberts, les subvencions per companyia han caigut -“I no saps quan te la pagaran”, diu Garcia-, i sales com la Beckett, gran impulsora de l’autoria catalana, les estan passant magres amb les retallades i no poden tirar del carro.\nI, malgrat tot, la dramatúrgia catalana segueix regenerant-se -ho demostra el Torneig de Dramatúrgia del Temporada Alta- i segueix omplint sales petites. “Rebem un fotimer d’obres. Fem 400 funcions a l’any, al Versus, i encara no arribem a tot”, diu Blanchett. Als autors joves -com els 10 que hem seleccionat- els empeny la necessitat, les ganes. S’hi juguen la vida. Estel Solé va impulsar Animals de companyia al marge del circuit convencional, actuant en cases particulars. Els actors van fer una inversió econòmica i vital, i la van recuperar. “No podem viure d’això, però com a mínim ara no hi perdem diners”. El ressò obtingut els ha convertit en una “esperança” per als companys: “Hem demostrat que productors i programadors no poden estar tancats als despatxos”.\nLa crisi fa sortir el talent?\nTanmateix, en un ecosistema teatral sa, la seva aposta hauria de ser excepció, i no exemple. “Hi ha més gent que no treballa i més gent que treballa de manera voluntarista -afirma Daniel Martínez, de Focus-. Per dos motius: la capacitat d’inversió de les empreses ha disminuït un 25% i l’exhibició al territori català ha caigut un 40%, i això ha afectat les companyies de mitjà i petit format, perquè era la seva única possibilitat de supervivència”. Fa temps que es parla de l’ argentinització del teatre català. S’admira l’efervescència creativa de Buenos Aires, amb teatrets que proliferen a les cases, i s’oblida la misèria que duu implícita. “Hi ha qui diu que la precarietat afavoreix la sortida del talent. És una falsedat que em posa de mala lluna. El talent, amb recursos, millora”, sentencia Martínez.\nAquest és l’any d’Alberto Ramos. Amb poques setmanes de diferència estrena Infecte (en cartell al Versus), Pep Talk (s’estrena el dia 24 a La Seca), Només un anunci (ha passat per la FlyHard) i té en gira Pau I el Conqueridor. Va ser un cop de sort. Jordi Casanovas va trobar a través d’internet el text Els últims dies de Clark K que Ramos havia publicat “per fetitxisme” i li va proposar d’estrenar-lo el 2011 a la Sala FlyHard. Va ser una sorpresa que continua portant-li sort. Aquest cap de setmana la reestrenen a Lima. Escriu comèdies amb tocs de thriller o terror, o viceversa: “Som una generació que tenim referents cinematogràfics i televisius. Els referents s’han de buscar a fora, a la vida, a la tele, al teatre...”. Per ell, que no es vegin més obres d’autors catalans “depèn de l’oferta”: “De públic sí que n’hi ha, no crec que hi hagi saturació. Els autors som molt diferents”.\nMarc Artigau escriu poesia, contes, és traductor i fa teatre. L’última dramatúrgia pròpia és Un mosquit petit, un espectacle que es va poder veure tres minsos dies al Teatre Nacional, però que va explotar un pèl més l’Almeria. Un thriller molt ben parit. Artigau observa “els vincles, la necessitat, les pulsions d’un costat més aviat fosc”, diu el seu amic i padrí Josep Maria Miró. Ha guanyat premis literaris per les obres Ushuaia, Les sense ànima i Caixes, i és un dels dramaturgs que ha pogut passar pels cicles dedicats als emergents de La Cuina del Grec, els Assajos Oberts i el seu substitut, l’Aixopluc del Lliure, i el torneig del Temporada Alta. Té en cartell l’adaptació de L’orfe del clan dels Zhao, amb Oriol Broggi.\nEstel Solé va enviar el seu primer text teatral a tres sales petites, per provar sort. Dues no van ni respondre. La tercera, dos mesos després, va donar un no. Solé i companyia van decidir tirar endavant igualment el projecte recorrent espais insòlits no teatrals. Fins ara han tingut bolos en més d’una trentena de cases catalanes i residències com la que avui tanquen al taller de cuina Columbus. “Ens hem adonat que no podem ser només actors -diu Solé-. Fem de regidors, tècnics, muntem i desmuntem, sóc community manager, cap de premsa, gestionem les entrades... i després actuem. És esgotador però hem crescut molt en l’aspecte personal. Més val que ho hàgim après ràpid”, augura, suposant que no vindran temps millors. El més curiós és que els dos teatres que els havien dit que no, ara els han trucat per acollir-los. “Hi ha un problema de falta de risc i de voluntat de conèixer gent. Les sales s’esperen massa a tenir garanties. Nosaltres ens hem buscat el públic”.\n“Escriu teatre contemporani a canvi de menjar”, diu al seu compte de Twitter. El nom de Joan Yago va sorprendre darrere de l’estrambòtic títol de Feísima enfermedad y muy triste muerte de la Reina, el 2011, un experiment tragicòmic, històric i grotesc que encara fa alguna funció de gira. És un dels exemples de dramaturg que té companyia, La Calòrica, amb la qual van entusiasmar amb el berlusconià L’Edditto Bulgaro, van seguir amb l’al·legoria generacional La nau dels bojos i preparen Bluf. A més d’altres textos que s’han estrenat ara a la Nau Ivanow, ara a l’Àtic 22, Yago fa d’ajudant de direcció o adaptacions textuals com ara la de Translations, que va tenir grans crítiques, a la Biblioteca de Catalunya.\nBolxevics va ser la posada de llarg de la Companyia Solitària, el novembre passat a la Biblioteca. La crítica de Santi Fondevila destacava el sentit de l’humor i l’escriptura d’Aleix Aguilà, “potent, culta, d’algú observador”, que recorda “el teatre de Javier Daulte, de qui pren el joc de l’enigma i dels diàlegs entretallats”. Aquella ja era la cinquena obra d’aquesta companyia itinerant, formada per actors com Pol López i Pau Vinyals, que ha presentat Nòmades en patis i terrats i Pollastres al cicle Aixopluc del Lliure. Conceben la companyia com un lloc de reflexió i un camp de proves d’idees estètiques, teatrals i polítiques.\nLa pols és l’espectacle en cartell de la SalaFlyHard, és l’última estrena de Llàtzer Garcia amb la companyia Arcàdia i banda sonora original de The New Raemon, i ja s’ensuma com un altre dels èxits d’aquest teatre de Sants -com tots, un èxit limitat a les 50 localitats de l’espai-. Garcia ha escrit una dotzena de textos, alguns dels quals han estat premiats i alguns dels quals van ser encàrrecs remunerats. Ara ja no passa. “Hem anat a pitjor”, diu, en aquest sentit. Però té un pla. Amb La pols han fet un muntatge de petit format perquè, si qualla, pugui viatjar fàcilment i fer bolos cobrant caixet. Així farien guardiola per estrenar, “potser el 2025”, bromeja, la tercera part de la seva trilogia familiar, que seria “una superproducció”.\n“Un artista mai es planteja escriure des del punt de vista racional. Escrius des de la necessitat de dir alguna cosa”, afirma l’actriu i autora Gemma Brió. Llibert va néixer, gairebé per casualitat, a raig, recopilant material escrit sobre el drama personal de viure el naixement d’un fill i haver d’acceptar-ne la mort al cap de quinze dies. “Volia fer un teatre social, fugint del pamflet, per parlar de com en una situació límit agafes tanta distància de les coses que no t’afecta el que passa al teu voltant. Això et dóna una mirada privilegiada”, explica. Brió va presentar el projecte de Llibert -comptava amb un equip potent ja tancat- a alguns teatres. Va tenir bona rebuda però cap suport material. Així que van obrir un Verkami i van aconseguir el doble del que demanaven (van superar els 6.000 euros). L’estrena a l’Almeria Teatre i l’impacte del text i la posada en escena van generar un petit fenomen boca-orella. Ara han tornat a la Biblioteca de Catalunya. “No podem viure d’això. I com nosaltres, la majoria de gent de teatre, no només a les alternatives”, afirma. Però està satisfeta: ha sigut un projecte catàrtic, que “empatitza amb el públic” i li ha permès trobar el seu estil, “una veu pròpia”.\nEncara no s’havia llicenciat a l’Institut del Teatre i l’autora vigatana estrenava l’existencial Satisfaction i la comèdia negra L’ànima de la nit a la Sala FlyHard gràcies a l’olfacte afinat de qui llavors n’era director, Jordi Casanovas. Bardagil -que aquesta temporada acaba de coadaptar i dirigir Ferran Rañé a Estúpids, a La Seca- va esquitxant amb petits textos totes les sales que pot: El dia que coneixeré en Ryan Gosling a l’Aixopluc del Lliure, Café solo al Microteatro de Madrid. “Estic escrivint un parell d’obres de teatre, que encara no sé quan veuran la llum dels escenaris”, diu, tota idees. Només avança que està codirigint un projecte amb Joaquim Oristrell.\nPau Miró va ser l’instigador d’aquest espectacle. El seu univers es respira en el text de Carles Algué, un actor que debuta com a dramaturg fent temporada al Versus, a partir d’aquest dimarts, amb un thriller dramàtic de dos personatges marginals. Algué va escriure l’obra fa més d’un any i s’ha pogut estrenar gràcies a la confiança i les ganes dels intèrprets, Elisabet Vallès i Jacob Torres. “Hi ha portes per estrenar sí, però hi ha possibilitats perquè tots els treballadors hem rebaixat les nostres condicions sota mínims”, afirma.\nFauró va debutar amb Diòptria, però es declara “sobretot membre de La Virgueria”, que dirigeix i per a la qual ha escrit cinc espectacles en tàndem amb Isis Martín. La Virgueria aposta per un teatre amb una poesia i una plàstica singulars, que combina alhora amb un debat social. A El pes de plom, fan un viatge per l’entramat armamentístic. Estrenen per Sant Jordi a la Beckett.


Federación Anarquista 🏴 Noticias anticapitalistas y informaciones libertarias In Memoriam, Joan Peiró I Belis – Federación Anarquista 🏴\nEl company Joan Peiró i Belis, va nàixer a Barcelona un 18 de febrer de 1887 i va ser assassinat pel feixisme franquista, el 24 de juliol de 1942, amb 55 anys, en la paredassa de Paterna, de tan trist record per als milers d’anarquistes i antifeixistes que allí van morir.\nJoan, anarquista conseqüent, després de la seua llarga trajectòria en CNT, va ser Secretari general de CNT en els períodes de 1922 a 1923, de 1927 a 1929, va ocupar el càrrec de ministre d’indústria, en la 2a República, en el primer any del conflicte civil després del colp d’estat facciós, al costat de Juan García Oliver, Federica Montesny i Juan López Sánchez, en el govern de Largo Caballero.\nAmb huit anys va començar a treballar en una fàbrica de vidre barcelonina i no va aprendre a llegir i escriure fins als vint-i-dos. Va continuar treballant en el sector del vidre, i al costat d’altres companys va fundar la Societat Cooperativa Cristalleries de Mataró, que mai abandonaria. En 1907 es va casar amb Mercedes Olives Bonastre, obrera tèxtil.\nEn els anys vint va patir la repressió desencadenada per l’Estat i la patronal contra el moviment obrer. Tan sols en 1920 va patir dos atemptats i va ser detingut i empresonat a Sòria i Vitòria. Elegit secretari general de la CNT, en 1922, durant la seua gestió es va celebrar la Conferència de Saragossa, en la qual es va aprovar l’eixida de l’organització de la Internacional Sindical Roja i la seua afiliació a la reconstituïda Associació Internacional dels Treballadors (AIT), en aquesta mateixa conferència Peiró va defensar al costat de Salvador Seguí, Ángel Pestaña i Viadiu l’anomenada «moció política», molt criticada pels sectors més ortodoxos de l’organització. En 1930 va signar el manifest de «Intel·ligència Republicana» pel que va rebre nombroses crítiques internes que li van portar a retirar la seua signatura. Va continuar defensant les federacions d’indústria fins que en el congrés de la CNT de 1931 a Madrid va aconseguir un suport massiu enfront de les tesis faistes. En aqueix mateix congrés va donar suport a la ponència sobre la «Posició de la CNT enfront de les Corts Constituents» en la qual es defensava que la proclamació de la República podria suposar un avanç per a la classe treballadora. Aquesta ponència va ser aprovada amb algunes modificacions malgrat l’oposició dels sectors faistes que veien en ella un suport a la maquinària política burgesa.\nEl 5 de febrer de 1939 va travessar la frontera francesa, anant a París, a fi de representar a la CNT com a vocal en la Junta d’Auxili als Republicans Espanyols (JARE), consistint la seua missió a traure als refugiats cenetistes dels camps de concentració francesos i facilitar-los el seu trasllat a Mèxic.\nDetingut quan es dirigia a Narbona pels nazis, el gener de 1941, el ministeri d’Afers exteriors de la dictadura franquista va sol·licitar la seua extradició, que es va materialitzar a Irun el 19 de febrer de 1941. Empresonat i torturat a Madrid, se li trasllada a València l’abril de 1941, amb judici sumaríssim i sentència de mort del 21 de juliol de 1942, va ser executat tres dies després al costat d’altres sis cenetistes en el camp de tir de Paterna.\nÉs coneguda la seua manera d’afrontar la sentència de mort amb la frase que va compartir amb el seu advocat: “Amb la meua mort, em guanye a mi mateix”.\nEntre els seus escrits, podem destacar:\nPerill en la rereguarda (1936)\nDe la fàbrica de vidre de Mataró al Ministeri d’Indústria, conferència, 1937)\nValguen aquestes senzilles i honestes línies, per al seu record, memòria i recuperació de la seua figura, del company Peiró.\nUno entre otros: Joan Peiró i Belis 24-07-21 Mataró (Barcelona) acto de homenaje a Joan Peiró Juan Peiró, anarcosindicalista [Joan Busquets] El anarcosindicalismo y Martín Villa Joan Mir y Mir (Vida y obra) En memoria de Joan Jordà Joan pinos molinas Joan García Oliver, anarcosindicalista Vídeo de la charla de Joan Bosch “Viabilidad del Reparto del Trabajo en Navarra” -Miércoles Libertarios/Asteazken Libertarioak- Reivindicación de Joan Sanxo Farrerons y sus alters Laura Brunet y Víctor Ripalda [EUS] “Gora Jon Erezuma, Gora Joan Carles Monteagudo” Siempre con nosotres, Joan\nEl sindicato CGT llama a la movilización contra el cierre de la línea de cercanías Murcia-Á\nCGT València organiza un viaje el 16 de octubre para acudir a la manifestación en defensa de\nL’alta velocitat genera molts dubtes al País Valencià: 1.140 milions d’euros per estalvia\nCGT en Acción “Volvemos…” 15/09/21


Cover > Translators Site > Eulàlia Sariola > Bandit\nUna tarda en Janusz em va dur un regal. Va ser el primer regal de la meva vida, un camió gros de llauna i en aquell moment sí que em va agradar, ell. Vaig sortir al pati per ensenyar-lo però no vaig trobar els germans ni cap amic, tret de l’Anna que, a la porta de casa seva, esperava el seu pare.\nVaig jugar amb el camió a la riba de l’estany. Nens més grans que jo feien anar a l’aigua barquets fets de fusta i parracs. Va començar a fer-se fosc i la panxa em rondinava de gana. De camí cap a casa vaig veure la porta de la ferreria oberta de bat a bat i vaig decidir entrar-hi a ensenyar al ferrer, a qui considerava amic meu, el camió de llauna que m’havien regalat.\nLa ferreria era darrere la casa al costat d’altres tallers, hi vivien el ferrer, la seva dona i el seu fillet. El ferrer era cepat, impressionant, taciturn, en tot moment em rebia amigablement. La dona generalment estava ocupada amb el nen que no feia més que plorar.\nEl ferrer, amb un martell feixuc i un davantal de cuir, colpejava el ferro roent, darrere seu hi havia la fornal. Li regalimaven gotes de suor, tenia els braços gruixuts tibants per l’esforç. De vegades em donava un martellet i una pila de claus torçats perquè els redrecés i fèiem feina de costat, ell subjectava una ferradura roent amb unes tenalles i les colpejava amb el martell gros, jo picava els claus, els dreçava, me’l mirava de cua d’ull i m’imaginava que era el meu pare.\nPlegats sortíem de la ferreria quan calia collar la roda d’un carro mentre l’amo s’esperava, o quan havia de ferrar el casc d’un cavall. Després tornàvem a dintre, ell posava dos gots damunt la taula, a l’un hi abocava vodka i a l’altre aigua, els alçàvem un davant de l’altre i ens l’empassàvem d’una glopada.\nEm vaig acostar a l’entrada de la ferreria. La porta era oberta i vaig poder veure el ferrer assegut a la taula de la cuina sense camisa i alletant el nen que tenia al pit. La llum de fora s’anava apagant i ell no em podia veure. M’hi vaig acostar més i vaig constatar que no m’havia equivocat. El nen xuclava el mugró del ferrer. Al cap d’un moment va venir la dona i li va deixar davant un plat amb el sopar.\n—Prou d’aquestes bestieses—digué arrabassant-li el nen.\nNo vaig entrar. Vaig tornar cap a casa.\nOrlev, Itamar. Bandit. Barcelona: Quaderns Crema, 2018\nTranslated by Eulàlia Sariola\nLinks to Eulàlia Sariola


Sobre nosaltres - Nerobali.com\nMaquinària VKPAK ubicada a Xangai, ciutat capdavantera de la Xina, el centre econòmic, financer, comercial i d’enviament xinès. No només estem orgullosos de l’alta qualitat de la nostra màquina, sinó també del nostre excel·lent servei al client. Per tal de proporcionar un servei de compra eficient i integral, VKPAK, va començar des del fabricant de màquines d’etiquetatge, també va invertir i va compartir diverses fàbriques de màquines d’omplir, tapar i embalar. Els nostres enginyers de recerca i desenvolupament poden oferir una solució professional per a màquines personalitzades segons els diversos requisits del client en tot tipus d’indústries com alimentació i begudes, cosmètics, productes químics, pesticides, informació, comunicació, etc. És el nostre avantatge donar una solució d’embalatge adequada per satisfer les vostres necessitats. i missió.\nEns centrem en solucions d’etiquetatge autoadhesiu per a tots els tipus i formes d’envasos.\nEns preocupem per l’alt rendiment d’alta qualitat i l’ús final de l’usuari final. I feliços de compartir el nostre avantatge tecnològic amb els nostres valuosos clients. En la cooperació a llarg termini amb empreses ben conegudes, hem après la seva experiència i tecnologia de gestió avançada i hem obtingut moltes millores i innovacions.\nVKPAK, basat en les tendències i la comprensió dels equips d’automatització, ha tingut fe en la innovació tecnològica, l’enfocament d’autodesenvolupament de l’auto-desenvolupament impulsat per la demanda del mercat, la demanda del mercat condueix al desenvolupament a llarg termini de l’empresa, l’empresa ha estat una tecnologia líder , Qualitat superior, bons serveis tècnics, que tenen una bona reputació i obtenen un gran suport per part de les empreses nacionals i estrangeres. El 80% de les comandes arriben als clients habituals i recomanen els clients.\nEl vostre suport i satisfacció són la direcció i l’impuls del nostre esforç. Us mostrarem tots els nostres avantatges, creixem junts. Estem segurs que podem treballar amb vostès negocis a llarg termini i amables. Per la vostra confiança i pel nostre servei i màquina.\nMàquina d'impressió d'etiquetes de serigrafia de mà de 50 kg


11. AULA DOC, ES FAR CULTURAL.\nES FAR CULTURAL. Formador Associació es Far Cultural www.esfarcultural.net\nDurant el taller hi haurà una assistència presencial o en línia.\nRecomanat per joves a partir de 12 anys- ESO.\nSessió 1 hora lectiva.\nQue els documentals de MDF siguin una eina de divulgació i generació de debat, creació d'esperit crític i coneixement d'altres realitats. A través de l'audiovisual es vol fomentar l'apertura a noves mirades, coneixement de fets, persones i experiències que poden ajudar a entendre millor el món en el que vivim, crear referents i potenciar l'esperit crític.\n• Projecte de divulgació i sensibilització a través del cinema documental.\n• Projecció de pel·lícules seleccionades en el festival vigent acompanyades d'una unitat didàctica\n• Crear debat dins l'aula\n• Recopilació de les unitats didàctiques respostes en línia.\n• Creació d'una memòria anual de l'Aula Doc per saber com els joves analitzen el documental.\n• CURTMETRATGES/ Oferim quatre curtmetratges de caràcter social que per la seva temàtica són objecte de debat i d'elaboració d'una unitat didàctica de treball. Els curtmetratges que s'ofereixen són:\n“57 días” (2020)/ Treballarem al voltant de la pandèmia, art digital i dispositius mòbils.\n"Armonías para después de la guerra" (2019)/ Treballarem al voltant de la a solidaritat, les desigualtats socials i els conflictes armats.\n“En la calle (2021)”/ Treballarem al voltant dels temes migració, drets humans, drets de la infància i exclusió social.\n“Hijras, las hijas de los Kinnars (2019)”/ Treballarem al voltant dels feminismes, violència de gènere, identitats culturals i exclusió social.\n"Out of plastic" (2018)/ Treballarem al voltant del canvi climàtic, la sostenibilitat i el consum responsable i opcions zero waste.\n• LLARGMETRATGES/ Dos llargs vinculats a medi ambient. Els documentals que s'ofereixen són:\n"Historias del agua" (2021)/ Treballarem al voltant del canvi climàtic, la sostenibilitat, la biodiversitat i l'estat dels aqüífers.\n• TALLER VIRTUAL D'INTRODUCCIÓ AL CINEMA DOCUMENTAL/ A partir d'obres destacades de directors i de directores emblemàtics, farem un repàs ràpid a la història del cinema documental, per tal de tenir-ne una visió més completa.\nCREAR DEBAT DINS L'AULA\nOrganitzat en el marc del MENORCA DOC FEST (festival de cinema i fotografia documental de Menorca).\nVisita el web per veure les fitxes tècniques dels documentals: www.menorcadocfest.com\nAbans: Despertar conciència crítica.\nDurant: Analitzar el documental.\nÉs una activitat educativa (visionat+debat) que des de Es FAR Cultural hem fet amb el projecte CAMINS, EL VIATGE DE LES PERSONES REFUGIADES. Es va fer durant 3 anys amb unes 70 sessions arreu de l'illa. Aquest nou format és una adaptació a les noves circumstàncies i al fet que els centres puguin triar entre diferents documentals seleccioants en el marc del festival.\nLes pel·lìcules es podran veure en codi privat entre l’1 d’octubre i el 16 de desembre (primer trimestre del curs 21/22). Possibilitat d'allargar al segon trimestre si hi ha demanda per part dels centres educatius.


El Govern Colau es compromet, a proposta del Grup Demòcrata, a implantar clàusules socials en els concursos públics per impulsar el salari mínim de ciutat | Premsa Grup Municipal Demòcrata de Barcelona\nEl Govern Colau es compromet, a proposta del Grup Demòcrata, a implantar clàusules socials en els concursos públics per impulsar el salari mínim de ciutat\nMarç 21, 2017 ~ premsagrupmunicipaldemocratabarcelonablog\nSònia Recasens celebra l’aprovació d’aquesta iniciativa perquè que Barcelona inclogui clàusules socials en els concursos públics pot tenir impacte en la política de contractacions de la ciutat\nEl Grup Municipal Demòcrata (PDeCAT – Unió – Demòcrates), ha aconseguit suports per aprovar una proposició a la Comissió d’Economia i Hisenda que insta el govern d’Ada Colau a impulsar un salari mínim de ciutat i incloure clàusules socials en els concursos públics. La portaveu adjunta del Grup Municipal Demòcrata, Sònia Recasens celebra l’aprovació d’aquesta iniciativa perquè que Barcelona inclogui clàusules socials en els plecs de clàusules dels concursos públics pot tenir impacte en la política de contractacions de la ciutat.\n“1. Acordar un salari mínim de ciutat amb les principals organitzacions sindicals i patronals de Barcelona.\nQue l’Ajuntament de Barcelona i l’Àrea Metropolitana de Barcelona es comprometin a pagar als seus treballadors, com a mínim, el salari acordat amb les organitzacions sindicals i patronals, per tal de ser unes institucions exemplars.\nIncloure clàusules socials en els plecs de clàusules dels concursos públics de l’Ajuntament i de l’AMB per incentivar a les empreses subcontractades que adoptin el salari mínim de ciutat acordat entre el seu personal contractat”.\nSònia Recasens ha afirmat que aquest “és un tema recurrent pel nostre grup” i és així perquè “no hi hagut lideratge ni fortalesa per part del govern per tirar–lo endavant”. Recasens ha criticat que, gairebé a mig mandat, no s’hagi fet cap pas ferm i que l’únic que hi ha sobre la taula és un estudi i un anunci, fet per l’alcaldessa en el darrer Plenari, de celebrar una jornada a finals d’aquesta setmana per debatre sobre el tema.\nLa portaveu adjunta ha recordat que l’abril de 2015, sota el govern de Xavier Trias, es van asseure a la Taula Empresa i Treball, Ajuntament, sindicats i empreses “en que ens donàvem 6 mesos per fixar el salari mínim, incentivador i exemplar; l’acord per fixar-lo ja hi era, malgrat les competències que tenim com a ciutat”. “Ho vam deixar tot a punt, però el govern no ha fet res i ara vostès volen tornar a debatre la seva idoneïtat”, ha lamentat Recasens.\nLa proposició ha quedat aprovada amb els vots favorables del Grup Municipal Demòcrata, d’ERC, dels grups de govern, BComú i PSC; l’abstenció del PP i la CUP; i el vot en contra de C’S.\nSònia Recasens ha agraït els vots que han permès aprovar la iniciativa i ha lamentat les “excuses de mal pagador” dels grups que han votat en contra. La regidora ha celebrat que el tinent d’Alcalde Gerardo Pisarello hagi anunciat que se signarà pròximament un Decret d’Alcaldia que acordarà incorporar en els contractes públics municipals clàusules socials que incentivin el salari mínim de ciutat, donant així compliment a la proposició que avui ha presentat el Grup Municipal Demòcrata. “Més enllà dels debats que es puguin fer sobre el tema, Barcelona pot ser exemplar i que s’incloguin clàusules socials en els plecs de clàusules dels concursos públics pot tenir impacte en la política de contractacions d’aquesta ciutat“, ha conclòs Recasens.\n< Previous El Grup Municipal Demòcrata aconsegueix que el govern Colau posi en marxa una línia d’ajuts per a millorar els equipaments dels clubs esportius de la ciutat\nNext > El Grup Municipal Demòcrata aconsegueix que el govern d’Ada Colau impulsi mesures per abaratir el cost de la prestació del servei funerari