Spanair encareix 15 euros tots els bitllets emesos en paper | Consumer\nSpanair encareix 15 euros tots els bitllets emesos en paper\nL'aerolínia pretén així impulsar l'ús del "i-tiquet"\nSpanair ha començat a aplicar un recàrrec addicional de 15 euros en tots els bitllets emesos en paper, amb l’objectiu d’incentivar entre els seus clients la modalitat del bitllet electrònic i retallar els alts costos derivats de la impressió en paper. L’aerolínia segueix així els passos d’Iberia, que cobra un suplement d’igual quantia per aquest concepte des del passat mes de gener.\nLa filial espanyola del grup Scandinavian Airlines (SAS) cerca d’aquesta manera impulsar entre els seus passatgers l’ús de l’i-tiquet “”, en el marc de la seva política de retallada de costos operatius i amb l’objectiu que la totalitat dels seus bitllets venuts siguin electrònics al tancament del present exercici.\n“El bitllet en paper té un cost per a la companyia que cal repercutir al client”, va explicar un portaveu de l’aerolínia presidida per Gonzalo Pascual. “Spanair vol premiar als clients que compren bitllets electrònics, per la qual cosa ha optat per introduir un sobrecoste de 15 euros als passatgers que segueixen preferint el paper”, va afegir.\nPer la seva banda, Air France cobrarà, a partir d’abril, una taxa de vuit euros per cada bitllet d’avió que emeti en paper. “Ho fem seguint la recomanació de l’Associació Internacional del Transport Aeri i després que ho hagin fet la major part de les aerolínies d’EUA i moltes d’Europa”, va indicar un portaveu de la companyia francesa.\nLes companyies aèries internacionals s’han compromès a eliminar els bitllets aeris de paper i emetre únicament bitllets electrònics a partir de l’any 2007, una mesura amb la qual calculen que aconseguiran un estalvi anual de 3.000 milions de dòlars (2.520 milions d’euros), segons dades de l’Associació Internacional del Transport Aeri (IATA). De fet, cada bitllet electrònic emès representarà per a les aerolínies un estalvi de nou dòlars (7,6 euros).\nEl “ciberticket” és un bitllet els cupons del qual de vol són un registre electrònic resident en una base de dades que substitueix al clàssic bitllet de paper. Les companyies aèries emeten de la mateixa manera l’i-tiquet “” però sense imprimir-ho, per la qual cosa no és necessari portar-ho físicament, eliminant el risc de robatori o pèrdua. Així mateix, aquesta modalitat té altres avantatges, com l’obtenció de reserva i bitllet en una sola trucada.\nbitllets papel-ca recàrrec


Allà on viuen els monstres | card.cat\nAra que és Nadal i els nins esperen il·lusionats el millor dels regals, us faig una petita recomenació: el llibre infantil Allà on viuen els mostres (1963), de Maurice Sendak.\nÉs un llibre per a nins que ja comencen a captar els contes (és a dir de 4-5 anys), però no importa sàpiguen llegir ja que hi ha molta poca lletra i aquesta, si de cas, pot ser llegida en veu alta pel pare o la mare de torn. Així que ja ho sabeu nous pares de Sant Llorenç (que darrerament us heu posat mans a l’obra i sou molts), si voleu regalar cultura, emocions i aprenetatge al vostre nin, aquest és el vostre regal.\nLa trama tracta d’un nin rebel (quin no ho és) que un vespre es passa de la ratlla i és castigat. Ja en la seva habitació, es refugia en un món inventat, de ficció (qui no s’hi escapa alguna vegada, sigui gran o petit), on habiten uns monstres molt especials. Allà viu una sèrie d’aventures que li faran aprendre algunes lliçons (l’amistat, el difícil que és ser el pare de tots… però sobretot descobrirà que ser tan trapella no porta enlloc). Tot això es conta amb unes il·lustracions (de les quals us en deix una mostra) artesanals i plenes de màgia que fan gaudir la vista. Mai un conte tan breu ha donat per tant com aquesta obra mestra. Encara record les sensacions que em produïa quan el llegia de petit: aventura, disbauxa, arrepentiment i, per què no, un poc de por.\nAquí teniu algunes de les il·lustracions que acompanyen el llibre:\nEl nin fent de trapella\nEl nin viatjant cap al seu món de ficció\nEl nin es converteix en el rei dels monstres\nEl nin torna a la seva habitació\nTambé us deix el tràiler de la pel·lícula que Spike Jonze va fer sobre el conte. Personalment consider que és inferior al llibre (sobretot perquè es nota que han intentat allargar una història curta fins a la duració estàndard d’un film), però la seva força visual és indiscutible:\nAquest article s'ha catalogat com a Educació, Llibres i s'ha etiquetat amb ensenyança, infantil, llibre, Nadal, regal per Pau Quina Jaume representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.\nUn comentari a “Allà on viuen els monstres”\nDúnedai el 28 de desembre de 2011 a les 13:10 ha dit:\nBon film i com bé dius fet més llarg del que dona i un llibre que si que val tenir a la llibreria de ca nostra.


Tria el terreny del teu hort – Calendari de l'Ermità dels Pirineus\nTria el terreny del teu hort\nImatge publicada a la revista infantil En Patufet l’11 de gener de 1919.\nTriar el terreny d’un hort\nPel que fa a la selecció dels nous espais que volem destinar al conreu hortícola cal, prèviament, seleccionar correctament el terreny i estudiar-ne bé les característiques i les propietats que configuren el sòl. Els terrenys sorrencs tenen un bon drenatge, però no retenen l’aigua i s’han de regar molt sovint; mentre que els excessivament argilosos retenen l’aigua i presenten dificultats de drenatge.\nUna volta seleccionat el terreny, s’ha de preparar bé tot cavant i removent la terra amb profunditat –millor llaurant-lo o bé fangant-lo–, i afegint a la terra un compost orgànic que en millori l’estructura del substrat i n’augmenti la seva fertilitat. Una volta parcel·lada l’horta s’ha de delimitar bé la zona de cada una les classes de verdures i hortalisses a conrear, deixant les voreres per al conreu de les plantes aromàtiques i remeieres. És molt recomanable disposar d’algunes sements o llavors de provisió, especialment d’aquelles hortalisses de creixement ràpid, com ara l’escarola, la lletuga o els espinacs i, així, assegurar en la vostra horta collites continuades.\nPrevious La Ratafía de l’Ermità\nNext EXPOSICIÓ “PATUFET, ON ETS?”


Lleials i guardians de les regnes! Part IV – Guillem Pursals Jaime\nEn aquesta última part conclouré la tetralogia sobre els militars a la alta política d’Egipte tractant aquests últims tres anys. El Govern de Tantawi i les Forces Armades, la Presidència de Mohammad Morsi i el Cop d’Estat militar que va derrocar al President per no complir amb la voluntat del poble egipci, fins als nostres dies.\nDesprés que Mubarak entregués el seu càrrec i les seves responsabilitats al Consell Suprem de les Forces Armades, l’SCAF. Mohammad Husein Tantawi, qui havia sigut Ministre de Defensa i Producció Militar, Mariscal de Camp i Cap de les Forces Armades assumia el 11 de Febrer de 2011 el càrrec de President de facto d’Egipte. Després de l’atemptat contra Hosni Mubarak setze anys abans, opinió pública ja el situava com el seu possible successor. A l’endemà, 12 de Febrer, l’SCAF emetia un comunicat on s’anunciava el caràcter provisional del Govern fins la formació d’un de nou, la convocació d’eleccions mitjançant un sistema lliure i democràtic per tal que el poder el tingui una autoritat civil electa, i per últim: “la República Àrab d’Egipte està compromesa amb totes les seves obligacions i tractats, regionals i internacionals”.\nTot i que l’SCAF va derogar la Constitució i totes les institucions polítiques, dissolent el Parlament, dies després els Germans Musulmans van anunciar la creació del Partit Llibertat i Justícia per concórrer a les eleccions. A finals del mes de febrer, el clergue musulmà Al-Qaradawi, considerat pels mitjans el líder espiritual dels Germans Musulmans, va arribar a Egipte tornant del seu exili a Qatar. El mateix dia, el candidat liberal Amr Moussa també anunciava la seva candidatura com a presidenciable. Degut al canvi parcial de ministres per part de l’SCAF i el manteniment de ministeris importants en mans dels ministres de Mubarak, va provocar que milers de manifestants tornessin a la Plaça Tahrir per manifestar-se en contra d’aquests canvis al ser titllats de simbòlics.\nLa regència de Tantawi\nEn ple mes de març, va ser el mes del referèndum sobre la Constitució. El 19 de Març milions d’egipcians van ser cridats a les urnes per tal de votar sobre nou esmenes a l’articulat, un fet que va dividir a la societat egipciana en dues faccions, els fidels als Germans Musulmans i el Partit Nacional Democràtic que estaven a favor, i els contraris, el Partit Wafd, la Coalició de la Joventut de la Revolució i els socialistes en gran mesura. El candidat El-Baradei, important figura de l’oposició, demanava que aquests canvis no eren útils degut a que l’Assemblea no representava als ciutadans. Per altra banda, els Germans Musulmans i el Partit Nacional Democràtic deien que degut al context eren acceptables les esmenes. Aquella mateixa nit, els resultats van ser d’un 77.27% dels vots a favor i un 22.73% en contra.\nRecordant la promesa dels membres del Consell Suprem de les Forces Armades de servir en tot moment al poble d’Egipte, l’abril va ser el mes de les revoltes al carrer i els coneguts disturbis de la Plaça Tahrir. Degut al resultat del referèndum, centenars de milers de persones van sortir a manifestar-se per tal de reivindicar que l’SCAF desmantelles més ràpidament les institucions de Mubarak. Totes les faccions polítiques van sortir a manifestar-se per “Salvaguardar la Revolució”. Dies després, entre alguns enfrontaments entre manifestants i les Forces Armades, es van emetre ordres contra Hosni Mubarak i els seus fills.\nAquest fet va tenir com a conseqüència la dissolució del Partit Nacional Democràtic i la supressió de la figura de Mubarak de qualsevol lloc públic, posant fi al que semblava ser la fi dels militars a Egipte.\nEl mes de maig es va tancar el Pas de Rafah entre Palestina i Gaza establint un bloqueig sever al respecte, mentre a El Caire començaven les recopilacions de proves contra Mubarak. Els següents mesos fins arribar al 2012 es van caracteritzar per les pugnes entre els manifestants i la policia, així com també la repressió en alguns casos determinats degut a la gravetat de les accions dels manifestants. Les accions contra el SCAF eren cada cop més violentes, al estar la justícia en mans de Corts Militars, com també la pròpia figura del President de facto Mohammad H. Tantawi.\nEl judici contra Hosni Mubarak va crear una reacció en contra que li fessin per part dels seus simpatitzants com també dels seus detractors, havent-hi enfrontaments entre ells. El 9 d’octubre a la ciutat de Maspiro, una manifestació pacifica de cristians coptes demanava la dissolució del SCAF, la renuncia de Tantawi i la dimissió del Governador d’Assuan, al dir aquest últim que l’Esglesia copta de Merinab era il·legal. Els manifestants van ser reprimits violentament per la policia provocant la mort de 25 persones i 200 ferits.\nEl mes de novembre, van haver-hi les eleccions a l’Assemblea Nacional d’Egipte. El dia 28 de novembre, després de multitud de manifestacions durant aquest mes i diversos enfrontaments entre les Forces Armades, la policia i els manifestants. Els Germans Musulmans van obtenir 235 escons sent la força més votada, sent el següent el partit Al-Nour de caire Salafista, després el Partit Nou Wafd i per últim el Bloc Egipci de caire liberal. A diferencia de les altres eleccions, el SCAF va anunciar que es feien en tres cops en intervals de 15 dies, la meitat dels escons estaven reservats a treballadors i grangers, i s’eliminava la quota de dones que havia instaurat Mubarak. A més, no hi havia partit que representés a les Forces Armades.\nComençant el 2012, els primers mesos van ser completament ennegrits per les morts dels manifestants a l’estadi de Port Said con es van barallar les aficions dels dos equips que jugaven provocant 73 morts, i poc després moria el Papa Shenouda III, Patriarca d’Alexandria, fent que el país vestís de dol.\nArribant doncs al mes de maig, van haver-hi les eleccions presidencials, sent la primera volta el dia 23-24, on Mohammad Morsi, candidat del partit Llibertat i Justícia, vinculat als Germans Musulmans, va guanyar pel 25% dels vots i Ahmed Shaflik (ex-Ministre d’Aviació Civil, Comandant en Cap de les Forces Aèries durant l’etapa Mubarak i Primer Ministre als últims anys d’aquest i del període de Tantawi) el 24% dels vots, sent aquests els més votats. El 24 de juny va haver-hi la segona volta al no arribar cap dels candidats al 46%. Els resultats van ser de 13.2 milions de vots per Morsi i Shaflik, candidat de les Forces Armades, 12.3 milions de vots. Així doncs, amb aquest resultat, el país quedava gairebé dividit entre els simpatitzants dels Germans Musulmans i els que volien de nou, un militar al capdavant del país.\nEl 30 de juny del 2012, Mohammad Morsi seria nombrat cinquè President d’Egipte només amb el 51% dels vots.\nAnunciant-se com una etapa democràtica pel país, el 12 d’agost van començar els greuges al respecte. La sol·licitud del President Morsi cap a Mohammad Tantawi, qui era Cap de les Forces Armades, i de Sami Hafez Anan, Cap de l’Estat Major de l’Exèrcit, que dimitissin de tots els seus càrrecs. Afegint la derogació de les esmenes constitucionals que s’havien afegit i havien estat aprovades per l’SCAF per limitar el poder del President. Tot i així, el portaveu de Morsi va dir que Tantawi i Anan continuarien al Gabinet Assessor. En aquesta pugna contra els militars, va nombrar a Abdel Fatah Al-Sisi nou Ministre de Defensa d’Egipte. Començant a escoltar-se rumors del retorn de l’absolutisme al país per part del nou President.\nEl 22 de novembre del 2012 els rumors es van convertir en manifestacions en contra de Morsi al començar-se a redactar la nova Constitució a través de la Assemblea Constituent. Aquest fet feia que els liberals i els seculars no confiessin en el redactat degut a que l’Assemblea era controlada pels Germans Musulmans, i per tant no respectaria l’equilibri cultural i religiós del país. Davant d’aquests fets, El-Baradei va dir que Morsi volia controlar tots els poders de l’Estat, provocant manifestacions de centeners de milers de persones contra el President Morsi.\nPoc després, el 22 de desembre, dels 51 milions de persones que estaven censades per votar, només 17 milions van anar a votar, sent un 32% del cens. D’aquests 17 milions, 10 milions van votar a favor de la Constitució que havien redactat els Germans Musulmans, i 6 milions van votar en contra. Així doncs, un 63% dels votants va votar a favor de la nova Constitució on es desdibuixava la línia entre la religió i les lleis de l’Estat. Com a conseqüència, van començar a manifestar-se per tot el país els opositors al règim de Morsi, que s’enfrontaven als seus simpatitzants.\nEl 2013 va ser l’any de les revoltes. Des del gener fins al juny centeners de milers de persones es manifestaven contra els Germans Musulmans i el President Morsi per concentració de poders, islamització de l’Estat i la falta de respecte a les minories cristianes del país degut a la aplicació de la Llei Islàmica en alguns casos. Les fortes repressions contra els manifestants opositors provocaven un efecte crida al sumar-se més gent a les manifestacions contra el Govern de Morsi. La mort de manifestants per xocs contra la policia, les detencions a gran escala i la concentració de poders a mans de Morsi va provocar que el 29 de gener el Ministre de Defensa Al-Sisi exposés per ràdio el seu desacord amb els assumptes del país degut que poden portar al col·lapse de l’Estat i amenaçava les pròximes generacions.\nDegut al descontrol de regions senceres del país com l’aixecament de Port Said a mans de l’oposició o parts del Sinaí en mans de l’Estat Islàmic, van provocar la ciutadania decidís anar amb més força contra el règim de Morsi. La repressió contra els manifestants va acabar tenint un efecte crida que va tenir el seu punt àlgid amb el Moviment Tamarod, que el 30 de juny, un any després de la pujada a la Presidència de Morsi, va aconseguir entre 15 i 22 milions de signatures demanant la seva dimissió. Sent entre 5 i 12 milions més de persones que les que el van votar.\nA més, el nombre d’opositors als carrers d’Egipte era només de 4 milions segons informaven els mitjans afins del Govern, però cal destacar que només 2 milions de persones s’havien manifestat segons els mateixos mitjans contra Mubarak durant la Revolució del 25 de Gener. En una de les últimes manifestacions, els manifestants van assaltar el Quartell General dels Germans Musulmans, començant així la fi del règim islamista de Morsi. Davant d’aquest fet, les Forces Armades tornaven a la palestra política, anunciant un ultimàtum de 48 hores al Govern si no establia ponts amb la oposició i les minories del país.\nLa inflexibilitat de Morsi\nDavant d’aquest fet, el Ministre General Al-Sisi va donar suport al ultimàtum recordant que les Forces Armades sempre havien d’estar al costat del poble, “Si les demandes de la gent no es realitzen en el període definit, aleshores correspondrà a les Forces Armades anunciar un full de ruta pel futur”. El dia 3 de juliol, acabant l’ultimàtum a les 16:34, aquestes anunciaven: “El Comandament General de les Forces Armades és actualment reunit amb un nombre de religiosos, polítics i joves. Hi haurà un comunicat des de la Comandància General tan aviat com es pugui.” Era completament cert el comunicat de les Forces Armades, el Papa Copte, el Gran Iman, El-Baradei i joves del Moviment Tamarod estaven reunits amb els militars donant suport al Cop d’Estat.\nA les 17:00h aproximadament, el Cap de les Forces Armades, Al-Sisi, juntament amb els alts càrrecs religiosos i civils, anunciava el derrocament del President Mohammad Morsi, la suspensió de les eleccions i la convocatòria d’eleccions, com també la nominació de Adli Mansour, Cap de la Cort Constitucional, President Provisional d’Egipte. Una setmana més tard, anunciava als manifestants contraris al Cop d’Estat que s’unissin al costat del nou Govern provisional perquè les Forces Armades han de fer complir la nova llei. Davant d’aquestes advertències, el 13 d’agost es van desallotjar els campaments pròxims a Giza, on degut a l’escalada de confrontació entre els cristians coptes i els Germans Musulmans, va acabar requerint l’entrada de les Forces Armades al conflicte. Aquesta confrontació a tres bandes va acabar provocant 600 morts i més de 2000 ferits entre els opositors al nou Govern, i per part de la policia 43 agents morts.\nTot i aquesta crisi, els simpatitzants de Morsi no van cessar la seva activitat contra els cristians coptes creant-se un conflicte religiós al respecte entre islamistes i cristians, tenint com a exemple la Massacre de l’Església d’Al-Qiddissin a Alexandria on 24 persones van ser assassinades. Al mateix temps, sorgia la insurgència del Sinaí, on el 2013 es llençava la primera ofensiva contra l’Estat Islàmic en territori egipci, començant una guerra que continua fins a dia d’avui.\nEl 2014, al mes de gener es va fer el referèndum sobre la Constitució d’Egipte on va participar el 40% de la població, tenint a favor el Partit de la Dignitat, i altres partits de tot l’espectre polític menys un partit liberal, un trotskista i el Partit Llibertat i Justícia juntament amb el Bloc Islàmic. Tot i el boicot dels Germans Musulmans, la participació va ser 10 punts més alta que en el referèndum de Morsi, obtenint més suport popular amb el 98% dels vots, 10 milions més de vots a favor que la Constitució del 2012.\nMesos més tard, el 26 i 28 de maig del 2014 van haver-hi les eleccions presidencials. Abdel Fattah Al-Sisi es presentava contra Hamdeen Sabahi, d’ideologia nassarita. Aquests eren els únics candidats doncs la resta no havien superat els avals necessaris per presentar-se. El resultat va ser de 96.91% dels vots a favor de Al-Sisi i un 3.09% a favor de Sabahi. Amb una participació de gairebé el 50%, feia que l’antic Ministre de Defensa i Cap de les Forces Armades obtingués 23,78 milions de vots. 10 milions més de vots que Morsi a les eleccions presidencials on va sortir escollit.\nDegut a la calma de les jornades electorals, la falta d’incidències i la supervisió internacional, el les institucions supranacionals com les Nacions Unides, la Unió Europea, la Lliga Àrab, i altres com el Fons Monetari Internacional, van felicitar al Mariscal Al-Sisi per la victòria obtinguda a les eleccions. Per tant, Egipte començaria una nova etapa després del període islamista, amb un nou militar al front, el Mariscal Al-Sisi.\nEl 8 de juny de 2014, Al-Sisi va ser nombrat President entre milions d’aclamacions a la Plaça Tahrir. Cal recordar que la revista Time el va nombrar “Home de l’any 2013”. En el seu discurs inaugural com a President d’Egipte davant 1.200 persones que representaven espectres del país, va definir el seu principal punt com: «En la seva següent fase, Egipte serà testimoni d’un augment total d’en ambdós fronts, interns i externs, per compensar el que hem perdut i corregir els errors del passat”.\nEgipte mira al futur\nDesprés de la presa de possessió del President-Mariscal el país va començar a canviar tan la seva política interna com externa, arribant així als temps actuals. Al 2014 van començar un seguit de reformes econòmiques, socials i projectes de gran abast que son els que han marcat el primer any de presidència.\nAmb els Germans Musulmans il·legalitzats i perseguits per col·laborar amb fonamentalistes islàmics i grups violents i un sever control dels mitjans de comunicació per evitar que mentides es converteixin en noticia, el nou Govern va començar a gestionar el dia a dia del poble egipcià. En la política domèstica podem destacar fets com la campanya perquè els alts oficials de l’exèrcit i els empresaris ajudin a millorar l’economia del país donant part del seu salari a les arques públiques, de la mateixa manera que es va demanar que gastessin menys combustible els ciutadans per tal d’estalviar.\nLa primera campanya va tenir molt èxit tenint l’exemple d’un Coronel General que va anunciar que les Forces Armades d’Egipte ajudarien a l’economia donant 140 milions de dòlars. I la segona campanya va ser promocionada amb un mig-marató de 20 km per tal de promoure l’ús de la bicicleta. Així mateix, respecte les minories religioses, va ser el primer President d’Egipte que va assistir a la Missa de Nadal, fent posteriorment un petit discurs demanant la unitat i desitjant que els cristians tinguessin un bon Nadal.\nA més, des del punt econòmic i energètic, han continuat les disminucions dels subsidis estatals fent que l’Estat estalviï bilions de dòlars, fent que l’economia torni a créixer, sent aproximadament un 5% anual. Respecte els projectes més importants es destaquen el nou Canal de Suez, el desenvolupament de les infraestructures nacionals i la construcció d’una nova ciutat entre El Caire i Suez.\nDes de que el Canal de Suez va ser nacionalitzat per Nàsser, el Nou Canal de Suez va ser una de les promeses que va fer Al-Sisi poc després de ser envestit President. Gràcies al rol de les Forces Armades d’Egipte, qui ha sigut qui ha promogut aquesta obra, juntament amb empreses àrabs i públiques d’Egipte, el 16 de juliol del 2015 es va acabar la reforma. El Vice-Almirall Mamish, Cap de la Autoritat del Canal de Suez, va anunciar que gràcies a la reforma, Egipte ingressaria 12.5 bilions de dòlars anualment gràcies a l’ampliació, i per tant seria el principal punt econòmic del país.\nConcloent, les Forces Armades d’Egipte han estat des de 1952 fins als nostres dies al costat dels drets i el poble egipci, implicant-se per no allunyar-se de la realitat del país, vetllant pel benestar de la majoria de la ciutadania. Nàsser, El-Sadat i Al-Sisi són exemples de la importància dels militars i el suport popular al respecte. Mubarak per altra banda, degut a allunyar-se dels ideals que buscava en el principi, les Forces Armades mateixes van demanar-li que dimitís, sent aquestes a les ordres de Tantawi les que garantirien unes eleccions democràtiques al país. Sent aquestes mateixes les que per garantir l’ordre obligarien i apressarien al President Morsi per no acatar els principis de la pau social.\nCom recita l’himne d’Egipte:\n“Egipte, nobles són els teus fills.\nLleials, i guardians de les regnes.\nEstant en guerra o en pau,\nAnem a sacrificar-nos per tu , el meu país.”\nEntrada anterior Lleials i guardians de les regnes! Part III\nEntrada siguiente Diplomàcia entre míssils


Spår GALATZÓ PER SES PLANES I BAIXADA PER SES SÍNIES - Es Capdellà, Baleares (España)- GPS track\nGALATZÓ PER SES PLANES I BAIXADA PER SES SÍNIES\nMoving time 4 timmar 52 minuter\nPujada per la cara de Ponent del Galatzó (sense quasi referències)\nÉs una variant del tram fitat que puja paral·lel a la dreta (respecte el sentit de la marxa) del torrent des Ratxo. NO FER SI NO SE CONEIX LA ZONA. Anar ben preparat amb botes de muntanya.\nPot resultar difícil (per sa xafada i orientació) per a gent que no està avessada a l'excursionisme (trekking) i a fer alguna grimpada.\nLa ruta la dividiria en quatre trams:\n1/PÀRKING FINS SES SÍNIES\n2/PUJADA PER PONENT\n3/BAIXADA I DESVIAMENT DEL PAS DEL COSSI\n4/TORNADA PEL GR 221/TORRENT I CASES DE GALATZÓ\nIniciem la ruta al pàrking de les Cases de . Creuarem el torrent i seguirem la pista carretera que a poc a poc va marcant clar ascens entre pinars. A la nostra esquerra, vistes genials del Puig Batiat, Cases de Galatzó i més endavant a l'esquerra igualment, S'Esclop. Anem pujant i gaudint fins aplegar a la collada de s'Era, on hi ha un mirador.\nSeguim endavant i fent ziga-zaga, deixarem a l'esquerra unes ruïnes d'una antiga casa de pastors. Seguirem es camí de carboners i després creuarem un bon bocí de tram entre càrritx. En no res comença la diversió.\n2/PUJADA PER CARA PONENT\nEn aquest punt desapareix el camí i haurem de seguir les fites mig amagades entre el carritxal (que haurem de travessar) Amb molta cura, anirem pujant i notarem que el desnivell s'accentua. Una vegada passat el carritxal, hem de seguir la pista de les fites.\nEn aquesta ocasió, seguirem les fites que marquen el nord. Davallarem fins creuar es Torrent den Ratxo i de seguida trobarem unes fites dobles que marquen la pujada «lliure» (només en trobarem dues.\nAugmenta el desnivell i avancem entre roca. Si coneixem el terreny, seguirem sense perdre'ns. La pujada s'ha de fer a poc a poc; el terreny va fen-se més rocós (típic carst mallorquí) amb molta rossegura. Però s'avança seguint la «lògica del terreny» per intuïció. Això sí, tenim unes vistes del sud de Mallorca espectaculars.\nAmb molta cura, paciència i ritme, apleguem al Pas des Ratxo, marcat amb una doble fita. El travessem i en 10 o 15' estarem al cim.\nAl cim hi ha unes vistes espectaculars i amenaça boira. Descanse per encarar la baixada.\nDes del cim i seguint la direcció que portàvem, descendirem pel camí clàssic: Pas de Na Sabatera, Boal de les Serveres, Pas des Cossi. Tindrem el Galatzó a la nostra esquena i seguirem el camí indicat amb postes GR fins que apleguem a un desviament que indique «Boal de les Serveres».\nIgnorarem la indicació i seguirem la direcció que portàvem, SO, per anar envoltant sa Moleta Rassa.\nEn aquest punt, tornem a perdre el camí i travessarem primerament un altre carritxal i després, sempre en direcció ponent, seguirem les fites entre planícies càrstiques. Ara tenim la cara ponent del Galatxó a la nostra esquerra, bellíssim!\n4/ TORNADA PEL GR 221/TORRENT I CASES DE GALATZÓ\nDesprés de planejar i descendir per un camí molt estret i cada vegada més fàcil de seguir, apleguem a un punt que ens marca l'inici de la pujada a S'Esclop o la tornada a Es Capdellà.\nOpte per esta darrera opció, així que, amb la vall del torrent de Galatzó davant nosaltres (en direcció sud) baixarem amb bastant cura al principi pel desnivell i després anirà suavitzant-se i ampliant-se la ruta.\nTambé humanitzant-se, ja que trobarem vestigis de la vida rural mallorquina (pous, forns de calç, carboneres, etc.) que ens mostraran les condicions de vida dels nostres avantpassats en este territori bell però duríssim. Visitaré sa Naveta de Ses Sínies per contemplar de prop com de grans són ses pedres que la composen. Molt bonic de veritat.\nContinuarem i en menys d'una hora aplegarem a les Cases de Galatzó i d'ací, a la pista que ens portarà de bell nou a l'inici.\nSalut, muntanya i fins la propera!\nTombar N (Ses Planes)\nPuig Batiat, Cadira del Bisbe, Es Moletó i Mola de S'Esclop\nFita de referència\nPrimera fita (alcançada) i segona fita.\nSegona fita. Pas entre carritx bastant dificultós.\nRoll de sitja.\nFita a l'esquerra del roll de sitja.\nRastre de fites en direcció NE\nPassar Torrent des Ratxo\nTombar dreta. Fites a Llevant.\nPujada «free style» XDD\nMolt divertida, de veritat.\n1a «Fita de la tranquil·litat»\nPujada al Pas des Ratxo\n2a «Fita de la tranquil·litat» XD\nFita a NE (Nordest) 3a «Fita de la tranquil·litat»\nSi no se perden aquestes referències la pujada es fa més fàcil. Les anomene «fites de la tranquil·litat» perquè estan, precisament, quan més es dubta pujant.\nCim del Galatzó\nLa placa que han posat té bona intenció, però consider que és un poc cursi. Almenys s'hauria d'haver escrit en mallorquí, crec jo... 🙄\nAnar a esquerra. Pas des Cossi\nGalatzó des del GR221\nSeguir rectes (Ponent)\nFites. Virant a Sud\nFites a Ponent\nSelfi amb vessant de Ponent del Galatzó\nEs pot veure clarament per on he pujat.\nDesviar esquerra. Ses Sínies\nNaveta de Ses Sínies\nVal la pena apropar-nos, ja que d'aprop valorarem bé com són de ciclòpies les pedres que formen sa construcció. Es necessitaria un bon nombre de persones per fer aquest monument.


Ajuntament d'Esparreguera - Internet\nTransparència i dades policials\nCivisme i convivència a les escoles\nPareu atenció a...\nCom podeu evitar els robatoris\nQuè cal fer en cas de robatori\nCom podeu evitar un accident\nQuè cal fer en cas d'accident\nQuins són els riscos que hi ha?\nEls riscos existeixen i s'han d'entendre. Podem ensenyar als nostres fills a reconèixer aquestes amenaces i a protegir-se'n.\nDesconfieu de la persona que vol saber massa coses. No doneu cap mena d'informació sobre la vostra família o sobre nosaltres (el nom, contrasenyes, telèfon, adreça, etc.), sense haver parlat abans amb els vostres pares.\nSi veieu alguna cosa desagradable o que us pugui semblar estranya, no proveu d'investigar pel vostre compte, comenteu-ho amb els pares i/o professors.\nSi teniu interès o intenció de trobar-vos físicament amb alguna persona que heu conegut a través d'Internet, informeu sempre els teus pares. No aneu mai sols a la cita. D'aquesta forma podeu evitar una trobada desagradable.\nNo entreu mai a llocs de pagament, que us sol·licitin el número de targeta de crèdit o el nom i adreça.\nSi trobeu un lloc on indiqui “accés prohibit a menors”, respecteu aquesta indicació.\nEviteu utilitzar contrasenyes fàcils d'esbrinar, com el nom, data de naixement, etc. Utilitzeu combinacions de números i una longitud de contrasenya al més llarga possible.\nHeu de mantenir el perfil privat a les xarxes socials per tal d'evitar que desconeguts utilitzin la vostra informació personal.\nDecàleg per a pares, mares i tutors\nParleu habitualment amb el vostre fill/a respecte a la “navegació” a Internet, tractant de tenir informació del que veu i el que consulta, fomentant una comunicació oberta i positiva. Una bona idea pot ser navegar i xatejar algunes vegades amb el vostre fill/a, per intuir-lo a una major confiança amb els pares respecte als continguts de les seves converses a la xarxa.\nInsistiu al vostre fill/a que no ha de donar ni demanar adreces, contrasenyes, números de telèfon o qualsevol informació que pugui identificar-lo a Internet. Tampoc no ha de revelar a quina escola va o els llocs on sol reunir-se per jugar.\nUtilitzeu tots les sistemes de protecció actualment disponibles per crear perfils adequats per a cadascun dels membres de la família.\nDeixeu que el vostre fill/a navegui per Internet només si hi ha a casa un adult. No poseu l'ordinador a l'habitació del teu fill/a, o bé, poseu la pantalla de forma que estigui visible a qui entra o és a l'habitació.\nEstigueu actualitzats amb la tecnologia. No és necessari ser un usuari avançat, però sí ésser capaç de fer anar l'ordinador, com a mínim, al mateix nivell d'habilitat que el vostre fill/a, de forma que sigui conscient que som capaços de controlar-lo.\nConstruïu amb el vostre fill/a “regles consensuades” per navegar a Internet, sense imposar-les.\nEn el cas de xats i missatgeria instantània, alerteu-lo que ha d'avisar els pares, sempre que algun "amic d'Internet" insisteixi respecte a informacions o hàbits personals o sobre la seva família.\nEnsenyeu els vostres fills a no descarregar programes, música o arxius sense el vostre permís. Compartir arxius i descarregar textos, imatges o obres d'art de pàgines web pot infringir les lleis sobre drets d'autor i pot ser il·legal.\nAjudeu a protegir-los del correu brossa. Ensenyeu els vostres fills a no donar la seva adreça de correu electrònic en línia, a no respondre a aquest tipus de correu, i a utilitzar filtres de correu electrònic.\nEstigueu informats dels llocs web que els vostres fills visiten amb freqüència. Assegureu-vos que no visiten pàgines amb contingut ofensiu o publiquen informació personal o fotografies d'ells mateixos.


Magdalena Seguí Cerdà | El web oficial de l'Ajuntament de Pollença\nInici >> Organigrama >> Magdalena Seguí Cerdà\nNascuda a Pollença l´any 1970.\nLlicenciada en Belles Arts per la Universitat de Barcelona (1994). Completà els estudis amb dos anys de doctorat i a continuació ho va fer en altres disciplines artístiques com Dansa Contemporània, Teatre i Tècnica Vocal.\nAmb els anys ha seguit una formació en estudis de caire psicològic i emocional (Gestalt i PNL, entre d’altres). Cal destacar la labor que ha exercit com a voluntària, que es va iniciar l´any 2000 (Projecte Home, Es Garrover, La Akadèmia edició Mallorca,…) i ha mantingut gairebé ininterrompudament fins a l´actualitat.\nHa impartit classes en l´Institut de Secundària de Montision de Pollença, i és cofundadora de la consultoria estratègica en el Quart Sector “Femení en Manifestació.\nActualment és la presidenta del Cor de Pollença i fundadora i presidenta de l´Associació FemDones per la Feina.\nMare de dues filles, aquests últims anys ha estat activa en distintes agrupacions de dones oferint suport en qüestions d´integració social i des de la perspectiva de potenciar sempre la capacitat creativa del gènere femení.


La selecció anglesa enfonsa Ucraïna gràcies a dos gols psicològics (0-4)\nEls 'pross' jugaran les semifinals de l'Eurocopa contra Dinamarca\nHarry Kane, autor de dos gols a l'Ucraïna-Anglaterra. Getty\nBarcelonaDefinida la segona semifinal de l'Eurocopa. La disputaran dimecres que ve les seleccions d'Anglaterra i Dinamarca. Qui en surti guanyador es veurà les cares a la final de Wembley (Londres) amb el vencedor del partit entre Espanya i Itàlia, que es jugarà 24 hores abans. No hi haurà, per tant, cap duel repetit en el torneig, perquè els quatre supervivents pertanyen a quatres grups diferents (A, B, D i E). En el cas de Dinamarca, la classificació va ser agònica gràcies a una diferència positiva de gols.\nTambé és positiu l'average d'Anglaterra en tota l'Eurocopa. Un avantatge que els de Gareth Southgate han basat en una solidesa defensiva imbatible. Els anglesos són l'únic equip de la competició que encara no ha rebut cap gol. Jordan Pickford, porter de l'Everton, tampoc va haver d'acudir al fons de la xarxa en l'enfrontament contra Ucraïna, resolt plàcidament a favor dels pross. El triomf va evitar la sorpresa a l'Olímpic de Roma i es va fonamentar en dos gols psicològics que van frustrar les opcions dels d'Andri Xevxenko. Al minut 4, Harry Kane va fer el primer gol de la nit. I al 46, tot just després del descans, Maguire va anotar la sentència per acabar d'enfonsar Ucraïna, que va acabar patint una golejada dolorosa després d'encaixar dos gols de cap més de Kane i Henderson.\nDinamarca continua somiant\nA l'altre encreuament de quarts de final que es va resoldre aquest dissabte, Dinamarca va aconseguir el bitllet per a les semifinals d'una cita continental per primera vegada en 29 anys. L'equip escandinau, amb el blaugrana Braithwaite instal·lat a l'alineació, va eliminar la República Txeca a Bakú gràcies a dos gols de Delaney i Dolberg a la primera meitat del compromís. Schick, autor de cinc dianes i màxim golejador fins ara de l'Eurocopa, va escurçar distàncies després del descans, però el marcador ja no es va moure.\nDinamarca va acabar així amb el somni dels txecs, que mantenien l'esperança de disputar un èxit que van estar a punt d'assaborir el 1996, quan van disputar una final contra Alemanya a Anglaterra. Orfes d'emocions des de fa dècades, els homes de Kasper Hjulmand van sortir victoriosos al duel d'outsiders dels quarts de final d'una Eurocopa que van començar amb una derrota contra Finlàndia i sobretot havent de lamentar la baixa del seu millor jugador, Christian Eriksen, que es va desmaiar en ple partit per un problema cardíac.


Les exportacions de Catalunya cauen el 2% el gener, fins als 5.706, 8 milions - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLes exportacions de Catalunya cauen el 2% el gener, fins als 5.706, 8 milions\nLa inversió bruta a l'estranger de Catalunya es va disparar el 110,7% durant l'any passat\nLes exportacions de Catalunya cauen el 2% el gener, fins als 5.706, 8 milions Regió7\nLes exportacions catalanes van caure el 2% el mes de gener, segons les dades avançades pel ministeri d'Indústria, Comerç i Turisme publicades ahir dijous. Les vendes a l'exterior van representar 5.706,8 milions d'euros, d'acord amb les xifres provisionals. La caiguda del 2% contrasta amb el creixement del mateix mes de l'any passat, quan les exportacions van pujar el 9%, i la xifra absoluta global va situar-se en els 5.821,6 milions. Els principals sectors que han empès les exportacions a la baixa són el dels productes energètics, que va caure el 16,3%, i la indústria automobilística, que va disminuir el 15,7%, amb les vendes de cotxes i motos que van caure el 22,1% respecte al mateix mes del 2018.\nEn canvi, el sector on van créixer més les exportacions va ser el dels béns d'equip, el 7,5%, en especial per l'augment de vendes en material de transport ferroviari (+45,6%) i per carretera (+114%). Les vendes de maquinària per a indústria han crescut el 6,4%.\nPel que fa a les importacions de Catalunya el mes de gener, van créixer el 2,6% interanual, fins als 7.730,5 MEUR. Tot plegat situa el dèficit comercial de Catalunya del mes de gener en els 2.203,7 milions, el 18,1% més que l'any passat. Al conjunt de l'Estat, les vendes a l'exterior també van caure el gener, però menys que a Catalu-nya, l'1,3%, mentre que les importacions van augmentar el 0,9%.\nD'altra banda, la inversió bruta a l'estranger de Catalunya l'any 2018 va arribar als 5.208,5 milions d'euros, una xifra que suposa un 110,7% més que l'any anterior, segons les dades fetes públiques per l'Idescat.


Un estudi revela que el 81% de les dones que apareixen en les sèries de televisió són estereotips\nEl 81% de les dones que apareixen en les sèries de televisió reprodueixen l'estereotip de «dona perfecta», amb físic atractiu i triomf social i sentimental, segons un estudi de Telespectadors Associats de Catalunya (TAC). L'informe El rol de la dona a les telesèries s'origina en la preocupació per l'augment dels casos d'anorèxia i dels models mediàtics que observen els més joves.\nDavant les dades obtingudes per l'estudi, Telespectadors Associats de Catalunya, una entitat sense ànim de lucre, demana més sensibilitat a les productores, a les TV i als seus professionals en la representació de la dona en les sèries, perquè la imatge d'aquesta es correspongui més amb els models estàndard que les adolescents estan acostumades a veure pel carrer.\nL'estudi inclou 14 sèries de producció pròpia i estrangera, amb un total de 53 capítols emesos entre abril i juny de 1999. Es tracta dels programes més vists pels adolescents, les sèries anteriors i posteriors a l'informatiu de migdia i les del prime time nocturn.\nEntre els personatges de repartiment analitzats, existeix un equilibri entre els masculins i els femenins, amb 270 dones i 248 homes en el total dels 53 capítols estudiats. A pesar d'això, en les sèries amb protagonista únic (6 de les 14), en 5 és un home i només en una és una dona.


Punt Tic — Ajuntament de Tremp\nSou a: Inici / Viure a Tremp / Tecnologia / Punt Tic\nEl Punt Tic telecentre e-Centre Tremp va ser creat l'any 2004, fruit d'un conveni de l'Ajuntament amb la Secretaria de Telecomunicacions i Societat de la Informació de la Generalitat de Catalunya. És un espai orientat al desenvolupament del muncipi, l'alfabetització digital i l'accés a les noves tecnologies.\nActualment està situat al Centre Cívic Tarraquet, carrer Alcalde Rosell 8-10, dóna accés a Internet gratuït a través dels seus terminals o bé a través de wifi.\nL'objectiu de l'e-centre Tremp és donar un servei a la nostra ciutadania, tant des del punt de vista divulgatiu com des del punt de vista de promoció i econòmica i alhora oferir formació en tots els àmbits. Des del 2011, el Punt Tic e-centre Tremp té una funció més coordinadora i formadora.\nHa incorporat recentment dos Punt Tic més distribuits pel municipi:\nPunt Tic Bibioteca Maria Barbal de Tremp: situat a la Biblioteca dóna accés a internet a través dels més de 10 terminals fixes i wifi.\nPunt Tic La Terreta: siutat al nucli de Torre de Tamúrcia dóna accés a internet a través de 5 terminals i wifi.\nAmb aquestes incorporacions el municipi de Tremp dóna servei d'internet a través dels més de 30 terminals fixes distribuits als Punt Tic i alhora coordina activitats de foment de les noves tecnologies i internet a la població.


Hort de Godí\nHome / Apartaments turístics / Hort de Godí\nHort de Godí. Atic per 6 persones en Grandvalira\nPreciós àtic dúplex a Encamp, boniques vistes, decoració moderna, per a 6 persones amb 3 habitacions i dues cambres de bany, disposa de pàrquing a l'edifici i wifi.\nGrandvalira és una estació que engloba els sectors esquiables de dues de les set "parròquies" (l'equivalent a províncies) andorranes.\nPas de la Casa-Grau Roig i Soldeu-El Tarter. Aquesta unió va permetre la creació de la major estació del Pirineu i una de les majors d'Europa, amb 210 quilòmetres de pistes, un total de 128 pistes de tots els nivells i un forfet únic per al gaudi de tot aquest domini esquiable.\nAquesta estació d'esquí també disposa d'uns 40 restaurants, 5 llars d'infants, 6 jardins de neu per als més petits de la casa; 5 centres mèdics, aparcaments coberts i descoberts, i botigues a peu de pista on podràs adquirir i llogar material d'esquí.\nAndorra és considerat com un dels centres turístics més importants d'Europa. Rep una gran quantitat de visitants que principalment estan interessats en anar de compres, a causa dels magnífics preus i productes del país; així com en la pràctica d'esports d'hivern i de muntanya, o realitzar excursions i rutes per descobrir el país per complet.\nEl país dels Pirineus et proporciona una àmplia oferta d'activitats per gaudir amb la família o els amics. Descobreix els racons més especials d'aquest petit país i viu l'experiència abans i després d'esquiar.\nAndorra acull un gran nombre de parcs naturals on podràs realitzar un gran nombre d'activitats relacionades amb la natura durant tot l'any com ara vies ferrades rutes ecoturístiques, pesca esportiva, escalada o rutes BTT (amb bicicleta)\nTambé pots gaudir de les aigües termals a Caldea, el centre termolúdic més gran d'Europa a la muntanya. Envoltat d'un entorn únic i espectacular, enmig dels Pirineus, fes la prova i experimenta tots els beneficis que t'ofereixen les aigües termals.\nÀtic a Encamp de decoració moderna, fins a 7 persones\nAdreça: Dr.Nequi 6\nPisos a dias 2021. Tots els drets reservats - POWERED BY ICNEA


Dolly Parton recrea la seva portada de 'Playboy' 43 anys després\nL'artista, de 75 anys, ha reproduït aquella portada per regalar-l'hi al seu marit per l'aniversari\nPortada de Dolly Parton per a 'Playboy', de l'any 1978. Playboy\nLa cantant Dolly Parton s'ha tornat a vestir de conilleta de Playboy 43 anys després de ser portada a la famosa revista, on va aparèixer el 1978. L'artista, de 75 anys, volia reproduir la portada a la revista però com que ja no existeix ha aprofitat per preparar-la ella amb motiu de l'aniversari del seu marit. "Avui és 20 de juliol, és l'aniversari del meu marit Carl i probablement et deus preguntar per què vaig vestida així... És per l'aniversari del meu marit", explica en un vídeo d'Instagram on apareix vestida de conilleta.\n"¿Recordes que fa un temps vaig dir que posaria per a la revista Playboy quan tingués 75 anys? Doncs en tinc 75 i ja no existeix la revista... però al meu marit sempre li va encantar la portada original de Playboy", explica la icona del folk nord-americà. "Ell encara es pensa que soc una noia sexi després de 57 anys de matrimoni i no penso intentar dissuadir-lo", diu la cantant, que afirma que feia dies que "pensava en alguna cosa per fer-lo feliç".\nLa cantant compara amb humor les dues portades, la que es va fer el 1978 i la de la sessió de fotos d'ara. "A la primera era una espècie de tros de mantega. Ara soc formatge a tires, però probablement el meu marit deu pensar que soc crema de formatge, això espero", ironitza Parton. El vídeo acaba amb una fotografia on apareix mostrant un quadre amb l'antiga portada i la reinterpretació actual, que li va regalar tot cantant-li el Moltes felicitats.


Detroit - Arquebisbat de Barcelona\nUn dels episodis més tràgics dels Estats Units sobre discriminació racial arriba als cinemes fent denúncia de la vulneració dels drets humans\nUna de les pel·lícules de la cartellera més ben reconegudes en aquest moment és l’anomenada Detroit, que reviu els fets que van succeir una nit d’estiu fa 50 anys en aquesta ciutat. La directora de la pel·lícula, Kathryn Bigelow comprimeix la tensió d’aquest dramàtic episodi que és viure als Estats Units fins ara no explicat.\nLa pel·lícula s’ubica l’any 1967 quan tenen lloc uns disturbis de discriminació racial. La història començarà amb la vulneració dels drets humans, començant per les primeres seqüències, amb una batuda policial sense llicència, en un bar de la ciutat de Detroit (Michigan). Tot desenvoluparà en una de les revoltes civils més tràgiques dels Estats Units que s’allargarà cinc dies.\nAdrenalina i denúncia\nL’estil de la directora és lloat per la crítica, que segons argumenta aconsegueix transmetre els nervis que va comportar la situació, amb el joc inquiet de la càmera i l’adrenalina que generen les seqüències. Encerten en la direcció i alguns dels protagonistes que, amb la seva posada en escena, transmeten la mirada d’aquells que ho van patir.\nLa pel·lícula ha estat rebuda sobretot, com una assignatura pendent, una manera de passar factura d’aquells crims racials que es van cometre al llarg de la història dels Estats Units. Mn. Peio, per la seva banda, destaca aquesta “denúncia de la discriminació racial i la presa de consciència espiritual” que es reflectirà al llarg del film.


A LA MEVA MANERA DE VEURE: QUÈ EN FAREM DE L'OBRA SOCIAL DE LES CAIXES CATALANES?\nQUÈ EN FAREM DE L'OBRA SOCIAL DE LES CAIXES CATALANES?\nLa reestructuració del sistema financer ha tocat de mort les caixes d’estalvis catalanes, que al ser intervingudes per l’Estat espanyol a través del FROB varen perdre tot el poder de decisió no només sobre el seu futur financer, sinó també sobre què se’n farà de l’obra social al servei de la societat i el territori que les havia vistes nàixer. Perdre l’obra social suposarà un cop fort per aquelles necessitats que elles cobrien, entre d’altres raons perquè no les assumia l’administració pública. No estem parlant, precisament, de xavalla: el pressupost de l’obra social de les caixes a Catalunya supera els 600 milions d’euros. És cert que la part del lleó surt de La Caixa, però la implicació de CatalunyaCaixa i d’Unnim en el territori quasi fregava el 75 milions i ara podrien posar el compte d’obra social a zero, si els nous propietaris se’n renten les mans d’aquests compromisos carrinclons.\nEn el cas d’Unnim, és improbable que el BBVA, que s’ha estrenat anunciant el tancament d’unes quantes oficines a Catalunya i fent fora un 20% del personal, s’entretingui mantenint, per exemple, l’única temporada estable de dansa que hi ha a Catalunya, ni el festival de músiques ètniques, que des de fa set anys es feia a Girona, o el Festival de Blues de Cerdanyola del Vallès. ¿Què els importa als directius d’una entitat que té la seu i el poder de decisió a la Castellana, donar suport a la cultureta dels catalanets? Que s’ho paguin ells!, encara diran.\nTampoc no li deurà anar millor a l’obra social de CatalunyaCaixa, en aquest sentit, tant si se l’empassa el Santander com si ho fa qualsevol altra banc. Doneu per fet que es tancaran casals o clubs de gent gran i es donarà menys suport a projectes locals en l’àmbit cultural, social, esportiu i formatiu. En el cas de Mon San Benet, la joia de la corona de CatalunyaCaixa, de ben segur no li faltaran pretendents degut al seu valor afegit i que enlloc de necessitar recursos, en genera. No sé si és un símptoma de l’escassa sensibilitat amb que es tocaran per part dels nous propietaris determinats aspectes culturals i socials del territori, el fet que una part del fons editorial apilat en un magatzem de Sant Benet de Bages hagués estat a punt d’anar a parar a la bassa, si no se’ls hi hagués cridat l’alto a temps.\nEl desitjable seria que - si bé el perfil de l’obra social difícilment tornarem a veure’l tal com l’havíem conegut - quan la crisi escampi els bancs resultants de l’operació neteja continuïn dotant, sense excuses ni reserves mentals, l’obra social de les antigues caixes. Podrien plantejar-s’ho com un bon reclam per a recuperar la confiança i les bones pràctiques, però quan el que compta no són els sentiments sinó els resultats, veig molt improbable que es prenguin aquesta molèstia si el patrimoni adquirit s’ha valorat a zero. Si serveix de mostra, l’obra social de la CAM, venuda a preu de saldo al Banc de Sabadell, ha quedat reduïda a un àmbit purament testimonial. La qual cosa és coherent amb la filosofia de la banca: un banc ha de retribuir els seus accionistes i no pas a la societat civil del territori que l’acull. Per tant, tot fa preveure que de mica en mica o pel broc gros, es produirà el desarrelament progressiu dels vestigis de l’obra social en els territoris d’origen de les caixes.\nLa característica de les caixes catalanes era que no tenien uns accionistes a qui repartir dividends, sinó que era la societat civil en el seu conjunt la receptora dels beneficis, reconvertits en serveis. Però el govern socialista, en contra dels seus principis ideològics, va legislar pensant més en la gran banca i, segurament, també en fer la punyeta a l’excessiu poder financer català, propiciant la desaparició de les caixes. En aquesta operació, els principals perjudicats no foren els capitalistes, sinó els ajuntaments, el tercer sector i els petits impositors.\nL’obra social de les caixes d’estalvis ja va anar de capa caiguda des de l’any 2010, doncs com a conseqüència de la reducció del benefici, la inversió es va retallar en un 17,7%. Tanmateix, les caixes d’estalvi catalanes i les seves obres socials, que havien estat una referència internacional de les escoles de negocis, tant per la seva quota de mercat – van arribar a suposar un 54% del sector financer, mentre que a Alemanya i França no arribaven al 25% -, com pel seu model d’obra social a la que durant la darrera bona “collita”, l’any 2009, hi varen abocar una mitjana del 27% dels beneficis, exactament 2.200 milions d’euros, de cop i volta, varen pagar els plats trencats per l’anatema de la bombolla immobiliària i pel deute tòxic acumulat. D’aquesta escabetxina, per ara només se’n salva La Caixa, fins que no caigui a les urpes de Bankia, i les corresponents entitats basques, que com sempre mengen a part.\nPublicat per JOSEP MARIA BERTRAN TEIXIDOR a 10:54\nQUINA ÉS LA PRIORITAT, EL DEUTE O LES PERSONES?\nQUI SE'N RECORDA DE LA CRISI DEL 77?\nQUÈ EN FAREM DE L'OBRA SOCIAL DE LES CAIXES CATALA...\nI SI EN COMPTES DE RETALLAR, OPTIMITZÈSSIM?


Reacció química - Repte Experimenta\nUna reacció química és el procés consistent en la transformació d’una o més substàncies en una o més substàncies que són diferents de les primeres. Aquest procés es pot anomenar també canvi químic.\n14 abril 2020 3\nCreieu que podem fer que un ou boti com una pilota? Si fem una reacció química ho podem aconseguir i [...]\nSabíeu que podem fer servir una solució iodada (com el Betadine) per saber si una substància conté [...]\nSegur que alguna vegada heu vist un d’aquells llums amb bombolles decorant una botiga. Semblen [...]\n30 març 2020 0\nPotser alguna vegada us haureu fixat que l’oli i l’aigua no es barregen. I si afegim unes aspirines [...]\n27 març 2020 0\nQuè en penseu de simular una erupció d’un volcà per entendre com funciona una reacció química [...]


A la balitresca: d’octubre 2013\nCom diu una amiga meva al Facebook aquest matí, la Cerdanya s’assembla cada cop més a Las Vegas. I no precisament en el sentit positiu. No sé si vàreu poder veure ahir per la nit la prova d’il·luminació de les pistes que l’estació de Masella ha decidit il·luminar per poder esquiar de nit.\nJo pensava que la cosa tindria una afectació limitada, però el cert és que gairebé mitja muntanya queda il·luminada. No vull ni pensar quin efecte visual tindrà quan hi hagi neu i es reflexi la llum a les pistes. Senzillament, ho trobo esgarrifós.\nMalgrat això, sembla ser que estic en minoria. La major part dels comentaris al Facebook eren d’admiració. Sí, sí, molt maco, que si quina passada, que ara podrem esquiar de nit… doncs mira, jo ho trobo un atemptat ecològic. Aviat no podrem mirar enlloc de la comarca de nit, que tot seran llums. A més a més, la Tosa d’Alp és una muntanya emblemàtica que es veu gairebé des de qualsevol punt de la comarca.\nAra que es parla d’estalviar energia, no tan sols per la crisi econòmica, sinó pel tema de l’escalfament global i del canvi climàtic, un projecte faraònic com aquest em sembla un malbaratament d’energia brutal. Sort que només volen fer-lo servir els divendres i els dissabtes al capvespre, però tot i així, serà just quan més llum hi hagi a la comarca.\nNo entenc com s’ha permès això. Total, perquè uns senyors que estan podrits de milions guanyin quatre euros més. Però no passa res, aquí tothom pot fer el que vulgui i amb el tema de la contaminació lluminosa, que ens afecta a tots, no només al municipi d’Alp, on rau l’estació de Masella, és un campi qui pugui.\nNo sé quin encant tindrà aviat la Cerdanya de nit, però em temo que això cada cop anirà a pitjor i si no es posa remei, no només tindrem un problema molt seriós de contaminació lluminosa, sinó que molta gent que puja a la Cerdanya perquè es troba en un medi natural privilegiat, aviat s’ho podria començar a replantejar.\nDe debò és tan necessari poder esquiar unes poques hores més al dia? No dubto que l’experiència d’esquiar de nit pugui ser interessant els primers cops, però em temo que quan ho has fet uns quants cops, perd força la gràcia. En fi, allà cadascú amb la seva consciència.\nAra que sembla que això dels Jocs Olímpics d’Hivern queda temporalment (o definitivament) ajornat i que no es podrà recórrer al mètode tradicional de crèixer a base de ciment i totxo (una altra vegada), la Cerdanya hauria de plantejar-se d’una vegada per totes el seu futur seriosament.\nCom que veig que la societat civil no reacciona gaire, potser que siguin les institucions democràtiques les que prenguin el relleu i, després dels estudis i debats que considerin oportuns, on hi haurien d’implicar-se els principals actors econòmics i socials de la comarca, decideixin una línia a seguir pel que fa al futur de l’economia de la comarca.\nSi hi ha pocs recursos, cal invertir-los a crear un projecte de futur seriós i factible, en comptes de fer quatre cosetes mal fetes per omplir una miqueta més de gent els pobles els caps de setmana.\nSi realment el futur és potenciar el sector serveis, doncs fem-ho, però fem-ho bé. Oblidem-nos del suposat turisme de cap de setmana. Aquests ja vénen i continuaran venint sempre que els oferim productes d’un mínim de qualitat i no ens carreguem estúpidament el paisatge cerdà. Cal atreure el turisme estranger, especialment el de temporada, fomentant la creació de productes naturalistes i culturals de primer ordre.\nSi en altres indrets del país ho han sabut fer, no veig perquè nosaltres no podem fer-ho. Tenim un munt d’espais naturals, tradicions, un patrimoni arquitectònic i cultural que no té res a envejar al d’altres racons del país. Llavors que passa? Doncs que no existeix la voluntat d’explotar-ho seriosament. Tots els esforços s’inverteixen en mirar de mantenir el model actual que està totalment obsolet, per ser generosos.\nAltrament, l’oblidat sector primari també pot ser una font de riquesa. Ara bé, si la idea és tenir uns quants productors artesans de formatges (o del producte que sigui) amb produccions minces que no poden sortir gairebé de la comarca, llavors anem malament. El model a seguir és l’italià, que consisteix en potenciar productes de qualitat però en produccions industrials, que puguin arribar a tot el país i amb una marca reconeixible.\nTampoc cal anar gaire lluny. A la Seu hi ha una cooperativa que porta funcionant un munt de dècades que segueix, més o menys, aquest model. No veig per què no podem fer nosaltres el mateix. I si per produir cal una fàbrica de formatges en comptes d’un obrador artesà, doncs mira, millor, més llocs de treball i més riquesa per a la comarca.\nTambé es pot fomentar la creació i instal·lació al nostre territori d’empreses de noves tecnologies, netes i rendibles, que servirien per crear llocs de treballa qualificats i detenir una mica (o molt) la sagnia de cervells que pateixen les comarques del Pirineu, quan els estudiants que marxen fora a fer una carrera, per exemple, després ja no tornen perquè aquí no troben feina d’allò que han estudiat.\nCalen, en definitiva, líders als sectors empresarials, socials i polítics de la comarca que marquin un rumb a seguir. El que es decideixi. Però un rumb clar i factible. I al pas que anem, només ens dediquem a apuntar-nos a les idees d’altres (com la dels Jocs Olímpics) o a fer promocions de fireta que no serveixen absolutament de res i malmeten els pocs recursos econòmics que encara tenim.\nposted by Yarhel (Enric Quílez) @ 12:46 p. m. 4 comments\nFa unes setmanes vaig veure un capítol de la coneguda sèrie nord-americana El ala oeste de la Casa Blanca on un dels protagonistes tenia un problema degut a què per un determinat lloc del país passava la línia de canvi d’hora i un determinat comtat tenia dues hores diferents, amb els problemes que això comportava.\nAra pot ser que la Cerdanya hagi de patir una situació similar. Si com se’ns anuncia des de Madrid, el Gobierno de España, que té les competències exclusives per fer-ho, decideix canviar tot el país de fus horari i passar-nos a l’hora de Greenwich (per entendre’ns, una hora menys, com a les illes Canàries) ens podem trobar amb el cas força estrany que l’Alta Cerdanya, sota administració francesa i Andorra tinguin una hora diferent de la de la Baixa Cerdanya, sota administració espanyola.\nAixò per què després diguin que ja no hi ha fronteres! Aquesta seria una divisió molt visible i força empipadora. Si hem de fer una excursió a territori francès ho haurem de tenir en compte, però la gent que tingui residència al costat francès i treballi al costat espanyol, -i d’aquests n’hi ha molts- hauran d’estar canviant d’hora cada cop que passin per la frontera? O directament portaran dos rellotges, un a cada braç? O a les seves cases hi haurà dos rellotges a la paret, cadascun marcant l’hora dels dos països?\nLa veritat és que tot i que la diferència només sigui d’una hora, pot donar problemes seriosos a l’hora d’anar a comprar, al banc o el que sigui. I el pitjor: mentre no ens acostumem, molta gent farà viatges inútilment pel fet d’haver-se equivocat d’hora. I no parlem dels turistes, que no estaran acostumats a fer el càlcul.\nI per cert, quin horari seguirà l’Hospital Transfronterer de Puigcerdà? Suposo que l’horari espanyol. I si es mancomunen serveis entre Bourg-madame i Puigcerdà, quin horari seguiran? I la gent d’un costat de la frontera que porti els nens a una escola de l’altre cantó?\nQuè passarà amb els actes culturals, esportius, etcètera? S’hauran d’anunciar amb els dos horaris? I les notícies que es poden escoltar o veure a tots dos costats de la frontera? Hauran de fer servir la clàssica cantinella de: “una hora menys a les illes Canàries”?\nSi quedem amb algú de l’altre costat de la ratlla, haurem d’especificar molt bé el tema horari si no volem que ens deixin a l’estacada. I això només són unes de les poques coses que se m’acuden ara mateix que poden passar si la Cerdanya resta dividida entre dos fusos horaris.\nMolt em temo que si hi hem de conviure, acabarem tenint molts més problemes que quan teníem dues monedes, cosa que era força més senzilla de solucionar. Ens hi adaptarem, això és evident, però la frontera tornarà a fer-se palesa i aquest cop de manera força evident…\nAcabo de llegir un titular de premsa on s’afirma que a la Cerdanya no ens cal una consulta per decidir si volem o no volem els futurs Jocs Olímpics d’Hivern perquè, pel que sembla, hi ha una unanimitat a favor de la celebració dels Jocs.\nDoncs bé, això no és així. En primer lloc, em sembla un menyspreu cap als cerdans i cap a la democràcia aquesta actitud que han adoptat alguns polítics del territori fent veure que no calen consultes, que ja està tot decidit i que ells han interpretat la voluntat popular. No sé com ho deuen haver fet. Potser llegint les entranyes d’algun dels abundants voltors que hi ha per la Cerdanya. Chi lo sa!\nJo crec que caldria un referèndum. Possiblement sigui cert que els cerdans majoritàriament volen aquests Jocs, però jo no ho tinc tant clar. Alguna enquesta informal realitzada en algun mitjà de comunicació pirinenc mostra uns resultats no tan favorables a la celebració dels Jocs d’Hivern.\nAltrament, aquesta sensació que estem donant que ens calen aquests Jocs com l’aire que respirem, crec que és força negativa per a la imatge de la Cerdanya. És cert que ens aniria bé que milloressin la línia de tren Barcelona-Puigcerdà. Però no tinc tan clar que ens calgui que ens facin passar una autopista pel bell mig de la vall, ni que calgui convertir la Molina o els afores de Puigcerdà en una megaurbanització més. Com si no en tinguéssim ja!\nBé, pregunteu als cerdans quin futur volem. O és que només es poden fer referèndums per decidir el futur de Catalunya? Els cerdans no tenim veu?


Coneix els cursos pensats per a l'etapa de l'embaràs | Sara Jort\nEn l’àmbit de la Psicologia Perinatal existeix un gran nombre de professionals implicats: professionals de la salut mental (psicologia, psiquiatria), ginecologia, obstetrícia, neonatologia, fisioteràpia, matrones, doules, etc. Realitze cursos formatius dirigits a perfils professionals concrets perquè, tot i que el treball pluridisciplinar és fonamental, cada perfil té funcions úniques i pròpies. He participat en docència en hospitals, universitats, jornades, congressos, EVES…, impartint-hi cursos com ara els següents:\nPsicologia perinatal adreçada a professionals de la sanitat.\nEl dol gestacional i neonatal.\nAcompanyament i atenció en el postpart i el puerperi.\nPsicologia del naixement. El part des de la vivència emocional: expectatives i pors.\nVida intrauterina: desenvolupament del bebè.\nTallers de dinamització i cohesió grupal en equips de treball multidisciplinari (obstetrícia i sala de parts) així com de comunicació i habilitats socials per a professionals sanitaris.\nParticipar en jornades i tallers d’associacions o grups és per a mi una font constant d’aprenentatge, gràcies al contacte continu amb les famílies que comporta.\nTambé realitze monogràfics, que són espais terapèutics de grup en els quals s’aprofundeix sobre aspectes concrets. Són tallers intensius de temes específics segons la necessitat del grup o associació. Alguns dels monogràfics realitzats són els següents:\nEls nostres parts: L’objectiu d’aquest taller consisteix a explorar l’experiència del part viscut. La doctora Christiane Northrup diu: “Les dones pareixen com viuen”. Des d’aquesta visió, aprofundir en aquest succés ens permet de descobrir facetes i emocions fins llavors desconegudes.\nMonogràfic de criança: Taller intensiu amb l’objectiu de guiar la reflexió sobre la pràctica diària amb els nostres fills i les nostres filles. Mitjançant dinàmiques i exercicis experiencials entenem les dificultats del dia a dia en la criança.\nCreixement a partir de la maternitat: La maternitat pot ser una gran oportunitat d’autoconeixement i creixement personal. Aquest taller grupal aprofundeix sobre aspectes d’aquest moment vital que ens són útils per al desenvolupament personal.


Cap Vermell - Crònica i resultats de bàsquet. 13 desembre 2014\nAquesta setmana l'escoleta va tenir una diada a Son Servera on l'Escolar va presentar dos equips d'iniciació, que jugaren dos partits cada un amb equips de la comarca. La jornada va transcórrer en un clima on tots els assistents gaudiren del joc i gracia dels més menuts.\nEl premini masculí va disputar un partit amb l'Alcúdia; el partit va anar molt bé per als nostres que varen fer grans accions a cistella i dominaren en el camp defensiu.\nEl mini femení no va estar encertat davant un Manacor que es va endur la victòria 11-42.\nL'infantil femení va tenir doble jornada, contra Sa Pobla 44-43 i contra Cide 49-52, en els dos partits les gabellines varen començar dominant en el marcador, però al desinflar-se antes d'hora els rival ho aprofitaren per retallar i acabar e finals de infart.\nAl camp del Cide jugava l'Infanti masculí, que no es va poder endur la victòria 79-60, bona actuació dels gabellins, que els va faltar un cop de gas per canviar el resultat final.\nA Sa Cabaneta el va perdre 53-30, un dia més l'atac se'ls va a fer difícil, i no va deixar opcions a lluitar el partit.\nEl cadet masculí va perdre contra Llucmajor 56-47, bon paper dels nostres que anaren amb la plantilla justa i es quedaren amb cinc jugadors en la part final de l'encontre. Tot i les dificultats l'equip va cercar la retallada.\nEl sènior masculí va sumar una nova victòria per la mínima davant Cide, 72-70. L'Escolar va arribar a agafar uns 15 punts per damunt, però com és habitual en la jornada, el final havia d'estar igualat, tot i les errades i prórroga els locals varen poder endur-se'n la victòria.


Emesene: Un altre client de MSN – GNULinux||||CAT\noriolsbd on 31 de març de 2009 at 18:29\nEl emesene pot fer xat de veu i videoconferència? El Pidgin no pot.\nL’únic que conec que ho pot fer és el aMSN però, per culpa de les llibreries que utilitza, té un problema amb el so. No recordo exactament quin era, però era algo semblant a que si tens obert l’aMSN alhora que veies alguna web amb Flash des del Firefox no funcionava el so de l’aMSN. 🙁\nxavi on 31 de març de 2009 at 19:05\nRealment l’emesene és una molt bona opció, tot i que a mi em sol donar problemes de connexió (i no té sistema d’avís, això és un problema greu). L’amsn és més complet, però molt menys atractiu estèticament. Tot i que això es pot arreglar amb una mica de paciència mitjançant skins descarregats (me l’he acabat maquejant igual que l’emesene xd), l’aparença dels menús continua essent horrible i poc funcional en comparació. A més té problemes amb la codificació d’alguns caràcters (accents i dièresis, caràcters especials com el punt elevat · o la ç…) que encara no m’he sortit de solucionar.\nOriol, que jo sàpiga no és capaç de fer ni una cosa ni l’altra. Tota una pena… haurem d’esperar a l’aMSN 2, encreuament dels projectes Emesene i aMSN. Tot i que va per llarg, em temo.\nguillem on 31 de març de 2009 at 19:57\nHola Xavi, doncs com diu l’Oriol l’amsn si que te suport per webcam, i ho dic per experiència ja que jo utilitzo aquesta característica amb gent a fora. Lo de la veu si que no se que dir-vos. De totes maneres per mi el millor client és el pidgin, encara que no tingui suport per a webcam…\nAl final utilitzava l’skype per a fer videoconferències ja que amb molt poc ample de banda tenia una transmissió de só i d’imatge molt bona… Llàstima que sigui programari privatiu!!\nEh de dir que quan ho vaig provar no me’n vaig sortir bé amb l’openwengo… 🙁\npol on 31 de març de 2009 at 20:09\nEstem on fire amb els posts eeh!\nAixò del sistema d’avís, et refereixes a quan algú t’escriu? Perquè hi ha un connector que fa que et surti una finestreta quan algú t’escriu (i molt configurable per cert).\nA primer cop d’ull, no sembla tenir suport per videoconferència, si que té suport pel català però 😛\nxavi on 31 de març de 2009 at 20:35\nPol, em refereixo a que si, per exemple, hi ha hagut algun problema de connexió i el que escrius no ha arribat, en programes com l’aMSN o el Live MSN de microsoft, et surt un missatge de l’estil “El següent missatge no s’ha pogut enviar als destinataris: ‘blablabla'”, i això en l’emesene no hi és, de manera que a vegades pots estar parlant amb el buit sense saber-ho xd\npol on 31 de març de 2009 at 20:40\nAaah! Has mirat si la consola treu res quan això passa?\nxavi on 1 d'abril de 2009 at 18:31\nNo… el proper cop l’executaré des de la terminal i hi faré un cop d’ull, aviam què tal.\noriolsbd on 25 d'agost de 2009 at 11:32\nEscric aquest comentari només per ampliar comentar que des de la versió 1.5 l’Emesene ja té suport per a so i vídeo (tot i que jo no ho he provat).


Ticotazos. Bloc d'aula d'Educació Primària.: Google Drive. Primers Auxilis.\nGoogle Drive. Primers Auxilis.\nA continuació us vaig a deixar uns "primers auxilis" per començar a utilitzar l'aplicació del Google Drive (antic Google Docs). Primer de tot, aquí us presento un vídeo on ens explica de forma genial les característiques i utilitats que té el Google Drive.\nVinga, heu de visualitzar-ho que no arriba ni a 3 minuts de duració...\nUna vegada hem vist aquest vídeo ja sabem amb quina eina ens trobem al davant. Així que ara anem a indicar els passos per tal d'utilitzar Google Drive. Primer de tot, per accedir al Drive tenim dues opcions:\nCercar Google Drive al cercador de Google\nSí utilitzem l'explorador d'Internet Google Chrome ens sortirà directament.\nA més, recordeu que a dalt de la pantalla de Google, quan accedim al nostre compter sempre ens surt aquestes opcions:\nMolt bé! Una vegada hem accedit a Google Drive hem d'escriure les nostres dades del compter de Gmail, és a dir, nom de correu electrònic i contrasenya.\nUna vegada accedim ens sortirà la següent pantalla:\nJa estem dintre de Google Drive. Com que la nostra tasca és crear un document i compartir-lo, anem a indicar com hem d'arribar fins aquí. Tranquils nois, perquè és molt fàcil!\nHem de fer clic al damunt de l'etiqueta vermella, a la part dreta superior de la pantalla que ens diu "Crea" i a continuació clicar a "Document".\nMolt bé! Ja hem creat un document. A tothom li ha sortit aquesta imatge:\nAra canviarem el títol del nostre document. Si us fixeu, el tenim a dalt de la pantalla a la part esquerra, i automàticament ens diu "Document sense títol". Fem clic al damunt i escrivim el nostre títol del document.\nAra ja podem començar a editar el nostre document com si es tractara d'un dels nostres softwares que tenim als nostres ordinadors (Oppen Office o Microsoft Word, per exemple).\nPer finalitzar, si volem compartir el document amb un altra persona, hem de fer clic a la pestanya de color blau que trobem a la part superior dreta i s'anomena "Compartir".\nAl fer clic a compartir ens sortirà aquesta imatge:\nAquí, a la part de sota de la pantalla on ens indica "afegir a persones" hem d'escriure els correus electrònics d'aquelles persones que ens interessa compartir el document amb elles.\nAra sols hem d'esperar a que els destinataris accepten la invitació al nostre document i... ja podem començar a treballar !!!!! Vinga, molts ànims amics, aquesta aplicació és molt senzilla d'utilitzar i li podem treure un gran partit a la nostra aula!!!\nPublicat per Héctor Soldado a 8:14\nQiying Lin Yang 22 de febrer de 2013 a les 10:20\nM'agrada molt el Drive, és molt divertit!\nOuiam Jannan 22 de febrer de 2013 a les 10:32\nMolt bé Héctor si que saps explicar això del "GOOGLE DRIVE"!!!!!!!!!!!!!!!\nAnònim 22 de febrer de 2013 a les 10:33\nGràcies Héctor per pusar les instruccions del Google drive\nAnònim 22 de febrer de 2013 a les 10:36\nHéctor esta molt bé explicat lo que as fet.\nLuis Garcia Caballero.\nAnònim 22 de febrer de 2013 a les 10:37\nHèctor aquesta aplicació és molt xula, pero qui no tingui gmail no la pot utilitzar\nAnònim 22 de febrer de 2013 a les 10:39\nMol be hector el tutorial i el video\nto explica tot mol be.\nAnònim 22 de febrer de 2013 a les 10:42\nMolt bé Hèctor es molt xulo.\nHéctor Soldado 27 de febrer de 2013 a les 18:19\nGràcies per les felicitacions, benvolguts alumnes!\nAra ja sabeu que no tenim cap excusa i ja podem fer servir el Drive en tot moment!


Manifestació contra els efectes, manifestació contra les causes - Pirates de Catalunya, el partit pirata català\nManifestació contra els efectes, manifestació contra les causes\nPublicat el maig 15, 2011 - Pirates de Catalunya\nAquest, tot i la pluja, està resultant un cap de setmana «calent»: dissabte al matí, manifestació; diumenge a la tarda, manifestació. Molt similars, a primera vista: la primera, en contra de les retallades a l’estat del benestar; la segona, exigint que la pantomima de democràcia que patim esdevingui democràcia de debò.\nMolt similars, dic, i totes dues dignes, no només de respecte, sinó també de suport. Tanmateix…\nTanmateix, un cop examinem amb una mica de detall les justificacions de l’una i de l’altra, observem que en la primera s’ataquen els efectes, mentre que amb la segona hom va de dret a les causes. La primera representa la reacció instintiva de dur-se la mà a la cartera, mentre que la segona és, o em sembla, molt més racional i de més llarga mirada.\nEn efecte, si els governs ens estan aplicant retallades inadmissibles en ensenyament, en sanitat, en serveis socials, és perquè aquesta democràcia d’opereta ha degenerat en contuberni de banquers i de multinacionals. Banquers i multinacionals, però, que abans d’escurar-nos les butxaques, han tingut l’habilitat i la malícia d’espoliar-nos el sistema democràtic, de posar de genolls un governats que van deixar de representar-nos fa molt de temps i que només miren pels interessos dels nous amos.\nVist així, no dubto a pensar que, de les dues manifestacions que aquest cap de setmana tindran lloc a Barcelona, la més important és la d’aquesta tarda. Perquè va a l’arrel del problema, que és d’on podem esperar, encara, alguna solució (democràcia real o democràcia directa, no discutirem pel nom).\nÉs natural, però, que la reacció als problemes palpables, als problemes directament mesurables en euros, sigui la més fàcil, la més immediata, la més popular. Només espero i desitjo que els que ahir es van manifestar en contra dels efectes, es mobilitzin, també, en contra de les causes. Que es manifestin aquesta tarda; però, sobretot, que ho tornin a fer el 22: és aquella la manifestació que, de debò, ens pot alliberar dels corruptes, dels professionals de la política i dels autèntics titellaires que els controlen.\nFem-los tremolar. Avui mateix.\nCol·laboració del Giorgio Grappa\nTags: eleccions, eleccions locals, manifestació\n14 respostes a “Manifestació contra els efectes, manifestació contra les causes”


Valdés: “El camí a la Champions marcarà el de la Lliga” - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesValdés: “El camí a la Champions marcarà el de la Lliga”\nValdés: “El camí a la Champions marcarà el de la Lliga”\nAnna Segura - 16/02/2012 | 00:00\nEl porter del Barça creu que seguir vius a la màxima competició europea els pot afavorir en la lluita per retallar la distància amb el Reial Madrid a la Lliga Segons Valdés, l’important per no perdre el fil de la Lliga és que “hem de seguir creient i les victòries acabaran arribant”\nValdés, aquest dijous a la sala de premsa / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nVíctor Valdés ha reconegut que la victòria de dimecres davant el Bayer 04 Leverkusen és "importantíssima" per a l'equip. I és que és de l'opinió que el triomf contra el conjunt alemany "serveix per seguir vius en aquesta competició, que és molt important per a nosaltres" i a l'hora beneficiar-los per "estar endollats a la Lliga". En aquest sentit, Valdés creu que el joc que van desplegar al BayArena els pot servir per afrontar el tram final de la temporada. "El camí a la Lliga de Campions marcarà el de la Lliga", ha dit el blaugrana.\nCom han fet altres companys en els últims dies, Valdés també és dels que creu que han de lluitar fins a l'últim dia per aconseguir retallar la distància de 10 punts amb el Reial Madrid. "Analitzant una mica la trajectòria a la Lliga, és veritat que fora de casa no hem aconseguit els resultats que esperàvem, i això fa que estiguem a 10 punts. Però hem de seguir allà. Nosaltres no abaixem els braços. Hem de creure i lluitar", ha apuntat.\nLa suplència de Piqué\nValdés ha tret ferro a la suplència de Piqué a Leverkusen. "No hem de donar-li més voltes. És el millor central del món i ho ha demostrat sempre. L'altre dia va ser una decisió tècnica", ha dit el blaugrana. I ha afegit: "No l'he vist canviat. El veig treballar amb més força que mai i il·lusionat".\nXavi Hernández va veure el triomf contra el Bayer 04 a la grada al costat de Piqué. Valdés ha reconegut que la seva absència és important, ja que "és un jugador vital per a nosaltres". Però el porter ha explicat que el migcampista "ho està intentant tot per recuperar-se quan abans millor. I confio que serà aviat".\nElogis a Alexis\nL'amo i senyor de la porteria del Barça ha parlat també d'Alexis Sánchez i el seu gran moment. "És un fenomen. No té cap problema d'adaptació, ja que ho ha agafat tot a la perfecció", ha dit Valdés, que ha acabat apuntant que "és dels millors davanters a nivell de definició".\nVíctor Valdés sempre ha declarat que vol que Pep Guardiola continuï al capdavant de la banqueta blaugrana. "Personalment crec que seria un error que el míster no estigués amb nosaltres. És decisió seva, però espero que segueixi com més anys millor, ja que és la clau d'aquest equip".\nAlexis marks his first team debuts with goals\nAlexis estrena las titularidades con goles\nAlexis estrena les titularitats amb gols


Dolços de Nadal artesanals – Productes de forn i pastisseria\nDolços de Nadal artesanals\nPublicat perIDI 4 Novembre, 2020 1 febrer, 2021 Publicat enFestes de NadalEtiquetes:bescuit, cap d'any, dia dels reis, dolços de Nadal artesanals, mantecados, massapà, nadal, nit de nadal, polvorons, productes de nadal, torró artesanal\nPau Llull, forner al capdavant del Forn Fondo de Palma, es troba ja immers en les festes de Nadal, tot i que encara tot just començam el mes de desembre. Pau comenta que “la gent ja ens demana torró. Sembla que anam endarrer d’aquests tipus de dolç”. Al Forn Fondo ja estan preparats per a una de les campanyes més importants de l’any, juntament amb Pasqua, per al sector de forns i pastisseries artesanals.\nPau és la quarta generació al capdavant del forn, que va obrir les portes l’any 1911, i continua amb la tradició iniciada pels seus avantpassats d’elaborar per a aquesta època polvorons, mantecados, massapà, tot tipus de torrons, coca de torró, tortell de reis, i ensaïmades per a la Nit de Nadal i de Cap d’Any. Un dels productes més antics que tenen és la Greixonera de Reis, una petita greixonera de test que simula sopes mallorquines fetes amb massapà i bescuit. La tradició diu que es regala el Dia dels Reis als infants que han estat bons al·lots durant tot l’any en contraposició dels que reben carbó perquè no han fet massa bonda. Segons Llull, encara és un producte que té demanda, i té clients que el comanen cada any.\nEl Forn Fon està especialitzat en tot tipus de torró, “elaborat sempre amb producte local com l’ametlla de Mallorca”. Tot i que venen molt les especialitats tradicionals com la coca, el fluix o el tambor d’ametlla, cada any treuen novetats, sobretot relacionades amb la xocolata, “oferim torró de xocolata amb licor, gingebre, o mango”.\nProductes de Nadal tradicionals o innovadors, tots tenen en comú que estan elaborats de forma artesanal, amb productes locals i d’alta qualitat, i sense conservants, a diferència dels torrons industrials. És precisament aquesta mescla de característiques que fa que els productes tradicionals de Nadal de forn i pastisseries de les Illes Balears siguin únics i tan bons.\nL’espinagada, protagonista de les festes de Sant Antoni