QUÈ DIU LA BÍBLIA SOBRE LA RIVALITAT SIBLINGA? - CRISTIANISME - 2022\nVersos bíblics sobre la rivalitat de la llengua\nLa Bíblia té molt a dir sobre estimar-se els uns als altres i això inclou el teu germà o germana. De vegades això és una mica dur. Al cap i a la fi, heu de compartir molt, i de vegades ens deixem una mica massa gelosos els uns dels altres. Tot i així, aquí es mostren alguns versos bíblics sobre la rivalitat entre germans que ens recorden com ens hem cridat a estimar els nostres germans més del que discutim amb ells:\nEstimar el teu germà i germana\nDe vegades fem mal als que més estimem i, de vegades, els que més estimem són els més fàcils de fer mal. No és exactament el que Déu té en compte per a la nostra relació amb els nostres germans. un altre.\nSi us odieu els altres, sou assassins i sabem que els assassins no tenen vida eterna. (CEV)\nSi tenim tot el que necessitem i veiem a una de les nostres pròpies persones necessitades, hem de tenir llàstima d’aquesta persona, o bé no podem dir que estimem a Déu. (CEV)\n1 Corintis 13: 4-6\nL’amor és pacient i amable. L’amor no és gelós, ni presumible, ni orgullós ni maleducat. No exigeix el seu propi camí. No és irritable, i no conserva cap registre d’haver estat maltractat. No es alegra de la injustícia, sinó que es regocija sempre que es guanyi la veritat. (NLT)\nMostra el respecte adequat a tothom, estima la família dels creients, té por a Déu, honra l’emperador. (NIV)\nArgumentant-se amb un serling\nÉs tan fàcil prémer els nostres botons germans. Ens coneixem millor que ningú, així que per què no podríem saber exactament què és el que els fa més mal, i a la inversa. També, solem no tenir un filtre amb allò que diem quan estem amb els més propers, cosa que ens pot portar per un camí més fosc amb els nostres germans.\nProverbis 15: 1\nUna resposta suau desvia l’ira, però les paraules dures fan que els temperaments es llueixin. (NLT)\nMateu 5: 21-22\nHeu sentit que els nostres avantpassats se’ls va dir: "No heu d’assassinar. Si comet un assassinat, està sotmès a judici . Però jo, si fins i tot estàs enfadat amb algú, està sotmès a judici! Si anomenes algú idiota, corre el perill de ser presentat davant el jutjat. I si maleixes algú, estàs en perill dels incendis de l’infern. (NLT)\nJaume 4: 1\nQuè causa de disputes i què provoca baralles entre vosaltres? No és això, que les vostres passions [a] estiguin en guerra dins vostre? (ESV)\nJaume 5: 9\nNo et murmuris els uns amb els altres, germans, perquè no siguis jutjat; heus aquí, el jutge es troba a la porta. (ESV)\nSigui un bon poble gran\nHi ha un cert nivell de responsabilitat a l’hora de ser un bon germà gran i la Bíblia ens recorda això. ”Posem l’exemple per a germans més joves que ens miren . el germà gran per evitar els entrebancs de la rivalitat entre germans que tan fàcilment es pot produir quan es tracta d’un germà o una germana menors que no tenen el mateix nivell de maduresa.\nSigueu amables els uns amb els altres, tendres, perdonant-vos els uns als altres, de la mateixa manera que Déu en Crist també us ha perdonat.\nProverbis 22: 6\nEntreneu un nen en el camí que hauria d’anar i, quan sigui vell, no se’n partirà d’ell. (NKJV)\nMateu 18: 6\nSerà terrible per a les persones que provoquen el pecat fins i tot a un dels meus petits seguidors. Aquesta gent seria millor llançada a la part més profunda de l’oceà amb una pedra pesada lligada al voltant del coll! (CEV)\n1 Tessalònics 5:15\nAssegureu-vos que ningú es retorni malament per malament, però procureu sempre el que és bo per als altres i per a tots els altres. (NIV)\nPunts De Vista Religiosos : Versos bíblics sobre la rivalitat de la llengua © 2019. All Rights Reserved.


FampaC: Nova activitat Cornellà\nNova activitat Cornellà\nUs enviem una nova activitat que s'oferta en el Pavelló de Sant Ildefons. Si teniu nens/es que vulguin fer patinatge artístic, ja tenim un grup que ho està treballant.\nNens/es de 4 a 12 anys.\nHorari: De 17 a 18 hores.\nInstal·lació: Espai esportiu Sant Ildefons (Pavelló de Sant Ildefons)\nPer a més informació: pacornella@gmail.com\nAquesta activitat comencen el dia 6 de març.\nEnviat per Fampa Cornella a 20:05:00


Companys del menor de Salt que va acabar morint pocs dies després durant les protestes del 14 de gener al municipi gironès.\nBarcelonaMohamed R.L. tenia 16 anys quan va morir. La seva història va estar a punt de fracturar Salt, una ciutat que en l'últim mes ha tornat a focalitzar el debat de la convivència. Aquest menor d'origen marroquí tenia 13 anys quan va creuar l'estret, un trajecte que va haver de completar amagat sota un camió, preludi d'un recorregut que va acabar de manera dramàtica el 20 de gener. El cas il·lustra la situació de molts menors estrangers que malviuen en territori espanyol. El govern central ha introduït novetats en el reglament de la llei d'estrangeria per impulsar la repatriació d'aquests joves que arriben sense familiars i, en casos puntuals, tampoc tenen domicili fix. A partir d'ara, quan l'administració detecti un menor immigrant no acompanyat començaran, de manera immediata, els tràmits de la repatriació.


El Pou Digital : Taula rodona sobre el tema del mes "125 de les Bases de Manresa"\nTaula rodona sobre el tema del mes "125 de les Bases de Manresa"\nTEMES DEL POU. Dins del cicle "Temes del Pou", l'Associació Cultural el Pou de la gallina va organitzar una taula rodona: “125 anys de les Bases de Manresa”, el passat dimecres, 1 de març, a la Sala d'Actes del Centre Cultural el Casino.\nEl debat va comptar amb la presència de Francesc Comas i Jordi Rodó, comissaris de la commemoració dels 125 anys de les Bases de Manresa, Josep Camprubí Casas, impulsor de la commemoració del centenari de les Bases, i Jaume Serra Carné, historiador.\nEn el mateix acte es va presentar el número de març de la revista El Pou de la gallina, que ofereix un extens reportatge sobre què va representar l’assemblea catalanista que es va fer a Manresa el març de 1892. D'altra banda, el personatge entrevistat a fons és l’escriptor Genís Sinca.\nBases de ManresahistòriaTEMES DEL POU


Els restauradors barcelonins critiquen "la falta de rigor" de la prohibició de fumar a les terrasses - MésEconomia\nDemanen evidències que el fum ajudi a la propagació del virus\nEl Gremi de Restauració de Barcelona ha criticat “la falta de rigor” del Ministeri de Sanitat i ha traslladat a la ministra Carolina Darias la seva indignació per la proposta de prohibir fumar a les terrasses dels bars. En un comunicat d’aquest divendres, l’entitat ha assegurat que “no hi ha cap estudi o informe rigorós que avali la mesura” i assenyala que la comunitat científica no ha trobat evidències sobre la transmissió del virus a través del fum del tabac.\nEl Gremi ha demanat que la Generalitat de Catalunya es desmarqui d’aquesta proposta i confirmi que no s’enduriran les restriccions “ja de per si severes”. El director del gremi, Roger Pallarols, ha assegurat que “és una irresponsabilitat imperdonable” i una altra mostra de poca empatia amb el sector.\n“La ministra Darias es confirma com una buròcrata allunyada de la realitat”, ha asseverat Pallarols, que ha afegit que el Ministeri s’ha sumat a l’especulació i contribueix a la psicosi social –en les seves paraules– sobre les causes del contagi.


A finals de novembre La Llança donava notícia de la posada en marxa de la versió digital de les Rúbriques de Bruniquer. No hi ha pas la pretensió de repetir aquí la feina que ja va fer Gustau Nerín, però com a historiador no em puc estar d’insistir en les potencialitats d’aquesta eina. El que s’ha fet amb les Rúbriques permetrà aprofundir en el molts camps de la recerca històrica (i no només la local) i posa en evidència la importància d’aprofitar l’entorn digital en el desenvolupament de les humanitats.\nJa fa temps que el món de l’arxivística i la biblioteconomia esmercen molts esforços en digitalitzar tota mena de documents: des de llibres fins a fotografies, passant per periòdics, llibres d’actes de plenaris municipals i cintes de casset. Gràcies a això fer recerca ara és molt més fàcil que en els temps analògics. Permet fer investigacions més ambicioses per què l’entorn digital ajuda a ser més eficient i flexible: pots buscar la informació més ràpid i s’estalvien desplaçaments als arxius i biblioteques.\nTinc la sensació, però, que a Catalunya s’està trigant massa a fer un pas més, per què mentre en altres països es fan apostes clares per desenvolupar les humanitats digitals, aquí encara som a les beceroles. Les Rúbriques de Bruniquer són només un exemple de les coses que es poden arribar a fer.\nEls historiadors s’enfronten a quantitats ingents de documentació i informació que han de ser capaços de processar i analitzar per explicar als seus coetanis aquells fets del passat que els interessen. Cada generació ha interrogat la Història amb preguntes diferents, però ara, a més, hi ha un nou repte. Les maneres de respondre les preguntes ja no poden ser (només) les que s’han fet servir en dècades precedents.\nCom ho podem fer per explicar els episodis crucials del nostre passat a les generacions que viuen el seu present vinculats a les pantalles i als dispositius mòbils? Els hem de continuar oferint (només) un llibre, una exposició, una conferència...? Aquestes són les eines més idònies?\nDavant d’aquesta qüestió hi ha dues alternatives. La més senzilla és blasmar als fills del segle XXI per què no desenganxen el nas del mòbil, i acusar-los de no ser capaços de focalitzar l’atenció de manera sostinguda... i tot el reguitzell de de malediccions habituals que ja sabeu per què tots les hem dit alguna vegada.\nL’altra opció és fer el mateix que fan les grans corporacions i les marques més reputades: identificar el seu públic, analitzar-lo i oferir-li allò que li agrada. I aquí és on entren les humanitats digitals per què obren la porta a utilitzar nous suports; aprofundir en conceptes innovadors (com ara la visualització de dades, per exemple); o experimentar amb noves formes de narrar basades en tecnologies com ara la Realitat Augmentada o la Realitat Virtual.. Es poden fer tantes coses...\nNo es tracta de banalitzar ni la tasca dels historiadors ni la recerca. Al contrari. Davant les fakes news i la fake-història (que és aquesta porqueria que adoren tant els polítics) només es pot reivindicar el rigor.\nAra bé, rigor no és sinònim de rigidesa en les formes, sinó solidesa en els continguts. Això no s’ha de perdre mai de vista. És aleshores, tenint clara aquesta premissa, que cal anar a buscar els fills del segle XXI per fer que s’enamorin de la història entrant en el seu territori. És un repte engrescador i que pot donar fruits inesperats. I sinó proveu de jugar a l’Assassin’s Creed.\nHistòria Pablo Casado, el romà Xavier Carmaniu


Intervenen: Miquel Bell-lloch, alcalde / Almudena Páez i Neus Vicente, presidentes de les associacions de comerciants de Calonge i de Sant Antoni / Pol Fages, president de la Cambra de Comerç de Palamós\nL'ajuntament de Calonge i Sant Antoni i la Cambra de Comerç de Palamós han renovat el conveni vigent amb l’Associació de Comerciants de Calonge i l’Associació per la Promoció i Qualitat del Comerç de Sant Antoni amb la mirada posada a millorar-lo de cara als propers anys. El nou govern està estudiant com pot millorar-lo per aconseguir potenciar al màxim el comerç local i revitalitzar el teixit comercial de Calonge. Estan convençuts que l'èxit passa per crear sinergies entre els dos nuclis del municipi.\nEl conveni preveu suport logístic i econòmic amb 3.000 euros per cadascuna de les associacions perquè puguin desenvolupar les seves campanyes o promocions, com és el cas de la Festa Cubana de Calonge, que avança cap a la consolidació, o d'una nova campanya per fer el vermut a Sant Antoni. Dos exemples de la oferta de dos nuclis que tenen atractius diferents però horitzons compartits\nEl conveni s’emmarca en l’objectiu de fomentar els interessos econòmics de Calonge i Sant Antoni que contribueixin a la consolidació i la creació d’ocupació, així com recolzar la realització de projectes i activitats obertes al públic en general i enfortir el moviment associatiu local en l’àmbit del comerç i la petita empresa.


Lequio va recaure en el càncer l’any passat i ara ha volgut compartir la seva evolució a través de les xarxes\nper Mireia Muñoz divendres, 17 de gener 2020 - 14:39h\nLa segona meitat de 2019 el fill d’Ana Obregón rebia una notícia que esperava no tornar a escoltar: un control rutinari va afirmar que havia recaigut en el càncer que porta arrossegant des de 2018.\nÁlex Lequio sempre ha avançat la seva salut a través de les xarxes. El jove, de 27 anys, fins i tot bromejava amb les seves visites rutinàries a l’hospital. Tot i el seu positivisme, a finals de l’any passat es va anunciar que havia de tornar a rebre tractament pel seu càncer.\nHa aprofitat la «condicional» per seguir treballant\nSeguint amb la seva tradició, i volent informar els seus seguidors sobre com evoluciona aquesta malaltia, ara ha volgut compartir a través d’Instagram un vídeo on se’l mostra animat. Allà explica que els metges li han donat «la condicional», fet que ha aprofitat per continuar amb diverses feines que havia deixat de banda amb la recaiguda de la malaltia.\n«Molt bones tardes a tots. Aquesta setmana m’han donat la condicional i he aprofitat per fer una ruta amb motiu de conèixer els quatre artistes que participaran a PETart», explica el fill d’Ana Obregón. «És un esdeveniment que organitzarem en el qual quatre artistes competiran per dissenyar el bol de menjar per gossos més artístics del món».\nAixí, sembla que Álex Lequio continua amb el seu somriure i positivisme en aquest «contratemps» de la seva malaltia. Per la seva banda, la seva mare també es mostra preocupada però afirma que «no té cap dubte que se’n sortirà».\nAna Obregón confessa les amenaces que va rebre per part de 'Masterchef'\nNou cop financer per Ramos: la notícia que el pot arruïnar\nSalut Malaltia Ana Obregón


Joaquim Rodríguez suma la seva segona victòria de l'any a la Tirrena-Adriàtica\nEl Purito torna a demostrar la seva superioritats en finals explosius a Chieti. Chris Froome (Sky) és el nou líder després de guanyar l'etapa reina a Prati di Tivo el dia anterior\nBarcelonaEl ciclista català Joaquim Rodríguez (Katiuixa) ha aconseguit la seva segona victòria de la temporada 2013 a la cinquena etapa de la Tirrena-Adriàtica. El Purito ha guanyat en solitari a Chieti, demostrant un cop més la seva superioritat en finals explosius amb gran pendents.\nEl nou líder de la cursa italiana és el britànic Chris Froome (Sky), que va guanyar l'etapa reina el dia anterior a l'arribada en altura de Prati di Tivo. L'equip de Froome ha aconseguit deixar enrere en els darrers quilòmetres al polonès Michal Kwiatkowski (Omega Pharma-Quick Step), que era qui liderava la general contra pronòstic.\nRodríguez, que ja havia sumat una victòria aquest any a l'etapa reina del Tour d'Oman, ha atacat a 1,5 km de la línia de meta, en les rampes més dures de la pujada final. Ha estat llavors quan ha agafat uns metres de distància que el grup de Froome, Contador o Nibali no han pogut recuperar.\nJoaquim "Purito" Rodríguez Tirrena-Adriàtica


Ajuntament de Benicarló: La Festa de la Carxofa ajorna els actes multitudinaris però manté les jornades als restaurants\nLa torrà popular tindrà lloc el 26 de febrer i la Demostració Gastronòmica el 27 de febrer. Les jornades del pinxo i les jornades gastronòmiques continuen amb normalitat als bars i restaurants de Benicarló.\nL'elevada incidència de contagis per Covid-19 ha obligat a ajornar els actes multitudinaris de la XXIX Festa de la Carxofa i a traslladar-los a l'últim cap de setmana de febrer. Així ho ha anunciat avui l'alcaldessa de Benicarló, Xaro Miralles, acompanyada de la regidora d'Agricultura, Inma Díaz, el president del Consell Regulador de la Carxofa de Benicarló, Víctor Morera, i el vicepresident de l'associació Restauració Benicarló, Anay Bueno, els tres sectors implicats en l'organització de la Festa.\n«La situació actual ens obliga a prendre les màximes precaucions i a ajornar els actes més multitudinaris, com la torrà popular o la demostració gastronòmica», ha dit l'alcaldessa. «En canvi --ha subratllat--, les Jornades del Pinxo que estan en marxa fins al 30 de gener i les Jornades Gastronòmiques que començaran el 30 de gener continuen en peu i amb total normalitat».\nL'alcaldessa ha explicat que «la decisió s'ha pres amb el consens de tots els sectors implicats en la Festa» i ha assenyalat que «a pesar de què Salut Pública permetia realitzar tant la demostració com la torrà, hem preferit, per prudència i donat el nombre de contagis, suspendre els actes que suposen més aglomeració de persones i traslladar-los a finals de febrer».\nD'aquesta manera, el 25 de febrer tindrà lloc el sopar de gala, el 26 la torrà popular i el 27 la gran Demostració Gastronòmica. La Fira de Productes de Proximitat també s'ha traslladat i se celebrarà els dies 26 i 27 de febrer.\nPer part del Consell Regulador de la DO Carxofa de Benicarló, el seu president ha remarcat que «donada la situació, ajornar la Festa un mes era la decisió més raonable» i s'ha mostrat convençut que «a finals de febrer podrem fer la Festa amb totes les garanties i la màxima seguretat».\nEn nom de l'associació Restauració Benicarló, Anay Bueno ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat en el sentit que «aquesta mesura és una mesura de prudència, però els bars, cafeteries i restaurants continuen sent espais segurs i segueixen amb les Jornades de Pinxos i, a partir del 30 de gener, amb les Jornades Gastronòmiques».\nTota la informació relativa a l'aforament i a la compra d'entrades per a la torrà popular i la Demostració Gastrononòmica es donarà a conéixer en els pròxims dies. L'Ajuntament, el Consell Regulador i el sector de la restauració ja tenen enllestit un pla de contingència que permetrà realitzar els actes més multitudinaris amb totes les garanties de seguretat.


El col·legi Joan Carles I d'Almenara acull l'exposició 'In/Sostenible' | Castelló Extra\nEl col·legi Joan Carles I d'Almenara acull l'exposició 'In/Sostenible'\n14/12/2021 - Castelló Extra\nEl CEIP Juan Carlos I d’Almenara acull fins divendres que ve 17 de desembre, l’exposició “In/Sostenible. Un camí cap a la sostenibilitat” del Fons Valencià per la Solidaritat, que té com a finalitat conscienciar sobre els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) a la població en general des d’un punt de vista pròxim i amable mitjançant quatre zones diferenciades. A més, l’alumnat del centre educatiu se sensibilitzarà a través de l’activitat didàctica “Soc conscient de quin consum faig” amb reflexions sobre la situació del planeta i l’anàlisi d’alternatives per a realitzar una producció i consum més sostenibles.\nL’alcaldessa d’Almenara, Estíbaliz Pérez, ha assenyalat que amb “aquesta activitat busquem conscienciar als nostres escolars sobre la sostenibilitat i el consum, accions que seguirem amb altres activitats amb la col·laboració del Fons Valencià per la Solidaritat i en aquest cas de la Diputació de Castelló”. De fet, Almenara, dins del marc del projecte “In/Sostenible”, ja va programar a l’agost l’activitat lúdica dirigida al públic familiar “Buscarem un tresor” on, mitjançant un contacontes teatralitzat, desenes de persones es van sensibilitzar i van conscienciar sobre la necessitat i urgència de canviar els hàbits i la forma de consum per a no acabar amb el planeta.\nEl projecte “In/Sostenible” del Fons Valencià per la Solidaritat en el qual s’emmarquen aquestes accions està cofinançat per la Diputació de Castelló. El programa té com a objectiu donar a conéixer i sensibilitzar a la població de 6 municipis de la província de Castelló (Almenara, Benassal, Benicarló, Castelló, Montanejos i Viver) sobre què són els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS) i de la importància de la seua participació per a aconseguir-los, incidint en l’ODS número 12: Producció i consum sostenibles, per a enfortir la presa de consciència al voltant dels hàbits de consum responsables mitjançant actuacions concretes.\nEl Fons Valencià per la Solidaritat, l’associació per la cooperació internacional i l’educació per al desenvolupament dels ajuntaments i mancomunitats de la Comunitat Valenciana.\nEl Fons Valencià és l’associació d’entitats locals de la Comunitat Valenciana que té com a objectius realitzar i finançar projectes de cooperació internacional i d’educació per al desenvolupament, amb les aportacions econòmiques que cada any fan els seus socis (ajuntaments i mancomunitats de la Comunitat Valenciana). Actualment, el Fons compta amb 132 entitats locals valencianes sòcies (123 ajuntaments i 9 mancomunitats) i concentra les seues actuacions de cooperació descentralitzada a l’Equador, Bolívia i El Salvador, així com en països en situacions d’emergència. Així mateix, realitza projectes de sensibilització cap a un desenvolupament humà, equitatiu, just i sostenible entre la població de les entitats locals sòcies del Fons, i a la ciutadania valenciana en general.\nLa relació entre els municipis del Sud i el Fons és definida per la participació municipalista i descentralitzada en polítiques de cooperació per al desenvolupament social i econòmic, amb la col·laboració en projectes nascuts de les necessitats concretes i locals, i sol·licitats pels mateixos municipis o a través de contraparts, com per exemple les ONGD. La participació en els projectes de cooperació sempre té com a objectius, de totes les parts col·laboradores, el respecte cap a la cultura local i l’absorció mútua de coneixements i experiències.\nAlmenara crea una ruta de ciclobirding en l'entorn dels Estanys i la marjal\nAlmenara ajorna les celebracions de Sant Antoni Abat\nAlmenara realitzarà la seua programació nadalenca en exteriors


Glamping a Tarragona, unes vacances de luxe! - Campings Tarragona\nAnar de càmping ja no és el que era!\nAnar de càmping ja no és el que era, i si vols saber perquè queda’t, et descobrirem una altra manera d’anar de càmping, sense sac i sense haver de muntar la teva tenda, en contacte amb la naturalesa i amb tots els luxes. Ens acompanyes a descobrir el glamping a Tarragona?\nSi és la teva primera vegada de càmping, et convertiràs en un campinglover amb el glamping a Tarragona, una manera d’anar de càmping però amb tots els luxes, comoditats i detalls. El glamping combina l’experiència tradicional de l’acampada però amb tots les comoditats perquè tinguis una experiència increïble!\nAls Campings de Tarragona amb opció de glamping et podràs allotjar en una tenda de campanya de luxe o en una tenda safari, amb l’interior de fusta, equipada amb cuina, wc, dutxa, habitacions i fins i tot una terrassa! T’aixecaràs amb els primers raigs del sol i amb el cantar dels ocellets, perquè el glamping et connecta amb la naturalesa d’una forma molt especial. També podràs gaudir amb la teva família de llargues barbacoes i de les nits estrellades d’estiu.\nEl glamping a Tarragona, càmping amb glamur, és una manera d’anar de vacances en família per a tots aquells que sou amants del turisme natural i les aventures en família.\nEstem segurs que per a aquest 2021 estàs pensant en unes vacances a l’aire lliure i en contacte amb la naturalesa, i aquesta pot ser una opció ideal. Pots conèixer aquí els campings amb segell safe tourism, garantia d’unes vacances segures.\nOpcions de glamping a Tarragona 2021\nAquests són els càmpings de Tarragona on gaudir d’una experiència de glamping:\nI, ara que ja t’ho hem explicat, només falta que facis les maletes i que visquis aquesta experiència de glamping a Tarragona. Repetiràs!


Per mil milions de llamps i trons! | Des de la Mediterrània\nPàgina d'inici › Ciència i Tecnologia › Per mil milions de llamps i trons!\nPosted on 03/09/2011 by S.\nPermeteu-me que faci servir la famosíssima frase del Capità Haddock, l’entranyable personatge de Tintin, per fer la meva primera entrada meteorològica en aquest bloc.\nPerò que cal fer si ens trobem enmig d’una tempesta? És necessari preocupar-se? Doncs tenint en compte que un llamp arriba a 30.000º de temperatura ( 5 vegades més que la superfície del Sol) crec que no estaria de més saber quatre consells bàsics….\n– No córrer!\n– Si ens trobem en un edifici tancar portes i finestres, si hi ha llar de foc no encendre-la.\n– Els cotxes, són segurs amb l’antena plegada i finestres i portes tancades.\n– No utilitzar els telèfons mòbils.\n– No banyar-se ni acostar-se a masses d’aigua com llacs o rius.\n– Les coves i túnels subterranis, solen ser llocs segurs, sempre que s’evitin les parets, les zones humides i les entrades.\n– Si ens trobem a la muntanya hem de baixar a les valls, lluny de cims i crestes.\n– Si es possible buscar refugi en un bosc dens, evitar arbres aïllats.\n– En situació límit a camp obert, buscar un punt que no sobresurti i col·locar-se de gatzoneta (“cuclillas”). Mai estirar-se a terra.\nSergi Garcia i Gisbert\nPD: Ens seguim a twitter gagis86\n‹ El segrest de la col per una carbassera.\nPer què has renunciat al lliure tarannà… ›\nOne comment on “Per mil milions de llamps i trons!”\n04/09/2011 a les 11:32\nUnes dades molt interessants i pràctiques, especialment les indicacions per al cas que ens trobem enmig d’una tempesta.


21 curtmetratges d’arreu del món competiran a la 4a edició de l’Infest - Ajuntament de Rubí\n21 curtmetratges d’arreu del món competiran a la 4a edició de l’Infest\n21 curtmetratges d’arreu del món competiran a la 4a edició de l’Infest El Festival de curtmetratges, que compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Rubí, se celebrarà a El Celler el 12 i 13 de juliol https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/21-curtmetratges-d2019arreu-del-mon-competiran-a-la-4a-edicio-de-l2019infest https://www.rubi.cat/ca/actualitat/noticies/21-curtmetratges-d2019arreu-del-mon-competiran-a-la-4a-edicio-de-l2019infest/@@images/image/preview\nEl Festival de curtmetratges, que compta amb la col·laboració de l’Ajuntament de Rubí, se celebrarà a El Celler el 12 i 13 de juliol\nLa presentació ha tingut lloc a El Celler (Foto: Ajuntament/Localpres)\nEl Festival Internacional de Curtmetratges de Terror, Fantàstic i Freak de Rubí Infest celebrarà la seva quarta edició el divendres i dissabte de la setmana vinent, 12 i 13 de juliol, respectivament.\nLa cita, que tindrà lloc a El Celler i compta amb la col·laboració de l’Ajuntament, porta a competició 21 curtmetratges arribats d’arreu del món. El festival, a més, té programades diferents actuacions musicals amb els Dj’s de l’entitat rubinenca La Sonik, Dj ACME i les bandes F.A.N.T.A i Aullido Atómico.\nEn aquesta edició, el festival amplia el seu ventall de propostes amb un mercadal, una mostra fotogràfica, un programa de ràdio en directe, la presentació d’un videojoc, un espectacle de dansa, una xerrada al voltant del paper de la dona dins el cinema de terror i l’InfestKids.\nLa presentació de la proposta ha tingut lloc aquest divendres al matí a El Celler. Els seus responsables han animat els rubinencs i rubinenques a participar de les activitats del festival.\nL’acte ha comptat amb la presència del regidor de Promoció i Dinamització Cultural, Moisés Rodríguez. El responsable de l’àrea Cultural ha destacat la proposta com “un model d’èxit, consolidat i de molta qualitat”. Rodríguez també ha apuntat que es tracta d’una iniciativa “que fa marca de ciutat a partir de la creativitat”.\nDe la seva banda, la regidora de Joventut, Annabel Cuesta, ha posat l’accent en la vessant social del festival: “estem molt contents que es parli de qüestions de gènere en aquest festival i que el paper de les dones hi tingui un espai”.\nLa música del discjòqueis obriran l’activitat divendres i dissabte a partir de les 21 h i a les 22 h començaran les projeccions.\nDe la seva banda, les activitats complementàries s’inicien a les 18 h, els dos dies, amb l’obertura de Les botigues de l’Horror a la placeta del Celler. El programa Podcast s’emetrà en directe entre les 19 h i les 20.30 h, també els dos dies i es podrà seguir a través de Ràdio Rubí.\nLa presentació del videojoc Omani serà a les 18 h a la sala Annexa del Celler i els interessats podran provar el joc fins les 21 h. Dissabte, a les 18.45 h, serà el moment de l’actuació de la companyia rubinenca Nemesis Dance Company a la plaça del Celler.\nLa xerrada ‘El terror de ser mujer’, sobre el paper de la dona en el cinema de terror serà dissabte a la sala Tramuja entre les 18 h i les 19 h.\nFinalment, l’InfestKids serà dissabte a la Biblioteca Mestre Martí Tauler a les 11.30 h. Consistirà en la projecció de la pel·lícula ‘Coco’ que s’acompanyarà d’una activitat on especialistes parlaran del tractament del dol i la pèrdua entre els infants.\nProgramació de l'InFest 2019 (1.7 MB)


Amadeu Corbera | 20 novembre 2015\nEls atemptats sanguinaris a la capital de França m’aplegaren a Perpinyà, la nostra ciutat del Nord. Si no encara no ho heu fet, hauríeu de conèixer Perpinyà, tranquil·la, discreta, vella, bellíssima, exquisitament provinciana. Perpinyà, com diu Joan-Daniel Bezsonoff, és com una Girona desmenjada, amb el mateix misteri, de call i castell, de carreró i pedra, però d’una bellesa rovellada, estantissa, commovedora.\nSortir a passejar per Perpinyà és deliciós: pels carrers vells tallats en quadrícula del barri de Sant Mateu, les botiguetes chic del voltant de la catedral de Sant Joan o de La Real, i acabar als peus del majestuós palau dels Reis de Mallorca. Prendre el sol o la fresca, segons l’hora, a la gran plaça de la República o perdre’s per la vida intensa de l’antic call de Sant Jaume, i d’allà, empapar-se de la remor de l’animat mercat de la plaça Cassanyes, on hi sentireu parlar i cridar, i comprar i vendre, i nins que ploren, i gent que riu, en català, i en francès, i en àrab, i en espanyol o amazigh, qui sap. I en canvi, si hi anau notareu que el barri de Clemencau té un aire tot francès, estil parisenc de províncies, mentre que el de l’Estació és d’un senzill modernisme popular, envellit pels anys i la distància, amb una llarga i pintoresca avinguda de fassers que vos duu al Centre del Món. Literalment.\nÉs molta la gent que, com potser molts dels que llegiu aquest article, pensa en Perpinyà com si fos França. Però Perpinyà té per lema la catalana, i cau molt, molt lluny de París. Moltíssim. Per això la meva sorpresa en veure els minuts de silenci, concentracions corprenedores a patis d’escola, ajuntaments i institucions diverses, cants de la Marsellesa i moltes de banderes franceses de la gent de la nostra banda de la frontera, amb un nivell d’afectació i preocupació pels atemptats molt més gran que el que es percebia allà, a Perpinyà, a França.\nNingú pot posar en dubte la gravetat dels fets de París, l’horror de les víctimes, la por dels supervivents, l’esfereïdora fredor, a mesura que apareixen vídeos dels fets, dels assassins en cometre l’acció. Però jo sí que em permet de qüestionar la versió del president Hollande i el primer ministre Valls que l’atac és contra França, contra la liberté i l’egalité: que els han atacat pels valors que representa la République. I per la consternació demostrada i la profusió de banderes franceses a les xarxes socials, sembla que aquí també s’ha entès així: que més que solidaritzar-se amb les víctimes, la solidaritat semblava que era amb la République. Com si la víctima hagués estat França, i no ciutadans de França.\nAh, els valors de França! A Perpinyà i a tot Catalunya Nord els coneixen bé, els valors de França: el parlez français-soyez propres (“parleu francès-sigueu nets”) encara es pot llegir a l’escola d’Aiguatèbia, al Conflent, on els nins, com a totes les escoles nord-catalanes (i occitanes, basques o bretones), eren castigats si parlaven la seva llengua, la nostra llengua. Els valors de França eren posar tota la poderosa maquinària estatal de la República per fer sentir vergonya a les famílies nord-catalanes per parlar en català als seus fills: perquè tenguessin vergonya de ser qui eren i ser com eren, perquè a França no es pot ser francès sinó és d’una manera molt determinada. Determinada pel govern de París.\nLa història de les diverses repúbliques franceses és, ben amagada darrera una façana de grandeur i cosmopolitisme, una història de l’odi a la diferència, a la diversitat: contra la diversitat cultural dels pobles dins el territori continental de França, i contra l’evident diferència dels pobles colonitzats i expoliats per França, sota l’imperialisme de França i els seus valors. Acabat tot això, quasi completat l’extermini de les llengües régionales i perdudes les colònies, a França només li queda per odiar la nova diversitat pluriètnica d’aquest segle, la de la immigració i els seus fills i néts, també la de les comunitats gitanes, i en total, milers de ciutadans francesos que estan obligats a ser francesos com Déu mana segons els cànons de valors establerts, fixats i inamovibles, imposats sovint a les males, per la República, ho vulguin o no, els hi agradi o no.\nPerpinyà, per contra, encara batega una catalanitat tènue però evident i constant. Quan hi aneu ho veureu. És, a la seva manera, el darrer acte de resistència davant més 350 anys de persecussió i asfíxia: quasi perduda la llengua, tanmateix, manté una distància fins i tot emocional amb París, i potser per això l’expressió pel dolor dels atempats va quedar lluny dels afectismes sobrevenguts dels actes que es veren en aquesta nostra banda de la frontera.\nI n’estic segur, tots i cada un dels ciutadans de Perpinyà es solidaritzen amb totes les famílies de les 130 víctimes. Jo també. Però no em puc solidaritzar amb França ni amb els valors de laRépublique ni amb tot allò que ha representat i representa, pel nostre poble, la nostra gent, i per tots els pobles del món.\nA Occitània, Joan Miró, la situació és pitjor que al Rosselló. Vaig recórrer durant quatre dies aqueixa regió, en cotxe, i ni a bars, ni a restaurants, ni a mercats ni pel carrer vaig sentir ningú parlant occità. La campanya o campanyes dels governs francesos contra les llengües regionals han estat molt més exitoses que les dels governs espanyols, per sort nostra.\nPer Isabel, fa mes de 5 anys\nMolt bo el teu article, Amadeu. En una visita que vam fer un grup de professors a Llívia, al costat de Puigcerdà, el capellà d'aquest poble ens va ensenyar l'església i ens va explicar que en pasar aquest territori a mans des francesos, aquests es van encarregar d'afrancesar-lo, enviant mestres i capellans del nord de França i d'aquesta manera es va anar imposant la seva llengua i arraconant el català. També ens va explicar que aquesta és la raó per la qual és tant anticlerical aquesta zona. Llàstima de territoris perduts que els reis castellans van regalar al país veí.\nalm, no és França sinó Occitània es nostre país vesí del nord, França ni tan sols és vesí, en tot cas sí és estat vesí\nEspanya podria haver copiat moltes coses bones de França, però sembla que el que més ha imitat és el seu centralisme a ultrança, la seva intolerància per les cultures i les llengües regionals. I encara sort que no ho han fet de manera tan eficaç com al país veí, on totes aqueixes llengües estan en estat agònic. En una ocasió vaig ésser algunes hores pels carrers de Perpinyà i no vaig aconseguir sentir ningú parlant català. Potser molts dels vianants parlaven català a casa seva, però parlar-lo al carrer els devia fer vergonya. com passava anys enrera, ara crec que no tant, a València.


Inici > Educar i créixer en família > Com ajudar el meu fill > El dol > Converses\nEstà preocupat per la mort\nJordi (44 anys, pare del Joan, de 5 anys)\n- En Joan està una mica obsessionat amb la mort. Fa uns dies que ens pregunta si ens morirem el papa i la mama i diu que ell no vol que ens morim. Quan va morir el seu avi fa un parell d’anys ens va semblar que no ho entenia gaire. Com que no preguntava tampoc no li vam donar més explicacions. Però fa uns dies la meva mare, que és molt gran, li va dir que es morirà aviat perquè és el que toca. I des d'aleshores que no para de preguntar i parlar del tema.\nLaura (42 anys, mare de la Carla, de 7 anys)\n- La mort és un tema habitual en aquestes edats i a mida que van creixent. Trobo que és normal que vulguin saber i preguntin. Potser el Joan està angoixat per saber qui cuidarà d'ell si vosaltres moriu. Jo crec que cal tranquil·litzar-lo i parlar del tema amb naturalitat. Amb la Carla vam parlar molt d’això l’any passat, perquè va morir la mare d’una amiga seva de classe. Com pots imaginar, tots necessitaven saber com, perquè, quan... Nosaltres no sabíem ben bé com explicar-li, però la tutora ens va recomanar una sèrie de contes i pel·lícules que reforçaven el que estaven fent a l’escola i van ser de molta ajuda.\nHa de venir al tanatori?\nMontserrat (46 anys, mare de l'Anabel, de 8 anys)\n- Estem fets un embolic. Resulta que ha mort una tieta amb la que l'Anabel tenia molta relació. De fet, fa temps que estava malalta i ja ens ho imaginàvem. Ja li hem dit i s'ho ha pres prou bé, però el que no sabem ara és si fer-la participar en els rituals de comiat, si demanar-li que ens acompanyi al tanatori… Hem sentit tantes coses que no sabem què fer! Alguns diuen que no hi han d'anar mai, d'altres que sí… Tu què en penses?\nSanti (55 anys, pare de la Rocío d'11 anys)\n- La meva opinió és que n'heu de parlar amb ella. La podeu convidar i, sobretot, demanar-li si hi vol participar. Si us diu que no, no us quedeu amb la primera negativa, expliqueu-li la importància del comiat i d'anar-hi junts. En qualsevol cas, li hauríeu de dir què és el que passa en els funerals, com són els rituals, què pot esperar, quines persones solen anar-hi… per tal que li sigui més fàcil decidir. A més, li podríeu oferir alternatives per dir-li adeu a la seva tieta, com escriure-li una carta, fer un dibuix o collage amb imatges que li recordin la seva relació…\nNo porta bé la separació\nPep (54 anys, pare del Cesc, de 7 anys, i del Robert, de 12 anys)\n- Fa mig any que la mare del Robert i jo ens hem separat, i cada vegada ho porta pitjor. Al principi ens va semblar que els nens ho portaven bé i que ho entenien. De fet, la separació ha estat en termes amistosos i hem procurat que els nens la visquessin com una cosa normal entre els adults. El petit va fent..., però el Robert no acaba d'encaixar-ho. Té actituds desafiants, es mostra agressiu amb el seu germà, ens culpa de tot el que li surt malament… Fa uns dies deia que vol que tornem a estar com abans, tots quatre junts, que segur que podem arreglar-ho.\nDaniel (37 anys, tutor del Robert)\n- Per això us hem convocat. Al centre també hem anat veient que alguna cosa passava a casa. D'un temps ençà, el Robert està més provocador. Sovint està com desconnectat del grup, no presenta feines i ha començat a suspendre alguns controls. De vegades, les separacions dels pares generen un procés de dol en els fills. No tothom reacciona igual. Cadascú necessita el seu temps. En qualsevol cas, el que el Robert necessita és un acompanyament. Us recomano que tingueu una conversa amb ell per demanar-li com se sent i aclarir els dubtes que tingui. Oferiu-li també ajuda d'un professional, perquè de vegades els fills necessiten parlar-ho amb algú extern, que no tingui implicació emocional amb ells. No vol dir que no us tingui confiança, és només una qüestió de no ferir-vos segons el que us digui. Un psicòleg el pot ajudar a comunicar-se millor amb vosaltres.\nLucía i Joana (49 anys, mares acollidores de l'Ushman, de 14 anys)\n- Ja ens imaginàvem que a l'Ushman li costarien tants canvis a la seva vida. Està acollit a casa i des que va arribar a Catalunya ha estat en diversos centres d'acolliment de menors. Al principi estava com enfadat amb el món i amb nosaltres. Ara el veiem trist. Quan li preguntem com està, diu que abans anava a l'institut amb altres nois del centre d'acolliment, que els troba a faltar i que li agradaria viure aquí però anar a l'institut allà (però sap que això és impossible). Ha tingut problemes a l'institut. L'han posat en un grup de diversitat de segon d'ESO. Diu que es veu gran i que va amb els "tontos" i que ell no és curt. No surt amb ningú. Es tanca a l'habitació. No vol que sortim junts els caps de setmana. Només vol estar xatejant amb els amics d'abans. Ja han passat cinc mesos des que està amb nosaltres i la cosa no millora.\nMarta (52 anys, assessora especialista en dol d'un hospital)\n- Heu fet molt bé de venir. Pel que m'heu explicat sembla un cas molt clar de dol migratori. La migració, en tant que pèrdua d'una banda i incertesa i esperança de l'altra, va associada a un procés de dol que evolucionarà de diferent manera segons la persona, el que deixa enrere, el que troba al lloc on arriba i l'acolliment de què és objecte. Tot això li està passant a l'Ushman. Feu bé d'acompanyar-lo i oferir-li suport. El dol migratori és extremadament complex perquè genera sentiments d'ambivalència entre el que s'ha perdut i el que es troba. Penseu que hi ha diferents dols implícits: el dol per la separació de la família i els amics. L'infant o adolescent nouvingut ha perdut la xarxa social de la família extensa i haurà d'estructurar la seva personalitat en un context sovint hostil i sense referents. El dol per la llengua materna, per la cultura en general. La pèrdua de valors culturals, tant importants per a la construcció de la seva identitat, com els hàbits alimentaris, la manera de vestir, de relacionar-se i, per últim, el dol per la terra. S'acostuma a sentir nostàlgia per la terra, pel paisatge, pels colors, les olors, etc. Doneu-li temps. Aneu a parlar amb l'orientador del centre i compartiu opinions per anar a una. Oferiu-li espais per trobar-se amb el seu passat, que convidi algun amic dels que tenia al centre… Demaneu-li sempre la seva opinió.


Inici > Col·leccions (PUB)>Grans Obres>Grans Obres Bromera>Els Borja. Família i mite\nAproximar-se a la família Borja i al seu temps, alçar el vel de la distància i del mite —conèixer una miqueta millor qui eren realment i quina vida van viure—, equival, quasi inevitablement, a sentir els efectes d’un poder d’atracció ben especial. Perquè de famílies com aquella, en un temps com aquell, n’hi ha hagudes ben poques en la història d’Europa. Pocs precedents hi havia, si n’hi havia cap, d’un llinatge vingut de fora d’Itàlia, eixit del no-res, que en cinquanta anys produïra dos papes i una dotzena llarga de cardenals, que s’instal·lara durant mig segle sencer al centre mateix d’un poder turbulent, i que en arribar al punt més alt desapareguera de sobte per a caure immediatament en la llegenda fosca, en la infàmia i en la destrucció de la memòria. Una família excepcional, misteriosa i polèmica, enormement atraient, que hem volgut reivindicar i divulgar en aquesta obra. Els Borja, família i mite és un llibre visual, il·lustrat amb una selecció de la millor iconografia borgiana i redactat amb una prosa exquisida, rica, directa i entenedora. Una obra imprescindible per a llegir i per a gaudir.\nJoan Francesc Mira (València, 1939) és escriptor, antropòleg, articulista, traductor i professor de grec i de cultura clàssica. Entre la seua nombrosa producció literària destaquen títols com Els treballs perduts, Viatge al final del fred i València per a veïns i visitants. Amb la novel·la Borja Papa, considerada una de les millors obres de la literatura valenciana del segle XX, va obtenir el Premi Creixells i el Premio Nacional de la Crítica. Mira va treballar en aquesta biografia del papa Alexandre VI durant quatre anys. Les investigacions que va realitzar, entre altres llocs, a la Biblioteca Vaticana, al Palazzo Farnese i a la societat Roma nel Rinascimiento, l’han convertit en un dels màxims coneixedors del temps i el llinatge dels Borja.


Paviments de fusta dura laminada - de banda amplaLlegir Més\nPrincipal de banda ampla Paviments de fusta dura laminada\nPaviments de fusta dura laminada\nEl sòl d'una casa és una de les seves característiques definitives. El terra de fusta continua sent una de les opcions més populars, ja que és un material atractiu, natural i atemporal. Mentre que les cases més antigues, més tradicionals sovint mantenen els sòls de fusta dura, hi ha laminats. Ofereix un aspecte natural similar a la fusta però a un preu inferior.\nA l’hora de decidir entre el sòl dur o el laminat, hi ha diversos avantatges i avantatges a considerar. Per descomptat, en comparar el cost del laminat amb la fusta dura, el laminat sol ser l'opció més assequible. Però també heu de mirar la durabilitat, el valor de revenda, la neteja, la instal·lació i molt més. Aquest article compararà alguns dels factors entre el sòl dur i el laminat i us ajudarà a decidir quin és el més adequat per a la vostra llar.\nImatge: Elnur / Shutterstock\nCost laminat davant de fusta dura\nLa realitat dels costos del sòl i el que es pot permetre pot estar a quilòmetres de distància. Tingueu en compte el cost del sòl laminat i de fusta dura per determinar què és el que més us convé.\nFusta dura: CONS - Els sòls de fusta són d’arbres collits; el preu depèn del tipus de fusta que trieu. En general, la fusta dura és considerablement més elevada de comprar i instal·lar.\nLaminat: PROS - Els sòls de fusta laminada estan fets de fusta composta premsada entre si a altes temperatures. La imatge de la fusta dura es col·loca sobre la fusta composta, recobrint-la per formar el laminat. No només els materials són més barats, sinó que el cost d'instal·lació de fusta laminada és, en mitjana, un 50 per cent menys que la instal·lació de fusta dura.\nEl paviment laminat pot costar $ 3 a 7 dòlars per metre quadrat, incloent-hi la instal·lació. Els sòls de fusta massissa poden costar 5-10 dòlars per metre quadrat, inclosa la instal·lació. De nou, els preus exactes variaran en funció del tipus de materials utilitzats i de la mida de la vostra llar.\nDurabilitat laminada vers la fusta dura\nAvalieu la càrrega i el desgast del trànsit a casa vostra. Una superfície més duradora és més fàcil de mantenir i es veurà excel·lent durant els propers anys.\nFusta dura: CONS - La fusta dura és susceptible a esgarrapades, pot danyar-se per la humitat excessiva i mostrarà un desgast, especialment en zones molt traficades. PROS: La fusta dura és la veritable opció; és magnífica i, segons el tipus de fusta, pot aportar un valor considerable a la vostra llar.\nLaminat: PROS - Com que el laminat està fabricat amb fusta premsada, és més durador i resisteix a rascades, humitats i desgasts. El sòl laminat també és més fàcil de netejar. CONS - Tot i que el laminat és més durador, no és tan atractiu visualment. Les qualitats inferiors del laminat poden tenir textures de gra de fusta d’aspecte artificial.\nImatge: Breadmaker / Shutterstock\nReparació de laminat vers fusta\nEl sòl de casa vostra normalment necessitarà reparacions en algun moment. Des d’accidents menors fins a un desgast excessiu, el laminat i la fusta dura presenten avantatges i inconvenients.\nFusta dura: PROS - La fusta dura es pot reparar per polir imperfeccions i perfeccionar-les. Això li dóna avantatge al laminat, ja que tindrà una durada d’anys.\nLaminat: CONS - Els sòls laminats no es reparen fàcilment. Si compreu sòls que es combinen i es combinen junts, potser podreu substituir taulers individuals, tot i que, segons la llum solar i l’edat, és possible que la nova peça no coincideixi correctament.\nEls millors llocs per a paviment de fusta dura o laminat\nA més del preu, la durabilitat i la reparació, també heu de considerar els millors (i els pitjors) llocs de la llar per a tots dos tipus de paviments.\nFusta dura: el sòl de fusta és molt bonic i prou durador, especialment en habitacions de menys trànsit com dormitoris i menjadors. Però, si teniu animals de companyia o molt de trànsit de peus, els vostres terres de fusta forta podrien mostrar esgarrapades i portar hores extres. Els soterranis i banys amb molta humitat tampoc són bons llocs per a terres de fusta dura. D'altra banda, la insolació contínua també pot esvair les hores de paviment de fusta dura.\nLaminat: Com que el sòl laminat és tan durador, és menys susceptible al desgast de les mascotes i el trànsit de peus. Tot i que resisteix la humitat millor que la fusta dura, no hauria d’estar en una zona habitualment humida de la llar. A causa de la seva capa superior, els sòls laminats normalment no s’esvaeixen de la llum del sol tan notablement i de forma notable com els paviments de fusta dura i es poden utilitzar de forma segura en habitacions amb grans finestrals.\nLa vostra llar es beneficia de l’aspecte de terres de fusta; Vostè decideix entre la fusta dura o el laminat. Reviseu els pros i els contres i sigueu realistes sobre el vostre estil de vida; si teniu animals de companyia, nens petits o trànsit elevat, això pot influir en la vostra decisió.\nSi teniu molta llum solar a casa vostra, la fusta dura es pot esvair perquè és un producte natural, mentre que els paviments de fusta laminada tenen protecció ultraviolada integrada a la superfície. Considereu tots els factors: i gaudiu de com la calor de la fusta millorarà l’atractiu i el valor estètics de casa vostra.\nMore Is More: 9 maneres de bloquejar la tendència del maximalisme\nEscala al cel: tota l'acció des de l'entrada i la setmana de l'escala a The Block NZ\nAquesta assolellada casa de Motueka en venda ofereix una vida familiar de baix manteniment\nEls banys de Parnell històrics continuen nedant amb glamour retro\n9 de les nostres llums pendents preferides i com triar la perfecta\nCom estalviar diners en les vostres factures d’electricitat i aigua\nIdees de paisatgisme al pati que són perfectes per entretenir\n3 maneres diferents d’estilar un bany i com comprar les aparences\nLa propietat situada a la venda de 4 habitacions, Pukekohe, és una joia amagada\nEl pont marítim més llarg del món a la Xina: el pont de Qingdao Haiwan (vídeo)\nPer què aquesta família de sis es va traslladar dels suburbis a un pis\nL'habitatge de l'arquitecte Vincent Van Duysen és un disseny rellotjat en els seus millors punts


04 de maig de 2021 - 12: 58\nEl Hospital de Dénia ha habilitat diversos dispositius electrònics perquè els pacients que acudeixen diàriament als serveis d'hemodiàlisi i hospital de dia puguin disposar-ne per al seu ús recreatiu. També s'han posat a disposició auriculars d'un sol ús per no molestar la resta de pacients.\nPacient de l'hospital de Dénia amb un dels dispositius cedits\nEls dispositius, connectats a la xarxa Marina Salut, han estat configurats perquè els usuaris puguin usar-los de manera senzilla i intuïtiva. Es tracta d'una modalitat de desplegament de tipus "quiosc" on només s'ofereixen les aplicacions mínimes necessàries, com són: canals informatius i audiovisuals, revistes i música.\nLes platges comencen a preparar-se per a la temporada estival i algunes mostren ja el seu costat més estiuenc\nUna manifestació contra la repressió colombiana reuneix més de mig miler de persones a Dénia\nLa Justícia autoritza les restriccions de Generalitat però només fins al 24 de maig\n5 maig, 2021 a les 10: 27 pm\nQue bons hospitals feia el Partit Popular


El 26 de juny, entrem al joc republicà | La Garriga Digital\nA les eleccions del 26 de juny, malgrat ens facin ‘mandra’, s’ha de tornar a votar. Cal mantenir i enfortir la rotunditat del missatge que portem proclamant durant cinc anys: Catalunya ha decidit autodeterminar-se. I més quan, del 20 de desembre ençà, han passat coses: el Tribunal Constitucional s’ha dedicat a governar i oprimir sense miraments; s’ha embolicat més la troca de la corrupció; la monarquia dóna més i més símptomes d’abús dels seus privilegis; Montoro incrementa l’ofec financer; el Gobierno en funcions es desentén de les urgències humanitàries i tanca les fronteres amb pany i forrellat…\nA Esquerra Republicana de Catalunya volem que el 26 de juny no sigui una jornada electoral en va. Reclamem especialment l’atenció de la gent que no va anar a votar el 20D i a la gent que va votar En Comú Podem amb l’esperança que l’aritmètica parlamentària forçaria un referèndum per a Catalunya. Ja hem vist que no hi ha via possible ni amb els millors pronòstics electorals per a les forces de canvi. Ara ja observem i anirem constatant com aquest compromís es fon com ha passat amb el federalisme dels socialistes. Per això és banal seure a la taula on només lliguen les cartes de Rajoy, Rivera i Sánchez. A Catalunya, s’obre un taulell on tothom hi pot tenir bon joc.\nSi volem una oportunitat real de guany dels drets democràtics de la ciutadania i una República amb separació de poders; si volem un estat a favor de la gent, amb recursos i capacitat per ajudar els més desafavorits; si volem un estat que administri millor els impostos i faci infraestructures sostenibles a favor del progrés econòmic… Si de veritat volem canviar-ho tot, el millor que podem fer amb el nostre vot el 26 de juny és que sigui republicà i d’esquerres. La Catalunya que camina cap a l’autodeterminació és la que pot portar de veritat a un daltabaix del sistema espanyol de partits i de poders. Desitgem el millor als veïns, però mai més hem d’estar supeditats al seu esdevenidor. Se’n diu igualtat, fraternitat i llibertat. Visca la república!\nJordi Filbà, President secció local d’ERC la Garriga\nArticle anteriorLa guerra de Síria vista des de dintre\nArticle següentAutocaravanes a la Garriga, una reivindicació de SI que serà una realitat


18 / 03 / 2021 | Intersindical Salut\nRESOLUCIÓ de 12 de març de 2021, de la directora general de Recursos Humans, per la qual es convoca concurs general per a la provisió de llocs no bàsics de gestió sanitària de naturalesa funcionarial, sector administració especial, dependents dels serveis centrals, direccions territorials de Sanitat i Inspecció de Serveis Sanitaris de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública.\nPresentació de Sol·licituds telemàticament i aportació de mèrits :\nDel 29/3/21 al 22/4/21\na) El personal funcionari de carrera en actiu integrat en l'administració de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública en el cos requerit per a accedir\nal lloc sol·licitat.\nb) El personal funcionari de carrera integrat en el cos requerit per a accedir al lloc sol·licitat que reingresse al servei actiu a través del present concurs.\nEl personal funcionari de carrera en excedència voluntària per interès particular haurà d'haver romàs un mínim de dos anys en tal situació, d'acord amb el que es disposa en l'apartat 1 de l'article 127 de la LOGFPV.\nBases, formulari de mèrits i annexos de llocs en l'enllaç al DOGV :


El català de les Illes Balears de l'Estatut de 2007\nActualitzada 01/08/2021 a les 12:59\nL'art.4 de la darrera reforma és prou explícit, senyor verinós Pablo Casado: «La llengua catalana, pròpia de les Illes Balears, tindrà juntament amb la castellana, el caràcter d'idioma oficial». I tant amb un com amb l'altre tens dret a adreçar-te a les administracions autonòmiques, les quals t'hi han de respondre.\nAquest atribut de «propia» segurament cal entendre'l en doble sentit: com la llengua històrica d'ús social; amb uns trets que no l'uniformitzin, coneixent-ne les singularitats dins del domini lingüístic comú; algunes com a només variables (l'autoodi per l'article salat) i altres com estàndards regionals d'usos a tots els àmbits formals. Trets que també hauríem de conèixer els catalanistes culturals i que prou tenen al programa, especialment a COU, els estudiants de la Generalitat de Catalunya.\nDins el nostre domini lingüístic, segons el gran filòleg de la Reinaixença Milà i Fontanals, el balear s'agrupa dins el català oriental –com el nostre–: «de pronunciació alterada perquè les vocals són menys netes i en què se'n substitueixen. Substitució de la a (neutre) a la e (que impedeix diferenciar, molts cops al parlar, masculí de femení) i la de la u a la o en totes les síl·labes no accentuades». Divisió binària de 1861, on l'occidental, en general, «es pronuncia com s'escriu», argument imbatible sobre la unitat del català. Però el 1875, desglossa de l'oriental el balear, perquè tret de Menorca i Sòller mantenen la diferenciació entre la o i la u àtones. Divisió ternària, que evidentment ha fet menys fortuna que la binària. Però occidental, oriental i baleàric presenten «modificacions secundàries perquè el català contemporani o parlat és un» Citacions a un opuscle que vaig escriure el 1984 arran del Centenari de la mort de Milà, molt celebrat a la seva vila de naixement i enterrament.\nEncara un tercer criteri de divisió, el de Pompeu Fabra de 1906, centrat en un cas de vocals e tòniques, les procedents de les e tancades del llatí vulgar (E llarga, I breu, diftong OE). Per a nosaltres, els catalans orientals centrals s'escau la fixada ortogràficament e oberta de ceba i pera; que a la majoria del balear –com al XIII-XIV entre nosaltres– hi fan la vocal neutra tònica\nMercès a la darrera reforma ortogràfica de l'IEC (2017), secció filològica del qual presideix l'argenterenca M.T.Cabré i Castellví, hem de saber que al seu català (i de més pedigrí) es reconeix la neutra tònica a la persona 1 del present d'indicatiu dels verbs acabats en –enar i en –esar i en –essar: amb la comuna è (palès, confés, disfrès); si dins la mateixa selecta morfologia verbal no es neutralitza es manté la é (berén, sospés, confés).\nDes de 1992 que l'IEC s'ocupa de l'esmentada singular baleàrica persona 1 del present d'indicatiu. De manera que, ara, les acabades en –osar i -ossar s'escriuen ò (supòs, esbòs).\nEncara en el terreny morfològic, en la dificultosa combinación de pronoms, el mallorquí té l'exclusiva de posar al davant el CD i després el CI; just a l'inrevés del valencià i el català clàssic (mallorquí: la te duré; valencià: li la duré). Esquema manllevat Dialectologia catalana (2015), de l'emèrit Dr.Joan Veny i la jove vilafranquina Mar Massanell.\nReconforta als partidaris del federalisme lingüístic, que reconeix els estàndards regionals dins d'un flexible policentrisme dins la convergent unitat –el que en debades vindicà Sanchis Guarner a l'uniformitzador Joan Fuster– anar repassant els paradigmes dels models verbals de la definitiva oficial Gramàtica de la llengua catalana (2016). Així jo canti, jo canto, jo cante, jo cant; nosaltres cantem, nosaltres cantam; vosaltres canteu, vosaltres cantau; jo cantés, jo cantara, jo cantàs. Jo bato, jo bat. Jo temo, jo tem. Jo dormo, jo dorm; nosaltres dormim, nosaltres dormiguem. Vosaltres dormíssiu, vosaltres dormigueu. Sempre en darrer lloc la forma estàndard baleàrica. Que comparteix el valencià jo valga, jo diga.\nÉs per la integritat del domini lingüístic que cal acompanyar valencianistes i mallorquinistes; a qui tant de mal fa la barroera voluntat de l'esmicolament dels espanyolismes com la dèria de l'esqueixament per la via independentista de la Catalunya estricta. La que ha fet tornar a aflorar la doble comunitat… Una regressió per pertinença de llengua materna que segur s'apariona en la incomprensió filològica de la unitat català/valencià –denominació en afortunada d'Albert Blanchadell–, perquè la inèrcia de la percepció de les fronteres regionals polítiques té més força que les lingüístiques-les isoglosses.\nComenta el contingut : El català de les Illes Balears de l'Estatut de 2007


El Blog de la Josefina: SOS per les Rambles ... desapareguin les tendes de “gelats, gofres i tristos 'souvenirs'”...Que torni, doncs, la flor..però que la venguin les floristes, no altra gent furtiva...“Afirmar que a Barcelona no hi ha hagut col·lectiu més conflictiu i difícil que el que formen els anomenats 'manters' no és xenofòbia. Simplement és dir la veritat”\nSOS per les Rambles ... desapareguin les tendes de “gelats, gofres i tristos 'souvenirs'”...Que torni, doncs, la flor..però que la venguin les floristes, no altra gent furtiva...“Afirmar que a Barcelona no hi ha hagut col·lectiu més conflictiu i difícil que el que formen els anomenats 'manters' no és xenofòbia. Simplement és dir la veritat”\nEl periodista Arturo San Agustín ha encoratjat els polítics a “prendre's seriosament les Rambles” perquè esdevingui un “nou barri habitat i no només utilitzat” com un reclam turístic. “Que torni la flor a la Rambla”, ha reivindicat l'escriptor al pregó que va llegir durant el lliurament de premis de l'entitat Amics de les Rambles, al saló Consell de Cent de l'Ajuntament.\n"Confesso que sospitava que la excel·lentíssima senyora donya Ada Colau, alcaldessa de Barcelona, havia donat ordre de no deixar-me entrar en el seu ajuntament. Potser, doncs, ha estat la Rambla la que ha fet possible que ara em trobi aquí, entre vosaltres", ha exposat.\n“O al fet que, amb tantes visites a l'ONU, a la senyora alcaldessa se li va oblidar ordenar a algun propi que em prohibissin l'entrada al seu ajuntament”, ha afegit.\n"Permetin-me principiar dient que la Rambla és l'únic espai urbà barceloní que ens permet als vianants barcelonins passejar sense por a acabar en un hospital per gentilesa d'algun ciclista, aquesta espècie urbana excessivament protegida, molts dels exemplars dels abusen diàriament d'aquesta protecció. Parlo, és clar, de la Rambla durant el dia, perquè a la nit la Rambla és una altra cosa", ha indicat...\n“Que torni, doncs, la flor, a la Rambla, al centre de la Rambla i que desapareguin aquests gelats, gofres i tristos 'souvenirs' que han substituït els ocells i altres animals que ara, alguns, anomenen mascotes”, ha demanat San Agustín, alhora que ha denunciat la venda ambulant il·legal que prolifera al centre de Barcelona.\n“Tampoc a la Rambla s'ha d'acceptar la competència deslleial. Que torni la flor de la Rambla, però que la venguin les floristes, no altra gent furtiva”, ha dit el cronista. “Afirmar que a Barcelona no hi ha hagut col·lectiu més conflictiu i difícil que el que formen els anomenats 'manters' no és xenofòbia. Simplement és dir la veritat”, ha assegurat.\nArturo San Agustín ha afegit, en aquest sentit, que “l'espai públic és de tots” i “hem de defensar-lo d'algunes demagògies i populismes oficials que segueixen confonent l'acció de govern amb l'activisme polític i que els mitjans de comunicació amplifiquen tan generosa com inconscientment”.\nEl periodista ha lamentat que “tots els alcaldes de Barcelona diuen o afirmen que la Rambla és el passeig de la ciutat, però ningú es pren seriosament aquesta frase”. “Tant de bo que els polítics actuals i futurs es prenguin seriosament la Rambla”. San Agustín ha conclòs el seu pregó expressant que “molts barcelonins” esperen veure “un nou barri a Ciutat Vella anomenat Rambla”.


Exposició | Barcelona a mà | El web de la ciutat de Barcelona\nGuies urbanes, 1776-2004\nLes guies més antigues conservades a l’Arxiu Històric de la Ciutat de Barcelona són el Calendario manual y guia de forasteros... para 1777 publicada a Barcelona un any abans, pels hereus de la vídua Martí, i la de José Algava Márquez Bellón sota el títol Barcelona á la mano. Aquestes primeres guies, sovint anònimes, oferien dades pràctiques als viatjants de comerç, als visitants de l’entorn de Barcelona que s’hi adreçaven per tal de resoldre un tràmit administratiu i també als propis ciutadans tot informant-los dels horaris de les misses, els dies d'arribada i sortida dels correus, les fonts de la ciutat i els noms d'algunes autoritats locals.\nTenint en compte la quantitat de publicacions amb denominacions tals com calendari manual, guia de forasters, manual del viatger, etc. es pot afirmar que foren un tipus de publicació força popular. Al llarg del segle XIX els continguts s’ampliaren amb informacions històriques de la ciutat i altres dades com llistes de col•legis, biblioteques, institucions de beneficència, mercats, teatres, cafès, etc. S’afegiren imatges i descripcions d’edificis històrics i artístics.\nErudits locals, escriptors i historiadors consagrats en redactaren algunes. És el cas d'Antoni de Bofarull qui, el 1847, va escriure la Guia-cicerone de Barcelona. L'editor- llibreter Manuel Saurí i Crespí en va publicar tres durant la dècada dels anys 40 del segle XIX. En aquestes guies va tenir l'encert d'afegir un directori de comerciants tant de Barcelona ciutat com de la província. El 1849, juntament amb José Matas, va redactar la darrera i més completa d'aquestes guies sota el títol Manual Histórico Topográfico Estadístico y Administrativo. A més dels gravats amb vistes de la ciutat, de les fotografies i els directoris professionals es van anar incorporant plànols dels nous districtes i barris com ara a la guia de 1884, Barcelona en la mano, on s’inclou un plànol de la Barceloneta. El 1854 l'escriptor Manuel Angelón va redactar la Guía satírica de Barcelona: bromazo topográfico-urbano-típico-burlesco com a contrapunt humorístic del Manual histórico topográfico estadístico y administrativo de Manuel Saurí.\nA començaments del s. XX apareixen editorials especialitzades en la confecció de guies com l’editorial "Rápido" que va treure al mercat edicions de luxe i edicions econòmiques amb cobertes de dissenys molt atractius. En aquests anys alguns professionals, bons coneixedors de la ciutat, com el guàrdia urbà José Mª Merino en varen escriure algunes. La primera guia, la va publicar el 1909 amb el nom Barcino-Mecum i tenim constància de diverses edicions que duraren al menys fins el 1947.\nGrans esdeveniments a la ciutat\nLa ciutat de Barcelona ha estat marcada per la celebració de diversos esdeveniments que han afavorit el seu desenvolupament, la seva urbanització i la seva projecció exterior. Aquests han estat de caràcter divers: activitat comercial i industrial (Exposició Universal, 1888 i Exposició Internacional, 1929), religiositat (Congrés Eucarístic, 1952), esport (Jocs Olímpics, 1992) i cultura (Fòrum Universal de les Cultures, 2004).\nLes guies urbanes han volgut ser una ajuda pràctica per als visitants, així com un mitjà per mostrar la ciutat renovada i els canvis produïts per aquests grans esdeveniments.\nEl 1888, amb motiu de l’Exposició Universal de Barcelona es produeix una extensa edició de guies urbanes per tal de guiar els visitants per la ciutat.\nL’Exposició Universal es desenvolupà entre el 8 d’abril i el 9 de desembre de 1888. Era la primera que es realitzava a la ciutat, i ocupava una zona amb l'Arc de Triomf com a porta d'entrada. La seva realització va significar la reforma de l’antiga Ciutadella, que esdevingué el Parc de la Ciutadella, el zoològic, i part de l'actual Estació de França. Les guies es presenten enriquides amb gravats, plànols i capítols dedicats expressament a l’exposició i els seus pavellons.\nEl 1929, l’Exposició Internacional de Barcelona, que tingué lloc del 20 de maig de 1929 al 15 gener de 1930 a la zona de Montjuïc, originà una remodelació de la muntanya de Montjuïc, amb la construcció del Poble Espanyol, i de zones del voltant, especialment, la Plaça d’Espanya.\nLes guies que es publicaren van ser concebudes com a eines pràctiques per als visitants de la ciutat i l’Exposició, amb pàgines dedicades a explicar els diversos palaus i construccions. Es produeix una profusió de fotografies i il•lustracions, tals com les plantes de teatres i estadis amb la numeració de seients per facilitar la compra de localitats, o plànols del recinte firal.\nEl 35è Congrés Eucarístic Internacional es realitzà a Barcelona del 27 de maig a l’1 de juny de 1952, després de 14 anys des del darrer congrés celebrat a Budapest el 1938, un temps molt llarg ja que l’habitual era d’1 a 3 anys. Va ser vist per la ciutat com una oportunitat per rebre suport econòmic, tant intern com extern i per alleujar el problema de mancança de vivenda a Barcelona, fruit de la forta immigració d’aquells anys. Es produí l'enderrocament d'alguns nuclis de barraques i la construcció de les Vivendes del Congrés.\nEn aquesta ocasió, igualment es publicaren algunes guies de la ciutat, però ja en menor quantitat. Aquestes tenen un caire orientat al seguiment dels actes i llocs de celebració del Congrés i al coneixement dels edificis religiosos barcelonins.\nEls Jocs Olímpics, del 25 de juliol i 9 d’agost de 1992, varen comportar una gran reforma urbanística de la ciutat amb la construcció de les noves instal·lacions esportives a Montjuïc i la creació de la vil·la olímpica al Poblenou. El Fòrum Universal de les Cultures, del 9 de maig al 26 de setembre de 2004, va girar sobre els eixos temàtics del desenvolupament sostenible, les condicions per a la pau i la diversitat cultural, va iniciar la nova urbanització de Diagonal Mar i la remodelació del Poble Nou.\nEn aquests dos darrers grans esdeveniments celebrats a Barcelona, s’observa una minva de publicació de guies editades expressament a aquestes ocasions, potser degut als temps justos dels preparatius dels esdeveniments i a la generalització de l’ús d’internet.\nLes guies turístiques publicades el 1992 i el 2004 fan poca menció d’aquests actes celebrats a la ciutat, però sí que n’aprofiten la seva imatge, com és el cas de la presència del Cobi -la mascota dels JJOO’92- a la coberta d’una de les guies o la breu menció del Fòrum i el seu logotip a l’interior de la guia del 2004.\nEn compensació, es produeix la publicació de peces més cartogràfiques i visuals que igualment ajuden els visitants a moure’s per la ciutat i els recintes firals, i altre tipus de publicacions com ara el còmic de Mariscal on el Cobi es passejava amb els seus amics per la capital olímpica.\nEl primer gran esdeveniment que va atraure viatgers d’arreu del món a Barcelona, va ser l’Exposició Universal de Barcelona de 1888.\nL’èxit d’aquesta exposició propicià l’interès per la celebració de l’Exposició Internacional de Barcelona el 1929.\nÉs en aquests anys que la ciutat construeix i millora els seus hotels i té cura del seu patrimoni susceptible de ser atractiu turístic. En aquesta tasca destaca la Societat d’Atracció de Forasters, creada el 1908 per atraure turistes i així fomentar l’intercanvi cultural que afavorís la modernització dels costums de la població. Reflex de la seva activitat és la publicació de guies, àlbums il•lustrats, o el Carnet del turista.\nBarcelona comença a oferir-se als visitants que vénen a la ciutat per feina i ara també per plaer. Els propis hotels, així com algunes companyies de transports, editen i obsequien guies útils als seus clients per facilitar-los conèixer la ciutat.\nL’inici del boom turístic dels anys 50, comporta l’edició de guies turístiques amb l’esquema de visites a la ciutat concentrades en pocs dies o en itineraris molt aprofitats i amb títols que ho deixen ben palès.\nLa consolidació turística de Barcelona a partir dels anys 90’s deriva en una extensa publicació de guies destinades a viatgers de totes procedències i llengües.\nEntre la quantitat de guies publicades, algunes van més enllà de les dades pràctiques, tot creant unes guies d’autor, com la d’Alexandre Cirici Barcelona pam a pam, la Guía secreta de Josep M. Carandell i la Barcelone: une guide intime de Manolo Vázquez Montalbán, així com monogràfiques exemplificada aquí per la Guia de la Ruta Gaudí.\n- Els continguts d’aquest web estan subjectes a una llicència de Creative Commons si no s’indica el contrari -


L'Audiència de València insisteix en mantenir oberta una causa contra l'Ajuntament de Sueca durant l'etapa de Baldoví\nL’Audiència de València insisteix en mantenir oberta una causa contra l’Ajuntament de Sueca durant l’etapa de Baldoví\nEl jutjat d'instrucció va acordar l'arxivament, però el tribunal provincial ha ordenat que es mantingui la investigació penal\nEl jutjat d’instrucció número 2 de Sueca (Ribera Baixa) investiga un suposat cas de prevaricació a l’Ajuntament de Sueca comés durant l’etapa de Joan Baldoví com a batlle, per no haver acatat les ordes de paralització i demolició d’unes obres que van ser declarades il·legals.\nSegons han informat fonts judicials a Efe, recentment l’Audiència Provincial de València ha refusat l’arxivament de la denúncia acordat pel jutjat d’instrucció i ha ordenat que es mantingui la investigació penal per tenir indicis de prevaricació, o com a mínim, de desobediència ‘per inactivitat davant les infraccions administratives detectades’.\nEl cas té l’origen en una denúncia presentada el 2007 pels propietaris d’una urbanització que estava enfront d’unes obres sense llicència que incorrien, a més, en un excés de volumetria. El consistori va reconèixer la il·legalitat d’aquestes obres i va ordenar que es paralitzessin.\nEl cas va arribar fins al TSJ, que va donar la raó als denunciants, encara que les successives ordes, primer de paralització, i després de demolició, no van arribar a executar-se.\nLa condició d’aforat de Baldoví impediria, en principi, que pugui ser citat a declarar, ja que la competència per a investigar-lo la té exclusivament el Tribunal Suprem, ja que és diputat, encara que l’ex-batlle podria fer-ho de manera voluntària i fins i tot per escrit.


Cerdanyola Empresarial defensa els bons valors en la pràctica de les empreses – Cerdanyola Empresarial\nLa nostra associació participa en el lliurament de premis als joves emprenedors\nEls jardins de Ca n’Ortadó van acollir un any més, i en van vuit, el lliurament de premis del Concurs d’Idees Empresarials Innovadores Can Serraperera per a Estudiants de Secundària, on Cerdanyola Empresarial col·labora formant part del jurat.\nL’acte, on va assistir una seixantena d’alumnes del Col·legi Montserrat, l’IES Banús, l’IES Forat del Vent i IES Gorgs, el van presidir l’alcalde Carles Escolà; el regidor de Promoció Econòmica i Ocupació, Marc Costa; la consultora experta en educació, Iolanda de la Hera, i el membre de la junta de Cerdanyola Empresarial i director de 30Virtual.net, Xavier Garriga Fortuño.\nGarriga va destacar la qualitat dels treballs presentats i la necessitat de fomentar la cultura emprenedora entre els joves, com a sinònim d’iniciativa, esforç, creativitat i innovació, eines imprescindibles per enfrontar incerteses i valorar, acceptar i assumir riscos, en una societat oberta i global on les feines vitalícies han desaparegut.\nTambé va defensar la necessitat d’una bona preparació per detectar oportunitats i l’assumpció d’uns valors positius, des del compromís amb el progrés de la societat, el respecte al medi natural i la creació de llocs de treball de qualitat, fins a saber valorar el talent de treballadors i col·laboradors.\nGarriga va concloure la seva intervenció animant els joves a no defallir davant d’un fracàs empresarial, que en cap cas pot ser un fracàs personal, perquè “de totes les experiències se n’aprèn”.\nCerdanyola Fòrum 2016, amb Elpidio José Silva Veniu al Networking amb tast de vins de dijous


Us informem que entre el 9 i el 21 de març estarà obert el període de preinscripció a l’ESO. Així es va publicar a la Resolució EDU/464/2022, de 24 de febrer de 2022.Per tal d’acompanyar-vos en tot el procés, us comentem les eines que el Departament posa a l’abast de les famílies: Web de la Preinscripció, que […]\nEl 21 de febrer, es va celebrar “el dia internacional de la llengua materna”. Des de l’aula d’acollida de l’Institut de Flix es va fer una activitat per donar visibilitat a totes i cadascunes de les cultures que conviuen al nostre centre. “Malinke, portuguès, darija, wòlof, romanès, suec, anglès o búlgar …” són algunes de […]\nEl Departament d’Educació impulsa des del curs 2019-2020, el programa Jo tinc la paraula. Amb l’enregistrament d’un vídeo, a la manera d’un youtuber, els alumnes de primer de batxillerat de l’institut de Flix, s’expressen i comuniquen les seves idees, opinions i experiències al II Concurs Jo tinc la paraula.\nEl proper dilluns, dia 21 de febrer, es celebra el dia internacional de les llengües maternes. La llengua és l’instrument més poderós per a la preservació i el desenvolupament del patrimoni cultural, tangible i intangible, que tenim. Per aquest motiu és tan important reconèixer el valor de la diversitat lingüística i cultural i la promoció […]


Adif ha adjudicat les obres de renovació integral de la catenària en el tram Maçanet-Caldes de Malavella (Girona), de la línia d'ample convencional Barcelona-Girona-Portbou, amb un pressupost de 4,1 milions d'euros, ha informat en un comunicat aquest dimarts.\nEls treballs consistiran en modernitzar la línia aèria de contacte per optimitzar els paràmetres de seguretat i fiabilitat de el sistema d'electrificació, i suposaran una millora de la velocitat comercial dels trens després d'instal·lar catenària compensada, reduint la probabilitat d'incidències.\nLes obres s'han adjudicat a la unió temporal d'empreses (UTE) formada per les companyies Comsa Instal·lacions i Sistemes Industrials i Sacyr Neopul amb un termini d'execució de 24 mesos.\nAquest contracte s'uneix a les obres ja finalitzades per a la renovació integral de via en aquest mateix tram, de 15 quilòmetres de longitud, i que han suposat una inversió superior als 17 milions d'euros.\nEls treballs s'emmarquen en el conjunt d'actuacions impulsades per Adif per a la millora de la xarxa d'ample convencional a Catalunya.


Programa 2020 - Mostra Cinema Arab\nArriba l'edició 2020! Del 5 al 15 de novembre\n143, carrer del desert\nHassen Ferhani Algèria\nDissabte 07 de Nov de 2020 a les 21:00 h\nEnmig del desert algerià, durant el seu torn de feina, una dona escriu la seva història. Sempre està disposada a compartir un cigarret, un cafè o una truita, amb camioners i passavolants. Es diu Malika.\nA Mansourah, tu ens vas separar\nDorothée-Myriam Kellou Algèria\nDijous 12 de Nov de 2020 a les 18:00 h\nDurant la guerra d'independència algeriana, més de dos milions de persones van ser desplaçades per l'exèrcit francès i reagrupades en camps. De tornada a Mansourah, el seu poble natal, Malek recull amb Dorothée-Myriam, la seva filla, una memòria que la majoria dels joves ignoren.\nAmin Sidi-Boumédiène Algèria\nDiumenge 15 de Nov de 2020 a les 17:30 h\nAlgèria 1994. Dos homes recorren la regió desèrtica a la recerca d’Abou Leila, autor d’un dels atemptats que assolen el país.\nYoussef Chahine Egipte\nDimarts 10 de Nov de 2020 a les 18:00 h\n1967, Egipte. En vigílies de la Guerra dels Sis Dies, un jove agent de policia és destinat a un poblet de l'Alt Egipte on els habitants pateixen les persecucions d'un home de negocis corrupte. Youssef Chahine ofereix el retrat dels "asfour" (pardals), la gent senzilla d’Egipte a qui uns quants fan servir per enriquir-se.\nNadir Bouhmouch Marroc\nDivendres 06 de Nov de 2020 a les 21:00 h\nEl 2011, per salvar el seu oasi, els habitants d’Imider van tancar una canonada d’aigua destinada a la mina de plata més gran d’Àfrica. Vuit anys després, canten tot recollint els fruits del seu activisme.\nEls silencis de palau\nMoufida Tlatli Tunísia\nDimecres 11 de Nov de 2020 a les 20:30 h\nLa jove Alia camina per un palau en ruïnes als suburbis de Tunis i recorda els seus quinze anys, quan la seva mare, Khadija, hi vivia com a criada del bey. Alia hi va descobrir dos móns: el dels amos, els benestants, i el de les minyones, les treballadores...\nFronteres de somnis i pors\nMai Masri Palestina\nDijous 05 de Nov de 2020 a les 20:00 h\nINAUGURACIÓ Mona i Manar són dues noies palestines que viuen als camps de refugiats de Beirut i Betlem. Tot i les grans barreres que les separen, Mona i Manar construeixen una estreta amistat, a través de les cartes que s’envien i d’una trobada dramàtica a la frontera libanesa.\nIbrahim, un destí per definir\nLina Al Abed LíbanPalestina\nDissabte 14 de Nov de 2020 a les 18:00 h\nEn aparença Ibrahim Al Abed era un pare de família palestí ordinari amb una feina ordinària resident a Damasc. Però Ibrahim també era Rashid, membre secret del grup Abu Nidal, també conegut com el Consell Revolucionari, una facció militant palestina.\nShadi Abdel Salam Egipte\nDijous 12 de Nov de 2020 a les 21:00 h\nAmbientada a l’Egipte de 1881, un any abans de l'inici del domini colonial britànic, és la història real dels Abd el-Rasuls, un clan de l’Alt Egipte que es dedica a saquejar tombes de temples faraònics i vendre-les al mercat negre.\nParlant dels arbres\nSuhaib Gasmelbari Sudan\nDissabte 07 de Nov de 2020 a les 18:00 h\nIbrahim, Suleiman, Manar i Altayeb son un grup d’amics cineastes i idealistes que fa més de 45 anys que es coneixen. Després de molt de temps de distància i exili, es retroben al seu país amb l’esperança de fer realitat el seu vell somni: difondre l’art del cinema al Sudan..\nKamal Aljafari Palestina\nDivendres 13 de Nov de 2020 a les 20:45 h\nLes pel·lícules israelianes i americanes rodades a la ciutat de Jaffa entre els anys 60 i 90 serveixen de base per a la història d’un somni. Tots els personatges son extrets de les seqüències originals, deixant la ciutat com un marc buit.\nDominique Caubet Marroc\nDivendres 13 de Nov de 2020 a les 16:30 h\n“Punk un dia, sempre punk?” Aquesta és la història de Stof, gravada durant vuit anys als barris obrers de Casablanca. La història d'un noi que paga un preu molt alt per la seva independència.\nTota aquesta victòria\nAhmad Ghossein Líban\nDiumenge 08 de Nov de 2020 a les 21:00 h\nLíban, juliol de 2006. La guerra entre Hezbol·là i Israel s’intensifica. Durant un alto el foc de 24 hores, Marwan marxa cap al sud, a la recerca del seu pare, que s’ha obstinat a quedar-se al seu poble.\nDiumenge 15 de Nov de 2020 a les 20:30 h\nEl pare del cineasta decideix instal·lar una càmera de vigilància davant de casa seva. La quotidianitat de la vida familiar, els veïns que van a treballar o els nens que marxen a l’escola, aquesta pel·lícula experimental captura moments fugaços de poesia.


reïna de pobres: de juny 2013\nUna colla castellera en venda\nEl final de la temporada futbolística sempre és moment de fer balanç de com ha anat l’any. Comparar estadístiques, intentar copsar el punt feble (invisible durant la temporada), repassar vídeos i observar el panorama mundial per tal d’aconseguir una ganga que ens tregui dels problemes i solucioni tots els errors de cara a la temporada següent. És moment de mirar enrere per millor però també és el moment de les notícies bombes. Fitxatges mediàtics com el de Neymar pel Barça, torneigs internacionals com la Copa Confederacions que tanta problemàtica aixequen al Brasil, sotanes a Colom o que si “tots els futbolistes de la Roja haurien de morir”, segons en Jair Domínguez. Però quan sembla ser que les coses no poden anar més lluny en aquest món, i en probable resposta al cas de la samarreta blau-grana a la barcelonina estàtua del viatger i descobridor mediterrani, l’Espanyol ha sorprès a tothom amb una oferta o contraproposta.\nDes del consell mandatari del club blanc-i-blau, s’ha fet arribar una oferta als Castellers de Barcelona per canviar el color de la camisa i així passar a ser la Colla Castellera de l’Espanyol. Una proposta que a primera vista pot semblar desgavellada, però que no ho és tant veient el panorama casteller i futbolístic actual. Ja que, recordem que colles castelleres han actuat amb publicitat a la samarreta o als cascs, així com també el latent cas de la samarreta del Barça a Colom. Des de l’entitat castellera de Barcelona, però, s’han mostrat molt sorpresos i confosos, ja que “és una situació totalment nova i que no depèn només de la seva decisió”.\nDels detalls que s’han filtrat del contracte en destaca el canvi d’indumentària de la colla, on el color vermell es veuria reduït només al casc, ja que les franges blanques i blaves passarien a ser la primera equipació oficial de la colla emplaçada al Clot. També en destaca l’escut que passaria a ser una fusió entre l’actual i el de l’equip de futbol amb seu a Cornellà-el Prat. A més, haurien de desplaçar-se amb el primer equip de l’Espanyol quan aquest jugués fora per difondre el patrimoni casteller a la resta de l’Estat aprofitant el renom de la declaració de patrimoni de la Humanitat.\nAquesta notícia bomba s’ha fet ressò a les xarxes socials de seguida, portant el hashtag #OPAcastellera al top ten de l’estat, amb una allau de piulades en contra d’aquest anunci i d’altres amb més d’humor. “Així, si un terç de Salats és bo, ara el podrà fitxar una altra colla?”, “Jo vull que el Girona faci una OPA als matalassers, així aprofiten indumentària”. “Algú vol ser la meva representat? Quinta de complexitat atlètica i rossa”. Entre d’altres.\nDes de la Coordinadora de Colles Castelleres encara no s’han fet ressò, però segons el tarannà de l’entitat i les seves últimes decisions ens casos polèmics, podria desencadenar un seguit de protestes i actes contraris a la firma del contracte a arreu del país.\nEvidentment és mentida. Evidentment que cap equip de futbol ni cap colla ha fet ni rebut propostes de compra ni d’OPA. Evidentment que no. No patiu, tot és broma. Però la realitat cada vegada està més a prop de la ficció. Els castells són una tradició nostra, un costum que pertany al nostre imaginari col·lectiu i a moltes mans que des de fa centenars d’any s’enfilen per poder arribar el més amunt possible. No són mans que intenten aconseguir el major nombre de diners passant per alt la força, l'equilibri, el valor i el seny. Siusplau, que les mans no ens tapin els ulls i que no ens deixin enganyar. Que els castells segueixin engrandint la tradició i la cultura.\nPublicat per l'eduard a 18:31 0 comentaris


Prediccions Oscar 2016 - Premis | Juny 2022\nLLEGIR MÉS: Premis Indiewire de la temporada\nAmb algunes excepcions notables, la majoria de les principals curses dels darrers anys de la temporada de premis havien estat més o menys convocades a mitjans de desembre, o almenys han estat clavades per dos o tres contendents. L’any passat, us va costar trobar algú en la seva ment correcta que no preveia ja Julianne Moore, J.K. Simmons i Patricia Arquette guanyen per Nadal. I l'única carrera d'actuació amb misteri ja s'havia reduït a una narració de Michael Keaton vs Eddie Redmayne. Per descomptat, molt poques persones van trucar a 'Birdman' per prendre tot el tema, però això va ser una excepció a una regla que s'havia convertit en una cosa massa habitual per als observadors de l'Oscar, cada cop més desesperats per més d'un o dos amants de les ungles. Tanmateix, aquesta temporada s'està convertint en una oferta.\nSi bé 'Spotlight' pot semblar un avantguardista en aquest moment, per exemple, no hauríeu de menystenir el ritme creixent tant de 'The Revenant' com de 'The Big Short'. Algunes categories són més clares que d'altres. Leonardo DiCaprio també podria començar. practicant aquest discurs, però la majoria de les curses del 2015 són excepcionalment arreu.\nLLEGIR MÉS: Llista completa de les candidatures als Oscar 2016\nPer ajudar a guiar els lectors d'Indiewire cap a quines seran les pel·lícules i les actuacions protagonitzades en cada carrera, Thompson, propietari de Hollywood, i Indiewire Editor-At-Large, Anne Thompson, proporcionarà les seves prediccions actualitzades sobre què guanyarà el 28 de febrer.\nA continuació es mostren totes les categories principals dels premis de l'Acadèmia. Feu clic als enllaços per veure un desglossament de cada categoria i assegureu-vos de visitar Thompson a la pàgina de prediccions de l'Oscarscar de Hollywood i rsquo; s per obtenir més anàlisis de la temporada de premis.\nMILLOR ACTRÉS DE SUPORT\nMELLOR PANTALLA ADAPTADA\nMILLOR CARACTERÍSTICA ANIMADA\nMILLOR CARACTERÍSTICA DOCUMENTAL\nMILLOR EDICIÓ DE FILM\nMILLOR DISSENY DE COSTUM\nMILLOR PUNTUACIÓ ORIGINAL\nMILLOR MAQUETATGE I PELL DE PEL·LÍCULO\nMILLOR MESTIÓ DE SO\naustin powers putlockers\nMILLORA EDICIÓ DE SO\nMILLORS CATEGORIES DE FILM CURT\nPer obtenir més informació sobre la temporada de premis 2016, visiteu la pàgina principal del Projecte de la temporada de Premis Indiewire.


4 – El volum, la intensitat i la densitat (1/3) – TREPITJA GARROTXA\nPosted on 15 d'agost de 2016 26 de setembre de 2016 Trepitja GarrotxaPosted in Eduard Barceló\nQuants cops has sentit als teus companys del club dir que entrenen molt i ja no milloren? I és que el problema no només està en les hores, la distància o el desnivell que fem i ni molt menys tampoc en la intensitat. Hi ha un tercer factor poc conegut: la densitat.\nEn el següent article podràs jutjar per tu mateix la importància que una bona combinació dels tres paràmetres permet obtenir resultats superiors entrenant menys, conciliant millor la vida familiar i laboral i tenint menys risc de lesions.\nEl volum és el nombre d’hores, els km, els metres de desnivell positiu i negatiu que correm, així com les sèries i repeticions que fem d’un determinat exercici. El volum per tant, ens dóna idea de la quantitat d’exercici que fem.\nEl volum és el primer paràmetre que una persona no entrenada nota que pot incrementar quan millora la seva forma física. Així mateix, el volum és el primer paràmetre que s’incrementa per millorar el rendiment.\nPerò l’increment del volum està condicionat per dos factors. El primer, la disponibilitat de temps i el segon la capacitat de recuperació de l’esportista.\nEl mètode continu és l’utilitzat per al treball del volum. Això són entrenaments continus sense pauses ni recuperacions a una intensitat de lleu a moderada. En aquest sentit, intensitat i volum són indirectament proporcionals i per tant, a més temps menys intensitat i a la inversa.\nAmb aquest mètode es busca una optimització del gest esportiu i adaptacions funcionals dels sistemes i òrgans corporals responsables dels funcionament de l’organisme quan fem activitat física.\nL’entrenament extensiu ens permet millorar la nostra base aeròbica, fent-nos més resistents, més eficients i reduint el temps de recuperació en la pròpia sessió o entre sessions.\nPerò el treball de volum té les seves limitacions i aquestes ens poden portar a l’estancament i la desmotivació. Per a evitar-ho, cal tenir en compte les següents directrius:\n1. No han d’ocupar més del 50-60% del total d’hores d’entrenament d’una setmana. La resta d’hores les ha d’ocupar treballs més intensos de resistència així com els treballs complementaris de força, tècnica i propiocepció.\n2. No han de limitar ni condicionar els entrenaments de qualitat i s’han d’adaptar en durada i intensitat per prioritzar els treballs d’intensitat.\n3. La durada màxima en l’activitat de córrer no hauria de superar les 3 hores degut al seu caràcter altament lesiu i el desgast que suposa pel cos.\nSeguint aquestes 3 directrius bàsiques s’aconsegueixen entrenaments més eficients, complerts i variats, més integrals i el que és millor: amb menys risc de lesions i major rendiment esportiu.\n5 – El volum, la intensitat i la densitat (2/3)


Bones vibracions? La contaminació acústica\nGerard Nogués Sabaté\nLa contaminació acústica és un camp força desconegut i jo volia fer un treball de camp. Dues hipòtesis: és Vilanova i la Geltrú una ciutat sana acústicament?; i és el meu entorn, el d’un alumne estàndard de Segon de Batxillerat, un entorn sa pel que fa als sorolls? L’objectiu era respondre les hipòtesis i extreure tantes conclusions com fossin possibles.\nEstà estructurat en 2 parts: Part teòrica i part pràctica. La part teòrica és una breu explicació dels aspectes més importants a tenir en compte pel que fa a la contaminació acústica. La part pràctica es divideix en l’estudi a nivell local i l’estudi a nivell personal. A nivell local hi ha un resum de l’Ordenança Municipal de Vilanova i després una comparació amb les de Vilafranca i Sitges. Com a plat fort hi ha l’estudi acústic de 10 punts concorreguts de la vila. La part personal consisteix en un estudi acústic del meu entorn al llarg de 2 setmanes en el quan incideixo especialment en el temps que passo a l’escola. Finalment hi ha un segon bloc amb els annexes, que contenen les dades de les mesures i les Ordenances.\nLa contaminació acústica és un fenomen que existeix des de que es va crear la polis Endarreriment de l’Ordenança Municipal de Vilanova Infravaloració d’aquest tipus de contaminació Falta de rigor a l’hora de complir amb el que s’estableix a la normativa. Vilanova no és una ciutat extremadament contaminada, però el soroll hi és present La contaminació acústica és present a l’entorn d’un alumne de 2n de Batxillerat L’escola presenta uns nivells de contaminació acústica molt alts El soroll és un problema social\nLes fonts documentals de les quals em vaig nodrir són sobretot pàgines d’Internet com ara ajuntaments o pàgines especialitzades en el tema en qüestió, i també altres fonts com estudis de l’Obra Social la Caixa, l’Enciclopèdia Catalana o les Ordenances Municipals entre altres.


Més informació - Doble titulació: grau de Matemàtiques i grau d'Enginyeria Telemàtica - Grau - Estudia a la UIB - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » Estudia a la UIB » Grau » Doble titulació: grau de Matemàtiques i grau d'Enginyeria Telemàtica » GMT2 Mallorca » Més informació\nCompetències de Matemàtiques. Competències transversals i genèriques\nTenir capacitat per comunicar-se de manera oral o escrita amb persones amb diferents nivells de coneixements en matemàtiques.\nTenir capacitat de treballar en equip, tant en matemàtiques com en un àmbit multidisciplinari.\nTenir capacitat per adquirir amb rapidesa nous coneixements mitjançant el treball autodirigit i autònom.\nTenir capacitat de comprendre i utilitzar el llenguatge matemàtic i enunciar proposicions en diferents camps de les matemàtiques.\nTenir capacitat d’assimilar la definició d’un nou objecte matemàtic, en altres termes coneguts, i ser capaç d’utilitzar aquest objecte en diferents contextos.\nTenir capacitat per aplicar els coneixements adquirits a la construcció de demostracions, la detecció d’errors en raonaments incorrectes i la resolució de problemes.\nTenir capacitat d’abstreure les propietats estructurals d’objectes matemàtics, de la realitat observada i d’altres àmbits, i saber provar-les mitjançant demostracions senzilles o refutar-les mitjançant contraexemples.\nTenir capacitat de proposar, analitzar, validar i interpretar models de situacions reals senzilles.\nSaber desenvolupar programes i utilitzar aplicacions informàtiques per experimentar en matemàtiques i resoldre problemes, decidint en cada cas l’entorn computacional més adequat.\nCompetències de Matemàtiques. Competències específiques\nConèixer algunes aplicacions del càlcul matricial, i, en general, dels mètodes lineals, en diferents àmbits del coneixement: ciències, ciències socials i econòmiques, enginyeria i arquitectura.\nCompetències de telemàtica. Competències genèriques\nRaonament crític: capacitat per analitzar i valorar diferents alternatives.\nResolució de problemes: capacitat per trobar les solucions òptimes a problemes i projectes complexos.\nCreativitat, innovació i visió de futur: capacitat per crear i innovar productes i serveis.\nHabilitat d'adaptació a la ràpida evolució de les tecnologies i els mercats de les TIC.\nEscrita: habilitat en la redacció de projectes i documentació tècnica.\nOral: claredat i fluïdesa en la presentació de resultats, productes o serveis, tant a audiències especialitzades com no especialitzades.\nConeixement del software i les eines informàtiques d'ajuda per a la generació i presentació de la documentació.\nConeixement de la llengua anglesa: capacitat per a, en un nivell mitjà, comprendre, parlar i escriure en llengua anglesa.\nHabilitat per continuar estudiant de forma autònoma al llarg de la vida (formació contínua).\nCapacitat d'anàlisi de les dimensions social, mediambiental, ètica, econòmica i comercial de l'activitat d'un enginyer.\nCapacitat d'analitzar i valorar l'impacte de les solucions tecnològiques sobre la salut, la seguretat i el risc en el treball.\nCapacitat de valorar que les solucions tècniques no discriminin per raó de sexe o discapacitat.\nCompetències de telemàtica. Competències bàsiques\nAptitud per aplicar els coneixements sobre: àlgebra lineal; geometria; geometria diferencial; càlcul diferencial i integral; equacions diferencials i en derivades parcials; mètodes numèrics; algorítmica numèrica; estadística i optimització.\nComprensió i domini dels conceptes bàsics de sistemes lineals i les funcions i transformades relacionades, teoria de circuits elèctrics, circuits electrònics, principi físic dels semiconductors i famílies lògiques, dispositius electrònics i fotònics, tecnologia de materials i la seva aplicació per a la resolució de problemes propis de l'enginyeria.\nCompetències de telemàtica. Competències comunes de telecomunicació\nCapacitat d'aprendre de manera autònoma nous coneixements i tècniques adequats per a la concepció, el desenvolupament o l'explotació de sistemes i serveis de telecomunicació.\nCapacitat d'utilitzar aplicacions de comunicació i informàtiques (ofimàtiques, bases de dades, càlcul avançat, gestió de projectes, visualització, etc.) per donar suport al desenvolupament i explotació de xarxes, serveis i aplicacions de telecomunicació i electrònica.\nCapacitat per utilitzar eines informàtiques de recerca de recursos bibliogràfics o d'informació relacionada amb les telecomunicacions i l'electrònica.\nCapacitat per avaluar els avantatges i inconvenients de diferents alternatives tecnològiques de desplegament o implementació de sistemes de comunicacions, des del punt de vista de l'espai del senyal, les pertorbacions i el soroll i els sistemes de modulació analògica i digital.\nCapacitat de concebre, desplegar, organitzar i gestionar xarxes, sistemes, serveis i infraestructures de telecomunicació en contextos residencials (llar, ciutat i comunitats digitals), empresarials o institucionals responsabilitzant-se de la posada en marxa i millora contínua, així com conèixer el seu impacte econòmic i social.\nCapacitat per comprendre els mecanismes de propagació i transmissió d'ones electromagnètiques i acústiques, i els seus corresponents dispositius emissors i receptors.\nConeixement i aplicació dels fonaments de llenguatges de descripció de dispositius maquinari.\nConeixement i utilització dels conceptes d'arquitectura de xarxa, protocols i interfícies de comunicacions.\nConeixement dels mètodes d'interconnexió de xarxes i encaminament, així com els fonaments de la planificació, i el dimensionament de xarxes en funció de paràmetres de tràfic.\nCompetències de telemàtica. Competències específiques de telemàtica\nCapacitat de construir, d’explotar i de gestionar les xarxes, els serveis, processos i aplicacions de telecomunicacions, enteses aquestes com a sistemes de captació, transport, representació, processament, emmagatzematge, gestió i presentació d'informació multimèdia, des del punt de vista dels serveis telemàtics.\nCapacitat per aplicar les tècniques que es basen en xarxes, serveis i aplicacions telemàtiques, com ara sistemes de gestió, senyalització i commutació, encaminament i enrutament, seguretat (protocols criptogràfics, tunelització, tallafocs, mecanismes de cobrament, d'autenticació i de protecció de continguts), enginyeria de tràfic (teoria de grafs, teoria de cues i teletràfic), tarifació i fiabilitat i qualitat de servei, en entorns tant fixos com mòbils, personals, locals o a gran distància, amb diferents amplades de banda, incloent telefonia i dades.\nCapacitat de construir, explotar i gestionar serveis telemàtics utilitzant eines analítiques de planificació, de dimensionament i d'anàlisi.\nCapacitat de seguir el progrés tecnològic de transmissió, commutació i processament per millorar les xarxes i els serveis telemàtics.\nCompetències pel que fa al Treball de Fi de Grau\nExercici original que s’ha de realitzar individualment i presentar i defensar davant un tribunal universitari, consistent en un projecte en l'àmbit de les tecnologies específiques de l'Enginyeria de Telecomunicació de naturalesa professional, en el qual se sintetitzin i s’integrin les competències adquirides en els ensenyaments.