Fedea creu que Catalunya serà la segona comunitat amb més dèficit el 2012\nUn informe de la fundació preveu que Catalunya tanqui el 2012 amb un dèficit del 2,5% respecte del 3,72% del 2011, un punt per sobre de l'objectiu autonòmic de l'1,5%. Creu que les comunitats autònomes representen la "principal amenaça" perquè l'Estat pugui complir l'objectiu del dèficit del 6,3% d'aquest any\nARA Madrid Actualitzada el 21/08/2012 10:59\nLes comunitats autònomes representen la "principal amenaça" perquè l'Estat pugui complir l'objectiu del dèficit del 6,3% d'aquest 2012, segons un informe de la Fundació d'Estudis d'Economia Aplicada (Fedea) sobre la situació financera de les autonomies.\nL'informe situa les autonomies com "el factor de risc més gran" i entén que "el compliment dels objectius fixats pel govern per les comunitats són més que complicats en un escenari macroeconòmic advers de plena recessió econòmica". Segons les estimacions de Fedea, en el cas que les comunitats implementessin íntegrament les mesures anunciades en els seus plans d'ajust aprovats per Hisenda, el dèficit estimat per a aquest any se situaria en el 2,2% del PIB, set dècimes per sobre de l'objectiu autonòmic de l'1,5%. No obstant això, l'informe considera que si a les retallades dels plans s'hi afegeix l'estalvi de la supressió de la paga extraordinària de Nadal als funcionaris, que no totes les autonomies han dit que aplicaran, el dèficit seria de l'1,92% del PIB, quatre dècimes per sobre de l'objectiu autonòmic de l'1,5%.\nSi, per contra, les comunitats no compleixen les expectatives anunciades i mantenen la tendència de despesa del primer trimestre, el dèficit autonòmic es desviaria un 4% del PIB, és a dir, 2,5 punts per sobre del valor esperat (1,5%).\nFedea considera que en el cas que es complissin totes les mesures dels plans d'ajust i sense tenir en compte la supressió de la paga de Nadal, Castella-La Manxa (amb una previsió d'un dèficit del 3,1% respecte del 7,31% del 2011) i Catalunya (estima un dèficit del 2,5% respecte del 3,72% del 2011) serien les comunitats que més es desviarien. En l'altre extrem, només Galícia i Navarra, amb un dèficit de l'1,2% en els dos casos, i La Rioja (1,4%) complirien amb l'objectiu de l'1,5%.\nSegons els càlculs de la fundació, el País Basc se situaria a la vora de l'1,5%, Canàries obtindria un dèficit de l'1,6% i Castella i Lleó, de l'1,8%. Andalusia es quedaria en el 2%, Aragó, Madrid, Comunitat Valenciana i Múrcia en el 2,2%, Cantàbria i Astúries en el 2,3%, i Balears i Extremadura en el 2,4%.


CAMINANT PER LA COMARCA- 15/12/2019\nUncategorised Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 18 Nov, 2019 12:49:33\n17 de novembre 2019-Sant Pere Sacarrera-Sant Joan de Mediona\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 03 Nov, 2019 17:27:54\nSant Pere Sacarrera- Sant Joan de Mediona 17.11.2019\nAvui hem fet la primera sortida de la temporada.\nSortim del costat de l’Escola de Sant Pere i tot seguit enfilem cap a Rocacorba.\nVoregem Roca Aguilera i baixem cap el torrent del Duc amb vistes al Castell de\nMes endavant creuem el torrent i ens dirigim cap a Sant Joan, on esmorzem sota uns\ngrans arbres. Seguim caminant creuem el poble i agafem un camí que passa pels bosc\nde la Socarrada i baixem fins a la cruïlla que porta a Ginoles.\nAra en fort pendent arribem a dalt la carena i al cap d’uns metres el camí es fa pla i en\npoca estona arribem a Sant Pere.\nMalgrat ser un dia ventós i fred, ens hem reunit 20 caminadors.\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 16 May, 2019 16:55:26\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 02 Apr, 2019 22:18:56\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 05 Mar, 2019 23:43:20\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 03 Feb, 2019 16:18:15\nLES NOSTRES SORTIDES Posted by comunicació AEMdeKPPosted on 06 Jan, 2019 21:08:07\nAvui sortim 18 caminadors que no ens espanta el fred, anem fins al poble de Jorba, on enfilem el camí de la resclosa. Uns anecs ens donen la benvinguda. Prosseguim camí amunt i seguim un bonic camí al costat de la riera, que baixa amb força aigua aquest any. Seguidament iniciem la pujada continuada fins a la ermita de Sant Pere d’Ardesa, on esmorzem una mica resguardats del vent. Un cop avituallats, iniciem la darrera pujada, que ens porta fins al Pic de Puig de Sant Miquel (100 cims) on desafiant al vent, ens fem la foto de rigor. Seguidament, tot el camí de tornada es baixant, fent una parada abans de arribar de nou a Jorba per visitar les ruines del Castell.\nLES NOSTRES SORTIDES (38)\n18 Dec, 2018 15:54:21\n22 Apr, 2018 23:33:00\n19 Mar, 2018 13:18:44


estoig triple DUCATI by DIS2\nestoig triple DUCATI by DIS2 21,0 x 11,0 x 5,0 cm.\nestoig triple DUCATI està decorat amb tela de cuir i polièster negre impermeabilitzat. Ratlles vermelles a joc amb el logotip de la marca. Transfer de plastic al centre amb l'escut de Ducati. Les cremalleres són platejades i els tiradors personalitzats. Corretja ajustable i cintes negres.\nestoig triple DUCATI tÃé tres compartiments amb tancament de cremallera per guardar el material de forma ordenada. Interiors folrats amb poliÃ¨ster.


Arran de les darreres informacions sobre la CCRTV - SPC Sindicat de Periodistes de Catalunya - Sindicat de Professionals de la Comunicació\nInici/Altres comunicats/Arran de les darreres informacions sobre la CCRTV\nQue hem estat en contacte permanent amb la direcció de l’empresa i que aquesta en tot moment ens ha volgut transmetre un missatge de tranquil·litat pel que fa a l’estabilitat laboral a Catalunya Ràdio i les seves emissores, independentment de les informacions i les declaracions de polítics que han aparegut a la premsa. Nosaltres volem creure i creiem en la sinceritat d’aquest missatge de la direcció de l’empresa, però així i tot volem puntualitzar el següent:\nIndependentment de quina sigui la seva voluntat, els nostres gestors empresarials i els nostres responsables polítics han de saber que, amb les seves múltiples declaracions, estan creant una inquietud raonable entre els treballadors de Catalunya Ràdio i les seves emissores. I això és així perquè aquestes declaracions solen ser contradictòries i no permeten deduir que hi hagi un model clar per als mitjans de comunicació audiovisuals públics de Catalunya. És per això que, en primer lloc, exigim dels nostres responsables un posicionament clar i definit sobre aquest model de radiodifusió pública.\nEn segon lloc, volem deixar molt clar que, siguin quin sigui aquest model i l’ús que la CCRTV vulgui fer dels recursos humans i econòmics que té a la seva disposició, en cap cas permetrem, en la mesura de les nostres possibilitats, redimensionaments a la baixa de la nostra empresa, és a dir, que aquesta es vagi fent més i més petita any rere any. En aquesta casa, i seguint una llei ben natural, estem acostumats a treballar per créixer i per fer-ho cada vegada millor, i creiem que així ho hem demostrat des de fa anys. No seria lògic que ara se’ns demanés el contrari.\nVolem recordar també als nostres gestors i polítics la responsablitat que contrauen quan fan certes declaracions, ni que sigui respecte a l’estat anímic de les persones afectades, que també és respectable. Quan s’anuncia que disminuirà la publicitat de la nostra ràdio, molts temen, lògicament, una reducció de llocs de treball. Si a sobre això es diu en un context de confusió política que fa que no pugui ser del tot creïble, la responsabilitat que es contrau i el mal que es fa és doble. Ens agradaria que, almenys, hi pensessin.\nFinalment, volem fer avinent que fa dues setmanes vam demanar una entrevista amb el director general de la CCRTV, senyor Joan Majó, i que, davant el seu silenci, hi hem insistit. No dubteu que trucarem a totes les portes que calgui per informar-nos del que està passant. Tot recordant els missatges de tranquil·lització que ens fa arribar la direcció, fem vots perquè les emissores de la Generalitat mantinguin el caràcter públic, competitu i de qualitat que ens han fet líders.\nEtiquetes: General, Mitjans públics, Ràdio, Sindicat, Altres mitjans


Articles - Pàgina 4 - Roda de Ter i el Cabrerès\nLa declaració d’independència del 27 d’octubre segueix vigent. Per a alguns pot semblar una frase buida però, si hi pensem bé, veurem que els fets ens estan donant la raó. Contra un estat que utilitza tots els recursos polítics, judicials, policials, mediàtics i econòmics —clavegueres incloses—, la república resisteix. Resisteix a les eleccions del 21D, és viva en la mobilització social dels CDR, els llaços grocs treuen de polleguera el falangisme taronja, la lluita per l’alliberament dels presos polítics continua i va creixent i, per acabar-ho d’adobar, el PP s’enfonsa en la seva misèria, rodejat de lladronici constant, no només per la sentencia del cas Gurtel sinó també per la tornada descarada dels pitjors tics franquistes a mans dels seus hereus directes. I el socialisme —diluït entre els fills del felipisme de calç viva i el guerrisme del ribot— amb la moció de censura ha trobat una oportunitat per arreplegar el vot dels autoanomenats hereus del 15M i, fins i tot, el vot amb el nas tapat dels partits independentistes. Cap d’aquestes circumstàncies s’hauria donat sense l’impuls que ha provocat la República Catalana en les institucions i en la societat espanyola. Les més que previsibles sentències dels tribunals de justícia europeus i del Tribunal Europeu dels Drets Humans posaran la (in)justícia espanyola en un compromís tan gran que es veuran obligats a fer un rentat de cara més o menys profund i posaran la monarquia en el lloc que es mereix. Però això ja serà el seu problema. Nosaltres a la nostra. Per seguir fent República ara ens arriba una altra prova de foc: les properes eleccions municipals que, ben segur, seran molt diferents. El poble ha canviat i el país també. És segur que la irrupció de C’s a tot Catalunya i especialment a l’àrea metropolitana serà molt important. L’estratègia d’ERC per resistir a l’entorn barceloní va funcionar el 21D, i per això va ser la segona força a l’àrea metropolitana impedint que molts ex-votants del PSC anéssin a parar a C’s o a l’abstenció.\nSi mirem enrere i analitzem el procés polític que hem viscut al nostre país segurament ens adonarem que el 13 de setembre de 2009 va ser una data molt rellevant perquè es va celebrar a Arenys de Munt la primera consulta sobre la independència de Catalunya. Hem anat acumulant dates que passaran a la història, com el 9N o, és clar, l’1 d’octubre, i els rodencs i rodenques també podem recordar aquell 13 de desembre de 2009, dia en què Roda i 166 municipis més van fer realitat processos participatius similars que uns anys més tard desembocarien en el referèndum de fa poc més de mig any. A Roda podem dir, sense por de caure en paraules grandiloqüents, que en cap altre moment de la història recent hi ha hagut tanta gent mobilitzada, treballant conjuntament per una causa comuna, dedicant tants esforços i hores a aconseguir la llibertat nacional del nostre país. Una vegada més, el poble ha fet valdre la saviesa popular: de la unió n’hem fet força i davant de la prohibició i l’amenaça ens hem enfortit, no només per a treballar per la llibertat del nostre país sinó també per caminar decidits cap a la construcció d’una societat, d’uns pobles, d’un veïnat més just, més compromès i més conscienciat de la «cosa pública» —que és el mateix que dir més atents al «bé i als béns comuns». En el moment actual, malgrat que encara no hem aconseguit desplegar la República, cal ser conscients de totes les fortaleses que hem acumulat com a societat, que són moltes! Des del grup municipal d’Esquerra fa mesos que donem voltes a aquesta qüestió: hi ha un abans i un després d’aquest procés polític i, independentment de com vagin avançant els esdeveniments en l’àmbit nacional —que no dubtem que acabaran amb la llibertat del nostre país—, cada dia estem més convençuts que cal replantejar urgentment la manera com des de la política municipal es té en compte i es treballa conjuntament amb el potencial d’una societat, d’uns veïns i veïnes, que ha canviat.\nDijous, 5.4.2018 14:00h\nConsideracions davant l'inici de les obres a la Placeta de Cal Rei\nAhir van començar les obres de la placeta de Cal Rei. Unes obres que s'han iniciat sense notificar-les als veïns ni a tots els rodencs i rodenques. Aquests treballs comporten el tancament del carrer Sant Sebastià des del carrer Bac, i tallen una de les vies de sortida del poble. Tot això fa que els rodencs i rodenques hagin d'evitar aquests carrers tot donant més volta per sortir de Roda. Un cop més, l'equip de govern s'oblida d'informar els veïns i el poble. Al ple del mes febrer, vam preguntar quines mesures s'havien pres o es pendrien per pal·liar les cues provocades per les obres al Pont de Can Molas de Manlleu. Se'ns va respondre que la gent havia de tenir PACIÈNCIA. Segur que la ciutadania pot sumar “paciència” a la que ja té habitualment, però com hem demanat en moltíssimes ocasions, cal INFORMAR i AVISAR amb antelació.\nLa fotografia de la nova escola Emili Teixidor hauria de ser una foto de tots els pares, mares, mestres i infants que han viscut la provisionalitat d’aquests darrers deu anys. La foto hauria de ser el reconeixement per a tots els que han cregut en aquesta escola i que, en comptes d’abandonar i optar per altres centres, han tingut paciència i han apostat per un projecte educatiu arrelat al poble, malgrat les mancances dels equipaments. Sense aquest compromís avui la nova Escola Emili Teixidor no seria realitat. Cal agrair de manera especial la generositat de les famílies, els nens i les nenes que no hauran pogut gaudir de l’escola nova perquè han acabat l’escolarització primària i van ja a l’Institut: sense ells no s’hauria pogut trobar una solució per a aquest equipament tan bàsic i tan important que necessitava el poble. Ens alegrem de veure acabat l’edifici de la nova escola, que ens fa recordar el llarg procés que s’ha viscut en els darrers deu anys, des de l’anunci del tancament del centre concertat Sant Lluís Bertran, l’any 2005, fins al dia d’avui. La que llavors era Consellera d’Ensenyament, Marta Cid, amb el seu cap de gabinet, Carles Mundó, van entendre la necessitat de crear una nova escola pública per no haver de massificar l’existent (Mare de Déu del Sòl del Pont). L’handicap de no disposar d’un terreny i la disminució de la inversió pública durant la crisi econòmica han comportat que allò que havia de ser provisional s’hagi allargat deu anys. Però ningú pot negar la gran feina que es va fer en el passat mandat -amb el govern d’Esquerra a l’Ajuntament-, en un moment de quasi nul·la inversió pública, per aconseguir que la Generalitat aprovés i pressupostés la construcció del nou edifici, i se signessin els permisos necessaris. Avui en veiem el resultat. Des d’Esquerra sempre hem dit que l’educació és la nostra màxima prioritat, que el futur i també el present del nostre poble són els infants, i que res hauria de ser més important que la seva educació.\nCent anys després de la revolució russa de 1917, un poble oprimit i empobrit per una monarquia corrupta i per un estat incompetent va decidir alliberar-se. L’1 d’octubre de 2017 el poble català va decidir en referèndum alliberar-se d’una monarquia innecessària i dels hereus d’una dictadura assassina. Els que vam tenir la sort de viure aquell dia davant dels col·legis electorals, per defensar les urnes o, el que és igual, per defensar els nostres drets democràtics amb el neguit de saber que en qualsevol moment podien venir a apallissar-nos com ja havíem vist que passava en altres llocs, no oblidarem mai la força i la determinació de tot el poble. Només els més grans recorden les càrregues de la policia franquista contra ciutadans i ciutadanes indefensos i ara tots hem vist tancar a la presó homes plens de raó. Quan escrivim aquest article, el govern espanyol ja ha posat en marxa els tràmits per a l’aplicació de l’article 155 de la seva constitució. Pretenen intervenir totes les institucions catalanes, la nostra economia, els nostres mitjans de comunicació, la nostra policia... I també les nostres escoles i instituts per poder, com ja va pronosticar aquell infame ministre d’educació, alliçonar-nos sobre l’amor a Espanya. Res de tot això és nou: el franquisme ja ho va intentar amb tota la seva repressió, però no se’n va sortir. El dissabte 21 una multitud de catalans ens vam manifestar per la llibertat dels Jordis i per mostrar la nostra força al govern espanyol i als partits que li donen suport en aquest retorn a la dictadura. Vam tornar a ser gent de procedències ideològiques ben diverses, perquè aquesta revolució social ja ultrapassa el reclam de la independència i s’ha transformat en una lluita pels drets humans bàsics d’una societat del segle XXI. Des d’ERC, però, mantenim que per a aconseguir el manteniment i l’augment d’aquests drets continua essent necessària la independència. La República no és només una opció, és una necessitat de supervivència.\nLLISTAT DE TOTS ELS RODENCS I RODENQUES JUTJATS IL·LEGALMENT EN CONSELLS DE GUERRA FRANQUISTES\nLa llei, que van presentar conjuntament JxSí, CSQP i la CUP, té com a objectius clars declarar il·legals "els tribunals de l'Auditoria de Guerra de l'Exèrcit d'Ocupació, anomenada posteriorment Auditoria de la IV Regió Militar, que van actuar a Catalunya a partir de l'abril de 1938 fins al desembre de 1978, perquè són contraris a la llei i vulneren les més elementals exigències del dret a un judici just. I, en conseqüència, es dedueix la nul·litat de ple dret, originària o sobrevinguda, de totes les sentències i resolucions de les causes instruïdes i dels consells de guerra dictades per causes polítiques a Catalunya pel règim franquista". El text aprovat també autoritzava l'Arxiu Nacional de Catalunya perquè elaborés i fes pública una llista dels processos instruïts pel règim franquista, les sentències adoptades, les persones encausades i les condemnes imposades. Aquestes llistes han estat publicades per Arxiu Nacional de Catalunya el passat 7 de juliol i al Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya 4 dies més tard. Trobareu el llistat de tots els rodencs i rodenques jutjats il·legalment en consells de guerra franquistes AQUÍ\nEl ple de Juliol presentem una moció de suport a la Llei de reparació jurídica de les víctimes del franquisme, que declara nuls els judicis i els consells de guerra dictats per causes polítiques a Catalunya per la dictadura franquista. Amb la Moció volem que l’Ajuntament de Roda de Ter: - Mostrar la nostra satisfacció per l'aprovació de la Llei de reparació jurídica de les víctimes del franquisme aprovada pel Parlament de Catalunya el passat 29 de juny. - Fer un reconeixement, avui en aquest ple, a tots aquells rodencs i rodenques que foren jutjats il·legalment en consells de guerra franquistes. Trobareu la moció AQUÍ\n*Article publicat al RDT d'aquest mes La política és útil, no en tenim cap dubte. Serveix tant si es fa des dels partits com si es fa des de les entitats, les cooperatives, els clubs esportius... Fer política és actuar organitzadament en benefici de tota la col·lectivitat, però especialment, segons els pressupòsits de l’esquerra, de la gent més necessitada. Cada manera de fer política porta implícits uns mecanismes de funcionament. En el cas de la política de partits els plens municipals permeten exposar, debatre, acordar o rebutjar les propostes que presenten els representants públics. Aquestes propostes s’anomenen “mocions” i són deliberades en els plens. Les mocions es poden presentar des de l'equip de govern o des de l'oposició. En el cas de les presentades pels governs amb majoria, per mostrar públicament quina és la seva orientació, la seva ideologia i per arribar a acords i consensuar-les amb l'oposició. Però quan un grup està a l'oposició, quan presenta mocions, a banda de definir també la seva ideologia i de buscar el consens, intenta portar a la pràctica algunes de les propostes del seu programa que es creu que són beneficioses per al municipi i que, d'altra manera, no podrien ser executades. En el ple municipal de maig, el grup d’ERC-AM de Roda de Ter va presentar una moció amb un clar component social i d'esquerres que proposava debatre, consensuar i aplicar la progressivitat de les taxes municipals (escombraries, IBI, llar d’infant, escola de música, casals, etc.). La moció pretén que les famílies amb menys recursos hagin de pagar menys per aquests serveis i que l’Ajuntament contribueixi a pal·liar la desigualtat i l’exclusió. L'equip de govern format per IPR i PdCat va votar-hi en contra. Els arguments van ser diversos, però l’aiguabarreig de justificacions va crear confusió sobre el seu posicionament. Per una banda van dir que estaven d'acord amb la idea de fons de la proposta d’ERC, però per l'altra van manifestar que no acceptaven la moció perquè comportava compromisos que calia estudiar, perquè no quedaven clars els criteris de la progressivitat proposada, perquè la legalitat de la proposta era dubtosa i perquè “inventar una comissió” no tenia en compte que el tema de les taxes es podia tractar en el Consell de poble.\nDimecres, 28.6.2017 08:45h\nMOCIÓ PERQUÈ L’AJUNTAMENT RETRANSMETI ELS PLENS MUNICIPALS EN DIRECT\nEl ple del nostre ajuntament és, sens dubte, un espai plural de debat i presa de decisions molt rellevants per l’interès públic dels ciutadans del municipi, i per tant és de vital importància que totes aquelles persones que no pugui assistir presencialment en els plens puguin, almenys, seguir-ne el seu desenvolupament a distància a través de la retransmissió audiovisual per internet i ràdio.Precisament l’aparició de les noves tecnologies i les TIC posa en el nostre abast moltes eines que ens serveixen per facilitar aquesta transparència i participació ciutadana i a més a més amb un cost molt baix. Per això al ple de juny vam proposar que l’Ajuntament retransmeti endirecta totes les sessions dels plens d’aquest municipi, tant ordinàries com extraordinàries, per tal que els ciutadans puguin fer-ne el seguiment a distància, tant en directe com en diferit, a través d’internet.


La Taula del Tercer Sector constata el "fracàs" en l'aplicació de l'IMV, amb un 84% de denegacions La República\nLa Taula del Tercer Sector constata el “fracàs” en l’aplicació de l’IMV, amb un 84% de denegacions\nACN Barcelona.-La Taula del Tercer Sector ha constatat el “fracàs” de l’aplicació de l’Ingrés Mínim Vital. Segons dades de l’organització en base a les que publica el Ministeri d’Inclusió, a […]\nACN Barcelona.-La Taula del Tercer Sector ha constatat el “fracàs” de l’aplicació de l’Ingrés Mínim Vital. Segons dades de l’organització en base a les que publica el Ministeri d’Inclusió, a Catalunya s’han tramitat 118.730 expedients en el primer any d’aquest ajut, de les quals se n’han resolt gairebé el 80%. De les resoltes, s’han aprovat el 15,6% (16.972) i se n’han denegat el 84,4% (91.585). En total, hi ha 46.410 beneficiaris de l’IMV a Catalunya, el 46,4% dels quals són menors i el 55,9% dones. La quantia mitjana mensual és de 430 euros. Per a la Taula del Tercer Sector, el grau de cobertura és “ínfim” si es té en compte que hi ha 944.00 persones en situació de pobresa severa a Catalunya.\n“La prestació no és eficaç i no està arribant a moltes de les persones que estan en situació de pobresa severa”, ha afirmat la Taula. Per això, ha reclamat posar fi a les baralles polítiques i que es faci efectiu l’acord entre el PSOE i Podem per desencallar la tramitació del projecte de llei al Congrés. Això hauria de permetre introduir millores en l’ajut i acabar amb el coll d’ampolla burocràtic. Entre d’altres, ha recordat que encara no s’han aprovat els reglaments de desplegament i estan encara pendents de concretar-se molts aspectes. Entre els problemes estructurals, l’organització ha situat un mal disseny normatiu per l’excés de requisits “impossibles de complir”, que estan deixant fora gent en situació de pobresa. També ha apuntat a la desconfiança gran de l’Estat vers les comunitats, un excés de lentitud en la resolució dels expedients, l’exclusió del dret a molts col·lectius en situació de pobresa absoluta com els sensellar o els joves i una “manca de col·laboració” entre Estat i Generalitat. Per això, la Taula ha proposat reduir la burocràcia, disminuir els requisits i modificar-ne uns altres. Entre aquests, augmentar el llindar de pobresa fins al 60% de la mediana d’ingressos a cada territori en comptes d’utilitzar l’indicador estatal. Ha demanat també un bon encaix de l’IMV amb la Renda Garantida de Ciutadania, que s’adaptin els requisits de les rendes mínimes autonòmiques als de l’IMV, ampliar l’accés a persones que superen el llindar de pobresa severa però es troben en situació d’emergència social i aplicar la doctrina del Comitè Europeu de Drets Socials sobre la Carta Social Europea. Aquesta implica pujar el llindar al 50% de la mediana d’ingressos, baixat l’edat dels 23 als 18 anys i preveure una prestació de subsistència per als menors de 23 i reconèixer una ajuda social bàsica a les persones migrades sense permís de residencia.


Sagunt inicia les obres de millora de l'Avinguda Sants de la Pedra amb una duració de sis setmanes\nInicio Actualidad Sagunt inicia les obres de millora de l’Avinguda Sants de la Pedra...\nAquests treballs comprenen l’ampliació de l’amplària total de la plataforma fins als 2,35 metres així com la col·locació d’una nova superfície, entre altres actuacions, en el tram que va des del carrer Faura fins a l’altura del carrer Roma.\nLes obres de millora de la vorera nord de l’Avinguda Sants de la Pedra van començar este dilluns i es prolongaran durant un termini de sis setmanes. Aquests treballs comprenen l’ampliació de l’amplària total de la plataforma fins als 2,35 metres així com la col·locació d’una nova superfície, entre altres actuacions, en el tram que va des del carrer Faura fins a l’altura del carrer Roma.\nEls treballs faran que esta ampliació de la vorera aconseguisca els 1,80 metres d’ample lliure en els punts on estan instal·lats els fanals (a més dels ja esmentats 2,35 metres, vorada inclosa, d’amplària total en la resta d’espais); la col·locació de noves vorades, el desplaçament dels embornals i l’execució de noves canalitzacions, fonamentacions i arquetes d’enllumenat.\nEn aquest sentit, es traslladaran sis embornals i es construirà un nou embornal sifònic de 2,5 metres de diàmetre i es canviaran les reixes. També es construirà una nova canalització d’enllumenat al costat de la nova vorada i es reposaran huit fonamentacions i arquetes d’enllumenat.\nAixí mateix, s’instal·larà una nova pavimentació que consistirà en una capa de 10 centímetres de formigó similar a la que existix en el tram pròxim a l’entrada de l’aparcament subterrani situat en esta mateixa avinguda.\nPer part seua, el regidor delegat de Manteniment de l’Ajuntament de Sagunt, Pepe Gil, ha explicat que «per a millorar l’accessibilitat», a més de la preinstal·lació de les noves canalitzacions de l’enllumenat, està previst també desplaçar els fanals amb «la intenció que la zona siga molt més accessible a tota la ciutadania». L’edil ha subratllat que esta actuació en la vorera que queda més pròxima al riu era necessària pel fet que el paviment «realment es trobava en molt males condicions» i requeria igualment «engrandir» l’espai per al pas de vianants.\nEl Departament de Manteniment va detectar en el seu moment una sèrie de deficiències en este tram de la vorera nord de l’Avinguda Sants de la Pedra com una important deterioració del paviment o un ample insuficient, causat per l’estretor de la plataforma i, a més, per la ubicació dels fanals, que en alguns punts reduïen l’amplària dels 1,65 metres totals a tot just un metre, cosa que dificultava seriosament el pas de vianants.\nAixí, es va constatar que la repavimentació i ampliació d’esta, la millora de l’accessibilitat i la millora de la canalització dels servicis existents, que també es trobava en mal estat, entre altres, resultaven necessitats a satisfer amb l’objectiu d’optimitzar l’accessibilitat i funcionalitat per a la ciutadania.\nEn esta mateixa línia, la memòria de valorada pel personal tècnic del Departament referix que «l’estat del paviment és deficient en general, presentant clivelles, enfonsaments i desnivell entre les diferents parts de la vorera» al mateix temps que advertix que la presència de fanals feia que l’amplària de pas al costat d’estes anara de tot just un metre.\nPer este motiu es va traure a licitació un contracte menor d’obra que finalment ha sigut adjudicat a l’empresa BECSA, que durà a terme els treballs de renovació i millora per un cost de 47.774 euros, IVA inclòs, amb una rebaixa del 1,26% respecte al pressupost base de licitació, ja que va ser esta l’oferta econòmicament més avantatjosa per a l’Ajuntament de Sagunt en relació a l’execució dels treballs entre les tres empreses a les quals es va sol·licitar oferta sobre este tema.\nS’estima que l’actuació estarà acabada en el termini de sis setmanes, encara que l’edil de Manteniment, Pepe Gil, espera que les obres estiguen acabades aproximadament en un mes, i s’ha estipulat una garantia d’un any a partir de la recepció de l’obra, una vegada finalitzada.\nArtículo anteriorLa Filmoteca d’Estiu presenta el cartel y la programación de su ciclo\nArtículo siguienteUn castillo de fuegos artificiales cierra las fiestas patronales de Manises


Més de 125 espècies d'ocells escullen el delta del Llobregat per passar l'hivern\nEls resultats del Cens d'Ocells Hivernants d'aquest any consoliden el Delta del Llobregat com tercera zona humida en importància a Catalunya i com un dels indrets naturals amb major diversitat ornitològica d'Europa.\nEl present hivern 2020-2021 no el podrem recordar com un dels més favorables per a l'avifauna al delta del Llobregat encara que les glaçades patides a diferents punts de Catalunya durant la primera setmana de gener, podrien fer presagiar augments notoris en algunes espècies.\nEls resultats del darrer cens d'ocells hivernants del delta ens indiquen, un cop més, que la protecció d'aquests espais naturals és peça indispensable per acollir una gran varietat d'ocells on, fins i tot, algunes de les espècies observades són força escasses a altres indrets del territori català com podria ser el cas de la calàbria petita, el pòlit cantaire o la baldriga balear, tot i que però els seus nombres segueixen sent relativament baixos.\nEs mantenen els mateixos nombres respecte l'hivern anterior d'alguns grups d'ocells com els anàtids, amb un total de 1234 individus de 9 espècies censades, una vintena més de corbs marins grossos amb un total de 394 individus, quatre cabussets menys amb un total de 58 individus o una arpella vulgar més amb un total de 9 individus. En canvi, s'ha detectat un notable augment en algunes espècies de limícoles, com succeeix amb les fredelugues i daurades grosses, amb un total de 460 i 128 exemplars respectivament, amb alguns ardeids, com els agrons blancs, amb 8 ocells censats o també amb els flamencs, amb un total de 15 exemplars.\nPer últim, destaquem una nova espècie que fins ara, mai havia hivernat al delta amb anterioritat. Ens referim al grasset de costa, una espècie de piula amb només tres registres anteriors, que ha escollit l'espigó sud de la desembocadura del riu per passar els mesos d'hivern.\nFoto: Grasset de costa (Anthus petrosus)


Vai Vai Vong Guesthouse Xieng Khouang Laos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBan Phonsavanh Neua, Centre de Xieng Khouang, Xieng Khouang, Laos - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Xieng Khouang, no busqui més enllà de Vai Vai Vong Guesthouse. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Vai Vai Vong Guesthouse, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Vai Vai Vong Guesthouse es reflexa en cada habitació. habitacions per a no fumadors, escriptori, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Xieng Khouang, faci de Vai Vai Vong Guesthouse la vostra llar.


Benet Maimí: Berlín\nAquest llarg pont de desembre, potser massa llarg i tot, l'he aprofitat per visitar de nou Berlín. Dic de nou ja que ara farà uns 30 anys que hi vaig ser, quan encara hi havia el famós mur que dividia la part oriental amb la occidental.\nBerlín es l'exemple de ciutat que ha sabut transformar-se en el temps i renéixer de nou. El mur dibuixava una ciutat gris i freda on només els monuments la feien digne de contemplar.\nAvui, Berlín, és una ciutat transformada, viva, moderna, exageradament atrevida i on la innovació cultural, artística però també empresarial es respira en cada racó de la mateixa.\nLa valentia i la innovació dels més joves ha fet de Berlín una ciutat de referència mundial. Crec però que el suport del Govern alemany a les iniciatives dels més joves ha contribuït a que sigui així.\nUna altra cosa que em va sorprendre molt va ser l'arquitectura dels nous edificis. No m'estranya que els millor arquitectes del mon es barallin per transformar o construir edificis públics o privats. Per cert, la transformació soferta de la Postdamer platz o la reforma del Reichstag són dignes de veure, us ho recomano de veres.\nL'esforç, el treball i la constància de la societat alemanya es palpa i molt en aquesta ciutat. Valors de ciutadania que han ajudat a transformar una ciutat com Berlín però també un país com alemanya.\nHi tornaré, segur. Espero que no hagi. d'esperar 30 anys més.\nAcabat el viatge i arribat a Arenys vaig poder contemplar la brillant i inesperada, per alguns, victòria del Barça i amb un golàs del noi d'Arenys. Felicitats Barça i gràcies per fer-nos somiar!\nPublicado por Benet Maimí en 08:26\nQuina ciutat eh? Fascinant i preciosa. Bona descripció de Berlin l'ha que has fet al teu article!\nEt recomano visitar Munich. També està preciós!\n13 de desembre de 2011, a les 11:53


Els consumidors van fer 701 reclamacions el 2016, un 10% menys que l'any anterior - FÒRUM.ad\nEls consumidors van fer 701 reclamacions el 2016, un 10% menys que l’any anterior\nOn: 03/05/17 20:27\nL’any 2016 el Centre d’Atenció al Consumidor va rebre un total de 701 reclamacions, un 10% menys que l’any anterior, després de quatre anys de creixement continuat. Els sectors que generen més queixes continuen sent els allotjaments turístics (el 22% del total), seguit de l’electrònica (16%) i dels vehicles (13%). Del total de reclamacions, el 67% han trobat una solució entre les parts afectades i s’han obert onze expedients, que han derivat en sancions per valor de 6.100 euros. El ministre de Turisme i Comerç, Francesc Camp, ha destacat que el tipus de reclamacions són molt variades sense cap sector que sobresurti especialment, i considera positiva la proporció entre el volum de queixes i el gran nombre de turistes que cada any visita el país. D’altra banda, aquest dimecres també s’ha presentat el balanç del 2016 del Centre d’Atenció Contra l’Intrusisme, que va rebre 60 comunicacions -43 de les quals eren denúncies- que van derivar en l’obertura de setze expedients -set més que el 2015- i sancions per valor de 90.615 euros, un 83% més.\nEl ministre Francesc Camp i la secretària d’Estat de Turisme i Comerç, Neus Soriano, han presentat aquest dimecres el balanç del 2016 del Centre d’Atenció al Consumidor i del Centre d’Atenció Contra l’Intrusisme. En el primer cas, es van rebre 701 reclamacions, un 46% d’Andorra i un 46% de visitants espanyols, mentre que les de turistes francesos només van arribar al 4%. Després de cinc anys de creixement del nombre de queixes, aquest 2016 el nombre ha disminuït un 10%.\nEl ministre Camp ha destacat que, tot i que les queixes estan molt repartides entre sectors, destaca, amb un 22%, el dels allotjaments turístics, seguits del d’electrònica i dels vehicles. En canvi, les queixes del sector de telecomunicacions, que van augmentar molt el 2015, s’han tornat a reduir. Pel que fa als allotjaments, la majoria de les queixes s’adrecen a hotels que han prestat un servei deficient o que disposaven d’habitacions en males condicions. El ministre ha admès que, tot i que la majoria d’establiments fan les coses bé, encara n’hi ha uns quants que no, tot i que considera que la xifra de queixes és molt poc significativa tenint en compte que cada any Andorra rep 8 milions de visitants.\nDos de cada tres queixes s’han pogut solucionar gràcies a la mediació, i finalment el Govern ha obert onze expedients, una xifra similar a la d’altres anys, que ha derivat en sancions per valor de 6.100 euros.\nD’altra banda, el Centre d’Atenció Contra l’Intrusisme ha rebut 60 comunicacions durant el 2016, un 20% menys que l’any anterior, continuant amb la tendència a la baixa dels últims anys. El 77% de les alertes provenen de persones d’Andorra, i 47 s’han traduït en denúncies, molt repartides en els diferents sectors, com els serveis immobiliaris, transport, serveis a la persona, serveis empresarials, reformes d’edificis, etc. En canvi, durant els anys anteriors les denúncies s’havien centrat molt en el transport i els serveis a la persona.\nLa secretària d’Estat de Turisme i Comerç, Neus Soriano, ha destacat que disposen d’un rati d’1,10 controls per denúncia i que ja s’ha començat a actuar d’ofici per controlar encara més l’intrusisme. Un dels àmbits on ja s’han fet controls d’ofici és el del transport, per assegurar-se que les empreses de fora que operen al país tinguin la pertinent autorització.\nDurant el 2016 s’han obert setze expedients sancionadors, onze a empreses nacionals i cinc a estrangeres, i s’han posat sancions per valor de 90.615 euros, una xifra que és un 83% superior al 2015, ja que el nombre d’expedients també ha augmentat. El ministre ha valorat positivament la reducció del nombre denúncies, cosa que atribueix a un millor control i també a la recuperació econòmica, que permet no haver de recórrer a aquestes males pràctiques.\nPrevious Post: El pressupost participatiu d’Ordenament Territorial rep 162 propostes\nNext Post: 120 empreses participen en l’elaboració d’una eina pel coneixement més aprofundit de l’economia


El TSJC obliga a pagar 1,5 milions més a Lloret per l'expropiació de Can Pujadas - Diari de Girona\nEl TSJC obliga a pagar 1,5 milions més a Lloret per l'expropiació de Can Pujadas\nEl consistori ja va pagar 1,6 M?, tot i haver fet ofertes més altes L'oposició creu que és una mala gestió i Valls diu que és el preu inicial\nlloret de mar | jordi vera 06.04.2011 | 04:03\nL'Ajuntament de Lloret va aprovar en el ple de dilluns una modificació de crèdit per finançar, entre altres despeses, els 1,5 milions d'euros de més que el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya (TSJC) ha decidit que el consistori ha de pagar per l'expropiació que va fer per 1,6 milions a la zona dels pàrquings de Can Pujadas, on actualment s'hi està construint la futura piscina municipal. A aquests diners cal afegir uns 200.000 euros d'interessos de demora per tot el temps que els propietaris no han rebut els diners, que segons el tribunal els pertanyien. El consistori ha previst pagar els diners, entre altres fonts, amb una nova aportació feta per l'empresa Solmar arran d'un conveni urbanístic signat per les dues parts per un total de 10 milions d'euros.\nCal recordar que el 2008, el jurat d'expropiació forçosa va emetre una sentència on obligava l'Ajuntament a pagar més de 3 milions en total per l'expropiació dels terrenys. Llavors, el consistori va anunciar que recorreria al TSJC i ara el tribunal ha decidit que s'han de pagar els diners.\nL'oposició va criticar el Govern i va atribuir la sentència del TSJC a una mala gestió de l'Ajuntament en les negociacions dutes a terme amb la propietat. Per la seva part, el regidor d'Urbanisme, Josep Valls, va destacar que de "mala gestió res", ja que el preu final imposat pel Tribunal és exactament el mateix que l'Ajuntament havia previst pagar inicialment. Valls va explicar que les negociacions van ser molt llargues i en no aconseguir un acord van decidir pagar menys del que s'estava disposat a abonar. A més va destacar que els interessos de demora que ara s'han de pagar (200.000 euros) també s'haurien hagut d'abonar si s'hagués demanat un crèdit, ja que en aquell moment no hi havia prou diners.


Llicència per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari a la via pública sense pirotècnia o amb pirotècnia inferior a 10 Kg | Tràmits | El web de la ciutat de Barcelona\nLlicència per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari a la via pública sense pirotècnia o amb pirotècnia inferior a 10 Kg\nS'entén per espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari aquells que es duen a terme a la via pública i en els parcs i jardins municipals sempre que aquests espais compleixen les condicions exigibles per a la seva realització.\nEs consideren espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari, entre d'altres, els següents:\nConcerts i espectacles musicals, ballades de sardanes, cantades de corals.\nActivitats incloses dins del marc d'una festa major (cantades d'havaneres, xocolatades, espectacles d'animació, desfilades, etc).\nActivitats de caràcter festiu i tradicional (caga tió, carnestoltes, revetlles, ...).\nTota mena d'activitats i modalitats esportives.\nCommemoració de dates assenyalades.\nTotes aquelles activitats dinàmiques que no es desenvolupin en un emplaçament fixe i comportin un itinerari (rues, cercaviles, caminades, curses).\nEn el cas que desitgeu demanar una llicència per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari realitzats en espais tancats o en el que es delimiti físicament el seu perímetre creant-se un recinte tancat, haureu de fer servir el tràmit Llicència per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari dins establiments.\nEn el cas que desitgeu demanar una autorització per celebrar una festa d'aniversari infantil en un parc o jardí, haureu de fer servir el tràmit Permís per realitzar festes infantils en els parcs municipals de Barcelona.\nPodeu demanar autorització per realitzar espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari la via pública.\nAccediu al formulari que trobareu a l'apartat Documentació d'aquest tràmit i descarregueu el model que correspongui, segons l'aforament, en el vostre ordinador.\nEn cas d'espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari amb un aforament previst inferior a 1000 persones o amb un aforament comprès entre 1000 i 4000 persones (per a diferents activitats en un mateix emplaçament i amb els mateixos responsables) podeu consignar una única sol·licitud.\nLa llicència poden sol·licitar-la persones físiques o jurídiques que vulguin organitzar espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari la via pública.\nRequisits per a llicències amb un aforament inferior a 1000 persones sense pirotècnia o amb pirotècnia inferior a 10kg:\nRequisits per a llicències amb un aforament superior a 1000 i inferior a 4000 persones sense pirotècnia o amb pirotècnia inferior a 10kg:\n8. Els mateixos requisits que per a la llicència amb aforament inferior a 1000 persones.\nRequisits per a llicències amb aforament superior a 4000 persones sense pirotècnia o amb pirotècnia inferior a 10kg:\n9. Els mateixos requisits que per a la llicència amb aforament inferior a 1000 persones.\n10. Disposar del personal de control d'accés, d'acord amb el que estableix la llei.\n11. Disposar d'un dispositiu d'assistència sanitària, d'acord amb el que estableix la normativa.\n12. En el cas d'espectacles i activitats recreatives de caràcter musical, disposar d'un sistema de control d'aforament.\n13. Que es tracti d'espectacles públics i activitats recreatives amb un aforament previst entre 4000 i 20000 persones i que no coincideixin aquests supòsits de manera simultània:\n13.1 que l'aforament superi les 4000 persones i que la densitat per metre quadrat sigui igual o superior a 3 persones/m2.\n13.2 que la durada de l'activitat sigui superior a cinc hores de manera continuada.\n13.3 que es desenvolupi en horari nocturn (a partir de les 22 hores).\n14. Que es tracti d'espectacles públics i activitats recreatives amb un aforament previst entre 4000 i 20000 persones i que coincideixin de manera simultània els següents supòsits:\n14.1 que l'aforament superi les 4000 persones i que la densitat per metre quadrat sigui igual o superior a 3 persones/m2.\n14.2 que la durada de l'activitat sigui superior a cinc hores de manera continuada.\n14.3 que es desenvolupi en horari nocturn (a partir de les 22 hores).\n15. Que es tracti d'espectacles públics i activitats recreatives amb un aforament previst superior a 20000 persones.\nFormulari per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari a la via pública , que inclou:\nLlicències per a un aforament superior a 4000 persones:\nFormulari sol·licitud de llicència per a espectacles públics i activitats recreatives de caràcter extraordinari a la via pública (versión disponible en catalán).\nFormulari SOAP (Sistema Organitzatiu d'Autoprotecció) (versión disponible en catalán), si s'escau, en cas d'acomplir-se els requisits assenyalats amb els números del 9 al 13.\nPAU Pla d'Autoprotecció presentat a la plataforma HERMES, si s'escau, en cas d'acomplir-se els requisits assenyalats amb els números del 9 al 12 i el 14 o el 15.\nPer a espectacles públics i activitats recreatives amb un aforament inferior a 1000 persones o amb un aforament comprès entre 1000 i 4000 persones:\nPer a espectacles públics i activitats recreatives amb un aforament superior a 4000 persones:\nPermís per realitzar festes infantils als Parcs municipals de Barcelona\nDarrera actualització 07 / 03 / 2019


Jaime Botín, condemnat a 18 mesos de presó per contraban d'un Picasso - Diari de Girona\nJaime Botín, condemnat a 18 mesos de presó per contraban d'un Picasso Diari de Girona\nEl jutjat penal 27 de Madrid va condemnar l'expresident de Bankinter Jaime Botín a 18 mesos de presó i multa de 52,4 milions d'euros per un delicte de contraban de béns culturals per intentar treure d'Espanya sense permís un quadre del pintor Pablo Picasso per vendre'l. A la sentència, contra la qual es pot interposar recurs davant l'Audiència Provincial de Madrid, s'estableix que la propietat del quadre -incautat el 2015 en el vaixell del condemnat a Còrsega (França)- és de l'Estat, en aplicació de la Llei de Patrimoni Històric Espanyol.\nAixí, la jutge declara provat que Jaime Botín -germà de l'expresident del Banco Santander- va adquirir el 1977 l'obra original de Pablo Picasso Cap de dona jove, pintada el 1906, i anys després es va posar en contacte amb l'empresa Christie's per vendre el quadre en una subhasta programada per al 6 de febrer de 2013 a Londres.\nPerò la Junta de Qualificació, Valoració i Exportació de Béns del Patrimoni Històric Espanyol va denegar el 13 de desembre de 2012 per unanimitat l'autorització d'exportació de l'obra, «frustrant el seu propòsit de vendre-la en aquesta casa de subhastes de Londres». «Tot i ser plenament conscient de la prohibició administrativa l'acusat va traslladar el quadre al vaixell de la seva propietat amb la finalitat de treure'l d'Espanya», explica la jutge a la sentència.\nEls acusats pels disturbis postsentència de Girona neguen ser-ne els autors.\nConcentració i crítiques al "racisme institucional" cap als dos joves jutjats.


Studio Malpeigné Avinyó França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4Bis Chemin De Malpeigne, Centre d'Avinyó, Avinyó, França, 84000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Studio Malpeigné\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Studio Malpeigné es troba a la zona de Centre d'Avinyó de la ciutat de Avinyó. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nStudio Malpeigné ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix transport hotel/aeroport, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Avinyó, faci de Studio Malpeigné la vostra llar.\nCal que informeu el Studio Malpeigné de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 200 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (76) Parelles (60) Viatgers en solitari (8) Famílies amb infants petits (5) Famílies amb infants grans (1) Grups (3)


2 min. Madrid 02/04/2015 10:53\nLa policia ha imputat un jove de 17 anys, localitzat a Molina de Segura (Múrcia), per amenaçar a través d'una xarxa social amb atemptar a l'estadi del Barça, el Camp Nou, durant la final de la Copa del Rei que disputarà aquest equip amb l'Athletic Club de Bilbao el 30 de maig.\nSegons informa la Direcció General de la Policia, el menor d'edat va publicar en el seu perfil diversos comentaris relacionats amb l'esdeveniment esportiu en què, fins i tot, va arribar a dir que preparava una bomba per "deixar-la anar" el dia del partit.\nDe fet, els missatges es van propagar ràpidament fins al punt que molts usuaris de Twitter van citar compte de la Policia perquè verifiquessin els comentaris que el menor es negava a retirar malgrat les insistència de molts internautes. Davant la gran viralitat que va aconseguir la seva amenaça, l'investigat va decidir esborrar el seu perfil per por de ser identificat.\nNo obstant això, la Policia ha localitzat a la localitat murciana de Molina de Segura aquest jove, que va reconèixer els fets i al qual s'imputen com a presumpte responsable d'un delicte d'amenaces greu contra col·lectius. En la investigació han participat agents del Grup de Xarxes Socials, de la Unitat d'Investigació Tecnològica, així com del grup de Judicial de la Comissaria de Molina de Segura. La localització d'aquest menor s'emmarca en la campanya contra els delictes d'odi impulsada per la Secretaria d'Estat de Seguretat.


Descarga Categories Documentació històrica - Parroquia de Albocàsser\nPortada > Descargas > Documentació històrica\nALBOCÀSSER compleix 775 anys\nEl dia 25 de gener, festa de la Conversió de Sant Pau i aniversari de l’atorgament de la Carta de Poblament d’Albocàsser, hem publicat i hem repartit un tríptic commemoratiu. Amb un altre format, però amb el mateix contingut, ací el tens.\nHistòria de l’Església Parroquial d’Albocàsser, des de 1698\nL’ESGLÉSIA PARROQUIAL D’ALBOCÀSSER DES DE 1698 I.- DADES CONEGUDES 1698-1704 Estos anys (1698-1704) marquen el temps que va costar d’enderrocar l’església anterior i d’edificar la nova, que és la que ara tenim. D’entrada faig patent l’admiració pel poc temps que els va costar als nostres avantpassats d’edificar-la. Vaig a recordar dades ja […]


El Bloc d'en Josep Ginesta: La pinça al Marc Català de Relacions Laboral de la #reformalaboral i el #deficitfiscal\nLa pinça al Marc Català de Relacions Laborals de la #reformalaboral i el #dèficitfiscal\nEl món del treball als Països Catalans està de dol. Està de dol perquè en contra del que puguem pensar, ja hem deixat de ser motor de l’economia estatal després de l’acarnissament que la crisi ha tingut amb l’ocupació i l’atur al conjunt d’ells. En efecte, les taxes parlen per si soles, i és que en dades EPA del primer trimestre, les darreres que tenim, al conjunt del territori tenim una taxa d’atur del 24,54 %, mentre que la mitjana estatal és del 24,44 %. Òbviament, si som per sota de la mitjana, no som motor de res. Catalunya amb el 22,16%, País Valencià amb el 27,32% i Illes Balears amb el 28,01 %, contrasten amb les xifres d’altres territoris, com Navarra amb 16,34% o País Basc amb un 13,55% - on resulta evident que un millor finançament, alguna cosa hi té a veure-. Especialment vergonyant les taxes d’atur juvenil, que arriben al 51,10%, al costat de taxes com les d’Alemanya 7,9%, Àustria 8,6% o la mitjana de la UE del 22,10%.\nAquest context de pressió sobre l’economia i el mercat de treball, però també, de pressió social dels milers de ciutadans del conjunt, molts dels quals, amb ajuts i prestacions finalitzades, esdevé asfixiant pel govern, institucions i economies familiars. De fet, els gairebé 1,7 milions d’aturats que hi ha al conjunt és la xifra més alta d’aturats que mai hi ha hagut. Si bé, en taxes absolutes, encara no hem superat algun escull dels anys 90 amb taxes d’atur una mica superiors, en magnitud global de persones afectades, pel creixement en població, si que ja l’hem superat amb escreix. Tot plegat, un drama social d’efectes incalculables.\nI és un drama social d’efectes incalculables perquè no només té un efecte directe amb la crisi econòmica i els efectes sobre la destrucció d’ocupació i manca de creació de llocs de treball que ha tingut, sinó que també, és directament relacionada amb la manca de mecanismes per gestionar les polítiques actives que des d’un punt de vista competencial tenim. En efecte, a les polítiques actives per la creació d’ocupació hi tenim, per una banda tot el que serien instruments públics i serveis per a la orientació dels aturats, però també la seva formació, bonificacions a empreses, i tot allò que podem dir que faria que els aturats, puguin tenir oportunitats, i especialment, per tal que els que haurien de transitar cap a altres sectors -construcció, agricultura, etc.- on trobar feina, doncs puguin fer-ho. I aquí, en aquest espai de polítiques actives és on tenim el primer gran escull, ja que a més del dèficit històric en fons de formació que es quedaven a Madrid malgrat les sentències del Tribunal Constitucional (desobeïdes pels governs del PP primer i del PSOE després), ara ens trobem que les retallades pressupostàries faran que, per exemple, el SOC vegi retallats els seus recursos en no menys d’un 57 %. Malgrat es pugui fer una gestió eficient dels recursos, és evident que patirem i de valent per ajudar a trobar feina o professionalitzar-se als milers de persones treballadores o que pretenen ser-ho. En aquest sentit afegir també que les retallades socials en polítiques educatives que patim –per efecte directe de decisions internes, però per efecte indirecte d’un mal finançament-, òbviament, revertiran també en un pitjor futur per les properes generacions.\nI més enllà del dèficit fiscal i de les retallades imposades, que ens donen menys musculatura per afrontar la crisi com a territori –per dir-ho en clau neutre-, ens trobem que la reforma laboral fa un nou retall a la realitat del Marc Català de Relacions Laborals.\nEn termes objectius, per abordar amb cert rigor el concepte, podem dir que des d’un punt de vista quantitatiu com des d’un punt de vista qualitatiu, s’explica abastament l’existència d’un marc propi de relacions laborals. Per una banda, quantitativament, els 5.172.600 d’ocupats dels Països Catalans, per traslladar-ho al terreny palpable dels que tenen feina, estan per sobre de la població ocupada de Suècia, Àustria, Dinamarca o Portugal. Talment com ningú discuteix al context de la UE, que Suècia o Àustria son un mercat de treball, en termes absoluts, no es podria discutir que els Països Catalans també ho son. En termes més qualitatius, i filant més prim conceptualment, la cohesió social que es desprèn de l’acció ordenada de polítiques públiques i legislació en un mercat de treball, s’explica per la capacitat de confegir-hi, per una banda, acords col·lectius fruit de la concertació social en aquell territori –i aquí, llarga tradició de concertació social tenim-, però també, regulació específica en matèria laboral – desconcentració de competències en aspectes concrets, com per exemple, bonificacions de quotes com tenen al País Basc-. En el fons, és tant com defensar que l’apropament de la regulació cap als territoris que objectivament tenen un teixit productiu homogeni i trets de població homogenis – els PPCC els tenen i evidents-, fa més fèrtil el mercat de treball, les relacions laborals i en conseqüència, la cohesió social. Aquesta realitat, s’ha batejat com la flexibilitat territorial, que és la que donava joc als marcs de relacions laborals propis a determinades zones.\nI resulta que la reforma laboral, coartant la participació dels Governs autonòmics en la tramitació dels ERO i en algunes competències en el disseny de les estratègies en polítiques actives, ha retallat en gran mesura l’autonomia i raó de ser del marc català. La tramitació dels ERO permetia la visibilització dels governs autonòmics en matèria de política industrial, i permetia actuar estratègicament davant de crisis concretes. El paper clau doncs, ha desaparegut. Com també ha estat important, la pinça a la negociació col·lectiva desconcentrada, que era aquella que permetia negociar convenis col·lectius d’abast autonòmic. Aquests convenis permetien dibuixar marcs de concertació a nivell de país. La reforma laboral –segellant la reforma de negociació col·lectiva del PSOE-, ha acabat fent el llit per tal que entre els convenis d’empresa – que tenen potencial, però també riscos-, i els estatals, es desdibuixi la realitat de la negociació de condicions en clau catalana.\nEn definitiva, per dir-ho ras i curt, entre el #dèficitfiscal traslladat a menys recursos, i la #reformalaboral traslladada a menys drets col·lectius, el Marc Català de Relacions Laborals s’ha empetitit, de forma directament proporcional a com ens estem empetitint com a país.\nPublicat per Josep Ginesta a 6:53\nEtiquetes de comentaris: #reformalaboral, austeritat, benestar, cohesió social, contradistribució de la riquesa, convenis col·lectius, crisi, dèficit fiscal, dret a decidir, empresa, empresaris, espoli fiscal, retallades socials


transformacions: Transformació 153: Dels beneficis de la xocolata\nPer l'amic de Lluc\nAquell dia, dos d'ells es dirigien a Emaús, un poblet a seixanta estadis de Jerusalem, i mentre caminaven parlaven dels darrers esdeveniments i rememoraven les paraules del mestre.\n-Recordes quan ens deia que en aquest món no hi ha temps per a tot i que aviat li arribaria l'hora?\nEl més prim, de mirada perduda, amb barba de dos dies, observà l'alt i solemne, de nom Cleofàs, que no tenia aparença de pescador, sinó més aviat de filisteu de sucursal bancària, i afegí:\n-I quan assegurava que ja des del bressol sentia l'olor de la mort, que és inherent als humans; després ens parlava del regne de la immortalitat.\nEls dos homes continuaren la seva conversa que els portà als darrers esdeveniments: la sorpresa de les dones que, de matinada, trobaren el sepulcre buit, i veieren uns àngels que els digueren que Ell era viu...\nProp del poblet, se'ls afegí un caminant, aparentment ignorant de tots els fets de les darreres hores.\nMalgrat que sabia tots els fets i miracles del Mestre, els dos homes, escèptics, no el reconegueren.\nCom que el dia declinava, el nou vingut va accedir a descansar a Emaús. Durant el sopar, l'home va treure una pastilla de xocolata del sarró i els en donà unes preses. Només de tastar-les, els caminants van reconèixer Jesús i creieren en ell i en el regne on l'aroma de xocolata no deixa aparèixer l'olor de la mort.\nEll desaparegué immediatament, però des d'aleshores al menys una vegada a l'any, sempre hi ha qui regala xocolata als nens, ja des de ben petits, per tal que, com a Emaús, el seu perfum foragiti la pudor de la mort, que tendeix d'una manera desagradable i persistent a fer-se present a la mínima que et descuides.\nPublicat per p a 0:21\nEtiquetes de comentaris: Dels beneficis de la xocolata, semana santa


Valors & Persones | Consultoria d’Organització i Recursos Humans\nYou are here: Home / Serveis / Consultoria d’Organització i Recursos Humans\nAllò que penseu de nosaltres\n“La meva col·laboració amb Toni es va iniciar arran de la necessitat de millorar la gestió dels recursos humans de l’empresa, un aspecte freqüentment oblidat en les empreses. La seva col·laboració va ser de gran valor i em va ajudar a donar la importància que realment té una gestió professional dels RRHH a l’empresa, així com a organitzar-la. D’altra banda la seva visió, com a expert, ens va ajudar a veure coses que fins aquell moment, teniem davant nostre i que no sabiem identificar, va ser l’inici d’un pla de millora constant. La seva col·laboració és de gran ajuda i des del meu punt de vista absolutament recomanable”\nLa Consultoria d’Organització i Recursos Humans té com a missió fer que les persones vulguin fer.\nOferim els nostres serveis a organitzacions compromeses amb les seves persones. El disseny d’organització, procediments de treball, claredat de funcions, equitat salarial i sistemes de mesura de la contribució personal. Tot orientat a que les persones puguin i vulguin donar el millor de si mateixes.\nDonem suport al desenvolupament de les organitzacions a través d’una mirada que considera tot el sistema organitzatiu per garantir la transformació necessària.\nAcompanyem processos de millora organitzativa orientats a afavorir que vulguin fer. Treballem per generar noves possibilitats i alternatives gràcies a la identificació de majors opcions, la implantació d’eines i recursos i la connexió amb el sentit de missió i visió de cada individu, equip o empresa.\nLa nostra forma d’actuar és respectuosa amb les persones i els principis de l’organització. Els processos de desenvolupament organitzacional sistèmic acompanyen l’òptim acompliment dels professionals a través d’ajustaments en l’estratègia i l’estructura, alineament de persones i negoci, capacitació i desenvolupament d’eines per a la transferència de coneixement.\nPrograma Òptima (+)\nPrograma Desenvolupament Organització sistèmic (+)


12 maig 2021 09:12\nJordi Caldentey | 03 abril 2015\nEls dos únics escriptors musulmans que han guanyat mai el Premi Nobel de Literatura són l'egipcià Naguib Mahfuz i el turc de Constantinoble (avui anomenada 'Istambul') Orhan Pamuk. A en Naguib Mahfuz un devot musulmà no va tenir altres feines més que apunyalar-lo pel carrer, com a heretge, i deixar-lo així baldat per a sempre. N'Orhan Pamuk i l'armeni Hrat Dink signaren junts un article que feren plegats, en col·laboració. Aquest simple fet va dur arrossegall: l'armeni, el mataren a trets pel carrer a Constantinoble i n'Orham Pamuk va haver de partir escapat de Turquia, cansat de les amenaces de mort que li arribaven sempre seguit. Per salvar-se la vida, es va haver d'exiliar a un país mal vist, fins i tot odiat per una determinada intel·lectualitat occidental, un país que, a més d'asil, li va donar feina digna a diverses universitats: els Estats Units d'Amèrica.\nAmb aquestes dues simples dades, en tenc prou per afirmar que m'estim mil vegades més la civilització occidental d'avui, amb tots els seus defectes pendents de corregir, que són molts i grossos, que no l'Islam. Ho vénc a dir perquè no em puc treure del cap un article que vaig llegir en aquest diari amb motiu de la tragèdia del 28 de març passat de l'avió de Germanwings en què l'autor, sense que ningú hagi encolomat al jihadisme l'accident aeri provocat pel copilot, hi fica amb calçador aquest escenari imaginari i s'hi recrea afigurant-se com ens posaríem els pèrfids occidentals amb els pobres musulmans si la feta fos estada un atemptat islamista. I no tan sols això, sinó que manifesta, al llarg de tot l'article, una tírria a la nostra civilització occidental que no puc entendre.\nRetreu el fet que, en un cas de desgràcia tan excepcional, diversos polítics europeus compareguessin al dol, cosa que li sembla "l'europeisme més ranci i dement". Què havien de fer, si no? Fotre-se'n, senyor articulista? Naturalment, va ben alerta a parlar enlloc de demència islamista, ni tan sols en l'escenari -imaginat seu!- en què fossin els jihadistes els qui estavellassin l'avió. Som els occidentals els rancis i dements. Sempre els occidentals. I només els occidentals. Com que ja no és la primera vegada que sent aquest cantet, que escolt aquest sermó, em deman què li passa a aquesta certa intel·lectualitat occidental, europea més concretament, que no pot pair Occident. El nostre opinador arriba a dir-ne, fent-ne befa, "la nostra gran civilització". Naturalment, que som una gran civilització! Ja ho crec, que ho som! No obligam ningú a creure en Déu, si no en té ganes. Hem sabut superar els temps en què sí que anàvem així d'errats. Ni consideram les dones éssers de segona categoria. Ni els escapçam els òrgans genitals perquè no vagin desbaratades. Ni feim els ulls grossos als dements -sí, aquest sí, dements perduts mal els toc pesta!- que les mutilen d'aquesta manera maldament qualque pobra nina es mori al cap d'uns dies d'agonia patint el mal de les ferides. Ni amenaçam de mort ningú perquè hagi guanyat un premi Nobel o hagi escrit un llibre o hagi fet un article o hagi manifestat una opinió. Ni penjam ningú per fet que sigui homosexual.\nSegons l'autor de l'escrit, "Si l’avió hagués estat d’una companyia africana, ple de negres i s’hagués estimbat a la selva congolesa, l’atenció mediàtica i política hauria estat similar a la d’un concert de música clàssica". Una mica de sentit de la mesura, home! I si es fos estavellat al Canadà, als Estats Units, o al Brasil tampoc els mitjans de masses nacionals nostres no n'haurien fet tant de cas com d'aquest avió, que era passat per Mallorca i Barcelona i que duia un mallorquí i molts de catalans del Principat. Això és simple qüestió de proximitat. No cerquem catorze cames al moix! Altra cosa no feis, més que cercar-les-hi, rei, en retreure la tara original de tenir "els cabells clars" a l'hora de desbocar-vos contra el copilot i d'afigurar-vos-el "amb una còpia còpia de Mein Kampf devora els controls". Mai l'Alcorà, no, cosa impensable! Mirau per on, quan deis que "Altra vegada l'home blanc, impacient, assedegat de titulars i del control absolut, immediat i total de la informació", feis, sense voler, una foto perfecta... dels règims islamistes!\nEns pensam que els Drets Humans, que tocarien de ser universals, ho són de fet, pertot arreu. I no. Només ho són una mica, relativament i fins a un cert punt, a Occident. Per tant sí que som la civilització més avançada del món malgrat la infinitat de defectes que ens hem d'autocorregir. Digau-me'n una, de civilització, senyor articulista, en què l'home gaudesqui en un cinquanta per cent del nivell -evidentment millorable- de drets humans i socials com els que hem assolit a Occident, sobretot a Europa. I alerta, que res no és definitiu, ni tan sols a Occident: reparau, sense anar més lluny, tres simples exemples que tocam avui amb les mans a l'estat occidental en què ens tenen embotits, com ara el drama dels desnonaments, o la Llei Morral, del partit que es nega a condemnar els crims del franquisme contra la Humanitat, o la censura contra els canals de televisió en català, que imposa el mateix partit. Aquests tres exemples tan propers i tan actuals són tot un símptoma d'alarma que demostra que res de tot quant hem avançat, i que tants de segles d'evolució ens ha costat assolir, res de tot això no tan sols no és plogut del cel sinó que tampoc no és definitiu ni per a sempre si no ho valoram, si no ho estimam amb cos i ànima i si no som capaços de defensar-ho. Aferrem-nos-hi molt, per tant, a les valors occidentals! Molt alerta a donar-les per presuposades ni per assegurades per a sempre!\nEls dos únics escriptors musulmans reconeguts amb el Premi Nobel de Literatura, i que cit en el començament, han recorregut, a l'hora de cercar divulgar les seves conviccions, a la novel·la, que és un gènere típicament occidental, mirau per on. I això em convenç que les altres civilitzacions avancen, almenys avui, en la mesura que copien els trets essencials de l'odiada civilització occidental.\nSens dubte, és molt i molt i molt millorable la nostra civilització. No ha arribat ni a prop fer-hi al punt de civilització ideal ni immillorable. Però jo no me n'empeesc gens, de ser-ne ciutadà. Al contrari, n'estic ben orgullós i en don gràcies.\nEls espanyoleros com korky a lo seu sempre gats.\nPer korky, fa mes de 6 anys\nY biba el vino!!\nEn Tià expressa millor que en Jordi la sensació que n'hi ha molts que tenim però que no trobam paraules concretes per expressar.\nLes dictadures són dolentes, totes.\nPerò, a parer meu, les dictadures més malignes són les mentals, que la gent interioritza de tal manera que els afectats exerceixen aquesta dictadura sobre ells mateixos.\nLa dictadura del políticament correcte ha fet, i fa, estralls a l'Occident. Conec molts de casos, massa, de gent que ha arribat al punt d'odiar-se ella mateixa pel fet de pertànyer a la civilització occidentals (diguem-ho curt i ras, a la civilització de base cristiano-jueva).\nMoltes d'aquestes persones van pel món amb un esperit inquisitorial, cercant què pugui dir la gent amb qui parlen que no s'ajusti a aquesta dictadura políticament correcta. Són els hereus dels inquisidors d'un temps. Solen esser intel·lectuals o, almanco, es pensen esser-ho, i els aterreix de dir res que no tengui cabuda dins aquesta dictadura. Per tant, se senten obligats a fer exhibicions constants d'ortodòxia políticament correcta.\nTrob que en tenim un exemple claríssim en l'autor de l'article que en Jordi Caldentey comenta, amb una gran agudesa: el senyor Marcel Pich.\nAquest senyor cerca compulsivament ocasions d'execrar la nostra civilització i la gent que en fa part.\nAquest odi contra la pròpia civilització és mal d'entendre: jo no ho he aconseguit. És una forma de suïcidi.\nDins els anys cinquanta i seixanta del segle passat, aquesta mena de gent estava embadalida davant el comunisme. Ja els podies posar davant els ulls evidències de les infàmies comeses a la Unió Soviètica i a altres països sotmesos a aquest règim. Si els presentaves proves dels fets, reaccionaven violentament i t'acusaven d'esser un venut als Estats Units.\nModernament, sobretot després de la caiguda del règim comunista a la Unió Soviètica, aqueixa gent absolutament mancada de personalitat i de criteri autònom han trobat un substitut del comunisme en l'Islam. I, com més aberrants són les manifestacions islàmiques, millor. És freqüent que, davant assassinats en massa, cremadisses de persones, crucifixions d'infants, decapitacions, execucions d'homosexuals, lapidacions de dones, et diguin que "cal contextualitzar-ho". I jo els dic que un assassinat és un assassinat i que voler-lo justificar és fer-se còmplice d'assassins.\nConvendria que el senyor Marcel Pich ho entengués.\nL'altra diassa, dins un cafè del meu poble, un home deia, en relació amb els "contextualitzadors": "Jo voldria que els jihadistes atrapessin un element d'aquests, li posassen una granota taronja i, en tenir-lo agenollat, deu segons abans de decapitar-lo, jo pogués dir a la victima "Ara contextualitza-ho".\nNo hi vaig dir la meva.\nHo repetiré: qui mostra tanta comprensió davant uns assassins salvatges, es fa còmplice d'ells.\nOrgullos com tu de pertanyer a occident.


Diuen que si a Pego, que si a Villar del Arzobispo, que si a Vinaròs... Diuen també que si a Venècia, a Cadis, a Tenerife. Fins i tot diuen que a Rio de Janeiro...\nPerò ben cert és que a ningú se li obliden les carnestoltes de Les Carolines: divertides, simpàtiques, participatives, coloristes, musicals... molt boniques són aquestes carnestoltes... sí que ho són!\n4 de maig a Mislata\nJa estan a la venda les samarretes commemoratives de la XXVI Trobada d'Escoles en Valencià que enguany la celebrarem a Mislata. Tenen un preu de 8 euros (el mateix preu des de 2006) i podeu fer la comanda a través del professorat tutor.\nEnguany, com sempre, hi haurà cercavila, tallers -nosaltres en tindrem un dedicat al món del còmic-, Trobada Musical -amb la participació del Cor escolar- , dinar i actuacions.\nReserveu la data: 4 de maig a Mislata!\nJa fa algunes setmanes, concretament passat 8 de febrer, el grup d'alumnes de l'optativa de Llatí de 4t d'ESO va fer una bona passejada per la capital del Camp de Morvedre. El motiu era l'assistència, un any més, a l'Aula de Cultura Clàssica Domus Baebia.\nCom sempre, el personal de l'aula ens organitzà una taller lúdic i divertit sobre les etapes de la vida en l'antiga Roma i una itinera que finalitzava al teatre romà de Sagunt.\nSens dubte, una jornada agradable, interessant i molt recomanable en la qual poguérem recrear alguns dels conceptes estudiats en classe.\nCatwoman es coneguda en alguns països de Sudamèrica com Gatúbela. És un personatge fictici associada al personatge de Batman, i sovint se li ha atribuït una història romàntica. Va ser creada per Bill Finger i Bob Kane. Va fer la seua primera aparició en Batman número 1, en la primavera de 1940. El seu nom real és Selina, que deriva de la seua deïtat lunar, Selene.\nOriginàriament, Catwoman era una lladrona rival de Batman. En un principi es mostrava amb una disfressa d'anciana i només era coneguda com la Gata.\nAmb el pas del temps el personatge va anar evolucionant fins convertir-se en una superheroïna, obsessionada amb els gats. La seua particular forma de vestir està inspirada en l'heroi de Gottam, del qual imita la manera de fer.\nPer jugar amb les petxines, per tirar pedres a la mar, per sentir el tebi sol a la cara, per fer inexpugnables torres d'arena, per quedar-se absorts mirant l'horitzó, per sentir el vent fred a les galtes, per sentir l'hivern a un indret diferent de l'acostumat.\nPer aixó van a la platja en hivern.\nAmb el temps, el divan ha esdevingut símbol de la clínica psicoanalítica. Una persona recolzada en ell s'associa lliurement i un psicoanalista l’escolta, sense memòria ni desig, generant-se el que s’anomena cura psicoanalítica.\nPerò la psicoanàlisi és també una teoria psicològica que intenta donar compte dels processos psíquics, de les dinàmiques de les organitzacions socials que generem i de les seues produccions; és la psicoanàlisi aplicada.\nEl cicle «El Divan al carrer», organitzat pel Centre Psicoanalític Valencià (APM) i pel Col·legi Major Rector Peset, pretén treure la psicoanàlisi de la consulta i posar-la a treballar, juntament a altres punts de vista, en la millor comprensió de fenòmens d’actualitat i interès. En aquest cicle s’abordaran temes com l’adopció, les migracions, els valors i els ideals, la violència de gènere, les noves formes de la parentalitat i l’afiliació i la guerra entre d’altres.\nUna mirada sobre Societat Civil, Valors i Crisi. Dimarts, 26 de febrer de 2013, a les 19:30 hores\nCol·legi Major Rector Peset. Plaça Forn de Sant Nicolau, 4. València.\nIntervenen Pedro Ruiz Torres, catedràtic d'Història Contemporània de la Universitat de València i Ricardo Puchades Pérez, psicoanalista, membre del Centre Psicoanalític Valencià (APM).\nMolts professors i professores\n40 anys, 40 cursos\nPregó de Carnestoltes 2013\nDe mapes, d'agraïments


Què és la comissió d'obertura d'una hipoteca? | Preguntes freqüents | Bankinter\nQuè és la comissió d'obertura d'una hipoteca?\nEt pot cobrar l'entitat financera una comissió per l'obertura d'un préstec hipotecari? És obligatori pagar al banc per l'obertura d'una hipoteca? Qui assumeix el pagament per l'obertura d'expedient d'un préstec hipotecari? Són molts els dubtes que sorgeixen en relació amb aquest tipus de comissió i, des d'aquí, intentarem resoldre'ls.\nEntre la varietat de despeses que s'han d'assumir a l'hora de demanar o formalitzar un préstec hipotecari hi ha la comissió d'obertura. Aquesta comissió correspon a un percentatge mínim afegit sobre l'import del préstec.\nLa comissió es cobra una sola vegada i es paga per cobrir l'estudi de les despeses, l'estudi de risc i, en general, el treball que suposa per a l'entitat financera la tramitació del préstec.\nEn general, quan una persona sol·licita un préstec hipotecari l'entitat bancària sol fer diversos estudis comparant diferents indicadors: comissions, termini d'amortització, import màxim de finançament, etc. El banc amb el qual es vol sol·licitar el préstec realitza una sèrie d'estudis sobre la solvència, l'esforç i la capacitat de poder retornar el préstec del futur client. Segons els resultats d'aquests estudis, dels quals s'encarrega un especialista o una gestora externa, el banc oferirà un model de préstec amb un import determinat a pagar en les quotes i un tipus d'interès a aplicar. Amb totes aquestes dades, el client pot comparar i decidir amb quin banc o entitat financera li convé formalitzar el préstec.\nEn cas que el client accepti les condicions i finalment el banc decideixi concedir el préstec, carregarà una comissió pels costos d'aquest estudi o altres serveis que hagués pogut oferir. La comissió d'obertura sol ser d'entre el 0,5% i l'1% de la quantitat prestada i s'inclou en el còmput general del préstec.\nQui ha de pagar la comissió d'obertura de la hipoteca?\nAbans que s'aprovés la nova llei hipotecària del juny del 2019, els bancs podien cobrar als clients comissions, tant d'obertura com d'estudi de la hipoteca. No obstant això, des d'aquest moment i amb la nova llei d'hipoteques només es podrà cobrar al client la comissió d'obertura, que ha d'incloure tots els costos que cada entitat vulgui repercutir al client.\nQuè és la capacitat d'endeutament?\nQuè és la comissió per desistiment?


Espais Naturals Protegits-Refugi des Coll Baix\n> Refugi des Coll Baix\nEl refugi des Coll Baix, propietat de l’Ajuntament d’Alcúdia, es va inaugurar l’any 2008 com a equipament de la Xarxa de refugis del Govern de les Illes Balears.\nCertificat ISO14001 Coll Baix\nEl refugi des Coll Baix es troba a la finca pública de la Victòria, al terme municipal d’Alcúdia.\nL’arribada al refugi es pot fer amb cotxe des de la urbanització del Mal Pas, seguint el camí de sa Muntanya fins arribar a un espai habilitat pels vehicles situat a uns 200 metres del refugi.\nLa distància des de la urbanització és de 5,4 km per un camí d’asfalt els primers quilòmetres i terra els darrers.\nCoordenades UTM. X:515796 i Y:4412213.\nLa finca pública de la Victòria\nLa finca pública de la Victòria està situada al nord del terme municipal d'Alcúdia a la península del mateix nom i s’estén fins al cap des Pinar. Té una extensió de 1.384 quarterades, protegides sota la figura d’Àrea Natural d’Especial Interès.\nDestaquen la Talaia d'Alcúdia (442 m), el Puig Romaní i la Penya Roja, a més de les cales del Racó de ses Barreres, sa Ferradura, la caleta des Capellans, s'Illot, ses Caletes, Cala Solana i la platja des Coll Baix.\nLa vegetació té un gran interès paisatgístic, amb una zona boscosa formada per pins (Pinus halepensis) i ullastres (Olea Europeaea). Entre les espècies que es poden trobar hi ha la didalera (Digitalis dubia) i la rapa mosquera (Dracunculus muscivorus). També destaca per ser un dels racons de l'illa on és més abundant el garballó (Chamaerops humilis), el càrritx (Ampelodesmos mauritanica) i la camamil·la de Maó (Santolina Chamaecyparissus).\nEl refugi és una construcció de planta quadrada i un aiguavés. La superfície del refugi és de 22 m2 en una sola planta, mentre que l’espai per a dormir es troba a un altell.\nLa capacitat del refugi és de 6 persones.\nDins el refugi hi ha una taula i un banc, així com una estufa de llenya.\nEl refugi té llum mitjançant plaques solars, endolls inexistents.\nA l’exterior del refugi hi ha dues taules, un punt d’aigua no potable, un bany adaptat i un llenyer.\nHi ha un ampli ventall de camins senyalitzats dins la finca de la Victòria.\nDes del refugi es poden fer els següents:\nCamí de sa Talaia, que s’inicia al camí des Coll Baix i acaba al camí del Pla de sa Talaia (2.855 m).\nCamí des Coll Baix, que comença al Camí de sa Muntanya i acaba al Camí de sa Talaia (607 m).\nAixí mateix, a les proximitats del refugi hi ha altres camins:\nCamí de ses Fontanelles, que comença al camí de sa Muntanya i acaba al camí de ses Planes (2.307 m).\nCamí de ses Planes, des del camí de ses Fontanelles fins el camí des Pla de sa Talaia (2.866 m).\nCamí des Pujadors, des del camí de sa Muntanya fins al coll de ses Fontanelles (2.105 m).\nCamí des Pla de sa Talaia, del camí de sa Talaia al camí de ses Planes (1.757 m).


Podcast de la presentació del llibre "Els nous imaginaris culturals"\nDijous, 10 Gener 2013 21:33\nEl 21 de desembre de 2012 es va presentar el llibre Els nous imaginaris culturals. Espiritualitats orientals, teràpies naturals i sabers esotèrics, editat per Publicacions URV, al Campus Catalunya de la Universitat Rovira i Virgili, a Tarragona.\nTot seguit podeu escoltar la presentació en dos parts. En la primera hi intervenen a Dra. Maria Bargalló, vicerectora d’Estudiants i Comunitat Universitària, la Dra. Yolanda Bodoque, presidenta de l’ITA, i el Dr. Joan Prat, coordinador de l’obra i membre del Grup de Recerca sobre Imaginaris Culturals (GRIC), amb una breu dissertació sobre "Els vaticinis maies a l'entorn del 21-12-2012".\nEn la segona podeu escoltar la presentació que va dur a terme el Dr. Francesc Torralba, professor de la Universitat Ramon Llull, realitza la presentació del llibre.\nDescarregar i subscriure's al podcast\nLlegir 6740 vegades\tDarrera modificació el Dimarts, 19 Gener 2016 10:14\nMés en aquesta categoria: « Nou catàleg de publicacions en paper i electrònic\tEls grans esdeveniments, les migracions i l'autonomia dels joves a "Arxiu d'Etnografia de Catalunya" »


Alaquàs celebrarà una plantació d'arbres\nAlaquàs celebrarà una plantació d’arbres\nL’activitat s’iniciarà a les 11 hores a l’Albereda de les Autonomies i en ella podran participar les associacions i les veïnes i veïns que ho desitgen\nL’Albereda de les Autonomies d’Alaquàs serà l’escenari de la plantació d’arbres organitzada per l’Ajuntament d’Alaquàs per al proper dissabte 16 de desembre. A partir de les 11 hores, totes les persones que ho desitgen podran participar en aquesta iniciativa mediambiental organitzada amb motiu del Dia Internacional de les Muntanyes que es va celebrar a nivell internacional el passat 11 de desembre. L’objectiu és conscienciar la població sobre el respecte al medi ambient i fomentar iniciatives participatives per ensenyar la ciutadania a cuidar els arbres.\nEstà prevista la plantació de 20 lledoners i 2 freixes al llarg de l’Albereda a més de 7 plantes trepadores de l’espècie coneguda com wisteria que es col·locaran en les pèrgoles. A més, es durà a terme la reposició d’alguns dels arbres plantats l’any 2014 al que van assistir més de 400 persones. Al llarg del matí hi haurà també un concurs de dibuix per a les xiquetes i xiquets que assisteixen i es lliuraran regals per la participació.


Rafelbunyol comença la implantació de les mesures per al compliment del seu Pla Municipal Contra la Violència de Gènere\nLa Regidoria d’Igualtat de l’Ajuntament de Rafelbunyol ha començat la implantació de les mesures per al compliment del seu Pla Municipal Contra la Violència de Gènere, aprovat per unanimitat el passat 26 de novembre.\nDesprés de la fase d’elaboració d’aquest pla en el qual es va estar treballant de l’1 d’agost a l’11 de novembre del passat any, diagnosticant les carències del municipi, ha arribat la fase de l’execució de les primeres actuacions, gràcies a la subvenció rebuda de 18 mil euros, provinent dels fons destinats del Pacte d’Estat Contra la Violència de Gènere del Govern d’Espanya als ajuntaments.\nLa violència de gènere està reconeguda internacionalment com la manifestació més greu de la desigualtat, del domini i abús de poder dels homes sobre les dones, constituint una violació dels drets fonamentals de la persona. És un problema social que necessita de l’acció continuada i conjunta de les administracions, institucions i ciutadania per a la seua eradicació. La violència contra les dones és una forma de discriminació i una violació dels drets humans.\nDes de l’Ajuntament de Rafelbunyol hi ha una gran implicació en la lluita per la igualtat i contra la violència de gènere, raó per la qual es va adherir a la Xarxa de Municipis Protegits contra la Violència de Gènere, la finalitat de la qual és connectar als ajuntaments per a donar la millor resposta a la violència de gènere i protegir de manera més eficaç a les víctimes.\nLes primeres actuacions de Rafelbunyol per a la implementació del seu Pla són:\nRealització de campanyes de sensibilització i prevenció de qualsevol forma de violència contra les dones, sobre tot entre la població escolar.\nPromoure les Unitats de Suport en l’àmbit local o Taules de Coordinació o instruments de cooperació i coordinació ajuden les víctimes de la violència de gènere.\nDonar suport i contribuir a l’exercici de les seues funcions per la Unitats de Suport\nLlaços morats contra la violència de gènere a Rafelbunyol\nL'Ajuntament de Rafelbunyol amb motiu del Dia Internacional contra la Violència de Gènere, commemorat demà 25 de novembre, ha repartit llaços morats entre la ciutadania aprofitant l'afluència de gent ocasionada pel mercat. Amb l'objectiu de donar visibilitat a la lluita…\nEtiquetas: ajuntament de rafelbunyol Violencia de género\nEl tercer Feminario de la Diputació analizará qué está pasando con la violencia de género\nPaterna se adhiere formalmente al VioGen


El Raonador del Ciutadà obre una investigació per l'augment del preu dels lloguers\nLa institució fa una crida a tots els llogaters o propietaris que vulguin explicar la seva situació respecte l'habitatge\nEl Raonador del Ciutadà, Marc Vila, al seu despatx\nActualitzada 11/10/2018 a les 13:06\nEl Raonador del Ciutadà, Marc Vila, obre la primera investigació d'ofici del seu mandat, amb la intenció de recollir tota la informació possible al voltant de la dificultat de l'accés a l'habitatge de lloguer, segons ha informat aquest matí en roda de premsa.\nLa institució fa una crida a tots els llogaters i propietaris que vulguin deixar constància de la seva situació. A partir del dilluns 15 d'octubre, i fins a finals d'any, el Raonador del Ciutadà analitzarà aquesta informació per elaborar un informe que presentarà a principis de l'any vinent. Les vies de comunicació obertes seran el telèfon 810585, el correu electrònic raonadordelciutada@andorra.ad, així com les vsiites presencials a la seva seu, al carrer Vilanova 15-17, Edifici del Consell General.\nDes de la seva arribada al càrrec, ara fa deu mesos, Vila ja ha rebut nombroses queixes relacionades amb l'increment del preu dels lloguers. La Institució ha obert diversos expedients, sobretot a les parròquies centrals, per un increment de la renda del lloguer d'entre 200 i 300 euros. També s'han detectat casos en els quals el preu augmenta un 50% en la revisió del contracte. Actualment, la llei recull que el propietari és lliure de marcar el preu i no estableix límits per a les pujades que vulgui aplicar. Tot i que la investigació se centra en l'augment del preu dels lloguers, també es recolliran dades sobre possibles irregularitats en la facturació de la calefacció de gasoil i altres despeses. El Raonador també ha manifestat estar preocupat per la dificultat de trobar habitatge en la qual es troben molts temporers.\nJordi va dir..Ho trobo bé pero amb la condició, que els desperfectes, manteniment i adecuació amb la llei del pis, ho pagui el que el lloga.\nAixo ya es el que fa el 90% Dels llogaters, els propietaris sempre diuen que és desgast i Ho ha de pagar qui l'ha fet servir.\nHe canviat termo perqué es va reventar pel "desgast" el propietari no Ho va voler substituir, tots els electrodoméstics son meus a excepcio del extractor de la cuina i está espatllat, fa 3 mesos que Ho he comunicat, no Tinc resposta, pero vol pujarme un 50% al lloguer?\nI la calefacció!!!? No Ho han comptadors, cuand son obligatoris de llei si vols cobrar la calefacció apart, sino l'has de incluir al preu del lloguer.\n#9 Campanya Electoral\nJa estem en campanya Electoral, fins i tot el raonador, el problema dels LLOGUERS son els Arrendadors !!! Els pares dels Grans propietaris durant anys han llogat pisos per guanyar se la vida, els fills ara volen Explotar als treballadors, els fills dels “andorrans” de tota la vida son uns egoistes que no han treballat mai, andorra 2018 es el resultat de la gestio d aquesta lumbreras fills de bona familia. No han donat un pal al aigua, i fa goig escoltar los parla als perdona vides.\n#8 John Galt\nIntento estalviar recursos a les aapp: 1. Borsa d'immobles no declarats al pais d'origen, per tant, en mans mortes 2. Increment de residents passius a Andorra per evitar CRS, que pagan el lloguer que sigui 3. Consequentment, els promotors fan pisos de luxe, nomes per residents de qualitat, com va afirmar la consol andorra la vella. 4. Les incerteses sobre el pais, fa que propietaris no arreglin immobles, molt pis inhabitable. Per tant, molta demanda, poca oferta, lloguers pels nuvols\nMireia va dir..Em sembla una iniciativa apropiada i necessària a la realitat actual. Cal esperar que porti fruits i no quedarà en estadístiques solament.\nAl meu parer el El Raonador del Ciutadà és un amortidor social per canalitzar cap al no res els problemes socials, a la vista està per al que a servit fins a la data aquest organisme estèril.\nHo trobo bé pero amb la condició, que els desperfectes, manteniment i adecuació amb la llei del pis, ho pagui el que el lloga.\nEm sembla una iniciativa apropiada i necessària a la realitat actual. Cal esperar que porti fruits i no quedarà en estadístiques solament.\n¿UNA RAO ES QUE BUITRES INTERMEDIARIS I PROPIETARIS SENSE ESCRUPOLS HAN INCLÒS A LA SEVA DIETA BITLLETS?.\nMolt bona iniciativa!.\nEL RAONADOR DEL CIUDATÀ com advocat i ex ministre de justícia, i donada tota la informació que posseeix, bé podria moure fils i fer una bona feina en aquest sentit. Perquè l'abús que patim els llogaters és ofensiu i de maltracte. Un exemple, paguem el gas oil de la calefacció, TOT L'ANY. Lo tomas o lo dejas.........Necessites viure aquí? doncs passa "por el aro"....i així moltes i moltes històries per a no dormir....cal una legislació adequada, però segurament això es dona de nassos perquè els mateixos legisladors son els propietaris, en general. A aquestes alçades de la vida, continuem tenint un pais per a ells.\n#1 Bona iniciativa\nPer fi algú amb sentit comú. Això és el que ha de fer govern, mirar sol.lucions per tallar d'arrel la barbaritat que està passant amb el tema dels lloguers.\nAixò és Andorra, i no ens em de fixar el que fan altres països, nosaltres podem fer les nostres pròpies lleis, independentment del que facin els altres.


Fira de Lleida | Category Archives: Notícies\nAmb la celebració de la Fira de Sant Miquel i del saló Eurofruit, Fira de Lleida reprèn l’activitat presencial en l’àmbit de les grans fires. I ho fa amb una voluntat molt clara: la de contribuir activament a la reactivació econòmica i a la dinamització empresarial de la ciutat i del territori.\nEn el nostre cas, a més, parlem d’un retorn a la presencialitat per la porta gran: la represa de l’activitat coincideix amb la celebració de les grans fires internacionals de la tardor, que són de fet els salons professionals més rellevants del nostre calendari firal. En aquest últim quadrimestre de l’any viurem el retorn dels més importants esdeveniments internacionals dirigits al públic professional, tots ells referents en el seus respectius sectors: la Fira de Sant Miquel, Eurofruit, Municipàlia i Innocamping.\nLa primera gran cita, com ja sabeu, serà el doble saló Sant Miquel i Eurofruit, que té lloc del 30 de setembre al 3 d’octubre, i que no només recupera el seu format presencial; ho fa a més amb un 100% d’ocupació (parlem de 54.000 m2) i la presència massiva de les principals empreses del sector (290 expositors en total). Després de la llarga travessa del desert que ha suposat la pandèmia per a moltes empreses, aquestes volen recuperar el temps perdut, i confien en la fira com una de les vies que els portarà al tren dels negocis.\nEs tracta doncs d’una edició especial, la de l’inici del retorn a la normalitat, i per reforçar el paper de la fira com a agent impulsor de l’economia, hem treballat de forma especial 3 eixos:\nLa Internacionalització. No solament amb la presència d’expositors estrangers, també reforcem la internacionalització del sector agrari amb la missió inversa internacional Agrotech 2021, organitzada per Acció i que que comptarà amb la participació de 10 països (Xile, Costa Rica, Etiòpia, Guanya, Kenya, Marroc, Perú, República Dominicana, Sudàfrica i Turquia).\nLa Innovació i digitalització del sector agrari. Destaquem en primer lloc el 5G Ponent, un espai multifuncional on es donaran a conèixer de projectes innovadors per part dels principals centres de recerca del país, on es presentaran innovacions aplicades per empreses i on trobarem diverses startup. Sense oblidar el Premi a la Innovació Tecnològica i Seguretat en el Disseny de les Màquines Agrícoles i dels Equips de la Indústria Agroalimentària, o la transferència de coneixement acadèmic que aporta el premi del Llibre agrari, que enguany assoleix la 50a edició.\nAprofundiment en la Fira 4.0. Sostenibilitat, digitalització i automatització de processos: s’ha implementat un procés de registre i compra online, accés mitjançant QR al mòbil (el que suposa la reducció en l’ús de paper), s’han organitzat jornades en streaming i meetings internacionals virtuals, s’ha reforçat el control d’accessos i les mesures anti-covid (vigilància d’aforaments, ús de mascareta, distància) mitjançant videocàmeres i intel·ligència artificial en temps real.\nÉs per això que, com a director general de Fira de Lleida, crec fermament que hem d’encarar aquesta darrers mesos del 2021 amb molt d’optimisme i il·lusió, donat que el procés de vacunació s’ha mostrat efectiu per lluitar contra els contagis, i estic convençut que reprendrem progressivament l’activitat amb normalitat.\nEn el cas del món agrari, que durant la pandèmia s’ha mostrat con un sector fort, valent i amb capacitat d’adaptació, cal agrair la seva ferma predisposició a celebrar la fira; en tot moment s’ha mostrat favorable a reprendre l’activitat firal i a recolzar la plataforma comercial i promocional que representa la Fira de Sant Miquel i Eurofruit.\nL’objectiu de tots els sectors implicats en la fira, insisteixo, és aconseguir que aquesta recuperi el seu paper d’important instrument de dinamització empresarial, generador de confiança social i impulsor de l’activitat econòmica. Cal posar en valor l’impacte econòmic positiu que genera en l’entorn econòmic, sobretot en les pimes de sectors especialment castigats per la Covid (l’hoteleria, la restauració, el comerç, el transport, els serveis…), i que es veuen directament beneficiats per l’activitat firal i congressual de Fira de Lleida.\nAmb aquesta voluntat de tornar a ser motor econòmic i social per a les empreses, la ciutat i el territori, reprenem l’activitat firal presencial, il·lusionats en iniciar un nou cicle de normalitat i tornar a gaudir d’aquesta fira que tant estimem i que tan valor ens aporta.


La decisió d’ERC d’abstenir-se en la segona ronda d’investidura de Pedro Sánchez ha aixecat cert malestar en el si de la formació. El sentit dels catorze vots republicans, que no eren decisius, ja que el PSOE i Podem no havien arribat a un acord de govern, són la traducció de l’actitud de diàleg oferta per Gabriel Rufián en els dos debats d’investidura. El líder d’ERC a Madrid ha apel·lat a l’entesa i el diàleg perquè Sánchez pogués governar, un posicionament que no ha agradat a alguns militants.\nPilar Valluguera, candidat d’ERC al Parlament en les últimes eleccions i ex-regidora a l’Ajuntament de Barcelona, diu que se sent dolguda perquè Sánchez és còmplice del 155′ i creu que l’anàlisi fet per Rufián des del faristol del parlament ‘és erroni’: ‘La nostra feina no és salvar Espanya, és aconseguir la independència per bastir el país que somniem’.O l’ex-eurodiputat d’ERC Josep-Maria Terricabras, que es feia dues preguntes en clau crítica: ‘No hem dit fins ara que no ens fan por les urnes? Defensarem Catalunya o ens passarem a l’altra banda?‘.\nUna altra veu important és la d’Enric Pujol, impulsor del Col·lectiu Primer d’Octubre, un corrent interna d’ERC crítica amb la direcció, o Jordi Pesarrodona, que ha expressat no estar d’acord en l’abstenció d’ERC: ‘A mi ningú m’ha consultat res, com a militant i represaliat em sento decebut, sol i trist! Escolteu bé per això, l’esperit de l’1-O segueix ferm’.\nLa direcció d'ERC ha perdut els papers definitivament. No escolta ningú, ni la seva mateixa militància perquè saben que molts estan en contra d'aquesta deriva que han pres. Ens hem agrupat en el Col·lectiu 1d'octubre per donar-hi una resposta col·lectiva.\n— Enric Pujol C. (@EnricPujol1960) July 25, 2019