Relat d'un viatge pel país dels maies, 2010 | Viatgeaddictes\nGuies i relats viatge > Amèrica del Nord, Central i Carib > Guatemala\nRelat d'un viatge pel país dels maies\nper Isa, Xavier, Daphne & Obi-Wan\nData viatge: 2010 | Publicat el 07/10/2010\n2.1 de 5 (200 vots)\n"Y de que vimos cosas tan admirables no sabíamos que decir, o si era verdad lo que por delante parecía, que por una parte en tierra había grandes ciudades, y en la laguna otras muchas, y veíamoslo todo lleno de canoas, y en la calzada muchos puentes de trecho a trecho, y por delante estaba la gran ciudad de México".\nBernal Díaz del Castillo, conqueridor i cronista (s. XVI).\nHem organitzat aquest viatge al voltant d'una d'aquestes grans civilitzacions que tant ens fascinen pel seu misteri: els maies, paraula que vol dir els homes que mengen "maíz", doncs aquest era el seu tret diferencial. Una cultura que ha deixat restes monumentals d'una bellesa extraordinària. En veure aquestes zones arqueològiques descobreixes una civilització amb uns coneixements i una tècnica envejables, però, en canvi, molt poc sabem de la seva vida quotidiana o del perquè de la seva decadència.\nEl centre del viatge ha estat dedicat al Yucatàn (Tulum, Chichén Itzà i Uxmal) i al Petén (Yaxhá i Tikal). Després hem visitat l'altiplà guatemalenc, on viuen els descendents d'aquells maies, i aprofitant els aeroports d'entrada i sortida des d'Europa, hem conegut també Mèxic DF i Antigua. Entremig, també hi hagut temps per a veure Teotihuacan, les platges del Carib o la ciutat colonial de Mérida.\nMèxic és un país ben adaptat al turisme, en concret els llocs on hem estat, amb bones infraestructures i on es pot viatjar amb comoditat, mentre que Guatemala és un d'aquest països oblidats on s'ha de tenir més paciència a canvi de conèixer un lloc més autèntic.\nDel 20 de Març al 4 d'Abril de 2010.\nDia 1: Barcelona - Madrid - Mèxic DF\nDia 2: Mèxic DF\nDia 3: Mèxic DF - Teotihuacan - Mèxic DF\nDia 4: Mèxic DF - Cancún - Tulum\nDia 5: Tulum - Chichén Itzá\nDia 6: Chichén Itzá - Mérida\nDia 7: Mérida - Uxmal - Playa del Carmen\nDia 8: Playa del Carmen - Tulum\nDia 9: Tulum - Cancún - Flores - El Remate\nDia 10: El Remate - Yaxhá - Tikal\nDia 11: Tikal - Flores - Guatemala C. - Quetzaltenango\nDia 12: Quetzaltenango - Chichicastenango\nDia 13: Chichicastenango - Llac Atitlan - Antigua\nDia 14: Antigua\nDia 15: Antigua - Guatemala C. - Panamà ...\nDia 16: ... Madrid - Barcelona\n+ 865 € (vol Barcelona - Mèxic / Guatemala - Barcelona)\n+ 420 € (Vols Mèxic- Cancún- Flores- Guatemala)\n+ 215 € (Lloguer cotxe i altres transports)\n+ 342,5 € (Hotels)\n+ 505,5 € (Altres)\n= 2.348 € (total per persona)\nPer anar d'Espanya a Llatinoamèrica, l'opció més barata és volar amb Iberia . L'atenció al client no és el fort de la companyia: el menjar va ser pèssim, la pantalla que ens corresponia no funcionava i la reclamació que vam efectuar no ha tingut resposta. Vam arribar a l'aeroport de Mèxic D.F. i vam tornar des de Ciutat de Guatemala. En aquest darrer aeroport, el vol d'Iberia és conegut com "el avión", doncs és l'únic vol entre Guatemala i Europa.\nDe Mèxic D.F. a Cancún vam volar amb Mexicana. Té vols quasi bé cada hora a preus competitius, sempre i quan indiquis el teu país d'origen al fer la compra (descomptes per a turistes). De Cancún a Flores i d'aquí a Guatemala, vam agafar l'avionet de TACA, l'única forma d'estalviar-se un llarg viatge per carretera.\nA Mèxic D.F. vam agafar el metro, 3 $ el trajecte, per anar a Xochimilco. Vam coincidir amb un partit a l'Estadi Azteca, els supporters de l'Amèrica, samarreta blava i bufanda al coll, ens digueren que el metro no era recomanable per als turistes, massa perillós van puntualitzar.\nA Cancún, vam llogar un cotxe amb Avis, doncs només ells tenen assegurança a tot risc. Ho vam fer per internet i cal llegir molt bé la lletra petita, doncs el preu final no va tenir res a veure amb el de la reserva. Les carreteres, això sí, del Yucatàn mexicà són bones i es pot anar força ràpid a excepció dels topes per minorar la velocitat que et trobes en travessar una població i els controls, freqüents, de la policia o l'exèrcit que alenteixen el viatge. A Guatemala, els trasllats van ser en cotxe amb xofer proporcionat pels hotels o per l'agència que ens va organitzar l'itinerari per l'altiplà, bona opció tenint en compte el mal estat de les rutes i la pobra indicació que tenen.\nMèxic DF: Hotel Hampton Inn & Suites. 92 € la suite per 4 amb esmorzar, situat en un edifici art nouveau a dues quadres del Zócalo. Molt recomanable.\nTulum: Posada Margheritta. Cabanes al costat de la sorra i d'altres cabanes. 141 €, una per 4 amb esmorzar. Està bé, però és molt millor el següent.\nTulum: Diamante K. 1500 Pesos una cabana a primera línia de mar amb esmorzar, en efectiu i regatejant. El lloc és magnífic. És la platja del Carib que tots imaginem.\nChichén Itzá: Villas Arqueológicas. Bon hotel, bona decoració i situació, però car. 105 USD la doble sense esmorzar.\nMérida: Hotel Mediomundo. Un altre lloc molt recomanable. Acollidor i agradable a ple centre de la ciutat. 110 USD la quàdruple amb esmorzar.\nPlaya del Carmen: Blue Parrot. Si us agrada Lloret o Platja d'Aro, aquest és el vostre lloc. A nosaltres no ens va agradar. Quàdruple amb esmorzar per 92 €.\nEl Remate: La Casa de Don David. Correcte, però auster. 66 € una quàdruple amb esmorzar. Al restaurant vam trobar convidats no desitjats, escarabats, a la taula.\nTikal: Jaguar Inn. El millor, la situació. Despertar-se amb el soroll dels animals de la selva és la millor manera de començar a conèixer Tikal. El pitjor, el servei: l'amabilitat no entra en el seu vocabulari. 83 € el bungalow per a 4 amb esmorzar.\nQuetzaltenango: Hotel Modelo. Hotel amb un segle d'història. Regentat per Doña Eugenia, néta d'aragonesos, és un hotel acollidor i amb caràcter, encara que sense luxes. 50 USD la doble amb esmorzar.\nChichicastenango: Hotel Santo Tomás. Un clàssic de l'altiplà. Decoració amb antiguitats religioses i servei amb vestimenta típica. Recorda un parador nacional espanyol dels anys 60. Costa 100 USD la doble.\nAntigua: Posada Landívar. Bona situació. Justet i car. En Setmana Santa 70 USD la doble.\nTambé: hostals i albergs a Mèxic / hostals i albergs a Guatemala.\nPrimerament, dir que nosaltres no som gaire amants de la cuina mexicana, per tant, aquest no va ser un viatge de grans plaers gastronòmics. Vam menjar en més d'una ocasió al mateix hotel on ens allotjàvem i cap d'ells va destacar per aquest motiu. De totes formes, hi han tres restaurants on vam menjar molt a gust:\nTulum: Restaurant Gigi (just a la cruïlla de l'autovia de Cancún amb la carretera de Valladolid i la de Boca Paila). Cuina italiana i mexicana. Peix i marisc excel·lent. Servei amable. Preu: 10-15 € a la carta.\nAntigua: La Fonda de la calle Real (5a. Av Nord, molt a prop del Parc Central). Cuina guatemalenca. Carns a la brasa immillorables. Servei molt atent. Plats principals, de 5 a 10 €. I també Posada Asjemenou (5a. Av. Nord, prop de l'arc de Sta. Catalina). Cuina italiana: pizzes, carpaccio... Plats principals de 5 a 7 €.\nCapítol a part per dos productes d'origen americà: cafè i xocolata. N'hi han d'esplèndids i per fer un bon berenar o un esmorzar amb aquests productes. Destaquem dos llocs:\nMèxic DF: La Casa de los Azulejos (al carrer Madero, entre Zócalo i Alameda). Edifici del segle XVII amb ceràmica de Puebla. L'establiment pertany a la cadena Sanborn's.\nAntigua: El Cafè de la Condesa (al Parc Central), en una casa del segle XVI que mereix la visita per si mateixa.\nPer la latitud on estan situats aquests dos països, hem de dir que tenen una època seca, aproximadament de novembre a abril, i un altre de pluges entre maig i octubre. Un bon lloc per a consultar el temps de la zona és Weatheronline.\nNosaltres hem estat en temporada seca i segons la gent del país val la pena aprofitar-la doncs quan arriben les pluges alguns llocs es fan intransitables, sobretot en les selves del Petén on estan Tikal i Yaxha.\nNo hem tingut cap problema durant el viatge a excepció del robatori d'una cartera, sostreta de la butxaca aprofitant l'aglomeració de gent, durant les processons de Divendres Sant a Antigua, fet segons sembla molt habitual. La policia turística recuperà la cartera i una targeta de crèdit, no els diners, i quan la vam anar a recollir ens mostraren tota una col·lecció de documents i targetes de turistes. De totes formes, als dos països ens han parlat molt malament d'aquest tema.\nA Mèxic, els guies ens han parlat malament de la policia i la seva pràctica de la mordida, extorsió encoberta en forma de multes o taxes inexistents. Vianants amb qui hem conversat, al metro o al carrer, ens han aconsellat moure'ns amb guia per a evitar problemes. A Guatemala, un guia ens comentà que ell no anava mai a Guatemala City per por, segons ell tirotejos entre bandes o altres delictes podien posar en perill fins i tot la teva vida. També la xòfer que ens portà a l'altiplà ens parlà d'assalts amb armes a automòbils amb turistes, segons sembla després de la guerra nombroses armes estan en mans incontrolades. Finalment, la mateixa web de Turisme del Govern de Guatemala, recomana no cedir a les pressions de policies o altres autoritats, és a dir la mordida.\nEn fi, preneu les precaucions que us dicti el vostre seny.\nA les 10 del matí surt el nostre avió de l'aeroport del Prat amb destinació a Madrid, des d'on a les 12:40 s'enlaira l'avió fins a Mèxic DF. Què dir d'un dia de viatge? Pesat, tot i que miris d'aprofitar el temps per fer les darreres planificacions, buscar les ultimes informacions, etc. Són moltes hores tancat dins un avió, que en aquest cas ens ha donat un servei pèssim en quant a menjar i entreteniments. Després d'aquesta experiència no recomanem sota cap concepte viatjar amb Iberia.\nA les 7 de la tarda arribem a l'aeroport Benito Juárez de Mèxic DF. Per a dirigir-nos a l'hotel que ja tenim reservat, agafem un taxi. Hi ha uns taulells, just a la sortida, amb les diferents companyies autoritzades i que funcionen amb un preu fix. 240 $ per un vehicle gran per a quatre i equipatge. Conductor i camàlic demanen propina. Això és Mèxic!.\nLa primera visió de la ciutat és depriment: Av. Insurgentes amb prostitució, carrers bruts i el xofer que ens diu que no obrim finestres per seguretat.\nArribats a l'hotel, ens posem a dormir, són prop de les 8 a Mèxic, a Catalunya son les 3 de la matinada i com és normal, tenim son.\nComencem aviat, el nostre rellotge biològic ens desperta a les 5 de la matinada.\nEsmorzem i ens dirigim a peu fins al Zócalo. És diumenge al matí i la plaça es va omplint de tot un univers de persones. Hi ha paradetes on es venen tota mena de coses. Menjars, joguines, petits regals, però el que més crida l'atenció són dos coses: els bruixots o suposats xamans adornats amb plomes com els antics indis que et poden fer qualsevol ritual per millorar el teu estat, i els professionals que anuncien els seus serveis al costat de la reixa de la Catedral: lampistes que es defineixen com a cirurgians de canonades, paletes, pintors etc.\nAl Zócalo, els punts d'interès cultural són la Catedral, la més gran d'Amèrica, d'estil espanyol. Just al costat el Temple Major asteca (entrada 51 $, com la majoria de llocs arqueològics). Hem de pensar que els conqueridors van voler tapar amb la catedral, un lloc de ritual cristià, l'antic lloc de ritual pagà. I, finalment, el Palau Nacional amb els murals de Diego Ribera que, a nosaltres, és el que ens ha agradat més.\nPer la tarda anem a Xochimilco. Agafem el metro (3 $), el viatge és una mica llarg, però distret ja que coincidim amb un partit de futbol a l'estadi Azteca. Els seguidors de l'Amèrica omplen els vagons i xerrem de la rivalitat que tenen amb el Chivas de Guadalajara que ells comparen amb un Barça-Madrid.\nXochimilco és un espectacle que no s'ha de perdre qui viatja a Mèxic DF. Les coloristes trajineras van amunt i avall dels canals, entre barques de mariachis o d'altres que serveixen antojitos. Tot una metàfora de la vida. El preu no el sabem, vam pagar 50 € per una passejada de 2 hores, però creiem que el preu real és inferior, val la pena regatejar i comparar entre més d'un embarcador.\nContinuem llevant-nos aviat. A la recepció de l'hotel contractem els serveis d'un guia federal, ens ensenya les credencials, que ens farà la ruta del nord de Ciutat de Mèxic amb el seu cotxe. Preu: 1.500 $, entrades no incloses.\nComencem per la Plaça de les 3 Cultures. És un espai molt gran d'aspecte buit on conviuen restes d'un mercat asteca, una església colonial i un barri, Tlatelolco, que el govern mexicà dels 60 va qualificar de model pel futur del país. El guia no ho explica però la plaça és tristament famosa per la matança d'estudiants de l'any 68.\nPiràmide de la Lluna (Teotihuacán)\nD'allà, seguim cap a Teotihuacán, el plat fort del dia (entrada 51 $). Visita imprescindible de les ruïnes d'una ciutat anterior a maies i asteques, una civilització de la que ben poca cosa es sap i, que com passa en aquests cassos, dóna peu a innombrables hipòtesi sobre el seu nivell i sobre la seva misteriosa desaparició. Pugem a les dues piràmides: la Lluna i el Sol. Per els amants o tafaners de ciències esotèriques, comentar que d'aquesta ultima es diu que és una mena d'enorme pila on s'emmagatzema energia, fet investigat per l'Alemanya nazi i per altres estudiosos d'aquests temes.\nDe tornada a la ciutat, parem al Santuari de Nuestra Señora de Guadalupe. Una cara més de la identitat mexicana. Quan sentim la història de com la Verge va aparèixer a l'indi Juan Diego i analitzem els diferents símbols que envolten la imatge santa, ens adonem de com els conqueridors van voler fusionar les creences cristianes amb les indígenes per tal de dominar aquells nous territoris. De fet, els governants actuals encara segueixen aquesta línia quan defineixen el Mèxic actual com la síntesi de les cultures indígenes i espanyola.\nA punt d'acomiadar-nos, la policia pretén multar-nos per tenir el cotxe mal aparcat, ¿mordida?, i el guia es defensa al·legant la mala imatge que donen del país. Resultat: els policies marxen remugant.\nÉs ultima hora de la tarda i passegem per l'Alameda, on entre paradetes de menjar ens topem amb la Policía Turística, dalt d'un cavall i amb barret charro, que no saps si està allà per defensar l'ordre o per ser fotografiada. Esperem que les dues coses.\nDia de trasllat. Des de l'hotel ens criden un taxi fins a l'aeroport (180 $), més econòmic que en l'altre sentit. A les 10, agafem l'avió cap a Cancún i, un cop arribats allí, recollim el cotxe de lloguer que ens permetrà moure'ns pel Yucatán.\nDe Cancún a Tulum, seguim l'autovia de la costa, 130 quilometres on s'alternen els grans ressorts amb les atraccions turístiques i algun parc temàtic.\nArribem a Tulum, on tenim l'hotel reservat, a l'hora de dinar. Comprem quatre coses en un supermercat i fem tarda de platja. Sorra blanca, palmeres i un sol de justícia per la nostra pell blanca de final d'hivern. A les 6 de la tarda, i per la latitud on estem, el sol cau molt ràpidament i de sobte és negre nit. Temps de donar un volt pel poble, sopar i dormir.\nCom que ens continuem llevant aviat, avantatges del jet lag, anem a la platja a veure sortir el sol.\nA les 8 estem a les ruïnes de Tulum (ntrada 51 $). Val la pena anar-hi ben aviat, o ben tard, doncs no són massa grans i s'omplen dels turistes provinents dels ressorts propers. Les ruïnes en sí no són res de l'altre món, i més quan les compares amb els altres grans centres maies que veurem els propers dies. El més bonic és l'entorn, just al costat d'un mar intensament blau i amb dues petites platges de sorra blanca, en una d'elles et pots banyar si vas preparat. Quan acabem la visita, el lloc està ja molt ple.\nDesprés d'això, anem a un cenote. A l'hotel ens recomanen el de cenote de Kape-Ha. Es troba a la carretera de Tulum a Boca Paila, un petit cartell a la dreta quan arribes als darrers hotels de Tulum. Ens cobren 100 $ pels quatre, sense tiquet. El cenote és una mena de piscina natural d'aigua dolça formada per l'erosió del terra calcari. Aquest de Kape-Ha no és massa gran i només té una precària escala de fusta i una corda per ajudar-se a entrar i sortir. N'hi ha d'altres molt més ben condicionats. La gràcia és que estem sols veient els petits peixos, la vegetació i les curioses formes del fons.\nImprovisem un picnic amb quatre coses i per la tarda ens dirigim a Chichén Itzá, on arribarem a temps de veure l'espectacle de so i llum (entrada 116 $, inclou l'espectacle de so i llum i la visita de l'endemà). Hem vist espectacles d'aquests millors, ara bé, veure la gran piràmide il·luminada mentre una veu en off t'explica el mite de la creació segons els maies és força recomanable.\nPassem la nit a l'hotel Villas Arqueológicas, a la mateixa entrada del parc. Val la pena dormir a l'entorn per poder fer la visita a primera hora del matí.\nComencem la visita de Chichén Itzá a primera hora. Val la pena per dues raons: aprofitar la fresca del matí, tot esquivant la forta calor del migdia, i per veure tranquil·lament bona part del recinte abans que arribin els autocars amb els turistes dels ressorts, els quals acostumen a fer-ho a partir de les 10, quan nosaltres ja fa un parell d'hores que hi som.\nRelleus al «Convento» (Chichén Itzá)\nChichén Itzá està molt restaurat. El seu pol principal d'atracció és la piràmide anomenada El Castillo. Al seu voltant una enorme explanada i més enllà d'aquesta tot un grapat d'edificis, alguns millor i altres pitjor conservats o restaurats.\nEls més destacats: l'edifici de les mil columnes, el gran Joc de Pilota, el Caracol i, per nosaltres el millor, el Convento, amb els seus treballadíssims relleus.\nA mesura que passa l'estona, el recinte de les ruïnes es va omplint de visitants i de venedors ambulants. Veient aquests darrers, descendents dels maies, hom no pot evitar reflexionar sobre l'evolució que tenen les societats a través dels temps.\nAl migdia, el termòmetre s'enfila fins els 40 graus, temps de piscina a l'hotel.\nPer la tarda anem fins a Mérida, on tenim el proper hotel. Al vespre passegem pel centre de la ciutat: Catedral, Districte Colonial i Palau del Governador. Potser és que estem cansats, però la visita ens resulta decebedora.\nDes de Mérida anem fins a Uxmal, a on arribem a les 8 del matí. Entrada: 116 $. Aquest conjunt està també molt ben conservat i és molt més tranquil que els altres que hem visitat.\nS'entra per una llarga escalinata, al final de la qual es veu la gran piràmide del Adivino. Igual que a Chichén Itzá, no està permesa la pujada per a evitar accidents. La decoració dels edificis, entre els que destaquen el Palau del Governador, i el Quadrangle de les Monges, és molt elaborada, és el que es qualifica d'estil Pu-uc. Aquest és el tret distintiu de Uxmal. Aquest i les nombroses iguanes que prenen el sol mandrosament entre les pedres.\nA la tarda tornem a creuar la península del Yucatan fins a Playa del Carmen. És una bona estona de carretera, amenitzada, això sí, pels cartells amb recomanacions per als viatgers: "Si toma, no maneje", "Cuide su vida, no se distraiga", "No deje piedras en la calzada", "Esta vía no es de alta velocidad", "Conceda cambio de luces", "Maneje con cuidado, su familia lo espera"... En fi, missatges i més missatges que et fan reflexionar, un quilòmetre darrera l'altre, sobre el sentit profund de la vida.\nI al final del dia, Playa del Carmen. Carrers plens de guiris, alcohol barat i música a tot volum. És Mèxic com podria ser Platja d'Aro o Benidorm. En fi, només vam passar una nit i perquè ja era tard i teníem l'hotel reservat.\nEsmorzem ràpid per marxar abans. És el nostre darrer dia a Mèxic i volem aprofitar-lo. Autovia cap al sud i tornem a Tulum que tan bon record ens va deixar a l'anada.\nFem un parell de volts fins trobar un hotel, el Diamante K, amb cabanes a primera línia de mar. Prenem el sol i ens banyem fins al migdia, gaudint del dolce far niente.\nPer després de dinar quedem per fer una sortida de snorkeling. S'ha d'aprofitar que ben propera a la costa hi ha la segona barrera de corall més gran del món (la primera és l'australiana). Al llarg de la platja trobes diversos llocs on organitzen sortides, nosaltres ho fem amb un noi que ens han recomanat a l'hotel. La passejada dura un parell d'hores i els cost serà de 50 USD els quatre, material i begudes incloses. Veiem un munt de pescados com els anomena el guia i fins i tot ens topem amb una tortuga. És una experiència que recomanem.\nDia de trasllats. Volem de Cancún a Flores amb TACA. És un petit avió d'hèlice al qual accedim després de donar-nos la mà amb el pilot a peu d'escaleta. En el moment de facturar ens cobren 20 USD per persona com a taxa d'aeroport, tot i que al comprar el nostre bitllet per internet posava que totes les taxes estaven incloses.\nL'avió sobrevola la costa mexicana fins a la frontera amb Belize. A partir d'allà, marxa cap a l'interior sobrevolant la selva fins al perdut aeroport de Flores. Només baixem 7 passatgers de l'avió. A la pista, tres avionetes i un helicòpter, cap avió comercial a part del nostre, no hi ha autobusos per arribar a la terminal, ni tampoc cintes per les maletes, només una gran sala on un policia mandrós ens estampa el visat d'entrada a Guatemala al passaport.\nUn cop al carrer ens recull la furgoneta que ens ha contractat l'hotel per 25 USD per portar-nos fins a El Remate, un petit poble al costat del llac de Petén on tenim l'hotel.\nFa molta calor i passem la tarda al llac, on et pots banyar i prendre el sol en alguna de les plataformes que s'endinsen a l'aigua. L'aigua és transparent, talment una illa paradisíaca, però el terra és de llot i en trepitjar-lo s'enterboleix. Algú ens diu que hi ha cocodrils, suposem que fent broma doncs la gent del país també es banya.\nEl poble té molt poca cosa, només quatre botigues de records i un parell d'hotels.\nAl matí, visitem Yaxhá. Tenim prop de una hora de camí, molts cops de terra, des d'El Remate fins a les ruïnes de Yaxhá. Ens porta la mateixa furgoneta del dia abans. Aquest cop, a més del xofer portem també un guia, contractat a traves de l'hotel. El paquet ens costa 244 USD pels quatre i inclou l'anada i tornada a Yaxhá, el trajecte per la tarda fins a Tikal, els serveis del guia, les entrades i un dinar de picnic.\nNomés baixar del vehicle comencem a sentir els xiscles dels monos aulladors. És la música de fons que tots associem a unes ruïnes perdudes enmig de la selva perquè això són. No són espectaculars, però l'entorn en quant a flora i fauna i la llunyania les revesteix d'un gran atractiu.\nEl guia ens parla d'altres encara més remotes, entre elles El Mirador, on s'hi arriba després de caminar una setmana per la selva en un viatge que es podria qualificar quasi bé d'iniciàtic, però nosaltres no disposem de tant temps i ens conformem amb les pedres, els ocells, els arbres i tantes altres coses que hem descobert avui.\nDesprés de dinar, desfem el camí i anem cap a Tikal. El trajecte a través de la Biosfera Maia deixa entreveure la degradació que està patint aquest ecosistema pressionat per camperols i ramaders que cada cop fan més petita la jungla.\nI al final, Tikal, la ciutat perduda, engolida pels arbres i tot just redescoberta una petita part. Deixem la visita més a fons per l'endemà, però aquesta tarda fem una primera passejada fins a la Gran Plaça, on estarem fins que es faci fosc. Allà ens concentrem els pocs turistes que hi som en aquesta darrera hora i un petit grup que fa una cerimònia en un altar maia. És un d'aquells moments irrepetibles, plens de màgia, i que valen per tot un viatge.\nA les 5 del matí, els crits dels animals de la jungla fan de despertador. És un dels avantatges de dormir en un dels tres hotels que hi ha al mateix Tikal, l'altre és que pots començar la visita ben aviat.\nEl preu de l'entrada a Tikal és de 150 Q (quetzals guatemalencs) i s'ha de pagar en moneda del país. Nosaltres l'hem comprat la tarda abans i en aquest cas te la segellen amb data de l'endemà i és vàlida per als dos dies.\nAl restaurant ens espera el guia. Es diu Israel Segura i podem assegurar que és un magnífic cicerone (se'l pot contactar per e-mail o al telèfon 5734-1968). Els seus serveis costen 60 USD per tot el matí, unes cinc hores.\nVista del Temple V (Tikal)\nCaminarem prop de 10 quilòmetres per visitar els principals punts del recinte després de saludar la Paola, el cocodril de l'entrada (i no és broma). És una passejada entre frondosos arbres: ceibes, copals, arbre de don Ramon, acompanyats de monos aranya, monos aulladors, pisones, oropèndules, tucans etc. No sempre se'ls veu, però se'ls sent.\nPugem al Temple V, no apte per qui pateix de vertigen, restaurat recentment per una missió arqueològica espanyola. D'aquí cap a la Plaça dels 7 Temples i la del Món Perdut. Entre unes i altres trobes petites elevacions del terreny que fan suposar l'existència de més edificis encara enterrats. També val la pena pujar al Temple IV, més alt i també més ben preparat. I per descomptat la Gran Plaça, amb els temples I i II i les acròpolis nord i central a cada costat.\nHan estat unes hores intenses, atapeïdes, de les que es recorden durant molt de temps.\nA les 15:00 tornem a estar a Flores per agafar l'avió de TACA cap a Ciutat de Guatemala, on ens esperen amb un cotxe per dur-nos fins a Quetzaltenango on tenim pensat dormir. És una tarda cansada entre el trajecte amb avió al qual has d'afegir les quasi 4 hores per carreteres de pèssima qualitat fins a la nostra destinació.\nQuan arribem a Quetzaltenango, no tenim ja esma per veure alguna de les processons de Setmana Santa que recorren la ciutat.\nSeran dos dies els que dediquem a veure l'altiplà guatemalenc. Hem contractat el transport i els hotels a traves de l'agència Adrenalina Tours que ens ha funcionat raonablement bé.\nPer al primer matí ens han preparat una ruta pels voltants de Quetzaltenango, o Xela com l'anomenen els seus habitants. Hem començat per anar a les Fuentes Georginas (entrada 50 Q), petites piscines d'aigües termals on la majoria del públic és local.\nD'allà, hem seguit cap a Castel Zunil, un poble força típic amb una gran església blanca de l'època colonial i a on la guia ens portarà a veure un San Simón o Maximón, mena d'esperit en forma d'estàtua de fusta a qui se li demanen favors o protecció a canvi d'ofrenes normalment de tabac, alcohol o diners, més endavant i en diferents llocs de l'altiplà en veurem més.\nEl recorregut acaba al poble d'Almolonga i els seus camps d'hortalisses. És un recorregut que ens ha deixat força indiferents.\nDesprés de dinar, marxem cap a Chichicastenango, també anomenat Chichi. És dimecres sant i el mercat que habitualment es celebra els dijous s'ha passat al dia d'avui. Arribem quan el mercat ja va de baixa. Tot i així és un espectacle força curiós, amb molta gent vestida de forma tradicional i comprant i venent tota mena de mercaderies. A diferència d'altres setmanes, el dimecres sant és tradició que hi vagin venedors de mel per l'esmorzar de dijous; portant la mel en qualsevol recipient de vidre, plàstic o llauna i les abelles brunzeixen omplint el carrer.\nA primera hora acabem de conèixer Chichi. Aquest matí tot està molt més tranquil i passegem pels carrers, tot entrant en algunes de les nombroses botigues d'artesania. Així mateix, visitem l'església de Santo Tomás, on trobem també una d'aquests nombrosos San Simón palplantat a la seva escalinata.\nD'aquí, marxem cap al llac d'Atitlan. A la població de Panajachel ens espera el guia, en Juan Diego, un noi jove a qui recomanem a tot aquell que vulgui visitar la zona. En vaixell fem un recorregut que ens porta a Santiago Atitlan, el poble més conegut del llac, i a San Marcos de la Laguna, un recó ple de hippies i rodamóns occidentals.\nNo podem admirar massa el paisatge que composen els tres volcans que envolten el llac, doncs és molt habitual que estiguin tapats pels núvols a excepció de primera hora i aquest no és el cas.\nA Santiago passem pel mercat i l'església i coneixem la senyora que es fa el tocat tradicional amb 20 metres de cinta al voltant del cap i ens topem amb un nou Sant Simón. A l'església ens corprèn la placa que recorda la guerra civil que va viure Guatemala i honora el capellà de Santiago, d'origen nord-americà, que va ser assassinat per forces militars degut a la seva defensa dels indígenes.\nA San Marcos ens trobem amb una comunitat internacional on s'han desenvolupat diferents centres alternatius: teràpies naturals, ioga, bioenergia etc.\nI d'aquí cap a Antigua, final del nostre viatge.\nProcessó de Divendres Sant (Antigua)\nDivendres Sant a Antigua, la vella capital de Guatemala. Processons multitudinàries, natzarens, catifes de flors als carrers, devots, turistes i... carteristes. Si l'altiplà ens va deixar una certa sensació decebedora, Antigua ens refà.\nAntigua és una ciutat molt coqueta amb els seus vells edificis colonials, les seves esglésies i en un dia con Divendres Sant el seu atractiu es multiplica.\nEls carrers estan plens a vessar de turistes, però sobretot de gent vinguda de tot Guatemala, doncs la fama de les processons de l'Antigua Ciudad de Santiago de los Caballeros del Reyno de Guatemala, nom oficial que li atorgà el rei Felip II, ha traspassat fronteres.\nÉs un dia en que no fem res concret. Ens deixem portar per la gent i pel nostre instint. Anem d'un costat a l'altre descobrint una vella església, un discret palau, un pati amagat, una finestra enreixada, un venedor ambulant...\nPoc a poc els diferents monuments de la ciutat van passant davant els nostres ulls: l'església de la Mercè, l'Arc de Santa Caterina, la Catedral, l'Ajuntament, la Universitat de Sant Carles, ...\nAnem a dormir tard, doncs les processons acaben ja de matinada amb els sons de les marxes fúnebres esquinçant la foscor.\nDissabte de Glòria. La ciutat es lleva amb una forta ressaca. Els forasters marxen i els antigüencs dormen. És una ciutat buida on només alguns viatgers, com nosaltres, surten buscant l'última imatge abans de tornar cap a casa.\nTornem a passar pels llocs del dia abans, la ciutat no és massa gran. Ens arribem també a Sant Francesc i a Santa Clara i trobem també la plaça amb els antics safarejos. Avui trobem la ciutat dolça, un xic nostàlgica, potser perquè a nosaltres també ens envaeix aquest sentiment en saber que el viatge arriba al seu final.\nAl migdia fem el nostre darrer àpat a la Fonda de la Calle Real. No hi ha temps per a més.\nDesprés de dinar ens recullen per anar a l'aeroport de Ciutat de Guatemala i començar el llarg viatge de retorn. L'avió d'Iberia arriba puntual. Com ja hem dit abans és l'únic vol amb Europa. Només uns pocs vols connecten Guatemala amb les altres capitals centreamericanes, Mèxic o Estats Units. L'avió fa una escala tècnica a Panamà abans d'endinsar-se en l'oceà i en la nit.\nJa a l'endemà arribem a casa, cansats però contents i començant a fer plans per a un proper viatge.\n• Relat d'un viatge a Mèxic: l'altiplà central i la península del Yucatán - Manel Cristóbal \n• Guia i relat de viatge a l'estat de Guanajuato - Sònia Graupera \n• Diari d'un viatge a Guatemala, el país dels colors - Txomin Ruiz \n• Guia i relat d'un viatge a Monterrey i voltants - Sònia Graupera \n• Relat d'un viatge a Mèxic, Guatemala i Belize - Jordi i Helena \n• Diari de viatge a Mèxic - Maite Anton & Cristina Esclapez \n• Ruta pel Yucatan mexicà - Sònia Graupera \n• MÈXIC - Guia i relat d'un viatge per la zona central de Mèxic - Yolanda & Toni (Viatgeaddictes) [2001/02]\n• Ruta Maia per Mèxic i Guatemala - Asun Sunyol & Àngel Armengol \n• Viatge a Yucatan i Chiapas - Jaume Rovira Colomer & Araceli Soler Vendrell


Kenia – RESERVADA | Associació Protectora d'Animals de Granollers\nKenia – RESERVADA\nPosted on 29 novembre, 2012 8 desembre, 2014 by APAG\nFitxa de Kenia\nRaça: american stanfforshire\nLa Kenia arriba a la protectora en mans de la seva antiga propietària perquè no podia atendre-la correctament ni mantenir-la. Va arribar amb un mica de por, però després dels primeres dies amb nosaltres, ha perdut la por i ara juga i es relaciona amb els seus companys de pati.\nÉs una gossa magnifica, amb un caràcter molt equilibrat. Amb els altres gossos no té cap mena de problema de convivència i relació amb ells, tant mascles com femelles. És molt juganera i gaudeix dels jocs amb els seus companys i amics del pati.\nAmb les persones és molt sociable i afectuosa. Gaudeix de les carícies i de les estones de joc. Es ideal per una família que l’estimi moltíssim ja que en el passat no ho a tingut fàcil… i la cuidi per sempre…\nVine al centre i t’enamorarà..\n[vimeo 54841558] [vimeo 54841559]\n← GOLFO – ADOPTAT ALEMANYA


Jordi Romeu: La gran Festa Major dels Gegants | Viu Molins de Rei\nRegidor d'Esquerres per Molins de Rei i exregidor de Cultura\nLa celebració del Centenari dels Gegants Vells de Molins de Rei, el Miquel i la Montserrat i del 25é aniversari dels Gegants Nous, el Bernat i la Candelera ha estat l’eix central sobre el que s’ha desenvolupat la nostra Festa Major. Ha estat una Festa Major excepcional amb una celebració extraordinària. Els Gegants, com mai, han estat els principals protagonistes, li han donat un nivell altíssim i han recuperat, en la seva màxima expressió, el sentit lúdic i festiu de la cultura popular i tradicional. La seva Festa ha estat completa amb llibre, exposició, pregó i trobades i cercaviles. En recordo d’altres amb aquesta bateria d’actes, com l’espectacular del 25é aniversari del Camell, però, certament, 100 anys són 100 anys i el conjunt d’esdeveniments protagonitzats per la Colla Gegantera i les tres trobades de gegants (d’arreu de l’estat, la trobada tradicional i la de gegants emblemàtics) han estat fantàstics. Ara penso que val la pena, també, revisar la Festa Major en global, perquè hi ha hagut més coses que la gran festa dels Gegants de Molins de Rei.\nEl Centenari dels Gegants\nAquesta celebració m’acaba els qualificatius i sempre seran positius. Impecable la feina de la Colla Gegantera en el conjunt d’actes del Centenari i en tot el que això representa: Més de 60 colles i 150 gegants, més de 2.000 geganters en un esmorzar multitudinari i 600 geganters en el dinar de diumenge, són xifres que impressionen i que complementen una exposició fantàstica, un pregó emotiu i de realització perfecte (en un espai que no és el més adequat per obert i sorollós) i unes trobades amb gegants extraordinaris i dificilíssims de veure lluny dels seus municipis (amb una publicació específica que cal tenir). Ha estat una celebració rodona i inoblidable. El reconeixement a la colla gegantera és obligat i merescut. El que ens han donat no té preu. Només ens queda l’agraïment i, a partir d’ara, la memòria i el compromís de tota una vila per donar continuïtat al que han representat aquests 100 anys d’història i a tota la gent que els ha fet possible.\nEl Calendari de la Festa Major\nDistribuir la Festa Major en 10 dies és un model encertat, que he defensat i que comparteixo. Passa el mateix amb la Fira de la Candelera. La pluralitat i la diversitat d’actes disposen de millor encaix, i alguns brillen especialment, com el teatre de Filagarsa, el correfoc infantil i especialment la Cursa, ubicada el diumenge anterior. La Cursa guanya caràcter i dimensió, pot créixer i, el que per mi és molt important, li treu pressió al segon cap de setmana. La decisió de fer el dissabte dia festiu, a banda del malestar creat en el sector del comerç per la mala comunicació que n’ha fet el govern municipal i l’aire d’improvisació i desconcert que s’ha generat, ha obligat, també, a la concentració d’activitats en mig divendres i el cap de setmana. Una decisió discutible perquè l’atapeïment ha estat absolut, sobretot diumenge, en el que moltes activitats es cavalcaven i això comporta dificultats afegides pels promotors dels actes i el públic en general. Però la massiva participació de la gent en tots els actes ha minimitzat aquest fet. L’any vinent, amb Sant Miquel el dilluns, el calendari ajudarà i es podran corregir molts dels desajustaments d’aquesta edició.\nLa Festa Major popular i al carrer\nEl conjunt de la nostra Festa Major és de clara vocació popular i es viu, majoritàriament al carrer. Pocs actes, però brillants, es fan en espais tancats, principalment al Foment que ha acollit la novetat de recuperar una representació d’òpera i el concert de Marina Rossell amb Quòdlibet Grup Coral. Dos espectacles potents, de qualitat i amb molt bona resposta de públic. Sense La Gòtica disponible el cap de setmana de Sant Miquel pel fet d’acollir gegants (i novament un àpat, amb els riscos que això comporta pel monument) i un parell de concerts a La Peni, tota la resta ha estat activitat de carrer. Des de les puntaires, al cercavila amb el jazz de Nova Orleans de la Jumbo Jass Band, des de les havaneres a l’estirada de corda passant pel correcuita i les matines del Camell, el Correfoc de Diables i Bèsties i la Festa dels Miquels la festa és al carrer i, molt especialment, en dos espais centrals: la plaça de la Llibertat i la plaça de l’Església, amb l’excepció del ball recuperat a la pista de la Federació Obrera, un èxit ple de nostàlgia i de retrobament amb un espai que molts molinencs encara recordem com a pista de ball i que veurem com acabem recuperant.\nEls espais centrals de la Festa Major\nLa plaça de la Llibertat acull l’escenari principal (Ball, Empalma’t, Concerts i Havaneres), les “barraques” i la zona del Molí, de difícil qualificació i especial i creixent problemàtica de “botellón”. Fa pocs anys des de sectors conservadors es qüestionava la celebració de les nits d’empalmada i el seu lligam posterior a festes tipus “rave”. Ara tot passa al mateix espai i ha estat evident el difícil encaix de molta gent, especialment jove, en les primeres activitats del matí de diumenge.\nLa plaça de l’Església acull la jornada castellera, els espectacles més de cultura popular, concerts i diferents àpats, en una programació, que apareix compacta i sota la definició de “Festa Major Popular”. Aquest nom ha generat una mica de polèmica, pel seu caràcter involuntàriament excloent (això és així, quan algú s’autodefineix com a “popular” pot donar a entendre que la resta no ho és). Però el bloc de la festa el trobo encertat, amb espai i continguts propis, recuperant jocs tradicionals, amb un èxit de públic espectacular. Destacar, però, que dins l’organització hi participen formacions polítiques al costat d’altres entitats i això sí que és un element diferencial i a tenir en compte.\nL’actual regidor de Cultura i Alcalde, Joan Ramon Casals (CiU), parla sovint de la força de la gent i de les entitats i el seu paper clau en la Festa Major i del suport que l’Ajuntament els dóna. I tot això és així i està molt bé. Sempre ho ha estat. Però trobo a faltar el sentit de tot plegat dins d’una determinada manera d’entendre la política cultural. He dit repetides vegades que la política cultural ha desaparegut i sembla que ni se l’espera. Per tant és fàcil deixar en mans de les entitats el gruix de la Festa Major i des de l’Ajuntament ajudar en la logística i en les infraestructures. Però si els Gegants ens omplen el carrer, el pregó i l’exposició central al Regidor de Cultura només li queda contractar l’orquestra i el castell de focs. I en això del castell de focs fallem i no estem a l’alçada.\nNomés cal recordar que l’any passat, sense el paper rellevant dels Gegants, tot va ser molt més discret. I cada any no tindrem el paper estel·lar dels Gegants ni d’altres entitats prou rellevants de la vila. Afortunadament aquest any, sí. Però la dinàmica cultural és molt més àmplia i creativa i la Festa Major l’hauria de poder recollir i impulsar. Ens cal més risc, idees i agosarament. I això és feina del regidor de Cultura.\nJordi Romeu i Nicolau, regidor d’ExMdR i exregidor de Cultura\nEtiquetes:Festa Major Festa Major 2013 Festa Major de Sant Miquel Jordi Romeu regidoria de Cultura


14 junio, 2019 CF Mollet UE Notícies, Primer Equip 0\nEl responsable de comandar des de les banquetes el retorn rojo a Primera Catalana serà Jordi López. L’encarregat de dirigir el nou projecte del Primer Equip prové de l’AEC Manlleu, on va assolir el repte de la salvació a Primera Catalana la temporada passada, i compta amb una dilatada experiència com a entrenador, ja que ha entrenat entre d’altres el Juvenil A del FC Cardedeu, el CF Vilamajor, el Sènior Femení del CE Llerona i al 1r Equip del FC Cardedeu on va assolir el primer ascens a Primera Catalana de la història del club vallesà. Jordi López estarà acompanyat a la banda per Marc Fortuny, amb passat a les files del CF Mollet UE.\nEl nou entrenador molletà es marca com a objectiu prioritari «construir un equip amb una idea de joc identificable, atractiva, competitiva i eficaç. No ens posem límits a l’hora de treballar ni de competir i arribarem tant a munt com el nostre treball, talent i actitud ens porti, vull un CF Mollet UE guanyador, exemplar i identificable». El nou cos tècnic declara afrontar el repte amb agraïment per l’oportunitat donada, «tenim molta il·lusió, ambició, entusiasme i convicció en el projecte esportiu del club, que té molt a veure amb la confiança que el club ens facilita».\nPel que fa a l’estil de joc que es veurà la temporada vinent al Germans Gonzalvo, López destaca que, «la idea de joc serà prioritàriament associativa, sense renunciar a recursos que ajudin a minimitzar riscos innecessaris en determinades situacions de joc». Alhora, el nou entrenador molletà declara que, «construirem entre tots una idea de joc amb la qual jugadors i tècnics ens identifiquem i sentim còmodes amb l’objectiu de fer disfrutar a la nostra gent amb un futbol atractiu i eficaç que ens faci gaudir del futbol i ens apropi a la possibilitat de guanyar molts i molts partits».\nBenvingut i èxits, Jordi!\nEl Juvenil A comença la pretemporada


Parròquies de Vilafranca - La teva parròquia a la xarxa\nSANTÍSSIMA TRINITAT / C\n25 anys d’ordenació de prevere\nSi Déu vol, aquest mes de juny de 2022 es compliran 25 anys de la meva ordenació de prevere, que tingué lloc el dia de Sant Joan de 1997 a la basílica de Santa Maria de Vilafranca del Penedès. Ho celebrarem, els que pugueu i vulgueu, amb una missa el mateix dia 24 de juny (que aquest any cau en divendres i coincideix amb la festa del Sagrat Cor de Jesús) a la mateixa església a les 18h. Us demano, si us plau, d’acompanyar-me en la pregària. Donem-ne gràcies a Déu!\nXavier Aymerich i Miñarro\nNota: La col·lecta de la missa, i altres aportacions que voluntàriament es vulguin fer, aniran destinades a les obres de rehabilitació d’aquesta basílica tan estimada en el camí del meu ministeri presbiteral.\nL’ULTIM NOU VITRALL DE LA BASÍLICA\nDurant aquest mes de juny de 2022 s’està col·locant el nou vitrall, l’últim que quedava pendent i que completa el conjunt de 28 vitralls de la basílica de Santa Maria de Vilafranca. Aquest vitrall, que està situat al damunt de la capella del Sagrat Cor de Jesús, ha estat creat pel taller Can Pinyonaire de Girona, dirigit per la vitrallera Anna Santolaria, a partir del disseny de la vitrallera vilafranquina i també membre de l’equip d’aquest taller Txell Colomer. El vitrall ha estat sufragat per la família Aymerich – Miñarro, i es beneirà i inaugurarà el proper divendres 24 de juny, al final de la missa d’acció de gràcies pels 25 anys d’ordenació presbiteral de mossèn Xavier que se celebrarà a la basílica de Santa Maria a les 18h.\nEl tema del nou vitrall és “Sant Jordi i Montserrat” i la descripció dels diferents plafons amb la seva simbologia és la següent. En el plafó central hi ha una imatge de “Sant Jordi matant el drac” amb la muntanya de Montserrat al fons. Al voltant d’aquest plafó central s’hi distingeix una estrella: “de Monserrat estel” (tornada del Virolai).\nEls plafons del voltant representen diverses referències montserratines: a dalt de tot, el símbol de la “muntanya serrada”. A dalt a l’esquerra, “rosa d’abril” (tornada del Virolai), i a la dreta “eixos penyals coberts de romaní” (vuitena estrofa del Virolai). A sota a l’esquerra, “santa muntanya voltada d’oliveres, signe de pau” (Visita Espiritual a la Mare de Déu de Montserrat, del bisbe Josep Torras i Bages), i a la seva dreta “blat i raïm” (conreus típics de Catalunya). Al plafó inferior, “mística font de l’aigua de la vida” (cinquena estrofa del Virolai).\nA més a més, els tres plafons inferiors també tenen un simbolisme litúrgic (els sagraments): oli de la Unció, pa i vi de l’Eucaristia, aigua del Baptisme.\n– Dijous 16 de juny, de 20:30 a 22:30h a Santa Maria. Pregària amb exposició del Santíssim. Cadascú pot fer-hi la seva oració l’estona que ho desitgi. Estrenem una millor il·luminació del presbiteri i el sagrari de la capella del Santíssim sagrament.\n– Divendres 17, a les 21h. a la capella del Santíssim de Santa Maria. Pregària jove de Corpus.\n– Catifa de Corpus, al presbiteri de la basílica. Es podrà visitar el dissabte de 9h a 20h i el diumenge de 10h a 12h.\n– Diumenge 19 de juny i vigília, a totes les misses. Col·lecta per Càritas Diocesana. Solemnitzarem especialment la missa de les 12h a Santa Maria: al final de la missa, processó amb la custòdia per l’interior del temple i benedicció, amb la participació dels infants de catequesi, especialment els que aquest any han celebrat la seva Primera Comunió.\nDiumenge 12. La Santíssima Trinitat. Missa solemne a les 10h a la parròquia de la Trinitat. Celebració de les primeres comunions a les 12h i a les 13:15h a Santa Maria. A les 20h a Fàtima, missa de la festa del barri del Poble Nou. A continuació, concert a càrrec del grup Kandenit.\nDimarts 14. A les 18:30h, grup d’estudi d’evangeli (última sessió del curs)\nDimecres 15. A les 18h, reunió dels voluntaris que obren la cripta els dissabtes al matí.\nDijous 16. A les 20:30h, pregària amb exposició del Santíssim, fins a les 22:30h (vegeu notícia)\nDivendres 17. A les 10:30h, última missa del curs a l’església de Sant Francesc. A les 21h a la capella del Santíssim de Santa Maria, pregària jove de Corpus.\nDissabte 18. Últim dia del curs del GEP, l’agrupament escolta i la missa d’infants.\nDiumenge 19. El Cos i la Sang de Crist (vegeu notícia).\nPENTECOSTA / C\nPregària d’acció de gràcies pel do de l’Esperit Sant\nGràcies, Senyor, pel regal del vostre Esperit Sant, que està sempre amb nosaltres i ens ajuda a discernir com anar aprenent a entendre el veritable sentit del verb estimar.\nGràcies per la presència del vostre Esperit Sant en les nostres vides, ànim que ens és alegria de viure, compassió pels últims, força en el treball per un món més just que ens mou a viure amb senzillesa i dignitat, amb sentit i esperança.\nGràcies per la presència del vostre Esperit Sant, que ens és alè que empeny a caminar enmig de la complexitat, a prendre decisions confiades i lliures que vesteixen l’horitzó d’esperança, pau i alegria.\nGràcies perquè el vostre Esperit Sant ens convida a una nova missió, una nova compassió.\nQue restem atents al vostre Esperit Sant que mai no fa soroll i s’amaga en les petites coses, senzilles i discretes, que requereixen les ulleres de l’ànima per reconèixer-les.\nQue la bellesa de la presència de l’Esperit Sant doni sentit al nostre present, i ens encoratgi a construir un nou futur.\n(del llibret La missa de cada dia)\nCorpus 2022. Enguany oferim dues novetats:\n– Dijous 16 de juny (dijous previ a Corpus): pregària amb exposició del Santíssim més llarga de l’habitual, durarà dues hores (de 20:30h a 22:30h), oberta perquè cadascú pugui fer-hi la seva pregària l’estona que ho desitgi. Aquest dia estrenarem la millora en la il·luminació de l’altar i el sagrari de la capella del Santíssim.\n– Un grup de voluntaris estan preparant una catifa de flors que es col·locarà al peu del presbiteri de la basílica, i que servirà per a la processó per dintre del temple que farem al final de la missa de 12h del diumenge dia 19, amb la participació dels infants de la catequesi, especialment els que aquest curs han celebrat la seva Primera Comunió.\nLa nova urna amb les relíquies de sant Fèlix. S’estan ultimant els detalls per instal·lar novament al seu lloc les relíquies del màrtir sant Fèlix, després del procés de neteja i consolidació que s’ha portat a terme. Les relíquies estaran exposades en una nova urna, que ja ha arribat a Vilafranca, elaborada per una empresa especialitzada d’Alemanya, que permetrà conservar els ossos del sant amb unes condicions òptimes. Actualment s’està treballant en la disposició de les relíquies a la nova urna, la qual evidentment suposarà també una nova presentació. Els treballs han estat conduïts per la conservadora del Museu de Vilafranca, Carmina Admetlla, i les despeses de l’urna i de tot el procés han estat sufragats per les parròquies i l’Ajuntament de Vilafranca. El dia 30 d’agost d’aquest any es podran, doncs, tornar a venerar les relíquies del sant patró de Vilafranca al seu altar a la cripta de la basílica de Santa Maria.\nColònies Penyafort i campaments\nEstan ja programades les activitats parroquials de lleure durant l’estiu per a infants i joves que organitza el Grup Esplai Parroquial (GEP):\n– Colònies Penyafort 1r torn, per a infants de P4 fins a 3r de Primària, del 16 al 25 de juliol\n– Colònies Penyafort 2n torn, per a nois i noies de 4t i 5è de Primària, del 25 de juliol al 3 d’agost\n– Colònies Penyafort 3r torn, per a nois i noies de 6è de Primària i 1r d’ESO, del 3 al 12 d’agost.\n– Campaments joves-I, per a nois i noies de 2n i 3r d’ESO, del 2 a l’11 d’agost al Pedraforca\n– Campaments joves-II, per a nois i noies de 4t d’ESO i 1r de Batxillerat, del 30 de juliol al 10 d’agost, a Galícia.\nSant Joan 2022. El dia 24 de juny es compleixen 25 anys de l’ordenació de prevere de Mn. Xavier, que es va celebrar aquell dia a la tarda del 1997 a la basílica de Santa Maria. En donarem gràcies a Déu amb una missa a les 18h. Es dona la circumstància que aquest any coincideixen les festes del Naixement de sant Joan Baptista (24 de juny) i del Sagrat Cor de Jesús (divendres després de Corpus). Per això a Vilafranca celebrarem la missa de Sant Joan a les 12h a la capella del seu nom, i la missa del Sagrat Cor a les 18h a la basílica, coincidint amb les noces d’argent sacerdotals de Mn. Xavier.\nDiumenge 5. Pentecosta.\nDilluns 6. Santa Maria, Mare de l’Església. Es reprèn el temps de durant l’any. Dia festiu no de precepte. Horaris de misses com els dilluns feiners. La missa de les 20h no és de difunts.\nDimecres 8. A les 19:30h a la basílica de Santa Maria, pregària del rosari (cada dimecres).\nDijous 9. Jesucrist, gran sacerdot per sempre. A les 21h, reunió de l’equip de la pastoral de joves.\nDissabte 11. Sant Bernabé, apòstol. Acolliment de les parelles que es preparen per rebre el sagrament del Matrimoni.\nDiumenge 12. La Santíssima Trinitat. Celebració de les primeres comunions a les 12h i a les 13:15h a Santa Maria. A les 20h a Fàtima, missa de la festa del barri del Poble Nou. A continuació a la mateixa església, concert de cant coral a càrrec del grup Kandenit.\nL’ASCENSIÓ DEL SENYOR / C\nLa setmana passada (diumenge VI de Pasqua) es va celebrar la Pasqua del malalt, aquest any amb el lema “Acompanyar en el sofriment”, i avui tenim a Vilafranca la celebració comunitària del sagrament de la Unció dels malalts. És per això que aprofitem per recordar tots els serveis que s’ofereixen des de les parròquies de Vilafranca i que coordina el grup de la Pastoral de la salut:\n– celebració de l’Eucaristia un dissabte al mes a la residència Inglada Via;\n– pregària del rosari un dimarts al mes a la residència Inglada Via;\n– celebració de l’Eucaristia un dissabte al mes al centre sociosanitari Ricard Fortuny;\n– visita i distribució de la comunió als malalts que ho demanen un dijous al mes al centre Ricard Fortuny;\n– pregària del rosari un dijous al mes al Ricard Fortuny;\n– visita als residents una vegada al mes al centre Vila Àgora, dues vegades l’any un prevere hi distribueix la comunió;\n– celebració comunitària del sagrament de la Unció dels malalts un diumenge de Pasqua cada any;\n– visita i distribució de la comunió als domicilis particulars dels malalts i ancians que ho demanen;\n– els mossens estan sempre disponibles per oferir el sagrament de la Penitència o la Unció dels malalts als domicilis particulars o a les residències quan calgui.\nDonem gràcies a l’equip de voluntaris que ho fan possible, el qual està obert a la incorporació de nous membres. I reiterem la disponibilitat a atendre tots aquells fidels que ho necessitin.\nResum del teball del Sínode. El passat 15 de maig, en el transcurs de la Trobada Pasqual de la nostra vicaria episcopal al castell de Penyafort (Santa Margarida i els Monjos), abans de la missa, es van llegir els resums elaborats per cada arxiprestat (Piera-Capellades, Garraf, Sant Sadurní i Vilafranca) recollint les respostes de les parròquies a les preguntes del Sínode “Per una Església sinodal: comunió, participació i missió”. Aquests resums es lliuraran ara al bisbat per fer un resum de tota la diòcesi. Properament es convocarà una cloenda diocesana del treball sinodal a nivell de bisbat, que se celebrarà a la basílica de la Sagrada Família de Barcelona el 18 de setembre.\nCorpus 2022. La pregària amb exposició del Santíssim que fem cada primer dijous de mes, aquest mes de juny es trasllada al dijous 16 de juny, coincidint amb el dijous previ a la festa del Corpus. Aquest any serà més llarga, i farem una pregària d’adoració extraordinària que durarà dues hores (de 20:30h a 22:30h), oberta perquè cadascú pugui fer-hi la seva pregària l’estona que desitgi.\nSopar de la Fam 2022. El Grup Tercer Món – Mans Unides de Vilafranca vol donar les gràcies a totes les persones que van participar al Sopar de la Fam d’enguany. En Josep Mª Oró i na Teresa Gisbert van explicar el projecte que Mans Unides prepara per aquest any a Bolívia, promocionant la millora agrícola i ramadera. Les persones assistents es varen emportar el sopar en bossetes a casa seva. Hi havia la possibilitat de prendre una ampolla de cava, que Caves Montesquiu ha ofert a Mans Unides a un preu reduït. Durant uns dies encara, a la sala Mn. Vinyeta, es pot veure l’exposició de Mans Unides sobre la solidaritat. Es van recollir 519 €. Moltes gràcies a tothom per la seva col·laboració.\nPelegrinatge al Santuari de Lourdes. Afortunadament es reprenen els pelegrinatges a Lourdes; aquest any serà del 23 al 27 de juny. Els interessats poden passar el dilluns 30 de maig o el dimecres 1 de juny pel despatx parroquial per recollir les inscripcions.\nConsell pastoral. Dijous 2 de juny farem l’última reunió del curs. A les 20h participarem a la missa a la cripta i després farem reunió i compatirem un senzill àpat fratern.\nFinal curs catequesi. Aquesta propera setmana (30 i 31 de maig) acabem el curs de la catequesi amb una celebració a la basílica. El diumenge 19 de juny (Corpus) celebrarem la missa de final de curs a les 12h a la basílica de Santa Maria.\nDimarts 31. La Visitació de la Mare de Déu. A les 18:45h, reunió de l’equip de la pastoral de la salut.\nDimecres 1 de juny. Sant Justí, màrtir. A les 18h, reunió del grup Tercer Món – Mans Unides. A les 20:30h, consell pastoral arxiprestal.\nDijous 2. A les 20h a la cripta, missa amb la participació del consell pastoral, i tot seguit última reunio del curs.\nDivendres 3. Sant Carles Luanga i companys, màrtirs.\nDissabte 4. A les 19:15h a la sala Mn. Vinyeta, contes de Santa Maria (adreçat als més petits de la casa). A les 20h, missa amb la participació dels joves.


Descarregar Rainmeter 4.1 i 4.2 beta – Vessoft\n4.1 4.2 beta\nRainmeter – un programari per visualitzar un rendiment del sistema i el disseny d’escriptori. El programari li permet veure la quantitat de utilitzat i lliure de la memòria, la quantitat de disc i memòria virtual, el gràfic de càrrega de processador central, la data i l’hora actuals, la informació de temps etc. Rainmeter permet veure la informació de la xarxa, incloent l’adreça IP i DNS, el trànsit i la velocitat d’ús de canals. El programari també li permet comprovar el contingut de les bústies de correu, veure les cintes de notícies i controlar el reproductor multimèdia. Rainmeter conté moltes eines per personalitzar les capacitats del programari i el disseny d’escriptori.\nVisualització de rendiment del sistema\nCapacitat per dissenyar escriptori\nMoltes eines per personalitzar\nComentaris sobre Rainmeter:\nRainmeter Programari relacionat:\nEl conjunt de ginys útils i informants per a l'escriptori. Entre els instruments que hi ha un calendari, planificador, informant del rendiment del sistema i més.\nEl programari per a un disseny clàssic del menú de Windows. També el programari és compatible amb un gran nombre d'eines addicionals per potenciar el menú.\nEl programari per a ressaltar el cursor del ratolí amb un cercle de color, l'àrea al voltant del punter en un fons ombrejat i per dibuixar amb el cursor a la pantalla.\nAccés ràpid i convenient a les aplicacions o carpetes. El programari li permet simplificar l'addició d'elements al panell i permet expandir les oportunitats mitjançant la connexió de les addicions.\nEl programari per a visualitzar les condicions meteorològiques a tot el món. El programari permet seguir els diversos indicadors de temps i mostrar les seves canvis animats al mapa.\nEl programari per organitzar les icones de l'escriptori, agrupant-los en diferents categories. El programari permet personalitzar l'aspecte del bloc amb icones per a les necessitats de l'usuari.\nEl programari per a fixar les finestres seleccionades a la part superior d'altres finestres. El programari li permet veure els programes de televisió, pel·lícules i emissions de vídeo a la part superior de les finestres que s'obren.\nEspañol, English, Deutsch, Italiano...\nGPS Utility 5.31\nEina per controlar i processar la informació del GPS. El programari conté un conjunt d'eines útils i li permet intercanviar dades amb altres aplicacions o dispositius.\nK-Lite Codec Pack 13.7 Full, Basic, Standard i Mega\nUn conjunt de codecs per a reproduir els formats moderns dels arxius d'àudio i vídeo. El programari proporciona la compatibilitat entre còdecs i permet personalitzar la seva configuració.\nEl programari per veure emissions de vídeo a través d'Internet. Així mateix, el programari permet crear el seu propi canal per transferir vídeo a la xarxa.\nFacebook Video Downloader 3.21.2\nEl gerent convenient per descarregar arxius de vídeo des de l'Facebook i altres serveis populars. El programari permet convertir els vídeos en diversos formats d'àudio i extreure les pistes d'àudio d'arxius de vídeo.\nConjunt d'utilitats per crear un servidor web complet. El programari conté un mòdul de càlcul detallat de les estadístiques de visites de Webalizer i client FTP FileZilla.\nEl programari està dissenyat per a còpia de seguretat i restaurar el sistema en uns pocs clics sense necessitat d'utilitzar el dispositiu d'inici.\nEl programari per a veure i gestionar les dades en els telèfons Sony Ericsson i dispositius basats en el sistema operatiu Android.\nTeleport Pro 1.72\nPotent eina per recuperar dades d'internet. El programari permet descarregar les parts o dels llocs web senceres i veure'ls amb més velocitat.\nInternet Explorer 11, 10 i 9


XINEUA VINS Respecte i Humilitat: Dominio de Atauta 2006\nEN EL MILLOR MOMENT.\nAmb tant vi de fora de les nostres fronteres a veure si finalment m'agafarà per parlar en castellà, millor que no, més que res pel meu fantàstic i meravellós accent, ningú pot negar que sóc Català i encara diria més, sóc el Català perfecte, o sigui, de la Catalunya Central. Equilibrat, centrat, fresc, amb un bon cos (això és gràcies al vi) i caràcter, elegant, una mica secant, però lo just, amb un punt àcid, ben estructurat (això és gràcies als meus pares), agradable, sense arestes, cremós (culpa de la xineueta), potent, agressiu si convé...., vaja de la Catalunya Central!!! i amb un accent Català perfecte! que més és pot demanar.\nEi!!! que tot és broma, ehhh!!!\nAra no us enfadeu els catalans d'arreu, que tot ha estat per riure una estoneta, que seria la vida sense conyes i alegria? Tot i que alguns creuran que tinc raó, ja sabeu que no és així ni molt menys.\nSalut i no deixeu de parlar Català, sobretot!.\nMonovarietal de Tinto Fino amb una criança de 18 mesos en barriques de roure francès.\nA la vista intens color cirera picota fosc de capa alta i rivet grana amb llàgrima densa i abundant que tinta la copa, net i brillant.\nAl nas aromes intensos i penetrants, fruita vermella madura acompanya per uns torrats fins i agradables de la fusta, un molt subtil record a sotabosc, espècies dolces, vainilla, canyella, tocs làctics i algun que d'altre record torrefacte, cacau, una gran harmonia i equilibri aromàtic, tot en la seva justa mesura.\nA la boca és untuós, cremós, amb cos, de gran amplitud i persistència, desprèn subtilitat i elegància, records torrats i afruitats, complexe, sensorial, molt bona acidesa i tanins fins i agradables, final llarg. Un vi que ha evolucionat fantàsticament durant uns anys en ampolla, realment rodonet, rodonet.\nFelicitats Anna pels teus 2 anys.\nPublicat per Xineuavins a 4.3.14


Mireu, el meu servent prosperarà, s’elevarà i serà posat molt amunt.\nAixí com tothom s’esglaià de veure’l, ja que, de tan desfigurat, ni tan sols semblava un home, no tenia res d’humana la seva presència, així també se n’admiraran tots els pobles, els reis no badaran boca quan veuran amb els ulls allò que mai no s’havia contat, i sabran del cert la cosa més inaudita. ¿Qui ho pot creure, allò que hem sentit? ¿A qui s’ha revelat la potència del braç del Senyor? El servent ha crescut davant d’ell com un rebrot, com la soca tallada que reviu en una terra eixuta; no tenia ni figura, ni res que es fes admirar, no tenia l’aspecte atractiu, era menyspreat, rebuig entre els homes, home fet al dolor i acostumat a la malaltia, semblant a aquells que ens repugna de mirar, el menyspreàvem i el teníem per no-res.\nS.«Jesús de Natzaret.»\nC.Ell li diu:\nS.«No, no ho sóc pas.»


Millorar la qualitat de vida després de superar un càncer | Consumer\nMillorar la qualitat de vida després de superar un càncer\nEls supervivents d'un càncer han d'aprendre a redissenyar els objectius de la seva nova realitat per a aconseguir una bona qualitat de vida\nImatge: Lisa Yarost\nAconseguir més anys de supervivència per als pacients amb càncer avui ja no és suficient. L’interès actual se centra també a millorar la qualitat de vida en totes les seves dimensions, incloses les psicològiques i espirituals. Molts afectats veuen la superació d’aquesta malaltia com l’impuls per a canviar el seu estil de vida i adoptar comportaments saludables. Per a això, han de normalitzar la seva vida i adaptar-se als límits que ha marcat aquesta malaltia.La presència del psicooncòleg en l’atenció del pacient amb càncer des del primer moment s’ha demostrat que millora la seva qualitat de vida en molts aspectes, com l’alleujament dels signes depressius o la millora dels símptomes físics, entre altres.\nLes supervivents d’un càncer de mama que marquen nous objectius i valors es tornen més actives, i això els ajuda a augmentar el benestar i reactivar la seva vida amb major facilitat. Així conclouen investigadors de la Universitat Concòrdia a Mont-real (el Canadà), que van estudiar a 176 dones d’entre 28 i 79 anys que havien superat, feia tres mesos de mitjana, un càncer de pit. Les troballes, publicats en la revista “Psycho-Oncology”, donen suport a sondejos anteriors que ja havien constatat aquests mateixos beneficis.\nGuies recents han suggerit que les supervivents de neoplàsia de mama han de participar en, almenys, 150 minuts d’activitat física cada setmana per a obtenir beneficis per a la salut. Per desgràcia, segons els científics, poques segueixen aquests consells. Atès que és possible influir en això, els tècnics recomanen integrar l’ajust d’objectius en la pràctica clínica, sobretot, en l’àmbit de la psicooncologia.\nManuel Hernández Blázquez, coordinador de la Unitat de Psicooncologia de l’Hospital de Basurto i membre de la Junta directiva de la Societat Espanyola de Psicooncologia, confirma la realitat que s’inicia després de la superació d’un càncer, que permet remodelar la vida de l’afectat: “s’obre una nova fase d’incerteses que cal explicar al pacient, així com d’oportunitats: recuperar el passat, com la llar o el treball, i plantejar nous objectius. El pacient ja no està lligat a l’hospital, i pot tornar a dissenyar el futur a llarg termini”.\nCerca de benestar després de sofrir un càncer\nEl paper de les intervencions psicològiques sobre la supervivència, la recurrència o el desenvolupament de segons tumors es vinculen al foment d’estils de vida saludables\nEl benestar no sols ve dau pels tractaments simptomàtics. Segons Hernández Blázquez, “els supervivents, per diversos motius, situen al psicòleg en la línia de foc en el moment de decidir què ve després”. L’objectiu del pacient, assevera l’especialista, hauria de ser “normalitzar la seva vida, paral·lelament al fet d’adaptar-se als límits que ha marcat la malaltia, i seguir la lluita”. La clau per a aconseguir-ho és “tractar de connectar amb alguna cosa que permeti a un tornar a mobilitzar-se”. I això depèn de cada persona.\nTal com afirmen els investigadors de l’estudi, una nova realitat amb nous objectius permet reduir l’angoixa que provoca el desig d’aconseguir l’impossible, sense deixar de tenir un sentit de propòsit en la vida mitjançant la cerca d’altres activitats de valor. L’abandó de velles metes permet invertir temps i energia en el bon afrontament de les noves realitats.\nActivitat física després de superar un càncer\nL’activitat física pot ser un bon començament en el camí de normalització de la nova etapa que s’obre, ja que incideix de manera directa en el benestar. Un estudi de 2010 publicat en la revista “Psicooncologia”, dut a terme per investigadors de l’Institut Català d’Oncologia (ICO) afirmava que, en els últims anys, el paper de les intervencions psicològiques sobre paràmetres com la supervivència, la recurrència o el desenvolupament de segons tumors es vinculen al foment d’estils de vida saludables (dieta, exercici i reducció d’hàbits nocius com fumar).\nEn aquest treball es feia referència a un important assaig clínic aleatoritzat d’11 anys de seguiment, dut a terme per científics de la Universitat d’Ohio (els EUA), que assegurava que el tractament psicològic havia aconseguit reduir el risc de recurrència de càncer de mama i de mort per càncer, associat a un major seguiment d’hàbits saludables.\nEl paper del psicooncòleg i els pacients amb càncer\nUn càncer altera el curs de la vida. “El pacient sent la mort molt a la vora i, si no, la hi imagina”, segons Hernández Blázquez. En quina mesura aquests canvis anímics li condueixen cap a la deterioració personal o, al contrari, al desenvolupament i al creixement, dependrà de molts factors. “Un 30% dels pacients sota tractament radioteràpic manifesten problemes psicològics importants”, que poden anar des d’un malestar emocional comú a veritables trastorns psicològics, com el causat per estrès posttraumàtic. En 1994, en la quarta edició del DSM-IV (Manual diagnòstic i estadístic dels trastorns mentals) es va considerar per primera vegada el càncer com un estressor capaç d’induir aquesta alteració.\nEl treball del psicooncòleg no ha de centrar-se només en la mort, si no que cal tractar a cada pacient de manera individualitzada segons les seves característiques físiques com a psicològiques. A pesar que en l’àmbit hospitalari se centra en aconseguir alleujar el dolor, el cansament, l’insomni, els símptomes depressius o les nàusees i vòmits que provoca la quimioteràpia, la manera en com es duu a terme depèn de la seva formació.\nLA PSICOONCOLOGIA I EL PACIENT AMB CÀNCER\nLa psicooncologia neix com a resultat d’un canvi en la visió assistencial que va començar a la fi de 1980. La idea era que “l’atenció al pacient oncològic havia de cobrir un enfocament multidisciplinari, i que el pacient és més que una persona amb un càncer i que cal tenir en compte qui és, amb qui viu i com l’afecta la malaltia”, afirma Manuel Hernández Blázquez. Avui molts hospitals tenen unitats de psicooncologia, algunes integrades en els equips d’oncologia. “Estar unit a l’equip de cirurgia, per exemple, permet oferir suport al pacient des del primer moment”, apunta.\nSegons aquest especialista, encara cal millorar l’assistència posterior a la superació d’un càncer: “Quan el pacient sobreviu, l’escassa ajuda s’acaba, i els centres de salut mental no estan preparats per a fer el seu seguiment”. No obstant això, hi ha motius que indiquen que el psicooncòleg hauria d’actuar després del tractament. I, encara que encara és deficitari, cada vegada hi ha més models d’aquest tipus. “El model de salut pública hauria de cobrir aquest tipus d’assistència”, assegura Hernández Blázquez. Un estudi del 2009 de l’ICO constatava la falta de psicooncòlegs en la xarxa sanitària pública.\ncàncer hábitos saludables-ca muerte-ca


Reus Ocult, una iniciativa que redescobreix el patrimoni arquitectònic menys conegut | TINET - Tarragona Internet\nRedacció TINET. Fins aquest dia, els promotors d'aquest esdeveniment: l'entitat de coworking Vapor Lab i estudiants de l'Escola d'Arquitectura de Reus, amb la col·laboració entre d'altres institucions de l'Escola d'Art i Disseny de la Diputació, han posat en marxa una campanya a les xarxes socials amb un concurs a Instagram en què conviden als ciutadans a esbrinar quins són aquests edificis mostrant detalls i elements dels mateixos.\nA través dell perfil d'Instagram @reusocult és possible participar en el concurs i guanyar premis. Les pistes i les imatges que s'acompanyen permeten descobrir l'edifici en qüestió i fer pedagogia d'un patrimoni de vegades desconegut i alhora comú per a tots els reusencs i reusenques.\nEn la filosofia dels promotors hi ha el redescobriment per part dels ciutadans d'edificis i indrets de valor arquitectònic no prou coneguts o d'accés complicat per al públic. De moment, ja s'han descobert dos d'aquests edificis: l'Estació enològica i l'Escola d'Art i Disseny de la Diputació.\nLa jornada Reus Ocult del 19 de setembre permetrà tenir obertes les portes del conjunt d'edificis escollits i que puguin ser visitats per les persones intressades de forma gratuïta. Durant les visites, hi haurà voluntaris per a guiar i facilitar el coneixement dels elements arquitectònics i artístics de l'espai per part del públic.\nImatges: Perfil públic de @reusocult


Els 10 trucs ideals per als apassionats del vi\nTroba els millors wine hacks, consells molt útils per als enamorats d’aquesta beguda\nper Ingrid Dalmau divendres, 16 de març 2018 - 15:49h | Actualitzat a 31/10/2018 14:35h\nSón trucs ideals per facilitar-te les coses si gaudeixes amb el vi | Cedida\nEl vi és una beguda que conté una gran quantitat de propietats i diversos estudis afirmen que prendre’n una copa cada dia pot arribar a ser beneficiós per a la salut. Per aquests motius molta gent gaudeix enormement amb aquesta beguda alcohòlica.\nPer tal que tinguis la possibilitat de treure-li un màxim partit al seu consum i en gaudeixis com mai abans, a continuació trobaràs un compendi dels millors consells i trucs per als aficionats al vi.\nLes millors recomanacions per als apassionats del vi\nEls trucs que et presentem t’ajudaran a eludir les complicacions més molestes que poden tenir lloc si prens vi amb freqüència.\n1. Com fer que es refredi de pressa\nSegur que algun cop has adquirit una ampolla de vi a última hora que volies consumir al cap de ben poc i que encara no estava prou freda per prendre-la. El primer instint sovint és el de ficar-la al congelador, però l’estona que passi abans no es refredi pot ser força llarga. No et preocupis! Tenim un truc per als apassionats del vi que t’ajudarà a fer que els teus amics o la família no hagin d’esperar tant.\nNomés et cal afegir un element extra a l’hora d’introduir l’ampolla al congelador: paper de cuina moll, que hauràs de col·locar al voltant de l’ampolla de vi fins que quedi ben embolicada. El paper arribarà al punt de congelació més ràpid i mantindrà l’ampolla freda durant una quantitat de temps més important, fent que només l’hagis de deixar dins del congelador com a màxim 20 minuts.\nEn aquest sentit, hi ha un altre truc que et pot ajudar, que consisteix a introduir sal —una tassa— a la glaçonera mentre estàs intentant refredar l’ampolla. La sal farà que s’escurci el període de refredament.\n2. Com destapar-lo sense un obridor\nQualsevol amant del vi ha de tenir a la cuina un obridor —com a mínim. Ara bé, és veritat que tothom ha viscut algun cop el drama que suposa no disposar de cap obridor en el moment d’obrir una ampolla —sigui per haver-lo perdut o perquè l’amfitrió de la casa no en tenia. Però no passa res, no cal patir! Hi ha moltes maneres de resoldre aquest problema sense que el suro s’hagi d’enfonsar dins de l’ampolla.\nUna de les tècniques més fàcils es basa en clavar una clau o un ganivet al suro sobre una base una mica inclinada i anar fent palanca. Un altre mètode clàssic d’aconseguir-ho és situant l’ampolla a l’interior d’una sabata i donar-li cops contra la paret, com podràs veure al vídeo que et mostrem a continuació. També valdria embolicar la base del recipient amb algun drap.\n3. Com desprendre’ns dels bocins de suro\nEn el cas que no ens n’haguem sortit amb els trucs del punt anterior i haguem hagut de deixar que el tap caigués dins de l’ampolla, podrien haver-hi quedat alguns bocins de suro. Ara bé, això no representarà cap mena d’obstacle si utilitzem aquest altre consell, que és un dels millors trucs per a les persones que sovint prenen vi.\nNomés et caldrà aconseguir un filtre que sigui de paper per fer-lo servir de colador —com els que normalment s’empren amb el cafè. Així tindràs la possibilitat de servir el vi al got sense que els molestos bocins de suro caiguin a dins: quedaran atrapats al filtre.\n4. Com emmagatzemar-lo\nQuan et sobri vi, la millor opció seria emmagatzemar-lo dins dels motllos que es fan servir per als glaçons i guardar-los dins del congelador: això et proporcionarà diversos glaçons de vi que podran tenir dues funcions diferents ben útils.\nEn primer lloc, si els emmagatzemes d’aquesta forma podràs tenir-los a la teva disposició per aquelles ocasions en què hagis de cuinar receptes que necessiten vi. A banda, els podràs emprar per refredar la teva copa quan et calgui, d’una manera molt pràctica que no faci que quedi aigualit.\nAquesta estratègia t’ajudarà a preservar el vi i poder-lo fer servir quan cuines | http://www.foodsvs.com\n5. Com afegir-hi un toc interessant\nUn altre truc molt enginyós que t’ajudarà a canviar la teva manera de prendre aquesta deliciosa beguda és incloure diversos grans de raïm gelat al teu got.\nAmb aquesta estratègia contribuiràs a fer que la copa se’t mantingui freda i a donar-li un aspecte i una presentació ben originals —i tot sense haver d’utilitzar glaçons.\n6. Com donar-li més gust\nPotser en realitat en comptes de refredar el vi tens més ganes de conferir-li un gust més intens i presentar-lo d’una manera més atractiva. Aleshores, mira de posar-hi fruites tallades a trossets, com ara mores o maduixes. Molta gent pot considerar-ho un sacrilegi, però aquesta tàctica pot reforçar-ne i millorar-ne el gust, a banda de donar-li un aspecte més interessant i seductor a la copa.\nSi poses fruita al teu got de vi pots reforçar-li el gust i donar-li una aparença més divertida | Unsplash\n7. Com airejar el vi més dolent\nSi, en canvi, tenim el problema que el vi que ens hem de prendre no té gaire bon gust o directament no té gust, hi ha una tècnica força eficaç per millorar-ne el sabor.\nEn aquesta ocasió hauràs de disposar d’una batedora amb la qual hauràs de remoure el líquid aproximadament durant mig minut. Així aconseguiràs que s’airegi i en potenciaràs el bon gust.\n8. Com evitar que el vi tingui gust de suro\nAlguna vegada has tastat un vi que tenia un pronunciat gust de suro? Encara que costi de creure, hi ha una manera ben eficaç de desfer-se d’aquest gust i aquesta olor tan molestos del vi, molt més senzilla del que penses.\nSimplement, aconsegueix un xic de paper alimentari transparent i, a continuació, posa’l durant uns minuts a l’interior de la gerra que conté el vi. Així, sense més complicacions, podràs evitar aquesta olor i aquest gust de suro tan desagradables. Fàcil, oi? Aquesta mena de plàstic té la virtut d’absorbir les molècules que es fan servir per tractar els taps de suro del vi.\nHi ha vins que agafen l’olor i el gust del suro del tap de l’ampolla | Unsplash\n9. Com fer que puguis tornar-lo a obrir fàcilment\nTambé es pot utilitzar el film transparent per als aliments d’altres maneres. Si t’ha costat força obrir l’ampolla de vi en un primer moment, podria tornar-te a passar el mateix després d’haver-la tancat altre cop. Però calma, tenim la solució!\nUn recurs molt interessant per estalviar-te les dificultats a l’hora de reobrir l’ampolla és posar-hi film transparent abans de tancar-la amb el tap. Així, la podràs destapar molt més fàcilment la propera vegada.\n10. Com treure les taques\nTothom s’ha trobat algun cop amb el dramàtic incident de tacar-se la roba amb vi. Aquesta temuda marca que deixa el vi sobre la roba —fins i tot el blanc— inquieta molta gent. Què podem fer si finalment el vi ens ha tacat alguna peça de roba?\nPer tal que marxi del tot, és convenient treure-la de seguida que es pugui. Ara bé, amb això no n’hi haurà prou: abans de netejar la vistosa taca, hi hem de posar paper absorbent al damunt, sempre vigilant de no fer-la més gran, perquè marxi l’excés de líquid.\nUn cop fet això, un truc molt pràctic per netejar-la és fer servir sal: la tàctica es basa en posar una quantitat generosa de sal al damunt de la taca durant uns quants minuts. A continuació, s’hauria d’esclarir amb aigua que estigui freda. I, màgia! La sal absorbirà el vi de manera sorprenent. En el cas que la taca no acabi de marxar del tot, no dubtis a tornar a fer tot el procés i/o a dur a terme la mateixa tàctica però amb aigua carbonatada.\nAra que ja saps tots els trucs, només cal que gaudeixis d’una bona copa! | Pixabay\nAL·LUCINA: Els exclusius productes de Mercadona pel Dia del Pare que t'encantaran\nPOLÈMICA: Dures crítiques a Terelu per aquest detall de la portada amb la seva filla


El Senat espanyol debatrà una moció de la Plataforma per la Llengua perquè el català no tingui fronteres audiovisuals | Nòvas | Plataforma per la Llengua\nDijóus, 13 de julhet de 2017\nSenadors de tot el domini lingüístic, inclosos els expresidents de Catalunya, Balears i Aragó, han presentat una proposta per a instar el govern espanyol a complir els compromisos internacionals de propiciar que els mitjans audiovisuals en català arribin a tots els territoris de parla catalana.\nLa campanya "El català, sense fronteres" impulsada per la Plataforma per la Llengua que demana la reciprocitat total dels mitjans audiovisuals en català en tots els territoris de parla catalana arribarà el setembre al ple del Senat espanyol amb l'expectativa d'impulsar aquesta cobertura.\nLa Cambra alta debatrà una moció que aquest dimecres han registrat els grups socialista, En Comú Podem, Esquerra, PDeCAT i Grup Mixt-Compromís. Entre els signants, entre els quals hi ha representació de tots els territoris del domini lingüístic català, hi ha els expresidents de Catalunya, Balears i Aragó.\nLa moció per la reciprocitat dels mitjans de comunicació radiofònics i audiovisuals en català s'explica per la reciprocitat nul·la, o en alguns casos parcial, de les emissions de ràdio i televisió en català entre els diversos territoris del domini lingüístic catalanoparlant. Aquest fet representa un atac als drets lingüístics de més de deu milions de ciutadans europeus i implica l'incompliment de la Carta europea de les llengües regionals o minoritàries (CELRoM), malgrat que fou signada per Espanya, França i Itàlia, i ratificada per Espanya; i de la Directiva 2010/13/CE, reguladora de la llibertat de circulació dels productes audiovisuals.\nEl text que es porta a votació insta el govern espanyol a complir la Directiva 2010/13/CE, que estableix que "els Estats membres garantiran la llibertat de recepció i no obstaculitzaran les retransmissions en el seu territori dels serveis de comunicació audiovisual procedents d'altres Estats membres" i demana que s'emplaci les autoritats dels estats francès i italià a fer complir aquesta directiva en els territoris de parla catalana respectius d'aquests estats. També emplaça l'executiu a complir la Carta europea de les llengües regionals o minoritàries. Aquest és un document que ha estat ratificat per Espanya, amb el qual es compromet a garantir "la llibertat de recepció de les emissions de ràdio i televisió dels països veïns en una llengua usada en una forma idèntica o pròxima d'una llengua regional o minoritària, i a no oposar-se a la retransmissió d'emissions de ràdio i televisió dels països veïns en aquesta llengua".\nEl text també demana una reforma del marc jurídic per a donar cobertura a aquesta reciprocitat i que es promogui conjuntament amb els governs dels territoris del domini lingüístic català.\nEn aquest sentit, el Parlament de Catalunya també va aprovar ja fa uns mesos una moció en què el Govern català assumia la voluntat de dur a terme les gestions necessàries per a la recepció de totes les emissions de ràdio i televisió en català en tot el domini lingüístic. El text aprovat també sol·licitava un projecte de Consell de l'Espai de Comunicació Audiovisual en Català per a coordinar estratègies conjuntes de producció i programació de continguts amb la resta de territoris dels Països Catalans.\nL'ONG del català confia que la Cambra alta, que és la cambra de representació territorial, impulsi aquesta moció, perquè això significaria que el govern estatal compleix amb aquells compromisos que ha signat en l'àmbit europeu, i que vol impulsar de veritat el plurilingüisme del seu país com una riquesa cultural, mediàtica i satisfactòria.\nMoció completa i la relació de senadors signants\nSenadors signants de la moció


Candidatures Alternatives del Vallès: Discurs de comiat al Consell Comarcal\nAra fa gairebé un any vaig prendre possessió d'aquest càrrec de Conseller Comarcal i ho vaig fer assumint el gran honor de ser el portaveu comarcal de les Candidatures Alternatives del Vallès. Des del primer moment, i així ho vaig explicitar en el meu discurs al ple d'investidura, vaig deixar clar que aquest càrrec només l'ocuparia de forma temporal, durant un any, en compliment del codi ètic amb el que les Candidatures Alternatives del Vallès (CAV) vam presentar candidatura a aquest Consell Comarcal a les passades Eleccions Municipals del 2011, que incorporava el compromís de rotació dels nostres càrrecs comarcals.\nPerò aquest acord de rotacions és també una acció de denúncia de la més que dubtosa utilitat de l'estructura política d'aquest Consell Comarcal. Una estructura que té molt a veure amb l'interès dels partits polítics i ben poc amb les necessitats de la ciutadania. Aquesta afirmació, que fa temps que fem des de les CAV, no he fet més que reforçar-la durant aquest gairebé un any que he estat membre del Consell, on he constatat la nul·la voluntat dels partits sistèmics de dotar el Consell Comarcal de contingut polític real. Partits sistèmics que eviteu sistemàticament el debat polític i us limiteu a fer de corretja de transmissió de les retallades dels serveis públics que està portant a terme la Generalitat de Catalunya. M'agradaria poder fer una valoració diferent, una valoració positiva, però malauradament no en puc fer cap altra.\nAvui m'acomiado d'aquest Consell Comarcal refermant el meu compromís personal, i el de totes les dones i homes de les CAV, amb la lluita pels drets de la classe treballadora i del conjunt de les classes populars, la lluita per un món més just. Personalment, durant un temps més com a regidor a l'Ajuntament de Cerdanyola, i sempre, com fins ara, al meu centre de treball, als carrers i a tot arreu on calgui. I com ja he dit abans, sense rebre res a canvi més enllà de la satisfacció de lluitar per allò en que crec. Perquè, com va dir el company Ernesto 'Che' Guevara, “el trabajo voluntario es una escuela creadora de consciencias”. Un compromís de lluita que avui és més necessari que mai, per plantar cara al cop d'estat neoliberal que fa mesos que està en marxa i que ens els darrers dies s'ha accelerat en forma d'intervenció de l'estat espanyol.\nEtiquetes de comentaris: ACR, CAV, Codi ètic, consell comarcal, CxC, discurs


T'encantarà: ✅ El vestit imprescindible de Zara per aquest estiu\nEl vestit de Zara que has de comprar abans de començar l'estiu\nLa famosa cadena de roba ja pensa en l'arriba de l'estació de l'any més esperada\nper Júlia Navarro dijous, 12 de març 2020 - 12:40h | Actualitzat a 12/03/2020 14:52h\nZara causa sensació amb el seu nou vestit | Itfashion\nSembla que el coronavirus ens ha fet perdre, fins i tot, la noció del temps. Però no hi ha res més implacable que el pas del temps i, encara que no hi pensem, aquest mateix mes de març donarem la benvinguda a l'esperada primavera.\nPerò si hi ha una estació de l'any que s'espera per excel·lència, aquesta és la de l'estiu. L'estiu és sinònim de vacances, de gaudir i desconnectar. Ara bé, la cadena de roba Zara pensa que l'estiu és també per a lluir més guapa que mai. I així ho ha demostrat amb el llançament d'un vestit ben estiuenc que, de ben segur, no podrà faltar en el teu armari.\nEl to és un verd suau que es combina amb unes flors amb tonalitats crues\nEs tracta d'una peça d'una agradable textura, fina i fresca que deixa a l'aire mitges cames i els braços. El to és un verd suau que es combina amb unes flors amb tonalitats crues que li donen el toc més natural. A més a més, la peça destaca per marcar la cintura, però sense gaires exageracions, ja que és una pinça discreta que assegura la comoditat de tot aquell que el porti.\nL'escot també segueix la línia de senzilla del vestit i mostra una forma en pic que pot venir ideal per a lluir qualsevol collar que ressalti encara més la tonalitat de la pell. La part inferior de la faldilla compta amb una mica d'amplitud i li dona la forma d'un volant gran que donarà vol i aire al vestit.\nZara ja prepara l'arribada de l'estiu amb vestits | Zara\nUna aposta segura per a totes aquelles dones que volen lluir ben guapes\nNo hi ha dubte que és una aposta segura per a totes aquelles dones que volen lluir ben guapes, però sempre destacant per la seva elegància i discreció. El preu és un dels aspectes que tampoc deixarà a ningú indiferent, ja que es pot aconseguir per només 29,95 euros. L'estiu és més a prop del que ens pensem i aquestes peces ens garanteix triomfar en qualsevol esdeveniment.\nEnxampen Carrefour amb un producte que està prohibit vendre\nBershka posa a la venda un conjunt al més pur estil Rosalía\nRoba Zara Estiu Vacances


Entre la bava i la suor, es fa una llàntia grossa i insalubre que cal eliminar\nDe vegades és inevitable trobar-se la taca al coixí. // RAC1\nActualitzada el 02-10-2021 09:28\nCada vegada que canvies la coixinera, la veus. És la taca groga quasi marronosa del coixí, que sempre dius que hi has de fer alguna cosa, però mai acabes d’actuar. De fet, no la saps treure i creus que el que toca és substituir el coixí.\nLa realitat és que no cal comprar-ne un de nou. Aquesta taca, una barreja de baves i suor, es pot fer marxar amb un senzill procés que ara t’explicarem.\nTothom sua, sobretot en aquestes nits tòrrides de la costa catalana, i també hi ha molta gent que baveja de tant en tant, encara que no se n’adoni. Per això, la majoria de vegades és inevitable que els fluids es vagin filtrant i es concentrin sobre el coixí.\nSempre mirem de tenir-ho tot ben net, coixí inclòs. // CC0\nPer això, abans que se’t formi la llàntia, et recomanem que rentis el coixí a la rentadora amb una certa freqüència. No cal que ho facis cada setmana, amb tres o quatre vegades l’any n’hi ha prou. Així t’asseguraràs d’anar retirant les restes biològiques que, a més, són corrosives i fan malbé el teixit.\nPerò si t’adones que ja has fet tard i tens la medalla impregnada al coixí, no el llencis, es pot salvar amb aquest mètode:\n-Una tassa de detergent per a la roba\n-Una tassa de detergent biodegradable per a rentaplats\n-Una tassa de blanquejador casolà (amb 3 litres d’aigua, 125 ml de suc de llimona i un quart de litre d’aigua oxigenada barrejats)\n-Mitja tassa de bòrax (es pot comprar a les adrogueries)\nPosa el coixí a la rentadora en un cicle d’aigua calenta. Col·loca els ingredients al calaixet i escull un programa que tingui dues esbandides.\nRecorda’t sempre de comprovar que el coixí és apte per a la rentadora, i treu-li qualsevol funda abans de rentar-lo. Per eixugar-lo, és millor estendre’l abans que posar-lo a l’assecadora. Si tens pressa i l’has de ficar a l’assecadora, mira de posar la temperatura de l’aire tan baixa com puguis.\n29-05-2021 08:19 TRUCS DE NETEJA\n10 objectes i racons de casa que (segurament) has de netejar més sovint\n03-04-2021 08:28 TRUC DE LA LLAR\nSis trucs perquè les tovalloles et quedin ben suaus (sense assecadora)\n27-02-2021 08:28 RAC1.CAT\nLa rutina de neteja diària exprés per deixar la casa polida en 20 minuts


ᐅ Web de producte amb vídeo per web de Castel Pack\nWeb de producte amb vídeo per web de Castel Pack\nNet Engineer | 12/01/2021 12:31:39\nUs presentem una nova web de producte per promocionar un producte determinat de Castel Pack amb un vídeo per web a la capçalera.\nEs tracta d'una petita web de producte optimitzada per SEO centrada en aconseguir més leads amb una acurada presentació gràfica i la gravació i edició d'un vídeo per web per promocionar un producte determinat.\nAquesta web de producte amb vídeo per web ha estat pensada i estructurada per tal d'aconseguir bons resultats als cercadors web. Per aconseguir-ho, hem optimitzat el contingut per SEO. També hem estructurat aquest contingut pensant en la millor estratègia online per la promoció del producte "bosses isotèrmiques de paper".\nVolem destacar l'estratègia que hem buscat en termes de posicionament per aquesta web de producte amb vídeo per web: la promoció de determinades paraules clau així com l'organització del contingut per tipologia d'empresa que fa ús d'aquest tipus de producte: peixateries, carnisseries, "take away"... Aquesta estratègia per aconseguir aquests bons resultats, també ha passat per tractar la informació amb un disseny modern, net i clar, atraient pels usuaris.\nTambé volem destacar que hem gravat i editat un vídeo per web que acompanya la capçalera, mostrant les bosses isotèrmiques de paper i l'ús que se'n pot fer. Aquest vídeo per web l'hem pensat perquè ens mostri el producte de la web de manera nítida, clara i entenedora.


Malalties sota vigilància | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMalalties sota vigilància\nEls equips de Salut Pública monitoritzen la incidència que tenen diverses afeccions, moltes de les quals han desaparegut de l’imaginari col·lectiu\nBarcelona 1 ABR 2018 - 21:45\tCEST\nDues dones a la consulta d'un metge de família al barri de la Mina. ALBERT GARCIA\nEls equips de Salut Pública tenen sota vigilància un total de 60 dolències infeccioses. Són les anomenades malalties de declaració obligatòria, que els metges han d’informar i reportar a aquests especialistes quan detecten o sospiten d’un cas. N’hi ha algunes, com el VIH, la sífilis, la legionel·la o la grip, que són més que conegudes per la població, per la seva incidència i presència en l’entorn comú. Però moltes d’altres han estat oblidades per l’imaginari col·lectiu abans d’hora. No obstant això, els epidemiòlegs no baixen la guàrdia perquè de les 60 malalties vigilades, només una es considera erradicada realment: la verola; les altres, segueixen aquí.\nCatalunya, com la resta de comunitats, dona compte dels casos que detecta al Centre Nacional d’Epidemiologia, que elabora un informe setmanal sobre la presència d’una trentena de les malalties de declaració obligatòria. Segons les dades preliminars recollides en els informes setmanals del 2017 —algun document no disposava d’informació de Catalunya—, la Generalitat va reportar, com era previsible, milers de casos de grip per l’epidèmia estacional de tots els anys, però també va notificar diagnòstics menys comuns, com triquinosi, malària o galteres. Tot seguit, n’expliquem alguns:\nBotulisme: un cas. És una dolència greu provocada per la potent neurotoxina que desprèn el bacteri Clostridium botulinum. La toxina bloqueja funcions nervioses i pot produir paràlisi respiratòria i muscular. La malaltia se sol generar a través d’una intoxicació alimentària. La mortalitat en països occidentals ronda el 3%, encara que sol ser per malalties associades que els pacients, atesa la seva debilitat, adquireixen durant la seva estada a la UCI.\nFebre tifoide: sis casos. És una dolència greu que sol afectar persones de països en desenvolupament i està provocada pel bacteri Salmonel·la typhique, relacionada amb la que causa la salmonel·losi. Es contreu a través del consum d’aigua o aliments contaminats per persones infectades i sol presentar-se amb febre alta, dolor abdominal i diarrea. Sense antibiòtic urgent, pot produir complicacions molt greus.\nShigel·losi: 68 casos. Es tracta d’una malaltia produïda per un grup de bacteris (Shigella) que afecten l’aparell digestiu. La diarrea, sovint sagnant, és el principal símptoma i encara que acostuma desaparèixer sola, pot generar complicacions i requerir antibiòtic. Segons Salut, sol haver-hi fins a 130 casos alguns anys.\nTriquinosi: un cas. Les larves d’un cuc intestinal (Trichinella spp) solen ser les causants de la malaltia en migrar i encapsular-se a la musculatura. Els símptomes són de dolor abdominal, diarrea i febre, entre d’altres, encara que sol guarir-se sense gaires complicacions. La triquinosi s’origina en consumir carn de senglar o de productes elaborats amb aquesta carn que no han estat sotmesos a les pertinents anàlisis obligatòries, segons Salut Pública.\nLegionel·la: 263 casos. Està provocada pel bacteri Legionella pneumophila, que sol trobar-se en llocs humits. No es contagia de persona a persona, sinó en inhalar el bacteri, que viatja per l’aire a través de gotes d’aigua microscòpiques. En aspirar-la, arriba als pulmons i es reprodueix sense control. La malaltia sol tenir bon pronòstic, encara que es pot complicar si el pacient té factors de risc com el tabaquisme, patologies cròniques greus (càncer, cardiopaties...) o edat avançada.\nMalària: 121 casos. La causa un paràsit que es transmet a les persones a través de picades de mosquits infectats. No hi ha casos autòctons, per la qual cosa tots els malalts són persones que han visitat països on aquesta malaltia és endèmica. Es caracteritza per febre alta i anèmia. La malària és una malaltia curable si es tracta de forma immediata però al voltant de tres milions de persones, sobretot nens de països en desenvolupament, moren per complicacions vinculades a aquesta dolència.\nBrucel·losi: un cas. Es transmet d’animals a persones a través d’un bacteri que se sol trobar en animals de granja. Els símptomes són similars als de la grip i, als països desenvolupats, sol afectar persones que treballen amb els animals malalts, com ara grangers o veterinaris. En zones en desenvolupament, s’adquireix pel consum de llet o formatge sense pasteuritzar.\nTos ferina: 945 casos. És una malaltia respiratòria molt contagiosa produïda per un bacteri. Es caracteritza per llargues crisis de tos convulsiva. És una dolència per a la qual es disposa de vacuna que sol afectar els nens petits.\nObjetiu: erradicar el xarampió i la rubèola\nLa rubèola és, juntament amb el xarampió, una malaltia que està en fase d’eliminació. “En el cas del xarampió, ja no hi ha casos autòctons, però sí que hi pot haver algun brot d’origen importat”, apunta Mireia Jané, de l’Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPCAT).\nLa rubèola, de la qual es van registrar dos casos l’any passat, és una dolència lleu que sol presentar-se amb una erupció a la pell i mal de cap els dies previs. En cas d’embaràs, sí que és molt perillosa per al fetus perquè pot desenvolupar rubèola congènita, que afecta els seus òrgans o genera alteracions cardíaques, neurològiques o sordesa al fetus.\nEl xarampió, una de les dolències més contagioses, és una malaltia vírica aguda que es caracteritza per erupcions vermelles a la pell que poden cobrir tot el cos. Malgrat ser previsible a través de la vacunació, en els últims anys s’han registrat importants brots en algunes zones d’Europa i episodis infecciosos a Catalunya a partir d’un cas importat (persona que arriba d’un altre país).


General: 20 € Socis de JJMM de Sabadell: 10 € (Concert Extraordinari)\nDavid Carabén, Marc Lloret, Dani Vega, Xavi Caparrós i Alfons Serra\nEl grup publicà el seu primer disc l'any 2000. Per bé que els seus dos primers discs, gravats en anglès, ja van ser força ben acollits per la crítica, el veritable reconeixement els va arribar amb la publicació del tercer, Trucar a casa. Recollir les fotos. Pagar la multa (2005), un àlbum íntegrament en català.\nEl 12 d'abril de 2010 van publicar el seu cinquè àlbum Ordre i aventura, que la banda va presentar oficialment el 2 de juny del mateix any a la Sala Apolo de Barcelona i que els va portar a omplir el Palau de la Música Catalana el març de 2011, després d'una intensa gira.\nEl 27 de març de 2012 van editar el seu sisè disc L'amor feliç, gravat als Estudis de Paco Loco, a El Puerto de Santa María. El disc va entrar al número nou de la llista de vendes en la seva primera setmana a les botigues. A mig camí entre la cançó d'autor i el grup de rock.\nEl 25 de març de 2014 va sortir a la venda el setè àlbum del quintet barceloní anomenat L'ànsia que cura. L'11 de març la banda va fer públic el primer senzill del disc titulat «Llepar-te». Les dotze cançons d'aquest nou treball discogràfic han estat enregistrades durant el mes de gener a l'estudi Black Box Studio, situat a França, concretament a la regió d'Anjou. La gira del disc va durar un any i mig, finalitzant a la Sala Apolo de Barcelona el 29 de desembre de 2015.\nEl 5 de maig de 2017 va sortir el vuitè disc: Ara i res. El single va ser "Qui més estima", seguida de "S'haurà de fer de nit" i "Menteix la primavera". Un àlbum més reposat, obtenint una molt bona crítica i considerat el millor disc pop-rock en català als Premis Enderrock.\nDesprés d’acomiadar amb dos clamorosos sold-outs a l’Apolo un 2018 que s’iniciava amb la publicació del tribut a Set Tota la Vida i que, amb motiu de la presentació del seu últim àlbum Ara i res, els ha permès oferir algunes de les actuacions més emotives i multitudinàries de la seva carrera, Mishima inauguren el 2019 en el seu millor moment. Amb un David Carabén en el seu cim com a autor e intèrpret, la banda sona més Mishima que mai: més descreguda i alhora més romàntica, més despullada però també més sentida, més planera però també més literària. En deﬁnitiva, el principi d’una maduresa justa i necessària per al pop cantat en català.