Nota legal - CREAMAP.cat\nEl lloc web i els domini www.creamap.cat, correspon a l’Institut Ramon Llull, amb CIF S0800063J i domicili a l’avinguda Diagonal núm. 373, de Barcelona (CP 08008), telèfon +34 934 67 80 00, fax +34 934 67 80 06 i adreça electrònica info@llull.cat.\nAquesta web utilitza cookies temporals de sessió i cookies permanents. Les cookies de sessió únicament guarden dades mentre l'usuari accedeix a la web. Les cookies permanents emmagatzemen les dades al dispositiu perquè siguin accessibles en més d'una sessió.\nL'usuari pot acceptar, bloquejar o eliminar les cookies instal·lades al seu equip mitjançant la configuració de les opcions del navegador del seu dispositiu.\nEls continguts d’aquest lloc, incloent-hi els textos, imatges i dissenys gràfics, pertanyen a l’Institut Ramon Llull, o a tercers que n’han autoritzat el seu ús. L’Institut Ramon Llull presenta aquests continguts amb finalitats d’informació i publicitat.\nL’Institut Ramon Llull n’autoritza la utilització exclusivament amb aquestes finalitats. Qualsevol utilització d’aquests dissenys, imatges o textos haurà de citar expressament la seva pertinença a l’Institut Ramon Llull, que es reserva el dret a iniciar les accions legals oportunes per reparar els danys i perjudicis causats per qualsevol acte que vulneri els seus drets de propietat intel·lectual o industrial.\nEl logotip de l’Institut i la resta d’elements identificatius dels seus serveis i activitats, poden ser utilitzats únicament amb autorització prèvia de l’Institut o bé per a identificar activitats o iniciatives a les quals l’Institut dóna suport.\nNo s’autoritzen presentacions dels continguts d’aquest lloc en una finestra aliena (framing) sense autorització prèvia.\nTot i que l’Institut Ramon Llull actua amb el màxim de diligència possible, es pot donar el cas que alguna dada o informació no estigui del tot actualitzada en el moment que l’usuari del lloc web el consulti.\nL’Institut Ramon Llull es reserva el dret a modificar unilateralment, en qualsevol moment i sense avís previ, la presentació, configuració i continguts del web.\nL’Institut Ramon Llull no serà responsable de la informació que es pugui obtenir a través d’enllaços inclosos en el lloc.\nSobre el projecte Nota legal Correu Editors


Infosalut - L’IB-Salut ha atès entre el 2 i el 9 de març 27.876 urgències, amb 624 casos de grip\nArticle anterior L'Hospital Comarcal d'Inca diagnostica 45 nous casos de càncer de còlon gràcies al programa de cribratge\nArticle següent Els centres d’atenció primària han diagnosticat 688 casos de grip durant la darrera setmana de febrer\nEls metges de família dels centres d'atenció primària han diagnosticat 624 casos de grip, 64 menys que la setmana anterior, quan es van diagnosticar 688 casos. La taxa de grip també ha baixat durant la setmana del 26 de febrer al 4 de març, amb 72,6 casos per 100.000 habitants.\nEls hospitals públics i els serveis d'urgències d'atenció primària han atès un total de 27.876 urgències entre el 2 i el 9 de març, 2.299 menys que la setmana anterior; 9.235 d'elles es van atendre als hospitals de la xarxa pública i 18.641, en les urgències d'atenció primària. Un 12,7 % de les urgències hospitalàries han requerit d’ingrés.\nEl servei d'informació 061 Salut respon ha registrat en l'última setmana un total de 466 consultes telefòniques, 61 més que la setmana anterior. Els motius més freqüents de les consultes han estat dubtes sobre fàrmacs, ansietat, marejos i febre en adults.\nLa taxa de grip durant la setmana del 26 de febrer al 4 de març a Balears va ser de 72,6 casos per 100.000 habitants, segons les dades recollides per la Xarxa Sentinella de la Grip, de la Direcció General de Salut Pública. Considerada de nivell baix, representa un lleuger descens respecte de la setmana del 19 al 25 de febrer, quan va ser de 76,2 casos per 100.000 habitants.\nDurant la segona setmana de gener es va produir un increment de més del doble de la taxa, passant de 95,64 casos per 100.000 habitants registrats entre els dies 1 i 7 de gener als 194,47. Coincidint amb aquest important augment, el Servei de Salut va realitzar un gran esforç tant en la contractació de personal com en l'obertura de llits extraordinaris. Concretament, es van obrir 73 llits i es van contractar més de cent professionals per fer front a l'increment de la pressió assistencial.\nDes de finals de desembre, en previsió de l'habitual augment de la pressió assistencial que té lloc en aquesta època de l'any, el Servei de Salut ha anat adaptant els seus recursos, tant de personal com de nombre de llits, per atendre a les necessitats de la població.\n[Font: Conselleria de Salut. 09/03/2017]\nL’ @ibsalut ha atès entre el 2 i el 9 de març 27.876 urgències, amb 624 casos de grip https://t.co/uemgcrFKKh pic.twitter.com/iT0sXdJ2UA\n*27/02/2018 - L’IB-Salut ha atès entre el 16 i el 23 de febrer 28.175 urgències, amb 1.081 casos de grip.\n*21/02/2018 - L'IB-Salut ha atès entre el 9 i el 16 de febrer 25.847 urgències, amb 1.314 casos de grip.\n* 19/02/2018 - El Servei de Salut ha atès entre el 2 i el 9 de febrer 21.288 urgències.\n* 12/02/2018 - Entre el 22 i el 28 de gener es va registrar la taxa més elevada de grip des de 2006.\n* 31/01/2018 - Augmenten les urgències, amb 2.497 casos de grip diagnosticats als centres d'Atenció Primària.\n*15/01/2018 - L'IB-Salut ha obert 73 llits i ha contractat més d'un centenar de professionals davant l'increment de la pressió assistencial a Urgències.


DESCOBRINT EL MEU\nLa meva història i formació\nLa meva història comença un 7 de juny de 1951 a la masia Vilardaga, situada a la Baronia de Rialb (la Noguera). Allà vaig créixer envoltat de la naturalesa més pura i em vaig dedicar a treballar la terra fins als 36 anys. Va ser en aquest moment que la meva vida fer un tomb de 180°: em van diagnosticar un càncer, que em va provocar haver de sotmetre’m a una operació i a un llarg tractament de radioteràpia. Malgrat tots els esforços, al cap de 6 mesos em van detectar una metàstasi en diferents punts del cos. Les meves expectatives de vida desapareixien, o així ho reflectia el rostre de les persones més properes a mi.\nPerò la meva percepció era molt diferent. Jo sentia que la meva malaltia era fruit de la meva forma de vida. I aquesta concepció va ser la que em va donar la resposta a una pregunta que ni tan sols m’havia formulat: si el meu cos tenia la capacitat d’emmalaltir, també tenia la capacitat de curar-se. Si aconseguia canviar la meva manera d’enfocar la vida, trobaria la forma de curar el meu cos. No sabia com ni de quina manera, però sabia que havia de viure.\nVaig buscar una nova manera d’expressar-me, de relacionar-me amb els altres i amb mi mateix, i un dia l’atzar em va portar a descobrir el món del Tantra. No vaig dubtar a seguir els seus ensenyaments. I des de llavors i durant els últims 20 anys he dedicat tot el temps que he pogut a formar-me en àmbits com el creixement i el desenvolupament personal, la meditació, els massatges, l’acupuntura… No cal dir que el meu cos es va curar. Però no només això: la meva qualitat de vida va millorar; el meu estat físic i emocional va canviar radicalment. Vaig trobar una nova motivació per viure, més inspiradora, més emocional, i em vaig esforçar per trobar dia a dia noves maneres de sentir el meu cos i de sentir la vida.\nVull agrair el suport de la meva família i, especialment, de les persones amb les quals he pogut treballartotes les disciplines de creixement i desenvolupament personal que m’han ajudat a transformar la meva vida gràcies al moviment creatiu i al tacte conscient, un estil de vida amb el qual he aconseguit una nova forma de relacionar-me amb el món.\nI vull convidar-te a descobrir tu també tot el que pots aconseguir obrint la teva ment a noves experiències, escoltant les teves emocions i deixant que envaeixin la teva ment per deixar de pensar en el teu futur i començar a sentir el teu present.\nDurant els vint anys que he dedicat a formar-me en el món del Tantra he rebut els ensenyaments de:\n- Maite Domènech\n- Ronal Fuchs, de Amritatantra\n- Jesus Gómez, de Tantra Nueva Tierra\n- Madhu, Amparo Roman, de la escuela Amasté\n- Sarjana Continente, de Beriberi\n- Xavi Domenech\n- Jari Dhas, de Tantra y amor consciente\n- Besma Ruiz, de Uolala\n- Isabel Mejia\n- Arcilla Orellana, de Psicodanza\n- Chevi Sevilla, de Chebiodanza\n- Rosabel Lacoma, de Biodanzaragoza\n- Sabela Martínez\n- Meire Caetano Gonçalves, de Espai vital\n- Laura Gibert Pou\n- Susana Ros\n- Sujati Lacoma, de Spazio Masajes\n- Cristina Naughton\n- Chus Borrell, de Coaching Lleida\n- Jaume Isal\n- Arun Ji, de Ecstatic Dance\n- Jaume Escoi Cucala\n- Clarisa Elosegui\n- Isaac Jauli\n- Medito, de La esencia del tacto\n- Ketan, de Transformación interior\n- Bismayo, de Biotantra\n- Lena Rupa, de Movimientos del alma\n- Susana Ros, de Biodansa\n- Míriam Subirana\n- Núria Romaguera, de Sanamente\n- José María Fericla\n- Agustí Reyes, de Masaje integrativa\n- Beatriz Fernández\n- Silvia Pallerola\n- Vislumbres de la Verdad, Jaime Escoí Cucala\n- Taller de integración vivencial de la propia muerte, Josep Mª Fericgla\n- Deja brillar tu luz\n- Atrae la abundancia a tu vida\n- Taller de tapping\n- Taller de Cristaloterapia basico\n- Introducción al Budismo Tibetano y a la Meditación\n- Masaje Tantrico Alegraluz\n- Taller experimental de masaje Biotrantra\n- Que es Tandava? David Cobo\n- El masaje de Cachemira\n- Formación completa de Breema\n- Formación en terapia gestal


La força dels anys - Diari de Girona\nLa força dels anys\ncarles duarte i montserrat 10.04.2016 | 00:00\nLa crisi econòmica ha posat en qüestió les formes tradicionals de fer política i la capacitat dels partits per afrontar els reptes exigents d'una societat contemporània gens resignada, amb opinió pròpia i que té un accés directe i constant a la informació. I tanmateix la responsabilitat de les administracions públiques continua essent decisiva a l'hora de crear les condicions per a nous escenaris col·lectius de futur. Però al mateix temps s'ha fet encara més evident el paper fonamental que compleixen les entitats sense finalitat de lucre que agrupen amb un nítid compromís social les persones que s'hi senten identificades. Sense discutir la labor de les institucions, en àmbits com l'acolliment i la integració d'immigrants, els resultats assolits, prou positius encara que significativament millorables, són sobretot el fruit de la tasca voluntària, imaginativa i abnegada de les associacions, les fundacions i les escoles que han esmerçat tota mena d'energies per construir espais d'incorporació plena dels nouvinguts i el seus descendents.\nUn altre sector on la intervenció de les entitats socials s'ha demostrat valuosíssima ha estat el de l'acompanyament a persones grans, abocades a una solitud que accentua la fragilitat derivada de les seves limitacions de salut. D'aquesta feina tan necessària i sensible tracta el llibre La fuerza de los años, una obra que reflecteix el treball admirable que durant els darrers quaranta anys ha dut a terme en aquest camp la Comunitat de Sant'Egidio, una associació de cristians laics creada l'any 1968 que dóna suport a pobres i a ancians i que organitza pregàries internacionals per la pau. Introduït i tancat per Andrea Riccardi, fundador d'aquesta comunitat, el volum, coordinat per Gino Battaglia, ens ofereix una síntesi excel·lent de la importància de la vellesa i dels aspectes que cal tenir en compte per assegurar la dignitat dels qui la viuen. Riccardi hi assenyala les dimensions actuals de la vellesa, arran de la disminució de la mortalitat i de la natalitat, i s'hi refereix com un nou continent humà per explorar.\nSi tradicionalment s'havia associat vellesa amb saviesa, la societat apressada del segle XXI, empesa per un anhel insaciable de novetat, pot acabar percebent la vellesa, tan general, com un entrebanc, com una realitat que s'ha d'obviar o desatendre. La decadència física porta de vegades a tractar de la vellesa com un naufragi, per contrast amb els somnis que il·luminen les primeres etapes de la vida, però convé, d'una banda, reconèixer i celebrar la bellesa del camí fet, mai exempt de dolor i d'adversitats, ni tampoc d'instants lluminosos, i, de l'altra, construir ponts entre generacions perquè el bagatge preciós d'existència sigui motiu d'amistat i ocasió d'aprenentatge.\nAl llarg dels diferents capítols del llibre, ens endinsem en problemàtiques com la pobresa, la solitud, la fragilitat, la confusió, la por,..., però alhora s'hi parla de les converses, de les visites o de l'aposta perquè la gent gran continuï vivint a casa seva, enmig del seu paisatge quotidià. Una lectura ben recomanable, una lliçó d'humanisme.


Petit Sabadell | Llegim! | Les novetats de novembre en àlbums il·lustrats\nLes novetats d’àlbums il·lustrats per llegir el novembre Aprofitem la Setmana de l'Àlbum Il·lustrat per reivindicar el paper dels llibres il·lustrats en la literatura infantil\nAquest mes de novembre se celebra en onze províncies d’Espanya la Setmana de l’Àlbum Il·lustrat, un projecte que reivindica els llibres il·lustrats i el seu paper per transmetre la lectura als infants. L’acció s’està portant a terme en diferents llibreries, escoles i biblioteques, entre elles la Llar del Llibre. A més, fins a finals de mes continua la campanya Fas 6 anys. Tria un llibre, que té per objectiu estimular els hàbits de lectura entre els infants de 6 anys i ensenyar-los a donar valor a un llibre. Per tot això, aquest novembre la Isabel Roca ens ha preparat una selecció de les millors novetats d’àlbums il·lustrats. Esperem que us agradin!\nL’Àlex, que viu al carrer Dragonat 28, es troba un drac al soterrani de casa seva. Els dracs són molt perillosos, però, ben mirat, si saps com l’has de cuidar, potser ho són una mica menys.\nAutores: Ilaria Antonini / Barbara Balduzzi\nEl conill exclama sorprès: “Hi ha una pedra al camí, i ahir no hi era!” Més tard, el castor, la granota, l’esquirol i l’ocellet també se la miren encuriosits fins que decideixen enretirar aquella pedra tant grossa que ha aparegut al mig del camí.\nAutora: Qin Leng\nL’Ariadna és una nena molt remenuda. Tothom és més gran que ella. A casa, a l’escola, pel carrer… tots li passen un pam. Està una mica enfadada i vol créixer d’una vegada per veure el món dels grans. Tot i que ben mirat… potser també té els seus avantatges ser la més petiteta.\nAutors: Aaron Blabey\nEl petit eriçó necessita una abraçada, només això. Cap dels animalons li volen fer perquè punxa molt. Ni tan sols l’ós, que és gros i valent, s’hi veu amb cor.\nPer a un nadó que acaba de néixer el nostre món pot ser, com a mínim, ben estrany. En aquest àlbum hi trobem una visió més global del planeta, i ens convida a explorar-lo per veure com és i com hi vivim.\nÉs l’hora d’anar a dormir, i la gallineta roja li demana al seu pare que li expliqui un conte abans d’anar al llit. Cada vegada que en comença un, la gallineta l’interromp. Tant se val si és Hansel i Gretel com la Caputxeta Vermella, la gallineta interromp el pare per salvar-ne els personatges.\nAutors: Jim Field / Rachel Bright\nEn Cyril i en Bruce són dos esquirols una mica avariciosos. Tots dos voldran aconseguir el mateix fruit, la darrera pinya de la temporada. Tindran una cursa ben esbojarrada, en la qual aprendran quelcom més important que el premi: aprendran a compartir.\nAutors: Kobi Yamada / Mae Besom\nPer a què serveixen els problemes? Sovint, els problemes no són tant grossos com nosaltres els veiem. El fet d’haver-nos d’encarar a una situació desconeguda d’entrada ens fa por, però també és capaç de treure el millor de nosaltres i posar-nos al davant una oportunitat. Cada problema conté l’oportunitat d’una cosa bona.\nAutors: José Ramón Alonso / Lucía Cobo\nOssa és un cant a la natura, al cicle de la vida. Tot això i més, magníficament il·lustrat.\nA partir d’un grapat de sorra trobat al fons de la sandàlia, es reviuen diferents situacions, emocions, sensacions, totes elles relacionades amb moments tendres i feliços de la infantesa.\nAutors: Fran Pintadera / Ana Sender\nÉs un àlbum poètic que ens recorda que les llàgrimes ens reguen molt lentament i ens fan créixer, ens calmen… És un acte que tots, grans i petits, nens i nenes, alts i baixos, necessitem fer en algun moment de les nostres vides.\nAutors: Ignasi Blanch / Anna Aparicio / Angel Burgas / Mar González\nUna nena, un nen. Dues realitats, dues paletes de color. I una doble pàgina per compartir. Un preciós àlbum creat a vuit mans per fer-nos reflexionar sobre el fet de compartir la vida amb respecte i tolerància.\nNewer PostRecepta de xips de moniato i iuca\nOlder PostEl Festival El Més Petit de Tots porta a Sabadell més de 40 propostes escèniques per a espectadors de 0 a 5 anys


En plena segona onada del coronavirus, s’han aprovat restriccions de gairebé tot tipus però el transport públic, urbà i interurbà, segueix amb freqüències i ocupacions similars a les habituals, això sí, amb mascareta obligatòria. L’estat d’alarma va enfonsar el volum d’usuaris de tren i autobús, que han començat a recuperar-se a partir especialment de setembre.\nNo obstant, ara mateix, la situació és paradoxal. Mentre per una banda es prohibeixen les reunions amb amics o familiars amb més de sis persones, estar en un parc a partir de les vuit del vespre o es tanca la restauració, les imatges de busos, dins i fora de Sabadell, ben plens i de trens atestats és el pa de cada dia. Tot fins al punt que hi ha hagut diverses queixes.\nL’Ajuntament ha anunciat que a partir d’aquest dimecres es reforçarà la línia 4 i 44 de bus (que arriba fins a Torre-romeu) en hora punta i en direcció Centre. Un reforç molt puntual. Però no són poques les famílies que agafen el bus al matí per anar a les escoles i instituts del centre de la ciutat. L’anunci arriba després de queixes al barri. Fins i tot es va plantejar tallar el carrer aquest divendres en protesta per les aglomeracions.\nD’altra banda, l’Ajuntament ha anunciat també, a través de l’alcaldessa, que en els propers dies es reforçaran les línies 1, 2 i 3 (que travessen la ciutat de nord a sud) i les línies 5 i 55 (que van de Les Termes a Can Rull i Can Llong) amb el mateix objectiu.\n“El transport públic és un espai molt segur, però, tot i això, per evitar l’acumulació de més gent en unes hores concretes, hem volgut reforçar les línies de bus”, assegura Marta Farrés.\nL’objectiu de les mesures és augmentar la capacitat i afavorir més distància entre persones. “El que ens heu dit per les xarxes ens ajuda molt a fer ajustaments en el transport urbà, perquè entre tots i totes puguem estar més segurs i més segures dins dels autobusos”, diu l’alcaldessa.\nEls comuns demanen gel antisèptic als busos i més freqüències\nEn un comunicat, Sabadell en Comú, ara sense representació a l’Ajuntament, demana que els vehicles tinguin gel hidroalcohòlic pels ciutadans a l’entrada. I també que es millorin les freqüències de pas dels autobusos per evitar aglomeracions.\nFoto portada: dos autobusos per la Rambla, al febrer, abans de la pandèmia. Autor: David B.


TRESORS a BARCELONA: de maig 2020\nUn dels dolços catalans per excel·lència són els panellets, que es preparen tradicionalment per al dia 31 d’octubre i l’1 de novembre, dia de Tots Sants. A Catalunya també se celebra la Castanyada, amb aquest dolç deliciós com un dels protagonistes.\nL'origen dels panellets i la seva relació amb la diada de Tots Sants és una qüestió encara no aclarida. Alguns historiadors defensen que poden ser una evolució d’antics àpats funeraris celebrats en moltes poblacions de la Catalunya Vella, on hi havia el costum de fer un dinar després de la mort d'algun familiar. Aquest acte era tot un ritual, tant en la forma de parar la taula com en la distribució dels comensals i el tipus de menjar que es servia.\nTambé hi havien les rifes de panellets que eren pròpies de les ciutats o poblacions grans, sobretot de Barcelona. Els cafès preparaven taules molt ben parades, amb profusió de plats plens de panellets i fruita confitada, tots ben embolicats. Anaven rifant-los, tot procurant refer els de la taula perquè aquesta fes sempre goig i convidés a prendre part a la rifa. També els pastissers organitzaven les seves rifes, i rifaires particulars, que a Barcelona, posaven les seves taules en diferents indrets de la ciutat per rifar plats de panellets i pollastres, utilitzant cartes com a mitjà d’efectuar el sorteig.\nAquests productes, a més de Catalunya, també són les postres típiques a Eivissa, el País Valencià i uns altres llocs relacionats.\nFont de la informació: Locarranquer.blogspot.com , Viquipèdia Panellet i Festes.org\nPreparació de panellets, font:canviga.com\nFont de la informació:Ara.cat\nPublicat per Jaime Ribera a 17:51 Cap comentari:\n"El dia 20 de març de 2015, l’alcalde de Barcelona, Xavier Trias, va inaugurar les obres d'urbanització d'una nova plaça de sis mil metres quadrats de superfície al barri de Baró de Viver.\nLa nova plaça compta amb quatre espais tancats de jocs situada als angles i un gran espai central en el que s'hi va posar, en fer la urbanització, un monument als emigrants que van ser els primers pobladors del barri. Aquest monument, batejat com “El pont de les maletes”, va ser triat per veïns del barri mitjançant un procés participatiu impulsat pel govern municipal del Districte de Sant Andreu. Es va escollir el projecte anomenat El Pont de les Maletes de Fernando Bravo, alumne de l’Escola Superior de Disseny i Art Llotja.\nEl pont de les maletes ocupa una superfície de 130 metres quadrats. Consisteix en la reproducció en ferro colat de deu maletes de grans dimensions, com les que feien servir els emigrants que arribaven a Barcelona amb tren, procedents d'altres zones de l'estat espanyol, durant la primera meitat del segle XX. Aquestes maletes estan escampades per la superfície dedicada al monument, i situades a peu pla, de manera que es pot caminar entre elles i fins s'hi pot seure. Entremig d'elles hi ha el pont que dóna nom a l'obra, fet de ciment massís, de forma lleugerament convexa, coberta per travessers alternats de ferro colat i fusta procedent d'antigues travesses de tren. Un pont per on es pot passar. Un pont que no té cap riu ni carretera a sota, ja que no té ull i està posat directament sobre la superfície del terra. Fa dotze metres de llarg per dos i mig d'ample, i té una alçada màxima de 60 centímetres. Algunes de les travesses de ferro colat que el cobreixen tenen marques i la que està situada més a prop del centre cívic porta la indicació del nom de l'obra i el de l'autor, així com la data.\nSegons l'autor, “el pont és un símbol poderós: uneix terres i gents i és una de les obres humanes més conciliadores. Quan el riu és brau, el pont permet passar per sobre sense risc. Quan un barranc dificulta la vida diària de la gent, el pont la facilita. Quan una carretera ha de donar mil voltes per la muntanya, el pont ofereix una línia recta”.\nMaterials:Ferro, fusta i formigó\nEl Puente de las Maletas/ Escultor Fernando Bravo/ Barcelona 2015\n"Fernando Bravo García (Sabadell, 1974) és licenciat en Filologia Eslava per la Universitat de Barcelona, Màster en Estudis Eslaus per la Universitat de Londres i investigador en Literatura i Arts polonesos d’avantguarda a la Universitat de Cracòvia. Ha alternat el seu treball acadèmic amb l’escultòric durant més de 15 anys. Actualment es dedica en exclusiva a l’escultura després d’haver estudiat Fosa Artística a l’Escola Llotja de Barcelona.\nCom a escultor es va formar a Cracòvia, Polònia, amb escultors locals i va a fer a Varsòvia la seva primera exposició organitzada per l’Instituto Cervantes. Ha fet diverses exposicions col·lectives i individuals i ha participat en simposis i concursos internacionals."\nFont de la informació:Ajuntament de Barcelona, Art Públic\nPublicat per Jaime Ribera a 14:18 Cap comentari:\nFent les enramades a Arbúcies, font:Enramades.net\n"Les enramades o catifes de flors és el costum de guarnir els carrers amb catifes efímeres per a celebrar el Corpus i el floriment de la primavera. Tradicionalment s’elaboraven amb pètals de flors, flors senceres i herba, però des de finals del segle XX s’experimenta amb més materials, com ara llavors, serradura i encenalls tenyits amb anilines, marro de cafè, càpsules de cafè i més materials recuperats. S'hi representen motius diversos, que poden anar lligats a la religiositat pròpia de Corpus, a temes locals, a efemèrides, etc. Tants com la imaginació i la tècnica dels catifaires permetin.\nAlgunes poblacions han aconseguit molt de renom amb les catifes. És el cas de Sitges, la Garriga, Arbúcies i Sallent. Però n’hi ha moltes més que n’elaboren. Normalment, els catifaires formen part d'agrupacions locals, de carrers i places que competeixen entre elles. L’any 2005 va constituir-se la Federació d’Entitats Catifaires de Catalunya amb l’objectiu d’unir esforços per mantenir i difondre la tradició i alhora avançar en la millora d’aquest art."\nFont de la informació:Viquipèdia Enramades\nENRAMADES MÉS CONEGUDES\n"La denominació d’enramada prové de l’ornamentació amb brancatges i rames (vern, freixe, avellaner) posada al davant de les cases, cobrint d’un costat a l’altre el carrer amb un teixit de garlandes. Avui es continua engalanant els carrers amb garlandes de paper o plàstic, possiblement un dels últims canvis que ha experimentat aquesta antiga festivitat, declarada d’interès nacional per la Generalitat de Catalunya al 1999.\nEl trasllat del dia de les catifes al diumenge anterior de la diada de Corpus, que a partir del 1980 serà un dia feiner, i la substitució de la processó per una cercavila acaben definitivament amb el sentit religiós de Les Enramades. A partir d’ara la festa serà un gran aparador turístic per a Arbúcies i l’organització passarà a mans de l’Ajuntament i de la comissió de festes, amb l’activa participació de tots els veïns del poble."\nEnramada a Arbúcies, font:Catalunya.com\nFont de la informació:Enramades.net Història\n"La festa de les Enramades de Sallent ha rebut el Premi Nacional de Cultura a la millor iniciativa artística popular 1992 i va ser nomenada Festa d'Interès Turístic i Festa Tradicional d'Interès Nacional.\nEls actes de la Festa els organitza l'Ajuntament, però de l'engalanada dels carrers se'n fa càrrec l'Associació d'Amics de les Enramades, de manera que els veïns dels diferents carrers enramadors, continuadors d'una antiga tradició, ofereixen un espectacle de llum i color enramant els barris amb els elements de sempre: el boix, les flors, el paper de serrell...\nDurant aquests dies es pot passejar pels carrers enramats i trobar-hi música, ball, cercaviles, sardanes, ballades de gegants i nans i tot un seguit d'actes lúdics que conviden a participar de l'ambient festiu."\nEnramada a Sallent, font:sallentturisme.cat\nFont de la informació:Sallent.cat Enramades\nEl 1814 celebrant el final de la “Guerra del Francès”, es documenta de forma minuciosa tot el seguici d’una processó, que seguirà el model i itinerari de la del Corpus sitgetà. Documentant-se les enramades, domassos als balcons, altars en el recorregut i les primeres referències a balls populars “gegants, drach y balls” encapçalant la processó i per tant aplicant els canvis postprohibicions de Carles III.\nProcessó del Corpus Christi de Arcadi Mas 1887, font:sitgescorpus.cat\nTot i la diversitat de referències prèvies, si s’ha de precisar un punt documental d’inici de les catifes sitgetanes, entenent-les com en l’actualitat -en què es realitzen temps abans de la processó, tenen una delimitació concreta i es fan amb diversitat de flors que es distribueixen curosament en un tros específic de carrer- aquest seria el 1890. Moment en què, amb un article a l’Eco de Sitges del 18 de maig, s’especifica clarament com els veïns dels carrers per on passa la processó adquireixen flors, a les venedores que es situen al Cap de la Vila, per confeccionar catifes davant del seu portal."\nCatifa de flors a Sitges, font:barcelonas.com\nFont de la informació:Sitgescorpus.cat\n"En l'actualitat el nombre de catifes és variable, tot i que fluctua poc en estar tot el recorregut de la processó encatifat. Concretament es realitzen al voltant de 35 trams de catifa diferents, on la més petita ocupa una superfície de 16m² i la més gran 689m². Això suposa que unides entre elles i amb una amplada fixa de 2.5 metres, es confeccionaria una catifa de gairebé 1,2 quilòmetres d’allargada.\nCada catifa s’autogestiona per ella mateixa (disseny del dibuix, calcular la quantitat de flor necessària, realització,…) amb la supervisió i ajuda de la Comissió de Corpus. Avui en dia es segueixen conservant els tradicionals trams de veïns, un fet diferencial del Corpus de Sitges, on alguns fa gairebé 70 anys que confeccionen el mateix tram de catifa de manera ininterrompuda."\nFont de la informació:Viquipèdia Corpus de Sitges\nFlors i plantes són, durant la primavera i l'estiu, el motiu de moltes fires i festes al voltant de l'món: concursos de roses, jornades gastronòmiques, exposicions de flors, tallers de jardineria, adorn de patis i balcons, passejades i excursions per conèixer el entorn ... A Catalunya aquestes celebracions comencen a partir de Sant Jordi, a finals d'abril, i les festes arriben al seu màxim esplendor sobretot amb el Corpus Christi.\nANDOFLORA La Massana (Andorra)\nCONCURS DE BALCONS i APARADORS FLORITS Malgrat de Mar\nCONCURS DE FLORS Sta Coloma de Farners\nCONCURS DE FRUITS DEL CAMP, FLORS I PLANTES ORNAMENTALS Platja d'Aro\nCONCURS DE ROSES Reus\nCONCURS DE ROSES El Vendrell\nCONCURS DE ROSES i MOMENTS DE FLORS Calella\nCONCURS DE ROSES NOVES Barcelona http://ajuntament.barcelona.cat concurs-internacional-de-roses-noves\nENRAMADES Arbúcies http://www.enramades.net\nEXPOSICIÓ DE RAMS I MOSTRA PASSEJANT PELS PATIS (Dins Festa Major) Celrà\nEXPOSICIÓ NACIONAL DE ROSES St. Feliu de Llobregat\nFESTA DE LES FLORS Lloret de Mar\nFESTA DE LES FLORS Vidrera\nFESTA DELS TREMENTINAIRES Tuixent http://www.trementinaires.org\nFESTES DEL CORPUS La Garriga http://www.corpuslagarriga.org\nFESTES DEL CORPUS Sitges https://www.sitgescorpus.cat/\nFIRAFLOR Vilanant http://ca.vilanant.cat/lajuntament/fira-de-la-flor-i-el-jardi/\nFIRA MERCAT D’HERBES I FLORS DE MUNTANYA Setcases\nFLORS I VIOLES Palafrugell www.florsivioles.cat\nFÒRUM VILES FLORIDES Castell de Peralada\nLLAGOSTERA EN FLOR Llagostera\nSANT JOAN LES FLORS Sant Joan Les Flors\nSUBIRATS EN FLOR Subirats\nTEMPS DE FLORS Girona http://www.gironatempsdeflors.net\nTemps de Flors a Girona, font:ottsworld.com\nFont de la informació:mercatflor.cat\nPublicat per Jaime Ribera a 19:05 Cap comentari:\nEn Fumera a Palamós, font:twitter-fefeicompanyia\n"En Fumera és un patge de la mitologia catalana típic de la Catalunya Nord i de bona part de la Província de Girona, i en especial de l'Alt Empordà.\nÉs una figura popular amb l'encàrrec dels Reis d'Orient, de vetllar la xicalla durant les vacances escolars d'hivern: tradicionalment arribava i se n'anava de cada llar per la fumera o xemeneia, talment com el fum, per la llar de foc i se'l representava com a un ésser amb, bé set ulls al cap (quatre davant i tres darrere), bé un ull al seu dit índex que s'allargassava per arribar per tot, que feia d'espia pels Reis d'Orient tot explicant-los si els infants havien estat bons nens i s'havien portat bé per ser dignes de rebre qualque present la Diada de Reis o si els hi havien de deixar carbó per tal de recordar-los que corregissin el seu mal comportament.I tal com s'explica és un misteriós benefactor que tot ho veu, tot ho sent i tot ho xerra.1\nConte En Fumera, font:Editorial Salvatella\nJoan Amades descriu així a en Fumera: Per l'Empordà, les vigílies de Nadal, a les llars en què hi ha nens pengen un ninot de la xemeneia de la llar que criden En Fumera. Aquest ens masculí, amb set ulls, quatre a la cara i tres al clatell, apareix improvisada i inesperadament per la canella de la xemeneia, de la qual roman penjat durant el Nadal, movent-se alerta a la conducta dels nois perquè no es entrenguen a la gola i perquè siguin obedients durant aquest moment excepcional de l'any; de ben segur, en altres temps simbolitzat i encarnat per l'ens que ens ocupa, el record i al·lusió per part dels pares és utilitzat durant tot l'any.\nEn Fumera, font:nensimamis.wordpress.com\nAquest ninot campeja per la llar fins a Reis penjat al canó de la ximeneia. Arribada l'Epifania, o bé se li crema a les flames de la llar, en presència dels que tant li van témer, que celebren la seva destrucció amb gran gatzara, o bé se'ls fa desaparèixer misteriosament, explicant que s'ha fugat per la canella de la xemeneia per on havia vingut.2\nEn Fumera a Valls, font:elvallenc.cat\nCANÇÓ DE'N FUMERA 3\nFont de la informació: Viquipèdia Fumera 1, Seres míticos y personajes fantásticos españoles Per Manuel Martín Sánchez 2 i Tempspalamos.blogspot.com 3\nMés informació:Surtdecasa.cat Empordà En Fumera i l'home dels nassos\nPublicat per Jaime Ribera a 19:22 Cap comentari:\nLa Castanyada, font:elracodeldetall.blogspot.com\n"La Castanyada és una festa popular dels Països Catalans, tot i que en molts llocs s'ha perdut a diferència de Catalunya, que se celebra el dia de Tots Sants, tot i que darrerament se n'ha desplaçat la celebració a la vigília d'aquesta diada (entre el 31 d'octubre i l'1 de novembre).\nTots Sants, pintat per Fra Angèlic, font:wikipedia\nConsisteix en un àpat en què es mengen castanyes, panellets, moniatos i fruita confitada. La beguda típica de la 'castanyada' és el moscatell. Pels volts d'aquesta celebració, les castanyeres venen al carrer castanyes torrades i calentes, i generalment embolicades en paper de diari anomenat paperina.1\nHistòria. La festa de Tots Sants és herència d’una celebració celta. L’1 de novembre feien les festes del Samhein en honor dels morts, perquè és quan comença el període més fosc de l’any, un moment que consideraven màgic perquè creien que s’establien connexions entre els dos mons, el dels vius i el dels morts.2\nSamhein celta, font:sobreirlanda.com\nEl costum de menjar castanyes per Tots Sants té una interpretació popular que el relaciona amb l’antiga tradició de tocar les campanes la nit de Tots Sants per recordar als fidels la necessitat de pregar per les ànimes dels difunts. Segons que sembla, els campaners, després de repicar les campanes amb força durant una bella estona, reposaven i es menjaven un grapat de castanyes o qualsevol altra fruita del temps, que feien passar avall amb un traguinyol de vi dolç. Moltes vegades els campaners no estaven pas sols, els acompanyava molta gent disposada a compartir aquest ressopó tan senzill com saborós. És d’aquesta manera, prou curiosa, que potser va néixer una tradició que ja s’havia generalitzat a la fi del segle XVIII on hi havia la creença que per cada castanya que es menjava aquella nit, una ànima era alliberada de l'purgatori.3\nMés endavant, als pobles, per la tarda els homes recollien castanyes, moniatos i llenya. Les dones feien pastissos semblants als actuals panellets (pastissets fets a base d’ametlles mòltes i ensucrades). A l’arribar la nit es reunien tots al voltant del foc per menjar-se tots junts les castanyes i els moniatos rostits amb llenya i els pastissets que havien fet les dones. D’aquesta manera celebraven el fi de la recol·lecta i resaven pels difunts.\nRés pels difunts, font:pildorasdefe.net\nTambé existia la tradició de que els nens havien de deixar les castanyes amagades per la casa perquè per la nit, les ànimes dels que ja no estaven amb nosaltres, vinguessin a recollir-les i les canviessin per panellets.\nA finals del segle XVIII la costum s’havia fet molt popular i la castanya va passar a ser un element comercial. És llavors quan neix la figura de la Castanyera; dones que rostien les castanyes al foc i les venien pel carrer.4\nCastanyeres davant de l'església de Betlem, 1917\nExtret de l'Arxiu fotogràfic de Barcelona\nAmb els anys, la figura de la castanyera s’ha convertit en un mite de la festivitat. La representem com una dona anciana, humil, amb un mocador al cap i davant d’un torrador de castanyes. Aquesta imatge ens arriba de les senyores que venien les castanyes anys enrere. Solien servir vuit castanyes en una paperina de paper i animaven a la compra tot cridant: “Calentes i grosses, qui en vol, ara que fumen?”.5\nActualment, la castanyada s’ha convertit en una revetlla de Tots Sants, i se celebra en l’àmbit familiar, extra familiar i comunitari -a les escoles és la primera de les quatre festes tradicionals escolars, juntament amb Sant Joan, Carnestoltes i Sant Pep."4\nParadeta de castanyes a la font del Pla de la Boquería, font:bornbikebarcelona.com\nFont de la informació: Viquipèdia Castanyada 1, Barcelona.cat Culturapopular Tots Sants 2 , Vilaweb.cat 3, Lleonartfood.com L'Origen de la Castanyada 4 i Plusfresc.cat Per que celebrem la castanyada 5.\nPublicat per Jaime Ribera a 23:09 Cap comentari:\nEl padrí llegint el Vers a la núvia, font:bodas.net\n"Una de les tradicions més precioses de les noces catalanes és el costum que el padrí li llegeixi un vers a la núvia -escrit per ell mateix-, alhora que li fa lliurament del ram de núvia natural amb el que acudirà al casament.\n- És molt comú que el padrí sigui el millor amic del nuvi o el seu germà encara que aquesta elecció és lliure.\nAquest serà el primer acte de la cerimònia, a casa la núvia, el padrí llegirà l’escrit, li donarà el ram i marxaran junts a l’esglesia.-\nEls padrins que tenen dificultats per escriure els seus propis versos poden recórrer a poemes tradicionals o inspirar-se en la lletra de les millors cançons romàntiques per a casaments.\nPergamí amb el vers a la núvia, font:eltiobufo.com\nEls versos solen tenir un toc emotiu i parlen d'alguna anècdota relacionada amb la història d'amor dels nuvis o amb records compartits per la família i els amics, en què la núvia és la protagonista."\nFont de la informació:Bodas.net i Versosdeboda.com La Tradició\nL'Home dels nassos a Tarragona, font:tarragonaturisme.cat\nD’aquesta manera, la quitxalla emprèn una atribolada recerca entre els ciutadans vianants, tots convençuts d’ensopegar amb un home que, carregat de mocadors, llueixi tres-cents seixanta-cinc nassos.\nEn arribar el vespre, amb la desil·lusió de no haver trobat un fenomen semblant i convençuts d’haver estat l’objecte d’una enganyifa, tot just tres dies després d’haver-nos penjat la llufa, els pares confessen als fills que, si volen trobar l’home dels nassos, només cal que vagin a la cambra de bany i es mirin al mirall, perquè ells són els homes dels nassos. I és que certament el dia 31 de desembre, a l’any, només li resta un dia.\nLa tradició d’aquest personatge que ens recorda el que resta de l’any, per a anunciar-nos el que arriba, té un referent històric ben antic. El déu romà Janus, amb dues cares, una amb aspecte de vell pel temps que s’acaba i una altra de criatura per l’any que comença, i que ho fa amb el mes que en rep el nom: gener.\nDéu Janos, font:uncensored.co.nz\nFa alguns anys, a aquesta tradició oral, li ha estat atorgada la virtut de la forma mitjançant una figura d’imatgeria popular i tradicional a diverses poblacions catalanes. Tarragona, Reus, Flix, Vilanova i la Geltrú, Torroella de Montgrí o Barcelona, entre moltes altres viles i ciutats del nostre país que treuen a passejar el darrer dia de l’any, en una pomposa i divertida cercavila, un gran capgròs de generosos atributs olfactius i de característiques diferents i singulars a cada població.\nL'Home dels nassos de Barcelona, font:Barcelona.cat\nA Barcelona l’Home dels Nassos lliura a les autoritats de la ciutat la clau que obre la porta de l’any nou, al mateix temps que esdevé missatger dels ciutadans, perquè fa arribar als qui manen un memorial de desigs de la gent.\nL'Home dels nassos portant la clau, font:barcelona.cat\nPer concluir cal esmentar igualment l’Home de les Orelles, derivació directa del dels Nassos, que surt el dia 30 de decembre amb tantes orelles com dies té l’any.\nFont de la informació: Tornaveu.cat Reportatge l'Home dels nassos, barcelona.cat Cultura popular Home dels nassos\nPublicat per Jaime Ribera a 16:25 Cap comentari:\nCrema de Sant Josep, font:deplatenplat.gastronomicament.cat\nLa crema cremada, crema de Sant Josep o crema catalana són unes postres típiques i tradicionals de la cuina catalana. És el dolç català més conegut, fet a base de llet, rovells d'ou, sucre, canyella, pell de llimona i midó, que generalment es presenta amb una capa de sucre cremat a sobre.\nA la crema catalana se li assembla a França, la crème brulée; a Occitània (sud de França), la crèma, i a Portugal, la créme caramel, que també es cremen amb una pala, encara que són poc corrents.\nLa crema catalana ja apareix en els receptaris medievals catalans Llibre de Sent Soví (segle XIV) i Llibre del Coch (segle XVI), i es considera una de les postres més antics a Europa dins de la seva categoria, tot i ser una evolució de les clàssiques crema, que ja existien a la República romana diversos segles abans de Crist. És una de les postres que apareixen sovint en el Calaix de Sastre (segle XVIII) i que més agraden a el barceloní baró de Maldà. Al segle XX apareix en l'obra de Josep Pla i de l'poeta Miquel Martí i Pol, entre molts altres. L'única variació que ha tingut la recepta ha estat, al segle XX, el fet que algunes persones utilitzin farina de blat de moro en comptes de midó.\nSant Josep. Antigament quan no existia la llum elèctrica el món de pagès vivia al voltant de les hores de sol, s’aixecaven quan sortia i anaven a dormir quan es ponia, les gallines feien el mateix. Al voltant de Sant Josep els dies començaven a fer-se més llargs i en tenir més hores de sol, les postes d’ous augmentaven.\nCom tots sabeu, un dels ingredients de la crema catalana junt amb la llet i el sucre són els ous, al voltant d’aquests dies els pagesos tenien excedents d’ous i per això es va començar a fer la Crema Catalana, per donar-los sortida abans que es fessin malbé.\nLlegenda. El nom de Crema bé de quan unes monges van oferir flam a un bisbe que estava de visita, però el flam no els hi va sortir molt bé, no va quallar, per solucionar-ho se’ls va ocórrer espolsar-hi sucre pel damunt i cremar-lo, per dissimular la pifiada que havien fet. El bisbe quan va tastar la primera cullerada es va cremar i va començar a cridar “Crema, Crema” i d’aquí li ve el nom.\nLa crema catalana es pot utilitzar per omplir ensaïmades, coques, tortells, xuixos, pals, crestes i tot tipus de brioixeria i pastisseria. Quan no s'utilitza com a farcit sinó que queda a la superfície, se sol escampar-hi sucre blanc i cremar amb una pala de ferro o amb un bufador.\nQuan se serveix com a postres, se sol distribuir la crema en plats de postres individuals o tradicionalment en cassoletes de fang, i es crema. Per cremar-la, com en els altres casos, s'empolvora de sucre blanc i posteriorment es passa per sobre una pala de ferro molt calent, o actualment més sovint es crema amb un petit bufador.\nAquests postres són casolans, però es fan també en la majoria de restaurants i fondes. El seu gust ha inspirat un gelat actualment molt popular, el de crema catalana, un licor, i també s'usa com gust precís per altres dolços, escumes, batuts, torrons, xocolates, etc.\nGelat de crema catalana, font:cuinacinc.blogspot.com\nFont de la informació: magradacatalunya.cat Per Sant Josep crema catalana, Viquipèdia Crema Cremada , Wikipedia Crema Catalana\nPoseu a bullir la llet amb un canó de canyella i la pell de la llimona. Quan trenqui el bull retirem la pell de la llimona, perquè no ens amargui la llet, tapem la cassola i deixem infusionar el canó de canyella.\nCremant el postre, font:quinosarriscanopisca.wordpress.com\nFont de la informació:Semproniana.net Crema de Sant Josep\nIngredients bàsics de la crema de Sant Josep, font:semproniana.net\nPublicat per Jaime Ribera a 14:05 Cap comentari:\nPubilla de Sitges, font:visitsitges.com Fot.Gassó\n"La pubilla o pubila és una figura jurídica legal a Catalunya recollida dins el Dret Civil Català i que era costum de seguir durant els segles xviii i xix. Es tractava de donar l'herència de la família i la responsabilitat de donar continuïtat al patrimoni familiar a la noia gran quan no hi havia cap home per ser hereu. La resta de fills s'anomenaven cabalers i s'havien de buscar la vida fora de l'àmbit familiar o treballar per l'hereu o la pubilla.\nPubilla i l'Hereu, font:magradacatalunya.cat\nA la pràctica no s'aplica perquè el dret civil català només obliga a llegar el 25% del patrimoni als fills i a tots, no només al o la gran. La figura sorgeix en l'edat mitjana per la necessitat d'evitar la divisió del patrimoni familiar i mantenir l'economia familiar, basada llavors en l'agricultura.\nD'altre banda es diu la pubilla a una tradició folklòrica que es practica en municipis de Catalunya i que consisteix en nomenar durant un any una noia normalment en el marc de les festes majors.\nA partir de la meitat del segle XX va començar a celebrar-se el Certamen Pubilla de Catalunya, que en els seus inicis estava molt marcat per la moralitat vigent, imposada pel franquisme, i que es basava en la valoració d'aspectes com la bellesa física i les virtuts morals, com la dedicació a la llar i a la família, de la candidata. - Actualment - les candidates a pubilles han de superar proves basades en el coneixement de la cultura i la història catalanes i l'actualitat, i el «do de paraula».\nCertamen de la Pubilla i l'Hereu de Catalunya 2014 a Gandesa, font:riberaonline2.blogspot.com\nA moltes fires d'estiu, com a Ripoll, Sitges, L'Escala, Calella o Llançà és habitual organitzar un concurs per elegir la pubilla local com a part de les festes. Aquesta es una bona ocasió per a les noies de vestir-se amb la indumentària tradicional.\nL'any 2000 a l'elecció de pubilla van aparèixer pancartes en què es demanava la figura de l'hereu. La petició va provocar desavinences en la junta directiva del Foment de les Tradicions Catalanes, però finalment es va acceptar. Des de llavors un miler de joves ja han obtingut el títol d'hereu, que es planteja com a un concurs similar al qual es presenten els nois. En altres festes, com les de Molins de Rei o les de Manresa hi ha gegants a la processó representant una pubilla i un hereu.\nEl Foment de les Tradicions Catalanes és una entitat amb personalitat jurídica pròpia que va començar la seva activitat el 19 de novembre de 1979 i estableix el reglament i protocol del pubillatge. El seu propòsit és ajudar i preservar la història i els costums de Catalunya.\nAvui en dia el pubillatge continua ben viu a Catalunya, però no té res a veure amb el que era abans. Són joves d’entre 16 i 23 anys, solters i vestits amb la roba tradicional catalana, amb l’objectiu de representar el seu poble i la seva cultura per totes les terres catalanes, a més de descobrir nous racons i costums durant un any.\nExisteixen diferents títols, com per exemple: el fadrí, la dama, l’hereuet i la dameta. També existeixen títols comarcals: Maresme, La Selva i l’Alt Empordà; d’àmbit intercomarcal: Catalunya Central; i títols nacionals: Comarques Barcelonines, Comarques Gironines, Comarques Tarragonines, Comarques Lleidatanes i l’Hereu i la Pubilla de Catalunya.\nPubilla i Hereu de Catalunya Central, font:regio7.cat\nVestit de la Pubilla.\nLa Gandalla o Ret és una bossa de malla col·locada al cap per a recollir el cabell. Està confeccionada a manera de xarxa amb fil de seda i ornaments. La ret femenina canviava el nom per gandalla quan es confeccionava més curta que la mida considerada normal.\nRet i mitenes de la pubilla, font:trajetipico.com\nLa Mantellina - o manteleta - és blanca o negra, de puntes o bé combinada de tafetà i tul amb brodats i puntes i de forma triangular. El seu origen és moresc i servia per cobrir part del cap i el rostre, essent una de les particularitats estimades i preferides des del segle XV.\nEl Gipó és un cos de vestir, de seda o vellut de colors vermell o negre, cenyit fins a la cintura i amb mànigues llargues o curtes cordades amb botons al braç depenent de les condicions climàtiques del poble.\nLes Mitenes són uns guants en forma de xarxa de seda o altres materials, de colors rosa-gris, gris-blau o negre. Cobreixen l'avantbraç des del gipó fins a la mà o fins arran del començament del dit gros, subjectades prop del colze per una cinta de vellut, per tal d'estrènyer-la al braç o avantbraç.\nDavantal i Faldilla, font:annitarodonita.cat\nLes Faldilles, assenyalades en plural pel costum establert d'utilitzar-ne diverses -fins a onze–, canviant-se cada dia “la de sota” durant el temps de la recol·lecció agrícola. Les faldilles també podien dir-se enagos, "ubalta" o "refajos", segons el lloc i moment apropiats.\nPeces importants del vestit tradicional de pubilla i hereu són la banda i la faixa. En el cas dels hereus i les pubilles, la banda porta, escrit, imprès, dibuixat o brodat, el nom de l'entitat, barri, poble o comarca a la que representen i els identifica amb els títols que tinguin atorgat."\nFont de la informació:Viquipèdia Pubilla (folklore)\nPublicat per Jaime Ribera a 14:13 Cap comentari:\nCalçots i Calçotada\nEl Tió i Caga Tió\nLlegenda Pere Cor de Roure\nLlegenda de Guillem d'Olorda i Violant de Bar\nLlegenda dels Pallers de pedra de Montserrat\nLlegenda dels Pallers de pedra de l'Aranyó\nLlegenda del Castell de Vulpellac\nLlegenda El Pi del soldat\nLlegenda Sant Pol, quina hora és?\nLlegenda La Llopa de Calella\nLlegenda de la Cocollona\nLlegenda La Guerra de Remences Francesc de Verntal...


Bloc d´un Metge de Família: L´OMS prepara els Metges davant d´una Pandemia de Grip\nL´OMS prepara els Metges davant d´una Pandemia de Grip\nFont: Acta Sanitaria\nEl màxim òrgan de representació dels Metges Espanyols, l'Organització Mèdica Col·legial (OMC) ha remès a seus col·legiats una informació en la qual, entre altres aspectes, assenyala que 'la pandèmia gripal sembla imminent', per la qual cosa ofereix pautes d'actuació per fer-la front i evitar problemes com els que poguessin sorgir d'un ús erroni dels antivirals.\nEn la seva informació als metges, l'OMC recorda situacions semblants a les que es puguin viure ara, com les de 1918 i 1956, encara que en aquelles ocasions sense els mitjans dels que es disposa actualment. I després d'assenyalar com a imminent la pandèmia gripal, diu que el virus A/H1N1 provoca gravetat en un 5 per cent dels afectats, dels quals el 10 per cent pot morir. La mortalitat podria ser d'1/200, si es confirmen les dades inicials. Les estimacions és que pot afectar, d'una o una altra manera, al 25 per cent de la població.\nManeig per Atenció Primària\nEn la seva nota, l'organització mèdica assenyala que el maneig de la grip és i serà essencialment en Atenció Primària i comenta que la tenacitat mundial en evitar en la mesura possible l'arribada de casos importats resultarà pràcticament impossible per a un virus gripal transmissible, aspecte que el distingeix clarament del virus de la grip aviària, que no es transmetia entre persones. Així mateix diu que retardar l'arribada del virus de la grip a un país dóna temps a la generació de vacuna, l'única manera de controlar o modificar l'evolució natural de l'epidèmia.\nFinalment, i després d'haver insistit sobre la necessitat d'extremar les precaucions higièniques i de barrera, l'OMC crida a la cooperació de tots davant el problema, que no és d'aquest moment sinó dels pròxims mesos.


Qui som - Pons Home\nLA SAVIESA DE\nPONS, una família que ha evolucionat l’esment i l’elaboració pels seus olis d’oliva arbequina. Un llegat transmès de pares a fills que perdura des dels anys 30, quan PONS va iniciar el cultiu de les seves oliveres arbequines en un entorn de postguerra. La inquietud d’una saga que creua fronteres des de la segona generació per donar a conèixer els seus millors fruits als cinc continents. Durant els últims anys, PONS ha recuperat un cultiu ancestral, les vinyes de PONS han idealitzat el nostre paisatge. Grans vins i olis de veritable terrer.\nPreservar el nostre llegat és la nostra missió. Una terra ancestral, verge i pura. Una roca mare impregnada de mineralitat i potència, un clima sa i extrem. Les generacions passen, però la terra sempre està present. Cuidem amb esment els nostres cultius per tal que les properes generacions puguin continuar gaudint de la màgia que ens dóna la nostra terra, de la màgia i excel·lència que els nostres olis i vins li ofereixen a dia d’avui.\nEN PLAERS GASTRONÒMICS\nLa riquesa dels nostres cultius s’expressa enaromes i sabors exclusius als nostres olis i vins. Any rera any hem treballant innovant i millorant les nostres collites. Aquest afany i dedicació ens permet, a dia d’avui,gaudir d’una excel·lent gamma de productes que es converteixen en veritables plaers gastronòmics plasmats a la seva taula. Gaudeixi del sabor del nostre terrer a la seva culinària.\nDes de L’Albagés, al cor de la Garrigues a Catalunya, la família PONS hemaconseguit enamorar consumidors i xefs dels 5 continents. Els nostres olis, vins i vinagres han obtingut reconeixement per la seva exquisidesa i sabor genuí als millors àpats d’Europa, Amèrica, LLatinoamèrica, Orient Mitjà, Àsia i Oceania. Un reconeixement a més de 140 països del qual ens sentim orgullosos.


ᐅ Posicionament Google Lladorre - Posicionament web Lladorre\nLi oferim posicionament Google Lladorre.\nExperts en posicionament Google Lladorre\nSom especialistes en SEO Posicionament Google Lladorre utilitzant òptimament tots els paràmetres que SEO posicionen dins Google, tan posicionament Google Lladorre On-page com Off-page. La clau és complir perfectament amb aquestes dues facetes tan importants, contemplant el màxim de requeriments i paràmetres en aquest sentit.\nDes de Lladorre, especialistes en posicionament Google\nSom especialistes en posicionament Google Lladorre, utilitzant totes les tècniques i els paràmetres necessaris que millor posicionen a Google.\nEl nostre posicionament Google Lladorre va de bones pràctiques, metodologia contrastada i experts en estratègies SEO nacional i internacional. El nostre equip professional analitza i confecciona en cada cas una proposta a mida sobre l’estratègia SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nPosicionament Google Lladorre. Experts des dels inicis del cercador.\nEl nostre equip professional a Lladorre analitza i confecciona en cada cas una proposta i estratègia a mida sobre el servei de posicionament Google Lladorre SEO On-page i Off-page més adient i que millor encaixa amb les necessitats del client i els seus objectius en aquest sentit.\nLa evolució constant del servei de posicionament Google Lladorre\nEl robot de Google i els seus paràmetres de SEO Posicionament han evolucionat i ho segueixen fent constantment, per aquest motiu els nostres especialistes a Lladorre assessoren i fan seguiment sobre les estratègies i com millorar-les i treure’n més i millor rendiment. És obvi que en aquest camp, ningú es pot permetre el luxe de quedar-se enrere i en el nostre cas, Gestinet ofereix a Lladorre el millor servei contrastat, consolidat i en constant evolució i millora per tal d’aconseguir en cada moment els resultats més òptims possibles. De fet i en aquest sentit, la nostra empresa col·labora intensament i és Partner de Google des de fa molts anys.\nA l’igual que el Manteniment informàtic Lladorre és vital per a qualsevol empresa avui dia, la seva estratègia SEO Posicionament Google Lladorre també forma part de quelcom vital i necessari per a la seva supervivència o en cas contrari, òbviament pot tenir els dies comptats.\nEl servei SEO Google de Gestinet és el millor posicionament Google Lladorre\nEl nostre objectiu a l’hora de crear una estratègia de posicionament Google Lladorre és aconseguir els millors resultats possibles en la generació de trànsit potencial i sa des de Google i les seves eines i línies de negoci com Google Adwords, Google Shopping, Google Local Business (Lladorre), etc… En cada cas utilitzem els nostres recursos, experiència i eines que hem anat dissenyant, elaborant i evolucionant durant tants anys i que ens han aportat l’èxit i reputació com d’empresa referent en SEO posicionament Google Lladorre.\nGestinet, el millor posicionament Google de Lladorre\nDes de Gestinet entenem que el SEO posicionament Google Lladorre és una forma d’entendre i fer les coses, una metodologia en evolució constant i una filosofia que cal desenvolupar en cada disseny web, optimització i projecte en aquest sentit, sempre desenvolupant pensant en la metodologia Google i els seus paràmetres de posicionament SEO, vital per a l’èxit del projecte i consolidació dels objectius SEO. Oferim un servei de posicionament Google Lladorre de qualitat i amb màximes garanties.\nPosicionament Google Lladorre amb màximes garanties\nEl nostre secret és tractar el SEO posicionament Google Lladorre com a metodologia i filosofia dins el nostre ADN, entenent i participant en aquestes facetes dins Google, en resum gairebé formar part de l’ADN Google. Tot això ho plasmem en el nostre disseny web Lladorre i estratègies de posicionament web Lladorre que realitzem, totes les optimitzacions web que fem, utilitzant en tot moment metodologia pròpia, tècniques i estratègies SEO contrastades i vigents dins Google, amb les màximes garanties d’èxit i sense riscos. Mai hem tingut una pàgina web penalitzada i en tots els casos realitzem una estratègia SEO posicionament Google Lladorre a mida amb les màximes garanties per a consolidar els objectius establerts.\nDoni visibilitat mitjançant posicionament Google Lladorre al seu negoci a Google amb Gestinet\nDonem d’alta els seus productes a Google Merchant Center per a millorar el posicionament Google Lladorre\nGestionem les seves campanyes d’Adwords per treure el màxim rendiment en posicionament Google Lladorre\nMitjançant el posicionament Google Lladorre millorem les seves posicions en les cerques locals.\nLladorre i el seu posicionament a Google\nCada ubicació i zona geogràfica té un tractament específic a nivell SEO Google i això afecta directament en una gran majoria d’estratègies de posicionament web que desenvolupem, tant sigui pel volum i tipus de competència, com tipus de sector, activitat, etc... Cal tractar cada projecte i estratègia de posicionament Google Lladorre de forma personalitzada i a mida, només així es pot garantir l’èxit de la mateixa i aconseguir els resultats en posicionament web esperats.\nGestinet ❤ Posicionament Google Lladorre\nSom de Lladorre, addictes a la nostra feina i ens apassiona el món Google des dels seus inicis, i les estratègies de superació constant que dissenyem per tal que cada client sobresurti dins el Posicionament dins Google, evolucionant-les amb el temps per tal de millorar i optimitzar resultats constantment. Val a dir que a Lladorre comptem amb clients que són models de negoci online i gairebé l'única captació de client potencial és via posicionament Google Lladorre, amb l’exigència i pressió que això comporta.


Introducció | Page 2 | Ports de Balears\nInici » Puertos de APB » Introducció\nEls cinc ports que formen actualment l’Autoritat Portuària de Balears (Alcúdia, Eivissa, Maó, Palma i la Savina) són tots ports mil·lenaris. Durant un llarg període de la seva història han estat gestionats a través d’organismes locals diversos; no és fins al segle XIX que passen a dependre del Ministeri de Foment, inicialment de forma directa i després mitjançant òrgans propis.\nEl port de Palma va ser un dels primers que va disposar d’un organisme de gestió propi. El 1872 es va crear la Junta d’Obres del Port de Palma que, amb successius canvis de denominació (Junta d’Obres i Serveis del Port de Palma -1928-, Junta del Port de Palma -1968- i Junta dels Ports de l’Estat de Balears -1990), va existir fins al 1992.\nEls ports d’Alcúdia, Maó, Eivissa i la Savina, en canvi, continuaren amb el sistema de dependència directa del Ministeri fins al 1928, any en què es creen les agrupacions dependents de la Junta Central de Ports. Des de llavors i fins al 1988 varen ser gestionats pels Grups de Ports o Comissions Administratives, entitats que, amb el temps, es varen integrar en els Grups de Ports de Balears.\nAixí, inicialment hi havia una Comissió Administrativa a Maó, una a Eivissa i un Grup de Ports format pels ports de Mallorca i Cabrera; però a partir de 1956, i amb un breu interval entre 1962 i 1963 en el qual es restableixen els serveis per illes –amb excepció de Palma, que disposa de la seva pròpia Junta-, s’integren en un únic servei, el Grup de Ports de Balears. En qualsevol cas, aquests grups de ports no eren organismes autònoms, sinó simples serveis dependents d’un organisme autònom central amb seu a Madrid.\nPer Reial decret de 1988, els ports d’Alcúdia, Maó, Eivissa i la Savina s’integren en la Junta del Port de Palma, de manera que el Grup de Ports de Balears desapareix. La integració d’aquests ports produeix el canvi de nom de l’organisme, que passa a denominar-se Junta dels Ports de l’Estat a les Balears, per Reial decret de 9 de març de 1990. La Llei de ports de l’Estat i de la marina mercant (novembre de 1992), per la qual avui es regeix el sistema portuari de titularitat estatal, suposa una profunda transformació en la legislació portuària. Els ports passen a ser ens públics que apliquen en la seva gestió el Dret Privat.\nCom a denominació comuna a tots ells, la Llei introdueix el terme internacional Port Authority, Autoritat Portuària, vinculada al Ministeri de Foment a través de l’Organisme Públic Ports de l’Estat, encarregat de l’execució de la política portuària del govern i de la coordinació i el control d’eficiència del sistema portuari, format per 28 autoritats portuàries, en què s’engloben els 44 ports d’interès general existents.


Restaurant Arturo - Pollastre de pagès amb prunes i rovellons\nEscrito por cuaderno del domingo | el Periódico\nLa gallina és la demella vella del pollastre. Alguns consumidors prefereixen fer servir la gallina exclusivament per a guisats i brous, ja que la seva carn és molt grassa, fíbrosa i aromática, però amb una textura no tan bona. Una altra diferència que cal apreciar a l'hora de triar el producte en el mercat és si es tracta de pollastre de corral o de granja. Aquests últims són exemplars criats masivament, amb preus molt assequibles. Els pollastres rurals o de corral s'alimenten amb gra, la qual cosa fa que la seva carn sigui molt més gustosa i que tingui menys greix.\nÉs l'única raça de pollastre del nostre país que ha rebut la certificació d'Indicació Geogràfica Protegida (IGP) de la Unió Europea. Es tracta d'una raça de pollastre autòctona de la comarca del Baix Llobregat -els orígens de la qual es remunten a mitjan segle XIX- que es caracteritza pel seu color ros fosc, unes potes de color blau pissarra i una cresta senzilla dentada; la cua del gall té plomes abundants i li queda caiguda cap enrere. Té una carn amb una finor i una melositat característiques i sense greixos excessius.\n200 g de rovelló de botó\nSalpebreu el pollastre i talleu-jo a quarts.\nEn una cassola, deixeu que s'enrosseixi a foc suau amb la canyella, el llard i la fulla de llorer.\nA mitja cocció, afegiu-hi el tomàquet, la ceba a trossos i el brandi.\nDeixeu-ho 15 minuts i després afegiu.hi els rovellons i les prunes.\nAl cap de 15 minuts més ja podeu retirar-ho del foc. Deixeu-ho reposar uns minuts i ja es pot servir.\nMás en esta categoría: « Arturo Time Out Barcelona


Plataforma en Defensa de l’Ebre » Blog Archive » El nou cabal ‘ecològic’ de l’Ebre serà d’entre 80 i 155 metres cúbics per segon\nEl nou cabal ‘ecològic’ de l’Ebre serà d’entre 80 i 155 metres cúbics per segon\nabril 25th, 2012 Posted in Articles El nou cabal ‘ecològic’ de l’Ebre serà d’entre 80 i 155 metres cúbics per segon\nPublicat per Gustau Moreno el dia 25 d’abril de 2012 | 25.4.12\nLa Confederació Hidrogràfica de l’Ebre (CHE) ha condemnat el tram final del riu a la sequera. L’òrgan regulador de la conca ha donat a conèixer aquest dimecres, en el marc de la reunió de constitució del Consell de l’Aigua de la demarcació, la seua proposta de cabal ecològic per al tram final de l’Ebre, i que finalment és inferior als 100 metres cúbics per segon del cabal mínim que fixava l’actual pla de conca. Així, tot i que el nou president de la CHE, Xavier de Pedro, va dir fa uns dies a Tortosa que el nou cabal mediambiental faria inviable qualsevol nou intent de transvasament, la realitat és que definitivament ha proposat un cabal variable que oscil·la entre els 80 metres cúbics per segon i els 155 metres cúbics per segon. Per tant, la proposta situa un cabal mínim de mitjana de només 106,9 metres cúbics per segon, molt lluny també del règim hídric que havia aprovat la Comissió per a la Sostenibilitat de les Terres de l’Ebre, i que el Parlament de Catalunya va aprovar com a proposta pròpia.\nLa nova proposta de cabals ecològics s’inclou en el Pla Hidrològic de Conca, que properament sortirà a informació pública, i que queda lluny del règim defensat per la Generalitat i la Plataforma en Defensa de l’Ebre. En concret, els 80 metres cúbics per segon seran per als mesos d’octubre i setembre; 100 metres cúbics per segon per als mesos de novembre, desembre, abril, maig, juny, juliol, i agost; 120 metres cúbics per segon per al gener; i 155 metres cúbics per segon per als mesos de febrer i març.\nD’altra banda, la proposta de la CHE fixa els cabals del conjunt del Delta, és a dir, els cabals mínims per a l’estació de Tortosa, els cabals de crescuda per a la reducció d’algues, els cabals aportats pels canals de l’Esquerra i la Dreta amb caràcter ambiental, i la descàrrega natural d’aigua subterrània. Així, la proposta que situa una mitjana de 106,9 metres cúbics per segon de cabal mínim a la desembocadura és pràcticament la mateixa que el règim del pla hidrològic vigent, aprovat l’any 1998, i que era de 100 metres cúbics per segon -una xifra que l’anterior govern del PP també va establir en el seu Plan Hidrológico Nacional (PHN) de l’any 2000. Amb tot, la CHE destaca que la seua proposta suposa un increment de 216 hectòmetres cúbics anuals, respecte el pla de conca vigent.\nEn qualsevol cas, la proposta de cabal ecològic que fa la CHE queda molt lluny del règim hídric que es va aprovar a la Comissió per a la Sosteniblitat de les Terres de l’Ebre, i que va ser assumit per la Generalitat i pel Parlament de Catalunya. Aquella proposta de règim hídric establia diferències per fixar el cabal ambiental en funció de si era un any, sec, mitjà o humit. L’aportació anual prevista era de 12.517 hectòmetres cúbics a l’any per als anys humits; de 9.482 hectòmetres cúbics a l’any en anys mitjans; i de 7.149 hectòmetres cúbics a l’any en anys secs. Per tant, la Comissió establia cabals mínims diferenciats en funció de la tipologia de l’any hidrològic i del mes de l’any. Així, es preveïa un cabal de fins a 207 metres cúbics per segon en un mes d’octubre humit, de 87 metres cúbics per segon en un mes d’octubre sec, de fins als 396 metres cúbics per segon en un mes de maig sec, o de fins 623 metres cúbics per segon per un mes de maig humit. Unes xifres que, a més, no tenien en compte les concessions dels dos canals de l’Ebre, com sí que fa ara la proposta de la CHE.\nLa penya “Planers pels bous” ja té el cartell per al 6é Concurs de ramaderies.La Plana RàdioLa ramaderia d’Alfara de Carles denunciada per fer festes amb bous s’enfronta a una possible multa de fins a 2.000 eurosLa Plana RàdioXerta destina 15.000 euros dels pressupostos per atendre els serveis bàsics de la ciutadania afectada per la crisiLa Plana RàdioDuextrem 2013MontBikeIndignados, la lucha continúaLA VIA AUGUSTA


Taekwondo Banyoles TAEKWONDO BANYOLES: 10/01/2011 - 11/01/2011\nTaekwondo: Joves Promeses i Trofeu Generalitat de Catalunya 2011.\nDos Campionats varen tenir cabuda en el pavelló de la Mar Bella de Barcelona ahir diumenge 23 d’octubre. Concretament el Campionat de Catalunya Joves Promeses (antigament Trofeu Promoció junior) i el Trofeu Generalitat de Catalunya en la seva dotzena edició.\nEl Gimnàs només ha participat en la categoria “reina” de la jornada, el Trofeu Generalitat de Catalunya amb un balanç de quatre medalles, 1 or, 1 plata i dos bronzes.\nJavier Marrón s’ha endut la primera posició en gall (-63 kg) al superar a Ahmed El Gourani (Deportivo Fran Martin) mentre que Hector Caballero ha quedat tercer en la mateixa categoria després de guanyar els tres primers combats i caure en semifinals contra el mateix Gourani.\nMoussa Diarra en lleuger (-74 kg) s’ha penjat la plata després de imposar-se també en els tres primers combats i caure en la final contra Kenneth Gonzalez (Taechunkwon).\nCristina Suarez (mosca) ha aconseguit una meritòria medalla de bronze després de que Mireia Rivera (Talma Hospitalet) s’imposés a la de Darnius en el seu retorn a les competicions.\nTot i no aconseguir medalles, destacar el paper de Zaira Harinero en mini mosca femení i de Alex Falgas, i Jose Luis Lupiañez (mini mosca), Aaron Reyes (mosca) i de Alassana Diarra (Lleuger) en categoria masculina.\nEls Resultats Oficials dels Joves Promeses AQUÍ.\nEls Resultats Oficials del Generalitat de Catalunya AQUÍ.\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 16:42 0 comentarios\ndiumenge, 9 d’octubre de 2011\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Quart Dia . Primera i Única Plata.\nHem hagut d’esperar fins el darrer dia de competició per veure disputar una final. A Gema Armesto (- 63 kg) només l’ha pogut tombar la turca Sul Yilmaz en un combat molt igualat.\nLa madrilenya ha aconseguit l’única medalla de plata i el metall més apreciat dels aconseguits per la delegació espanyola després de caure en la final per 3 a 5.\nAbans, Armesto ha superat a la francesa Benedict Siosse per 8 a 2, a l’eslovena Dunja Lemajic per 7 a 3 i en semifinals a la sèrbia Dajana Perisic per 5 a 0.\nMeritòria medalla de plata per un combinat que no ha respost a les expectatives creades.\nKenneth Gonzalez (-73 kg) s’ha pogut plantar en quarts després d’imposar-se al grec Stefano Katsorchis per 8 a 6, però s’ha vist superat per qui ha estat el guanyador d’aquesta categoria, el rus Aliaskhab Sirazhov (4 a 14).\nL’altre representant en masculí, Cristian Muñoz (-78 kg), no ha passat de preliminars al perdre contra el xipriota Giorgos Kyriakou per la mínima (3 a 4)\nLa resta de competidors en femení tampoc han passat de preliminars:\nMª Isabel Lopez (-68 kg) ha perdut contra la russa Aleksandra Potapova per 1 a 13.\nMariona Leyes (+68 kg) ha fet el mateix davant la sueca Casandra Ikonen per 0 a 10.\nEn aquest quatre dies de competició, Espanya només ha sumat quatre medalles, la plata de Gema Armesto i els bronzes de Alejandro Suarez, Daniel Quesada i Marta Calvo.\nAixò ha comportat que per trobar Espanya en el rànquing per països en masculí ens tinguem que desplaçar fins la setzena posició. Els països que han copat el podi han estat Rússia (4 ors i 1 bronze), Turquia (2 ors i 3 bronzes), Alemanya (1 or, 1 plata i 1 bronze) i Bielorússia (1 or i 2 bronzes).\nEn el rànquing per països en femení trobem a Espanya en la desena posició. El podi ha estat per Grècia (2 ors i 1 plata), Rússia (2 ors), Alemanya (1 or, 1 plata i 3 bronzes) i Suècia (1 or, 1 plata i 1 bronze).\nEl rànquing definitiu per països ha estat encapçalat per Rússia (6 ors i 1 bronze), Turquia (3 ors i 7 bronzes), Alemanya (3 ors, 2 plates i 5 bronzes) i Grècia (2 ors, 1 plata i 1 bronze). Espanya s’ha hagut de conformar en una discretíssima setzena posició.\nEls Podis d’avui Diumenge AQUÍ.\nLes Lliguetes amb els Resultats d’aquest Diumenge AQUÍ.\nEl Rànquing per Països en Masculí AQUÍ.\nEl Rànquing per Països en Femení AQUÍ.\nEl Rànquing Final per Països AQUÍ.\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 19:06 0 comentarios\ndissabte, 8 d’octubre de 2011\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Tercer Dia. Dos Bronzes Més.\nLa penúltima opció per sumar més metalls pels juniors s’ha saldat amb dos bronzes més aconseguits pel català Daniel Quesada i la madrilenya Marta Calvo.\nDaniel Quesada (-68 kg) ha guanyat al polonès Adrian Filipek per 14 a 1 i al rus Philipp Belov per 14 a 6. Ja en semifinals el francès Raihau Chin s’ha imposat al català per 20 a 13.\nMarta Calvo (- 55 kg) s’ha imposat a la austríaca Elisa Ambach per 12 a 2 i a la bielorussa Zhanna Shoshyna per 16 a 11. Calvo no ha pogut disputar la final al caure en semis davant l’alemanya Anna Lena Froemming per 9 a 3.\nTot i només aquests dos bronzes, destacar el paper de la resta de competidors en que tres d’ells han caigut en quarts:\nDario Gonzalez (-59 kg) ha passat les preliminars després del k.o. efectuat al seu adversari, el representant de Letònia Daniil Dementjevs, quan el marcador reflectia un 10 a 2 al seu favor, però en el següent combat a caigut davant el croata Deni Andrun Razic per 3 a 6.\nErea Alonso (-44 kg) ha guanyat a la belga Milena Sorrentino per 9 a 0, però no ha pogut superar els quarts davant la noruega Jelena Prodanovic per 3 a 5.\nCelia Tortosa (-49 kg) no ha donat opció a la montenegrina Katarina Vesovic al imposar-se per un contundent 13 a 0, però ha perdut per la mínima (13 a 14) davant de la francesa Cindy Rabani.\nJacobo Varela (+78 kg) no ha pogut passar de les preliminars contra el bielorús Arman-Marshall Silla per 6 a 11.\nEn aquesta tercera jornada, el rànquing de medalles d’or per països està bastant repartida, tot i que amb les dos medalles d’or d’avui, Rússia destaca sobre la resta (4). La segueixen amb dos medalles Turquia i Alemanya. Bèlgica, Grècia, Suècia, Croàcia, Dinamarca, Bielorússia i Ucraïna tenen fins ara una medalla d'or cadascuna.\nEls podis d’avui Dissabte AQUÍ.\nLes Lliguetes amb els resultats d’aquest Dissabte AQUÍ.\nTotes les Lliguetes/Sorteigs AQUÍ.\nDemà Diumenge darrer dia de competició amb la presencia damunt dels tatamis de Kenneth Gonzalez (-73 kg) i Cristian Muñoz (-78 kg) en masculí, mentre que en femení Gema Armesto (-63 kg), Mª Isabel Lopez (-68 kg) i Mariona Leyes (+68 kg) tancaran la llista dels participants que representen a Espanya en aquest Junior d’Europa 2011.\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 22:54 0 comentarios\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Segon Dia\nAlejandro Suarez . Bronze Europeu Junior 2011 (Foto F.E.T.)\nJornada en blanc pels desplaçats a la xipriota Pafos. Els joves del planter espanyol no han pogut aconseguir cap medalla en aquesta segona jornada de competició.\nEn Femení Belen Gonzalez (-42 kg) ha superat amb comoditat a la finlandesa Lotta Linna per 17 a 4, però a perdut en quarts contra la sueca Patricia Striner per 11 a 14.\nEstefania Lopez (-46 kg) ha passat les preliminars al imposar-se en el punt d’or a la eslovena Anita Kaltak després de l’empat a 6. Ja en quarts també a dit adéu a la competició al caure per la mínima (8 a 9) contra la turca Aysegul Funda Alp.\nEn Masculí, Ruben Echarte (-45 kg) i Cristian Alvadalejo (-51 kg) han caigut en el primer combat davant els representants de Rússia. Echarte davant Ruslan Aliev per 9 a 11, mentre que Alvadalejo contra Zhanat Iskakovt per 7 a 15.\nPer la seva part, Cristian Soriano (-48 kg) també ha caigut en preliminars davant el francès Kylian Bonnet en el punt d’or després d’un disputat combat que ha acabat amb empat a 16.\nEls Enllaços: (Els inserirem tant punt estiguin disponibles)\nEls podis d’avui Divendres AQUÍ.\nLes Lliguetes amb els resultats d'aquest Divendres AQUÍ.\nDemà Dissabte el torn en masculí per Dario Gonzalez (-59 kg), Daniel Quesada (-68 kg) i Jacobo Varela (+78 kg), mentre que les representants femenines són Erea Alonso (-44 kg), Celia Tortosa (-49 kg) i Marta Calvo (- 55 kg).\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 22:12 0 comentarios\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Primer Dia: Suarez Medalla de Bronze.\nAlejandro Suarez (-63 kg) aconsegueix la primera medalla per la delegació espanyola en la divuitena edició del Campionat d’Europa Junior.\nEl català, una de les grans fermes promeses del taekwondo espanyol, s’ha plantat en semifinals després de superar en preliminars al representant de Moldàvia Andrei Brajnicov per 12 a 9 i al croat Divijan Martin Kelava per 10 a 5. En semifinals, el turc Yusuf Kocaman s’ha imposat Suarez per 4 a 6. Bon paper del de Darnius que continua amb fermesa fent-se un lloc dins el món del taekwondo.\nNo han tingut tanta sort la resta de representants d'avui:\nEn masculí, Sergio Fernandez (-55 kg) ha superat al representant austríac Selim Oeztuerk per 11 a 1, però ha caigut davant d’israelià Ron Atias per 9 a 12.\nEn femení Laia Martinez (-52 kg) ha caigut contra la representant de Rússia Anfisa Samokhvalova per 1 a 11, mentre que Nicole Marquez (-59 kg) ha perdut en el segon combat contra la croata Marija Stetic (4 a 18) desprès de superar en el primer a la holandesa Dominique Bloemberg per 14 a 10.\nEls podis d’avui AQUÍ.\nTotes les Lliguetes/sorteigs del Campionat AQUÍ.\nDemà el torn per Ruben Echarte (-45 kg), Cristian Soriano (-48 kg), Cristian Alvadalejo (-51 kg) en masculí. En femení les opcions seran per Belen Gonzalez (-42 kg) i Estefania Lopez (-46 kg).\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 21:38 0 comentarios\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011.\nTorna una nova edició, la divuitena, del campionat d’Europa Junior. Promogut per la Unió Europea de Taekwondo, tots els classificats per aquest campionat nascuts entre els anys 1994 i 1997 tenen una cita en la seu escollida per aquest any, la ciutat xipriota de Pafos.\nA partir d’aquest dijous dia 6 d’octubre i fins el diumenge dia 9, totes les mirades aniran cap al mig de la mediterrània per veure quin paper fan els esportistes que representen a Espanya.\nDestacarem dintre el combinat, els catalans Daniel Quesada (-68 kg), Kenneth Gonzalez (-73 kg), Cristian Muñoz (-78 kg) i especialment a Alejandro Suarez (-63 kg) en masculí, mentre que en femení les escollides són Laia Martinez (-52 kg), Nicole Marquez (-59 kg) i Mariona Leyes (+68 kg) .\nCompleten la llista els següents esportistes en Masculí:\nRuben Echarte (-45 kg Navarra)\nCristian Soriano (-48 kg Murcia)\nCristian Alvadalejo (-51 kg Murcia)\nSergio Fernandez (-55 kg Navarra)\nDario Gonzalez (-59 kg Galícia)\nJacobo Varela (+78 kg Madrid)\nI en Femení:\nBelen Gonzalez (-42 kg Andalusia)\nErea Alonso (-44 kg Galícia)\nEstefania Lopez (-46 kg Madrid)\nCelia Tortosa (-49 kg Madrid)\nMarta Calvo (- 55 kg Madrid)\nGema Armesto (-63 kg Madrid)\nMª Isabel Lopez (-68 kg Murcia)\nLa Web Oficial de l’esdeveniment AQUÍ.\nEls Horaris de Competició AQUÍ.\nCom és habitual en aquests darrers anys, podeu seguir els resultats en directe des de la Web de Taekoplan. L’enllaç AQUÍ.\nPublicado por TaekwondoBanyoles en 16:18 0 comentarios\n▼ d’oct. 24 (1)\nTaekwondo: Joves Promeses i Trofeu Generalitat de ...\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Qu...\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Te...\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Se...\nCampionat d’Europa Junior de Taekwondo 2011. El Pr...


Julia de Castro: "Aquest disc és la meva biografia"\nEntrevistem la polifacètica Julia de Castro, que després de la seva etapa amb De La Purissima presenta 'La historiadora', el seu primer àlbum en solitari\nÀrtic | dilluns, 18 d'octubre del 2021, a les 21.30\nLa cantant, actriu, escriptora, guionista i performer Julia de Castro actua a la sala Hiroshima amb el seu primer disc en solitari, ‘La historiadora’, i ens el ve a presentar a l”Àrtic’.\nDerby Motoreta’s Burrito Kachimba: “Som obrers i hortolans de la música”\nHistòria de la seva vida\nJulia de Castro va estudiar Història de l’Art, i va decidir aplicar el seu art a la història, així en minúscula, de la seva pròpia vida. Al llarg de nou anys, ha anat escrivint cançons que reprodueixen el que vivia i sentia en cada moment d’una etapa vital que comprèn des dels 25 fins als 35 anys. Temes com el plaer femení, l’erotisme, el sexe, la relació amb el cos o el feminisme sense complexes recorren les lletres de ‘La historiadora’.\n“La història abans de ser escrita, es cantava, per ser recordada. Des d’això ‘Homer’, la ‘Ilíada’….diguem-ne que tot això es va recollir amb melodies per poder transmetre’s. La melodia és de la gent que va sobreviure, dels supervivents, que probablement està molt allunyada, moltes vegades de la veritat però també és avorrit a vegades la veritat. Llavors, jo sempre penso que aquest disc és la meva història perquè és la meva biografia.”\nSi amb De La Purissima, la banda que Julia de Castro va tenir amb Miguel Rodrigáñez del 2009 fins al 2019, la cantant reivindicava el cuplé i el mesclava amb el jazz, en la seva nova carrera en solitari s’interessa més per sons que mesclen el pop amb l’electrònica i, en diverses cançons, amb els ritmes mexicans. Tot plegat, amb unes lletres que canvien la perspectiva tradicional sobre el desig femení vist des dels ulls dels homes, per una altra on són les dones qui s’empoderen dels seus propis instints.\nLa nova proposta de Julia de Castro disposa d’una posada en escena minimalista, allunyada de la teatralitat que marcava les propostes de De La Purissima. Amb el seu concert, la sala Hiroshima començarà a acomiadar-se del seu públic, en una actuació que havia penjat totes les entrades exhaurides, però que en torna a tenir a la venda amb l’ampliació d’aforament decretada per la millora de les dades epidemiològiques.\nLes transgressions de Julia de Castro\nLa cantant, actriu, guionista i performer Julia de Castro ha tornat a un gènere com el del cuplé amb les seves essències de transgressió, sensualitat i revolta. Nascuda a Àvila, va traslladar-se a Madrid buscant ambients més oberts, i allà la seva carrera va esclatar en diverses direccions. Fundadora del duet De La Puríssima, va fusionar el jazz amb el cuplé en una mescla explosiva capaç de sumar cada cop més seguidors en les seves posades en escena, però també d’escandalitzar un públic com el del Teatre de la Zarzuela.\nA més, la Julia també té una vessant com a actriu que va des de rodar ‘En casa’ i en ple confinament amb la Paula Ortiz, fins a confrontar-se amb la Bernarda Alba de Lorca o reivindicar una dona ofegada per la societat, la Marie, amb tot el pes tràgic d’una òpera contemporània revisitada. I ara, aquesta ‘Santa frívola’ que ha passejat la “peineta” i la “mantilla” per mig món, deixa les arts i es fa historiadora, i per això avui l’hem convidada a l”Àrtic’, on sabem que propostes com la seva poden ben bé ser de les que fan època.\nRodrigo Cuevas, agita el folklore amb ‘Trópico de Covadonga’\nL’escena més actual de la música electrònica\nL’allau per comprar entrades al Saló del Manga de Barcelona en col·lapsa el sistema\nQuins espectacles de teatre pots veure amb entrades a 10 euros a Barcelona?\nUna ruta pel Clot repassa la memòria i la trajectòria vital del fotògraf Esteve Bosch\nMontjuïc reneix com a gran pol cultural, amb 30.000 visitants el cap de setmana\nHomenatgen Arcadi Oliveres pel seu compromís amb la justícia social\nEls Castellers de Sants tornen després de la pandèmia amb quatre castells i dos pilars


Per un futur sense limits: Països Catalans ( Aquesta es la retallada que ens Cal ) - Indymedia Barcelona\nPer un futur sense limits: Països Catalans ( Aquesta es la retallada que ens Cal )\nper catalanoparlanta\t 08 mar 2006\nArran del panorama polÃtic de reforma dels estatuts (al Principat, a les Balears i PitÃ¯usses i al PaÃs ValenciÃ ), la Coordinadora d'Associacions per la Llengua (CAL) vol respondre a l'atac envers la llengua. Ã�s per aixÃ² que ha engegat una campanya de posicionament que s'estructura en quatre eixos centrals. En primer lloc, el binomi llengua i naciÃ³, en el qual hi ha qÃ¼estions com ara la unitat de la llengua, l'oficialitat del catalÃ als PaÃ¯sos Catalans i a Europa, la presa de consciÃ¨ncia del pes dels hÃ bits lingÃ¼Ãstics personals en l'Ãºs social d'una llengua, i el reconeixement de la naciÃ³ catalana. En segon lloc, la sobirania nacional, que abastarÃ temes com ara el reconeixement del marc territorial dels PaÃ¯sos Catalans i el dret a l'autodeterminaciÃ³. En tercer lloc, economia i benestar social, amb temes polÃ¨mics com ara l'espoli fiscal i les polÃtiques socials transformadores. I, finalment, el model internacional, amb el reconeixement internacional del dret a l'autodeterminaciÃ³ i la possibilitat de canviar les estructures d'un estat aliÃ¨. AixÃ, la CAL ha planificat actes descentralitzats a tot el paÃs a fi i efecte de fer reflexionar sobre la situaciÃ³ en quÃ¨ queda la nostra llengua. El primer acte es farÃ a la Seu d'Urgell (11 de marÃ§), seguit de Lleida (16 de marÃ§), Ciutadella (17 de marÃ§), Tarragona (22 de marÃ§), Vic i Sueca (24 de marÃ§), VinarÃ²s (25 de marÃ§), MatarÃ³ (30 de marÃ§), Sabadell (31 de marÃ§), Girona (1 d'abril) i Barcelona (8 d'abril, amb l'acte central de final de campanya).\nPER UN FUTUR SENSE LÃ?MITS, PAÃ?SOS CATALANS\nUn cop mÃ©s, l'estat espanyol pretÃ©n hipotecar el futur dels PaÃ¯sos Catalans negant la nostra existÃ¨ncia com a poble i impedint-nos el dret de decidir per a nosaltres mateixos, sense interferÃ¨ncies alienes. Lâ��actual procÃ©s de negociaciÃ³ estatutÃ ria posa en evidÃ¨ncia que la construcciÃ³ nacional dels PaÃ¯sos Catalans no pot fer-se mai de la mÃ de l'estat espanyol, un estat que esquartera el nostre territori, un estat que ens imposa una naciÃ³ que no Ã©s la nostra, un estat que pretÃ©n dividir la nostra llengua i la nostra cultura.\nAquest no Ã©s el camÃ. Els nous estatuts no ens permeten avanÃ§ar com a poble, ans al contrari, ens afermen mÃ©s encara a un marc legal pensat per posar fi a la nostra identitat. Amb aquests estatuts no se'ns reconeix com a naciÃ³; es posa en dubte la unitat de la llengua catalana mitjanÃ§ant el secessionisme lingÃ¼Ãstic; el catalÃ tambÃ© resta supeditat a un fals bilingÃ¼isme que condueix a la substituciÃ³ lingÃ¼Ãstica i que a la prÃ ctica, dota l'espanyol d'una clara supremacia; la nostra economia segueix patint un espoli fiscal que en condiciona el creixement; la nostra veu com a poble continua sense estar present als organismes internacionals,...\nSom una naciÃ³ i els PaÃ¯sos Catalans sÃ³n el nostre marc de decisiÃ³. Cal que ens autocentrem: deixem de mirar-nos des d'Espanya o des de FranÃ§a per comenÃ§ar a mirar-nos des de la naciÃ³ catalana. Cal que assumim de forma desacomplexada el nostre marc territorial, de Salses a Guardarmar i de Fraga a MaÃ³. Cal que actuem per fer del catalÃ l'Ãºnica llengua oficial als PaÃ¯sos Catalans, la llengua vehicular d'una societat cada dia mÃ©s intercultural i diversa. I cal que la nostra veu se senti arreu, com la veu de qualsevol altra naciÃ³ del mÃ³n. L'hora dels estatuts, l'hora de demanar permÃs sobre quÃ¨ podem fer i qui podem ser ja ha passat. Ã�s l'hora d'autodeterminar-nos, de prendre lliurement les nostres decisions, de lluitar, dia rera dia, per un futur de llibertat i de normalitat per al nostre poble. MÃ©s lluny, hem d'anar mÃ©s lluny...\nAdhereix-te al Manifest : www.cal.cat - cal ARROBA cal.cat\nInici de la campanya Per un futur sense lÃmits, PaÃ¯sos Catalans\n11/03/2006 - 7h de la tarda\nLa CAL ha planificat actes descentralitzats arreu dels PaÃ¯sos Catalans per tal de posar a lâ��abast el debat sobre els estatuts. Aquesta campanya, vol exposar la visiÃ³ de la CAL envers aquest debat. Els actes consistiran en la realitzaciÃ³ dâ��una conferÃ¨ncia a cÃ rrec dâ��un o diversos ponents de prestigi, un membre del secretariat nacional de la CAL, i una persona de la CAL del territori.\nEls actes estan previstos de la segÃ¼ent manera:\nDia: dijous 16 de marÃ§\nLloc: Universitat de Lleida (sala a confirmar)\nPonents: VÃctor Alexandre i Xavier Salla.\nDia: divendres 17 de marÃ§\nHora: 8h de la tarda\nLloc: Centre social de Sa Nostra\nPonents: Josep Maria Casanoves, Joaquim Quintana, David Vila i Joaquim Salort.\nDia: dimecres 22 de marÃ§\nLloc: Aula Magna de la Facultat de Lletres, Universitat Rovira i Virgili\nPonents: Joan Reig i Pep Ribas.\nDia: divendres 24 de marÃ§\nHora: 2/4 de 8h de la tarda\nLloc: Auditori de la Caixa de Manlleu\nPonents: VÃctor Alexandre i Quim Soler.\nDia: dissabte 25 de marÃ§\nPonents: Til Stegmann, David Vila i Pere Mayans.\nDia: divendres 31 de marÃ§\nPonents: Til Stegmann, Tomeu Mestre i David Vila.\nDia: dissabte 1 dâ��abril\nLloc: La Farinera - El Punt\nPonents: Toni Strubell, Tomeu Mestre, Xavier Salla i Jaume PiquÃ©.\nAviat tindrem mÃ©s informaciÃ³ dâ��aquests actes, aixÃ com nous actes territorials (Sueca, VinarÃ²s...), que podreu consultar mÃ©s endavant a travÃ©s dâ��aquest mateix web. De moment perÃ², si voleu mÃ©s informaciÃ³ podeu trucar al 93 415 90 02.\nEnguany la CAL farÃ 10 anys que treballa al servei de la llengua catalana. Durant aquests anys, hem aconseguit Ã¨xits puntuals en lâ��Ã mbit lingÃ¼Ãstic, perÃ² sobretot hem creat consciÃ¨ncia nacional i lingÃ¼Ãstica entre la ciutadania del nostre poble. AixÃ, mentre el ritme de creixement de la nostra organitzaciÃ³ cada vegada Ã©s mÃ©s gran, el nombre i la repercussiÃ³ de les campanyes i actes tambÃ© augmenta considerablement dia rere dia.\nCada any organitzem tres campanyes fixes i la resta sorgeixen com a resposta a alguna acciÃ³ que afecta la llengua o bÃ© com a models dâ��actuaciÃ³ per a animar a persones individuals o colÂ·lectius a fer passos endavant cap a la plena normalitzaciÃ³. Lâ��objectiu, defensar i promoure la nostra cultura i lâ��Ãºs social de la nostra llengua a fi dâ��aconseguir finalment la plena normalitzaciÃ³. Per tant, aconseguir viure en un paÃs culturalment i lingÃ¼Ãsticament normalitzat, un paÃs normal.\nTambÃ© intentem ser cada vegada mÃ©s presents a la vida polÃtica: participarâ��hi i crear debat polÃtic per canviar les qÃ¼estions que afecten a la nostra llengua i per tant, al nostre paÃs. Ã�s per aixÃ² que amb la campanya â��PER UN FUTUR SENSE LÃ?MITS, PAÃ?SOS CATALANS" volem crear mÃ©s debat polÃtic entorn als 3 Estatuts (Principat, PaÃs ValenciÃ i Illes) per desprÃ©s orientar diverses accions i activitats cap aquest Ã mbit de debat i actuaciÃ³.\nEl lema dâ��aquesta campanya pretÃ©n provocar la reflexiÃ³ entorn a la necessitat dâ��una naciÃ³ amb estat propi i no una naciÃ³ dividida territorialment amb els corresponents marcs legals. La intenciÃ³ Ã©s la de reafirmar-nos com a poble tot reclamant el nostre mapa territorial histÃ²ric i exigint conviure sota un Ãºnic marc legislatiu que proporcioni els mateixos drets i deures a tots els ciutadans dels PaÃ¯sos Catalans.\nCal anar prenent consciÃ¨ncia de lâ��existÃ¨ncia dâ��un marc nacional de referÃ¨ncia, de Salses a Guardamar i de Fraga a MaÃ³, un marc que ens ha de servir per construir una naciÃ³ que assoleixi la seva plena normalitat a partir de lâ��exercici del seu dret a lâ��autodeterminaciÃ³. Ã�s per aixÃ² que engeguem aquesta campanya, per crear consciÃ¨ncia entorn a la necessitat dâ��esdevenir un poble lliure. La nostre naciÃ³ ha esdevingut el nostre Ãºnic marc de decisiÃ³: la via estatutÃ ria ha resultat estar morta i per tant, si volem Ã©sser un poble normal, caldrÃ fer les passes nosaltres sols. Haurem doncs, dâ��anar mÃ©s lluny.\nMÃ©s lluny, hem dâ��anar mÃ©s lluny...\n(â��Viatge a Ã?tacaâ�?, LluÃs Llach)


▷ Cadires Salvaescales Alium en Llívia - Valida ▷ Cadires Salvaescales Alium en Llívia - Valida\nLa falta de mobilitat acostuma a estar relacionada amb una edat avançada, per això moltes vegades pujar i baixar escales pot convertir-se en un obstacle diari i un risc de caiguda a mesura que ens fem majors.\nPer a millorar aquest aspecte, Válida sin barreras ofereix tot tipus de solucions per a l'accessibilitat que permeten millorar la seguretat i el benestar de les persones.\nCadira salvaescales Llívia\nEn aquesta casa particular situada en la localitat de Girona, hem instal·lat el model de cadira ALIUM per a salvar un tram d'escales recte.\nALIUM permet instal·lar-se molt prop de la paret pel que deixa un gran espai de pas per a les persones que pugen i baixen a peu. A més, té un seient súper compacte: de només 280mm d'invasió.\nLes seves bateries seques de càrrega contínua, són sense risc de fugues i sense necessitat de manteniment.\nDisposa d'un exclusiu sistema de tracció integral per fricció mitjançant 4 corrons.\nCadira pujaescales instal·lada en tram corb a Llançà\nCadira pujaescales FIDUS instal·lada a Santa Cristina d'Aro, Girona


Los cuatro subdelegados y el secretario general de la Delegación se reúnen con las Unidades de Violencia sobre la Mujer en el marco de la Semana Lila 2.0\nInici > Delegacions > Delegacions del Govern > Delegació del Govern a la Comunitat Autònoma de Catalunya > Actualitat > Notes de premsa > Notes > 2021 > Marzo > Els quatre subdelegats i el secretari general de la Delegació es reuneixen amb les Unitats de Violència sobre la Dona en el marc de la Setmana Lila 2.0\nEls quatre subdelegats i el secretari general de la Delegació es reuneixen amb les Unitats de Violència sobre la Dona en el marc de la Setmana Lila 2.0\nEls subdelegats han remarcat que “la desigualtat entre dones i homes persisteix en tots els àmbits de la vida i la violència de gènere és la seva màxima expressió”.\nLes Unitats de Violència sobre la Dona tenen les funcions de coordinació, protecció i seguiment pel que fa a les víctimes de violència de gènere.\nBarcelona, 5 de març. Els quatre subdelegats del Govern i el secretari general de la Delegació del Govern s'han reunit @esta mañana per videoconferència amb la Coordinadora i les Unitats de violència sobre la Dona de la Delegació en el marc de la Setmana Lila 2.0.\nEl secretari general, Simón Pérez i els subdelegats del Govern a Barcelona, Carlos Prieto, a Tarragona, Joan Sabaté, a Girona, Albert *Bramon i a Lleida, José Crespín, acompanyats de la Coordinadora i de les seves respectives Unitats de violència sobre la Dona, han avaluat el treball que realitzen aquestes diàriament, al mateix temps que han fet una valoració de la situació actual i propostes de millora per donar visibilitat en la lluita contra aquesta xacra.\nLa Unitats han exposat també les necessitats que existeixen a cada província per al desenvolupament de les seves responsabilitats, ja que les realitats territorials són diferents a les diferents províncies. La seva labor es basa en la coordinació amb les Comunitats Autònomes en relació a la protecció integral de les víctimes, el seguiment dels casos i també a realitzar accions de visibilitat i conscienciació sobre la violència de gènere en totes les seves manifestacions.\nEls subdelegats han agraït a les Unitats la labor que realitzen diàriament per combatre contra aquesta xacra i han remarcat que “la desigualtat entre dones i homes persisteix en tots els àmbits de la vida i la violència de gènere és la seva màxima expressió”.


El Domund al descobert |\nL’exposició és ...\nUn espai obert als ciutadans perquè coneguin, valors i col·laborin amb els missioners i missioneres que, en els territoris de missió, estan lliurant la seva vida als més pobres i desfavorits i anunciant-los l’Evangeli.\nUna exposició per …\nInformar sobre l’activitat evangelitzadora i humanitària que realitzen els missioners i missioneres en els àmbits de la missió.\nDescriure gràficament -a través de la fotografia i de recursos informàtics- la vida dels missioners, i la història de les Obres Missionals Pontifícies.\nConèixer la vocació missionera dels que, cridats per Déu, es lliuren per a tota la vida als més pobres en els països menys desenvolupats.\nCompartir la entre els visitants i els missioners la vida i experiència missionera de l’Església.\nPreparar els visitants a viure la Jornada del DOMUND 2016, que se celebrarà el 23 d’octubre, amb el lema “Surt de la teva terra”.\nPresentar els diversos materials pastorals, elaborats per a aquesta Jornada per les Obres Missionals Pontifícies.\nPromoure una generosa col·laboració espiritual, personal i material amb l’activitat missionera de l’Església.\nITINERARI DE L’EXPOSICIÓ …\nEl DOMUND compleix 90 anys d’existència. Va ser en 1926 quan el Papa Pius XI va decidir que en l’Església universal es dediqués el penúltim diumenge d’octubre a recordar, pregar i ajudar els missioners.\nEl visitant inicia el recorregut de l’exposició descobrint la “prehistòria”, el naixement i vida d’aquest diumenge. Els gràfics, fotografies i textos serviran a uns de recordatori i a altres de novetat informativa. Han estat 90 anys de fecunda vida eclesial\nSón els missioners i missioneres que sentint el manament de Jesús – “Aneu per tot el món …” – han sortit de la seva terra per anunciar l’Evangeli de Jesús i fer realitat el seu exemple de vida atenent i cuidant als més pobres i abandonats.\nEl rostre entranyable dels missioners que la càmera fotogràfica ha immortalitzat revela la profunditat de felicitat i lliurament d’aquestes persones que ho han donat tot. Fotografies que donen peu a informar d’algunes dades i fets molt significatius d’aquestes persones que ho han donat tot pels altres i per l’Evangeli\nVan partir des de Catalunya?\nEntre els missioners que han estat enviats a la missió es necessari fer esment d’aquells que van partir de les diòcesis catalanes per anar pel món fent present l’amor de Déu en diverses cruïlles de la terra.\nEl claustre, on es venera la capella de Sant Pau apareix la relació d’aquests missioners dividits per la diòcesi d’origen. En l’actualitat són prop de 500 missioners catalans els que estan donant testimoni d’amor i de solidaritat en els cinc continents.\nEls cristians i altres persones de bona voluntat col·laboren eficaçment amb els missioners mitjançant. El quart ambient de l’exposició ofereix la resposta que el visitant pot fer-se, o més aviat li fa algun dels missioners la vida li ha interpel·lat. Com puc cooperar …\nCooperació espiritual. Els missioners estan necessitats de la nostra pregària, de l’ofrena de la nostra vida i del nostre treball, de la proximitat i sintonia amb ells …\nCooperació personal. Moltes persones col·laboren amb ells mitjançant accions concretes de servei. Són els milers de voluntaris que lliuren una mica del seu temps i de la seva vida a aquesta causa. En alguns casos lliuren tota la vida. Aquests són els missioners.\nCooperació econòmica. La Jornada Mundial de les Missions és una ocasió perquè moltes persones -adults, joves i nens- lliuren la seva ajuda econòmica perquè els missioners puguin realitzar la seva missió.\nPer què el lema “Surt de la teva terra”?\nEncara que tots, pel Baptisme, som missioners, alguns reben de Déu aquesta missió per anar, més enllà de la seva terra, als que no el coneixen per mostrar-li el amor de Déu, per anunciar-los que Déu és el seu Pare.\nEl missioner, com els apòstols, rep de Jesús l’encàrrec d’anar a un altre lloc per expandir la paraula de Déu. Per a això viuen l’experiència de sortir del seu entorn familiar i social, anar a la trobada d’altres persones normalment diferents de raça i de cultural, i romandre amb elles vivint la seva mateixa vida.\nEl recorregut per l’exposició pot concloure amb la contemplació del cartell del DOMUND 2016. Són les petjades d’unes petjades … que li assenyalen el camí cap a la capella on hi ha Jesús, el missioner per excel·lència.