Pàgina 2 – MhiC\n“DONES DIBUIXANT I MIGRANT” ARRIBA A LA BIBLIOTECA FONT DE LA MINA\n15 abril 2021 per Lilianna Marin\nA partir de demà i fins al dia 13 de maig, podeu visitar la instal·lació Dones dibuixant i migrant. El viatge amb perspectiva de gènere a la planta baixa de la Biblioteca Font de la Mina.\nAquesta és la primera parada d’un viatge que portarà la instal·lació arreu del territori per diversos centres i institucions culturals.\nPer aquesta ocasió, i a banda dels que acompanyen a la instal·lació, la Biblioteca Font de la Mina ha preparat una selecció de còmics de cadascuna de les autores per a la seva consulta.\nAquí podeu consultar els horaris d’obertura de la biblioteca.\n14/04: Primer club de lectura “Vinyetes migrants” amb Jaime Martín.\n8 abril 2021 per Lilianna Marin\nEl proper 14 d’abril a les 19h i amb motiu de l’aniversari de la proclamació de la II República, inaugurarem el club de lectura de Vinyetes migrants amb la participació de l’autor Jaime Martín.\nLa sessió, moderada per Pepe Gálvez, crític i divulgador de còmic, es centrarà en les obres que composen la Trilogia de la memòria —Jamás tendré 20 años, Las guerras silenciosas i Siempre tendré 20 años — en les que l’autor traça una connexió entre passat y present a partir de la història de la seva família.\nDe moment, i per motius de seguretat, l’activitat serà online. Al final de la sessió hi haurà un torn de preguntes obert a tots els assistents.\nSi voleu participar, us podeu inscriure en el següent formulari: https://forms.gle/puyB8ePGejVCnt3Q6\n16 març 2021 1 març 2021 per Elena\nJa des dels seus orígens a finals del segle XIX als Estats Units, el còmic ha estat molt vinculat a les migracions. En un moment en què milers d’europeus arribaven a Ellis Island cada setmana a la recerca del somni americà, els grans empresaris dels mitjans de comunicació com Hearst o Pulitzer van ser conscients del gran potencial del còmic. Un nou llenguatge visual, hibridació de text i imatge, feia possible que els seus missatges arribessin a aquests nous americans que no comprenien pràcticament l’anglès. Així es va iniciar l’etapa daurada del còmic, amb personatges tan mítics com The Yellow Kid — a causa del seu èxit va sorgir l’expressió premsa groga —; o obres cabdals per copsar l’evolució del còmic i el seu llenguatge com Little Nemo in Slumberland, de Windsor McCay o Krazy Kat, de Georges Herriman.\nAl llarg de la seva història, el còmic ha estat inexorablement unit a les migracions. Una figura tan emblemàtica com Superman va ser creada per Jerry Siegel i Joe Shuster, fills d’immigrants jueus europeus que es van establir als Estats Units i al Canadà respectivament. El superheroi, originari del planeta Kriptó, és el primer immigrant interplanetari del novè art. Altres grans noms del còmic nord-americà com Jack Kirby o Stan Lee també eren fills de l’emigració que fugia de la convulsa Europa de la primera meitat del segle XX.\nSi avancem unes dècades, dos dels autors més influents en l’evolució del còmic d’autor, com són Art Spiegelman i Marjane Satrapi també tenen una vinculació directa amb les migracions. Com narra a Maus, la seva obra mestra, els pares d’Spiegelman van emigrar a Nova York després de sobreviure a Auschwitz. Pel que fa a Satrapi, autora de Persèpolis, és ella mateixa qui va deixar el seu Iran natal per establir-se a França i així evitar el fanatisme religiós que dominava el seu país després de la Revolució.\nAquestes dues obres van ser fonamentals per al desenvolupament del còmic, ja que en part van aconseguir que perdés força el clixé que afirmava que les vinyetes eren només un entreteniment infantil. Aquest fet ha estat decisiu per tal que centenars d’autores i autors parlin a les seves obres de temes socials o històrics i que els seus còmics posseeixin una forta capacitat d’induir-nos a la reflexió. Si posem la mirada en el còmic espanyol, són moltes les obres que han parlat del nostre passat durant tants anys silenciat. Les històries dels exiliats republicans i dels migrants econòmics que marxaven a l’Europa més desenvolupada fugint de la misèria de la dictadura també han trobat a les vinyetes un espai.\nVinyetes migrants. Còmic, migració i memòria neix de la voluntat de visibilitzar com el còmic ha estat en els darrers anys un mitjà compromès amb una realitat tan complexa, tan propera i tan transcendent com és el fenomen migratori. A continuació us proposem un recorregut per diferents obres que mostren de forma transversal i diversa l’evolució de la nostra societat.\n22 febrer 2021 21 febrer 2021 per Elena\nDel 24 de febrer al 5 de març, es duran a terme una sèrie d’activitats amb motiu de l’exposició Making of Només d’anada on presentarem tots els projectes educatius d’enguany.\nPer motius de seguretat, l’assistència a les presentacions està limitada als participants dels projectes i a l’equip del museu, però, recordeu que podeu visitar les exposicions en grups reduïts de fins a deu persones.\nDins la maleta: Migració, art i experiència\nPresentació del projecte expositiu a càrrec dels alumnes de 3r d’ESO ‘B’ de l’IES Barres i Ones.\nPresentació del projecte expositiu a càrrec dels alumnes de 3r d’ESO ‘A’ de l’IES Barres i Ones.\nNomés d’anada. Equipatges\nPresentació del documental produït pel MhiC i dirigit per Maria Chatzi a partir del taller d’expressió corporal coordinat per Elena Ananiadou i realitzat pels coreògrafs Pere Faura i Jumon Erra amb el col·lectiu de nois nouvinguts de GEDI.\nCinefòrum amb tots els participants del projecte.\nBlog – Making of Només d’anada\nPresentació del projecte web de l’exposición coordinat i creat per Lilianna Marín de Mas.\nPresentació del projecte expositiu a càrrec dels alumnes de 3r d’ESO ‘C’ de l’IES Barres i Ones.\nPresentació del projecte expositiu a càrrec dels alumnes de 3r d’ESO ‘E’ de l’IES Barres i Ones.\nPresentació del projecte expositiu a càrrec dels alumnes de 3r d’ESO ‘D’ de l’IES Barres i Ones.\nExposició virtual. Making of Només d’anada\n19 febrer 2021 19 febrer 2021 per Elena\nI sobre els rostres afloren\nborrasques, quietuds corrents\ni el salt dels peixos que somien amb el vol.\nEls primers dies del 2020, rebíem amb gran il·lusió les caixes amb les peces que serien protagonistes de l’exposició Només d’anada de l’artista italià Piero Sacchetto i comissariada per Lali Bosch. Paral·lelament, s’establia un diàleg amb una sèrie de projectes educatius creats pels nois i noies de 3r d’ESO de l’IES Barres i Ones de Badalona i pel grup de joves del CRAE Kirikú i l’Associació A Bao A Qu.\nDos mesos després, el món es confinava però nosaltres cercàvem maneres de seguir en contacte, generant continguts interactius i replantejant la manera de visitar l’exposició.\nFruit d’aquest intercanvi a distància, va sorgir la mostra que podeu visitar actualment al MhiC: Making of Només d’anada. Una exposició en temps de pandèmia, on posem la vista en aquell moment del 2020 on els dies es van aturar a causa del confinament, la qual cosa va impedir que molta gent pogués visitar el museu, però també, on mostrem el següent pas de tots els projectes que vam exposar aleshores, la seva evolució així com la seva continuïtat al llarg del 2021.\nTot i que la mostra és oberta al públic acomplint totes les mesures de seguretat, també volem oferir-vos la possibilitat de poder accedir als materials a través d’aquest bloc creat ad hoc als moments que estem vivint.\nDesplegueu les pestanyes que trobareu a continuació i descobriu el recorregut d’aquest projecte. Com si fos un quadern de viatge, cadascuna d’elles us mostraran els materials que podeu veure a l’exposició actual i també d’altres d’inèdits. Llegiu, descarregueu, observeu, i visiteu els enllaços per gaudir d’una exposició en constant moviment.\nPreparem l’equipatge: La descoberta que aboca al viatge\nLlegir i viatjar són dues accions que sempre han anat lligades, i en temps de confinament, aquesta afirmació popular s’ha fet més evident que mai.\nEl viatge d’en Piero al MhiC també comença amb una lectura, la del recull de poemes Solo Andata (Només d’anada) de l’autor italià Erri de Luca. Fruit de l’atzar, el llibre es troba amb el pintor, qui tradueix sobre el llenç unes paraules que per a ell tenen un to familiar.\nSento que parla de persones que, com jo, tenen desitjos, somien, gaudeixen, tenen por, ploren, tremolen, que poden ser acceptades o excloses pel seu propi entorn.\nPiero Sacchetto sobre l’obra d’Erri de Luca\nDiscurs inaugural de Només d'anada\n25 de gener de 2020 al MhiC\nAixí enceta un anar i tornar entre paraules i pintura. Els mots es transformen en colors que, a mida que l’obra avança, es van creuant, multiplicant i adquirint diverses textures. Com a resultat, l’estudi d’en Piero Sacchetto s’omple, aquells dies de 2017, de pintures informes que ens parlen de vincles, olors, records, paisatges i transicions, la llavor dels poemes d’Erri de Luca.\nDeixo que els colors comencin a manifestar-se. Els colors de les terres humides o cremades pel sol, el vermell dels òxids, de la llum que pren formes diferents des de la protecció fins a l'oblit, del blanc que mai no es pot apagar, del quitrà negre que recobreix la fusta i la transforma en embarcació...\nÉs així com la veu d’Erri de Luca es mimetitza amb l’obra de Piero Sacchetto, qui veu que les seves obres li demanen començar un viatge com el que ha fet ell amb la lectura de Solo Andata.\nSolo Andata, el llibre del poeta, va quedant ocult darrere dels meus quadres i jo començo a pensar que també les meves pintures comencen el seu camí fora de l'estudi.\nAvui han creuat fronteres com només ho poden fer les pintures: en silenci.\nI és en silenci que esperen, com jo mateix, que la mirada de les persones que les han d'observar despertin en elles tants interrogants com un dia la lectura dels poemes d'Erri de Luca van despertar en mi.\nÉs escriptor, periodista i poeta. Abans, però, de dedicar-se a l’escriptura tingué molts tipus de treballs: conductor de camions, paleta, treballador a una fàbrica. Així mateix, ha aprés múltiples idiomes de manera autodidactes. El seu primer llibre, No ara, no aquí (1989), relata la seva infància a Nàpols ha estat traduït a més de trenta idiomes. Des d’aleshores no ha parat d’escriure (literatura, assaig, poesia, teatre...).\nÉs amant de l’alpinisme i col·labora amb diaris de tiratge nacional com el Corriere della Sera.\nPiero Sacchetto (Pieve di Cento -Bologna-, ????)\nÉs pintor y humanista. Ha dedicat la seva carrera a la recerca i a la creació de projectes relacionats amb l’àmbit de l’educació primària i la pedagogia, centrant aquestes disciplines al món de les arts i els museus. La seva experiència l’ha portat a ser un referent en aquest àmbit, que l’ha reconegut en diversos projectes i articles en revistes especialitzades.\nTambé ha estat el responsable de dirigir la creació de diversos espais artístics a Bologna i de la realització d’escenografies teatrals.\nPrimera parada: Solo Andata (MhiC 2020)\nLa mostra Només d’anada, treballa estètica i èticament els motius vinculats amb els moviments migratoris i que obliguen a la població a marxar dels pobles, ciutats i països. Per aquest motiu, l’exposició, tot i l’estranyesa dels temps que estem vivint, es troba també en un punt migratori ja que, concebuda com a itinerant, actualment la podem visitar al Museu de la Vida Rural – Fundació Carulla a l’Espluga de Francolí.\nComencem a produir l'exposició\nEls mesos anteriors a la inauguració són un trànsit constant de mails on s’hi barregen reflexions i gestions diverses. Les obres viatjaran de Pieve di Cento (Bologna) a Sant Adrià del Besós (Barcelona), un recorregut delicat que s’ha de preparar amb molta cura. Abans que tot això passi, però, la comissaria i l’equip del museu treballen sobre la sala on aniran les obres i a la vegada tots plegats coordinem les activitats educatives vinculades amb l’exposició… Finalment, a principis del mes de gener de 2020, arriben les peces i també en Piero.\nFotos del muntatge de “Només d’anada” al MhiC (gener, 2020).\nComencem el muntatge i el museu s’omple d’una música especial: rialles, converses i eines diverses, són els instruments que la crean provocada per la nostra trobada amb l’artista i amb els nois i noies del IES Barres i Ones i els joves del CRAE Kirikú, qui també treballen a les sales amb els seus respectius projectes. Tots junts estàvem entreteixint una exposició coral.\nUn dels correus electrònics entre la Lali Bosch i en Piero Sacchetto ens mostren, un cop passat el confinament, els records que els aboca aquells primers dies, quan la exposició era tan sols una idea.\nDe: Eulàlia Bosch\nR: Te'n recordes?\nPer a: Piero Sacchetto\nEstimat Piero, Demà passat inaugurarem NOMÉS D'ANADA, el teu SOLO ANDATA, al Museu de la Vida Rural de l'Espluga de Francolí. Molt a prop, per cert, de Mont-roig del Camp on Joan Miró va passar part de la seva infància. Recordes aquell dia al teu taller a Pieve di Cento on junts somiàvem amb la possibilitat de viatjar amb els teus llenços a Barcelona? Va ser l'inici de l'estiu de 2017 i tot ens semblava possible, tot i que una mica complicat també. Tens present aquell moment?\nDe: Piero Sacchetto\nPer a: Eulàlia Bosch\nSí Lali, ho recordo bé: davant nostre les pintures disposades sobre la taula, esperant els teus comentaris. Va ser llavors quan vam començar a somiar que, un dia, els llenços podrien sortir de l'estudi. Aleshores, no sabíem com, quan i on podien viatjar. Per què no Barcelona?, recordo el que vas dir. Els somnis estan fets de temps i contenen moltes sorpreses, encara que, de vegades, s'esvaeixen. Primer els teixits van fer petits passos a Itàlia fora de l'estudi: van anar a un cercle artístic, a una galeria d'art i també al museu regional de l'emigració del Piemont. Trobades amb mirades més o menys intenses i perllongades de curiositat i interès. De sobte, el nostre somni adquireix una nova vida que té un nom i una adreça concrets: les pintures troben refugi al Museu d'història de la Immigració de Catalunya a Barcelona.\nE-mails entre Lali Bosch i Piero Sachetto abans de la inauguració de “Només d’anada” (MhiC, 2020)\nLa comissaria i l’artista treballant cadascun des del seu estudi.\nUna festa per a tots i totes\nFinalment, el 25 de gener de 2020, inauguràvem Només d’anada. Més de dues-centes persones van venir al MhiC per celebrar-ho: equip, artistes, alumes, familiars i amics… L’ambient de festa es respirava a les sales i al jardí i poc podíem imaginar que aquella seria una de les últimes vegades que interactuariem amb normalitat.\nEl 15 de març el museu va haver de tancar les seves portes, una pandèmia mundial ens hi obligava i havíem d’actuar amb responsabilitat. Les obres d’en Piero i els projectes educatius quedaven en stand by.\nInauguració de “Només d’anada” el 25 de gener de 2020. La inauguració va comptar amb la presència de tots els participants i de l’actuació musical de Guillem Roma i Alessio Arena.\nEls projectes educatius de Només d’anada\nA la vegada, el MhiC acollia en el marc de la mostra quatre projectes educatius, realitzats pels alumnes de 3r de l’ESO de l’IES Barres i Ones i els joves del CRAE Kirikú, juntament amb la col·laboració de l’associació A Bao A Qu.\nPujant paraula a paraula\nGraó a graó, arribem a la sala d’exposicions. Una metàfora del viatge acompanyada en aquest cas per paraules. Són aquests mots un diàleg entre l’obra de Piero Sacchetto i la poesia d’Erri de Luca que els i les alumnes de 3r d’ESO de l’IES Barres i Ones han desgranat dels poemes i de les pintures d’ambdós autors. Des de la distància, doncs, les paraules ens uneixen a mida que anem avançant pel camí.\nEls nois i les noies del IES Barres i Ones en el muntatge de la instal·lació de “Pujant paraula a paraula”.\nAhad Abdul, Evan Älvarez, Yanina Araujo, Gift Baidoo, Serek Casado, Ayman Dghoughi, Aryan Dogra, Salman Douas, Jorge Ferrel, Laura García, Yanira González, Paula Gonzálvez, Ali Haider, Victoria Heredia, Anthony Herrera, Zora Latif, Xiao Liu, David Marchal, Mayori Martínez, Lídia Melero, Antonio Morales, Arnaldo Pacheco, Ana Pérez, Eber Ramos, Faraj Sahboun, Jordi Urbina, Rukhma Wlalayat i Hao Zheng.\nAmb l’acompanyament dels docents Diana Ros i Damiana Moreno.\nA la vegada, l’exposició d’en Piero i l’Eulàlia compartia un petit espai amb els nois i noies de l’IES Barres i Ones, un diàleg ‑primer a través de correu electrònic i després en directe durant el muntatge de l’exposició‑ del qual va sorgir l’audiovisual Camins de mar. Els desplaçaments, les emocions, el mar, el cel i la terra seran els primers elements compartits entre alumnes i artista. La pel·lícula ha estat inclosa de nou en la mostra actual.\nEn el següent enllaç la podreu veure: https://vimeo.com/386954396\nMaikol Yordan Aguilar, Olga Aguilera, Lluís Ángel Álvares, Gabriel Amaya, Mounir Bouaouda, Franchesca Curiel, Bilal El Baouti, Ingrid Ferrer, Lucía Galera, Sandra García, Natalia López, Muhammad Asad, David Martínez, Gabriel Norte, Víctor Patón, Óscar Regalado, Jesús Robles, Erika Román i Alexis Solórzano.\nAmb l’acompanyament dels docents Irene Lop, Damiana Moreno, José Ángel Prieto i la cineasta Maider Fernández Iriarte.\nCartografies de l'emoció\nCartografies de l’emoció, també realitzada pels alumnes de 3r d’ESO de l’IES Barres i Ones, estableix en un mapa d’un lloc indeterminat històries molt reals. A partir de testimonis propers, els alumnes van generar un mapa amb una cartografia emocional que lliga amb fils de colors diverses emocions del que comporta el fet de migrar.\nEls nois i les noies del IES Barres i Ones en el muntatge de la instal·lació de “Cartografies de l’emoció”.\nA la següent llegenda trobareu la relació de cada color amb la seva emoció:\nPasseu el cursor sobre les diferents caselles i descobriu quina història i quina emoció hi ha en cadascuna d’elles.\nYOLANDA VICTORIA CHÁVEZ TUESTA\nAny de naixement: 1965\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 26\n“...Anant a un altre país no saps el que t’espera, però, s’ha de fer”\nAny d'arribada: 1991\nMotiu migratori: econòmics i per seguretat\n“En aquell moment, no penses com serà l’arribada, solament t’entra la nostàlgia”\nAny de naixement: 1945\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 7\n“el meu pare es va quedar sense feina. era la posguerra y no hi havia feina però sí molta necessitat”\nAny d'arribada: 1952\nMotiu migratori: econòmic\n“Arribats a Barcelona, sense casa ni feina i nens petits, la meva mare sí que va tenir dificultats”\nAny de naixement: 1969 Anys viscuts a la seva terra d’origen: 28\n“els costums no són massa diferents, però sí que segueixo fent algunes receptes”\nMotiu migratori: per amor i per feina\n“la meva infància va ser feliç. anava a una escola petita i jugavem al camp”\nAny de naixement: 1974\n“Només vull que les meves filles tinguin una bona educació”\nAny d'arribada: 2000\nMotiu migratori: per millorar la vida\n“recordo el mar i les amigues, com passejavem per la sorra i el mar s'enduia les nostres sandàlies”\nAny de naixement: 1979\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 24\n“Volia una vida millor i viure bé, més endavant amb un bon futur”\nAny d'arribada: 2003\nMotiu migratori: voluntari\n“Em vaig sentir avorrit, molt perdut i sol la primera vegada en tocar aquesta terra”\nMARIA DOLORES MARZO\nAny de naixement: 1990\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 27\n“...vaig trobar a gent molt amable i no em va costar acostumar-me”\nAny d'arribada: 2017 Motiu migratori: per feina\n“La diferència és que allà vivia amb la meva família, i aquí no”\nEliane Rodrigues Kramer\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 32\n“És sortir, donar la cara i no tenir mandra”\nAny d'arribada: 2011\nMotiu migratori: millorar la situació dels seus fills\n“Tot i que Barcelona és la meva llar, Brasil sempre serà la meva terra"\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 18\n“Soc una persona molt oberta, simpática i no em va costar gens adaptar-me”\nAny d'arribada: 2002\nMotiu migratori: millorar en general\n“Tots tenim dret a canviar, tenir un futur millor”\nAny de naixement: 1978\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 21\n“És molt trist saber que quan arribaràs estaràs sol, però a la vegada et fa més fort”\nMotiu migratori: per amor i per cercar noves oportunitats\n“L'alegria de que et deixin passar. un immigrant sempre està pensant en això"\nManuela Díaz Sieiro\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 14\n“”...soc de Galicia, provincia d'Ourense”\nAny d'arribada: 1960\nMotiu migratori: millorar la vida\n“...m'agrada molt la gent de Catalunya”\nAny de naixement: 1982\n“molta alegria al recordar la infància i tot el recorregur que he fet fins aquí”\nAny d'arribada: 1989\nMotiu migratori: la família volia millorar\n“...no és fàcil, però estic fent molt d'esforç per aprendre la llengua"\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 11\n“”Hi ha molts sentiments retrobats, un vol estar al seu país d'origen, però ara no es pot”\nAny d'arribada: 2007\nMotiu migratori: per seguretat\n“ara agraeixo estar aquí, que és on he format la meva família”\nEduardo Gallego Mora\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 38\n“Tot el que m’ha passat ha sigut allí”\nAny d'arribada: 2014\nMotiu migratori: per feina\n“Vaig venir pel meu propi compte i va ser una aventura"\nAnys viscuts a la seva terra d’origen: 20\n“és una de les joguines de quan era petit. estaven de moda i hi havia de molts tipus"\nMotiu migratori: fugir de la pobresa\n“al principi va ser molt dolorós i em vaig haver d'esforçar molt, però ha merescut la pena”\nEls i les alumnes de 3r d’ESO de la promoció 2019-2020 de l’IES Barres i Ones de Badalona acompanyats pels docents del centre.\nDes de l'Àfrica, descobrim Barcelona\nDins el projecte “Fotografia en curs” de l’Associació A Bao A Qu i amb el recolzament de la fotògrafa Mònica Rosselló, el grup de joves migrats de CRAE Kirikú van dur a terme l’exposició Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona, que com la resta d’activitats s’inscrivia en el marc de Només d’anada.\nCliqueu AQUÍ i podeu veure el making of del projecte, així com un vídeo del dia de la inauguració de l’exposició.\nEls nois de Kirikú-EduVic en el muntatge de la instal·lació “Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona”.\nDesAmb la seva mirada, recent arribada a la ciutat, i la fotografia com a testimoni gràfic, aquests joves ens ajuden a descobrir Barcelona des de diverses perspectives (la platja del Bogatell, Montjuïc des de la puresa formal de la Fundació Miró, les bateries del Barri del Carmel…). Imatges que s’encadenen de nou amb l’obra de Piero Sacchetto: mar, cel, sorra, ocres i blaus…\n“Hem vist la dimensió de la ciutat de Barcelona, què hi ha al nord, al sud, a l’est i a l’oest. Hem vist moltes coses boniques: muntanyes altes sobre la ciutat, la neu als Pirineus, el mar tan blau, parcs, museus. Des de Montjuïc, vam veure l’aeroport amb molts avions arribant i marxant. I ocells volant davant nostre molt ràpid i molt bonics. També vam veure un gran vaixell per a turistes. La vista del cel, el mar, el sol i l’horitzó era molt impressionat.”\n“Hem après moltes coses: a enquadrar, a enfocar, les òptiques, la fotografia panoràmica... Hem après a treballar en equip: és emocionant com ens ensenyàvem entre nosaltres i com ens ajudàvem. Tots estàvem molt feliços i concentrats en la feina”\nA continuació podreu veure l’actual muntatge de Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona.\nOmar El Farouk, Abdourhaman Jallow, Basiru Jallow, Malang Kamaso, Souleymane Ndong, Fally Saine, Malan Souane i Moussa Sowe.\nAmb l’acompanyament de Sergi López (educador SPE Kirikú), la fotògrafa Mònica Roselló i Núria Aidelman, Laia Colell i Agnès Sebastià (A Bao A Qu).\nUna parada en el camí: 50 dies després\nQuan tornem a obrir el museu al maig, les obres romanen silencioses i el recorregut per les sales —ara amb mascaretes i gel hidroalcohòlic— ens dona una perspectiva diferent del conjunt. Trobàvem a faltar les obres, els projectes i els apreciem d’una altra manera. Ens fixem en els detalls i recordem els dies d’intercanvis i abraçades. Amb aquest sentiment rondant, escrivim a en Piero les nostres impressions i ell ens respon amb una altra missiva:\nVisita a l’exposició Solo Andata (Només d’anada), de Piero Sacchetto.\nImma Boj (Directora del MhiC)\n6 de maig de 2020:\nEl dia 6 de maig, retornem al MhiC després de més de 50 dies confinats. La situació provocada per la pandèmia, encara no permet tornar a la normalitat i per tant , aquesta, és una visita breu al museu per recollir alguns documents i revisar l’espai.\nEl Museu és tancat i silenciós i la sala d’exposicions amb la obra de Piero Sacchetto, cobra una visió diferent. No s’han obert els focus, ni les finestres. La llum, d’aquest sol de migdia de primavera, es cola en l’espai per les persianes mallorquines i els lucernaris dels sostre, creant un efecte domèstic com si es tractés de la sala càlida i estimada de casa… de nou a casa…\nFaig un recorregut general, recordant el relat d’en Piero, com rellegint un llibre conegut, amat i savi.\nBusco el detall, allò que en anteriors lectures no vaig veure ni sentir, però que se que està present a cada obra, a cada color, a cada pinzellada i textura…\nEstimada Imma, estimat MhiC\nHa estat realment emocionant el relat tan sentit que fas de la teva visita solitària a l’exposició de les meves pintures. Era com si, amb els teus passos, el moviment retornés a la sala d’exposicions, a les vostres mans delicades quan vàreu acollir els meus espais pintats i, com a amfitrions, vàreu buscar el lloc més adient per cadascuna de les teles.\nEls teus passos, m’han retronat també a aquell dia particular de la inauguració amb tanta gent, de totes les edats, tan plena de vida. Amb les teves paraules em retorna l’espessa sonoritat de veus que des de la planta baixa arribava fins els quadres penjats al pis de dalt. Abraçades, gestos de trobada, petits desplaçaments i moments de quietud amb els ulls als colors de les pintures. Alguns parlaven dels colors de la sorra, d’altres de blau brillant, d’altres de vides, d’apostes, de destins…\nNomés d’anada: cap a aquell espai buit que ho embolcalla tot sense fer cap distinció o cap a aquella llum barrejada d’aigua i de blau?\nAvui la sala és buida i silenciosa com ho era ahir i abans d’ahir. Les històries reposen encara que no tinguin un final. Però no perdem de vista i no deixem durant molt de temps l’espai buit i silenciós d’un lloc nascut per a parlar!\nPieve de Cento. Bologna. 7 de maig de 2020\nSegona parada: Del MhIC al Museu de la Vida Rural. Només d’anada segueix el seu recorregut\nMISSATGES al llarg del trajecte\nCom hem vist, els intercanvis epistolars (en aquest cas digitals) entre comissària i artista són un bon testimoni de com evolucionen les idees i de com es dona forma a una exposició. També de com ha canviat la producció d’aquesta deguda a les actuals mesures de seguretat.\nÉs obvi, doncs, que la producció de la mostra abans i després del confinament ha estat molt diferent. Sense viatges i sense poder compartir espai directament amb les obres i amb les persones que hi són partícips d’aquest procés, però, han arribat al segon port d’aquest viatge: El Museu de la Vida Rural.\nEn els següents mails, petits fragments d’intimitat entre Lali Bosch i Piero Sacchetto, descobrireu el canvi de mires sobre l’exposició vista pels seus artífex, des de la seva concepció al Mhic fins a la seva actual seu al Museu de la Vida Rural.\nA causa de les mesures contra la pandèmia, les visites s’han transformat, també les inauguracions, però les obres, pures i perennes, segueixen transmetent el seu missatge.\n17 de setembre de 2020 - De Lali a Piero\nMentre preparo les meves paraules per a la inauguració al Museu de la Vida Rural, no puc deixar de pensar en aquell primer dia al Museu d'Història de la Immigració de Sant Adrià del Besòs. La inauguració al MHIC va ser fascinant: tantes persones diverses, tants esforços... Per a mi va ser la primera vegada que tot un museu es va avançar amb activitats de tot tipus a l'arribada de l'exposició. La cartografia dels alumnes de la zona, el perfil de Barcelona com a ciutat amfitriona proporcionada pels joves nouvinguts a la ciutat, els versos d'Erri de Luca traduïts a altres idiomes i apresos de memòria, el refugi del jardí sostenint els colors de les teves pintures... Tot això creixia davant dels nostres ulls com una gran abraçada per rebre les caixes de fusta que havies fet perquè les teves pintures viatgin... El dia que tots ens vam trobar cara a cara va ser un llamp i un tro al mateix temps. M'envies la foto que creus que és més representativa d'aquell dia?\n18 de setembre de 2020 - De Piero a Lali\nEstimada amiga, Acompanyat de les teves paraules torno i, en poques passes, em trobo en aquell dia de gener: Inauguració de NOMÉS D'ANADA. M'enfronto al descobriment (com diu avui l'etimologia de la paraula inauguració) d'un intens missatge de motivacions i significats complexos que està prenent forma. Ho interioritzo fins al punt que tot el que em passa acaba parlant en nom meu, sorprenent, fins i tot, a mi mateix. Sento l'alè d'un laboratori efervescent de pensaments que pren forma i veu i em dóna la benvinguda, juntament amb tots els participants en aquesta trobada. És un moviment que cantant rítmicament la seva melodia particular; s'eleva des de la planta baixa i es barreja amb els sons de les paraules que busquen i troben. Al jardí del museu fins i tot els gestos parlen mentre els rostres donen i reben somriures. Quan m'acomiado, me'ls emporto amb mi: em sento bé entre ells i les meves pintures aviat ho sabran.\nMails entre Lali Bosch i Piero Sacchetto abans de la inauguració de “Només d’anada” al Museu de la Vida Rural”.\nla inauguració al museu de la vida rural\nFinalment, al setembre l’exposició migra a l’Espluga de Francolí: nova població, noves cares, nova sala i nous projectes educatius que transformen la manera de viure l’obra d’en Piero.\nInauguració de “Només d’anada” el 18 de setembre de 2020 al Museu de la Vida Rural.\n19 de setembre de 2020 - de Lali a Piero\nBenvolgut Piero, seguim! La seva presència virtual al Museu de la Vida Rural ahir a la nit va ser un moment molt emocionant. Plovia fora. A la sala l'alcalde, la regidora d'educació i el director del museu van rebre l'exposició amb gran afecte. Aleshores, la teva veu, gravada a Pieve di Cento, va arribar clarament a través dels núvols que ens envoltaven. El silenci va ser absolut. Van passar uns segons entre l'última frase i els aplaudiments que van seguir. Tal va ser l'emoció que vas despertar. Després, va ser el meu torn per presentar el seu treball. Vaig sentir que havia d'improvisar perquè el meu cor estava ple de l’alè que va néixer al teu estudi quan vaig veure les teves pintures per primera vegada. La nit va acabar molt tard i carregada amb els millors desitjos. Espero que la pandèmia et permeti venir a la festa de cloenda. Què estàs fent ara? Quins colors omplen el teu estudi avui?\n20 de setembre de 2020 - de Piero a Lali\nDues inauguracions tan seguides de la meva obra pictòrica són realment "molt", però sé bé que parlem de pensaments compartits carregats d'una energia sempre interrogativa que dono les gràcies des del cor. Em sento a gust, com "a casa", tot i que la pandèmia em manté geogràficament allunyada del museu. Ho vaig esmentar en el vídeo que us vaig enviar per a poder ser partícip en la inauguració. Realment, les meves pintures semblen creuar un llindar ja familiar i tornar a percebre aquest remor del pensament que tots dos podem reconèixer ara. En aquest punt, seria molest i dur si no sabés donar espai a les paraules silencioses que, encara que no es pronuncien, habiten en la consciència i, amb la flexibilitat puntual, poden fer-la permeable a la realitat canviant de la qual en som part.\nImpressions entre Lali Bosch i Piero Sacchetto l’endemà de la inauguració de “Només d’anada” al Museu de la Vida Rural”.\nTercera parada: Més enllà del record... En Piero al MhiC. Making of i nous projectes educatius 2020-2021\nAl mes de maig tornàvem a obrir, i al poc temps ‑a finals de juny‑ ficàvem de nou les obres a les seves caixes per emprendre un nou viatge. Dels sis mesos que la mostra havia d’estar oberta al públic al MhiC, només la vam poder tenir tres i escassos… Si és veritat que la situació era molt extraordinària, ens quedàvem amb el regust d’haver fet un treball preciós i molt valuós que no havíem pogut compartir ni comunicat com cal.\nMés enllà del record: la presència d'en Piero al MhiC\nPerò, en Piero va voler fer un regal al museu, dues peces que romandran com a part de la col·lecció permanent del MhiC, així com el recorregut dibuixat sobre cinta de pintor que ha quedat al terra de la sala i que, com una peça de arqueologia contemporània, ens revela què va passar en aquell emplaçament fa just un any.\nAquesta acció ens va empènyer a crear l’exposició que podeu visitar al MhiC, Making of Només d’anada. Un viatge en temps de pandèmia.\nSens títol. De la serie “Solo Andata” (2017)\nL’actual exposició “Making of Només d’anada” al MhiC.\nels projectes educatius creixen\nAquí, a banda de incloure un record de com va sorgir i cap a on ha anat l’exposició d’en Piero, fem palesa de tots els projectes educatius que es van dur a terme i de com han evolucionat.\nS’han recuperat els mots de Pujant, paraula a paraula que tornareu a trobar als esglaons que condueixen a la sala d’exposició, també l’audiovisual Camins de mar, el muntatge del qual s’ha col·locat en unes maletes de viatge.\nEls muntatges de “Pujant paraula a paraula” i “Camins de mar” a l’exposició “Making of Només d’anada”.\nTambé trobareu, només entrar a la sala d’exposicions, a la vostra esquerra, el muntatge fotogràfic del projecte Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona, que van fer els nois del CRAE Kirikú així com el making of de com es va desenvolupar aquell taller entre finals del 2019 i principis del 2020.\nL’actual muntatge de “Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona” dins l’exposició “Making of Només d’anada” al MhiC.\nPel que fa a Cartografies de l’emoció, ha madurat i agafat noves dimensions i s’ha convertit en un projecte expositiu de ple dret amb un muntatge més definitiu que li permetrà emprendre un viatge de coneixement pel territori tal com han fet les obres d’en Piero Sacchetto.\nL’actual muntatge de “Cartografies de l’emoció” està feta amb fusta.\nels proGRAMA EDUCATIU\nTal com vam fer Solo Andata, l’actual exposició també comparteix espai amb nous projectes educatius pensats en clau migratòria.\nAvancem ballant. Equipatges\nSi el curs passat desenvolupàvem aquest objectiu a través de la mirada fotogràfica, durant aquest el fem amb l’exploració del cos mitjançant la dansa. Un nou grup de set joves migrants han treballat durant sis setmanes amb els coreògrafs Pere Faura i Jumon Erra i la documentalista Maria Chatzi, que ha gravat tot el procés. El resultat de tot plegat és la peça audiovisual Només d’anada. Equipatges.\nSessions de creació i expressió cultural amb Pere Faura i Jumon Erra.\nDurant aquest temps el grup ha ballat, intercanviat pensaments, fotografiat i participat en l’enregistrament d’imatges. El tema concepte principal ha estat “La festa” i el record que aquest suposa en els balls, menjars i interaccions propis de cadascun dels països d’origen de cadascun dels joves.\nDins la maleta. Migració, art i experiència\nQuan es comença un viatge, la maleta és un lligam entre allò que deixem enrere i allò que ens trobarem al final del camí. Contenidor d’objectes que ens faciliten el trajecte i l’arribada, de roba que ens cobreix, de records que portem d’un lloc a l’altre amb l’esperança de no sentir-nos sols quan arribem. La maleta és la casa, el pes de les coses que creiem nostres, és la selecció dels objectes que volem tenir a prop, que ens vinculen en un sentit o un altre a l’origen i ens fan més lleugera l’arribada al destí.\nPer crear Dins la maleta. Només d’anada, projecte inscrit dins el cicle “Migracions” com Cartografies de l’emoció, els alumnes han començat treballant, entre altres aspectes, les diferents migracions al llarg de la història recent, les diferències entre migrant i refugiat, les causes i els motius migratoris.\nEl punt de partida ha estat el seu entorn immediat, per la qual cosa han començat realitzant activitats de recerca com l’arbre genealògic, la geolocalització i l’entrevista a una persona de l’entorn de l’alumne que hagi viscut un procés migratori. Aquest entrevista tenia com a pregunta clau “Si haguessis de repetir el viatge ara, que posaries a la maleta?”. Les respostes han estat molt variades. Algunes estan centrades en allò simbòlic o sentimental (família, records…) i d’altres parlen dels motius de la partida (econòmics, manca de seguretat…).\nUn cop explorats aquests aspectes i tenint present les obres de diferents artistes, les temàtiques sorgides de la recerca i les entrevistes han estat representades mitjançant objectes, imatges, dibuixos o intervencions que parteixen de l’objecte protagonista: la maleta. Aquest exercici ha ajudat als alumnes a refer les seves idees sobre el llenguatge artístic i sobre el fet migratori i a ser més conscients de la diversitat del seu context.\nAl MhiC es presenta una selecció de les maletes artístiques que han preparat acompanyant-les d’una infografia que explica el sentit de l’obra i desenvolupa la temàtica que han treballat.\nI en paral·lel, com cada edició del projecte “Migracions”, l’alumnat del cicle d’informàtica treballa en una pàgina web on es podran veure totes les entrevistes que s’han portat a terme i les maletes artístiques exposades al muse\nEls nois i les noies de 3r d’ESO de la promoció 2020-2021 de l’IES Barres i Ones preparen a l’aula els materials del projecte educatiu d’enguany.\nEls nois i les noies de 3r d’ESO de la promoció 2020-2021 de l’IES Barres i Ones durant el muntatge expositiu al MhiC.\nLes obres finalitzades dels nois i noies de 3r d’ESO de l’IES Barres i Ones.\nInaugurem els projectes educatius: 25/02/2021\nEls nois de Gedi durant la inauguració del dia 25 de febrer de 2021.\nVisita de los chicos y chicas del IES Barres i Ones – Marzo 2021\nPodeu consultar la web del projecte Dins la maleta en el següent enllaç: http://barresiones.cat/migracions/migracions2021/index.html\nI el viatge segueix...\nEl caràcter itinerant i per tant transformatiu de cadascun dels projectes presentats genera una inèrcia. A cada pas, s’inicien nous diàlegs i interaccions, noves mirades i moviments.\nEl confinament ens va portar a replantejar una exposició, però també en com ens comuniquem i en els conceptes de distància i d’afecte. Aleshores vam iniciar un projecte participatiu que segueix nodrint des de diferents punts geogràfics el MhiC. Una exposició virtual que sota el nom Correspondències de confinament, recull diverses històries d’aquells dies extraordinaris.\nAmb receptes, fotografies, pensaments… així feiem visible un patrimoni amagat i cotidiani que gracias al món virtual podiem crear entre tots i compartir amb tothom.\nFins l’1 de maig, podeu participar i enviar la vostra història a\nA continuació trobareu alguns documents i enllaços d’interès dels projectes que hem presentat i dels seus participants.\nGuia d'acompanyament de l'exposició\nDossier de la comissaria, Eulàlia Bosch.\nExposició al Museu de la Vida Rural – Fundació Carulla de l’Espluga de Francolí\nBloc del projecte Camins de mar\nHISTÒRIES AL CUB (2018) - Projecte dels alumnes de l’IES Barres i Ones dins el programa educatiu “Migracions”\nPAISATGES A LA TAULA (2019) - Projecte dels alumnes de l’IES Barres i Ones dins el programa educatiu “Migracions”\nAssociació A Bao A Qu. Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona. Bloc del projecte\nAssociació A Bao A Qu. Des de l’Àfrica, descobrim Barcelona. Projecte\nPere Faura. Coreògraf del projecte "Equipatges"\nMaria Chatzy. Directora del documental del projecte "Equipatges"\nGedi Cooperativa. Productora del projecte "Equipatges"\nMalgat la consciencia del terrible món que\nens envolta, fins i tot malgrat la nostra\ncomplicitat silenciosa davant les desgràcies, per\na Erri de Lucca, que encara confia en la condició\nsagrada de les paraules, queda la poesia, capaç\nde transformar totes les tragèdies de la humanitat en cant.\npròleg de "Només d'anada"\n#Mhic #MakingOfSoloAndata #Nomesdanada\nMAKING OF NOMÉS D’ANADA. Una exposició en temps de pandèmia.\nA cura de LALI BOSCH a partir de l’obra de l’artista PIERO SACCHETTO.\nMuseu de la Vida Rural-Fundació Carulla de l’Espluga de Francolí\nCoordinació del projecte educatiu:\nElena Ananiadou – MhiC\nJordi Vilalta – MhiC\nLilianna Marín de Mas – Edició i comunicació\nMaria Chatzi – Documentalista\nPere Faura – Actor i coreògraf\nJumón Erra – Actor i director\nEquip de professors de 3er de l’ESO – IES Barres i Ones\nPaco de Haro – GEDI Coop. De iniciativa Social\nNúria Aidelman, Laia Colell, Mònica Rosselló, Agnès Sebastià – A Bao A Qu\nGuillem Roma & Alessio Arena – Músics\nGEDI Coop. De iniciativa Social\nSPE Kirikú – Cooperativa EDUVIC\nAssociació A Bao A Qu – Fotografía i Cinema en curs\n← Anterior Pàgina1 Pàgina2 Pàgina3 … Pàgina13 Següent →


Procediment d'Alta de Comptadors Socials | Aigues de Mataro\nProcediment d'Alta de Comptadors Socials\nEn acord amb el protocol de l’Ajuntament de Mataró i l’empresa Aigües de Mataró, SA, S.P.M, regulador de mesures contra la pobresa energètica i la vulnerabilitat econòmica amb relació al consum d’aigua potable, del 24 de novembre de 2016, AMSA facilita la contractació provisional del subministrament d’aigua a les persones en situació de risc d’exclusió residencial amb la finalitat de donar aigua de manera provisional mentre ocupant i propietat gestionen els tràmits per acordar un lloguer social.\nL’Ajuntament de Mataró recull la sol·licitud de la persona que manifesta el dret d’ús d’un habitatge a Mataró i el fa arribar a AMSA. A vegades la sol·licitud es presenta a AMSA directament pel sol·licitant.\nAMSA identifica la propietat de la finca a través del Registre de la Propietat. En cas que la titularitat de l’habitatge sigui d’una entitat financera, es segueix endavant amb el procediment.\nAMSA sol·licita al departament de Benestar Social de l’Ajuntament de Mataró l’informe de risc d’exclusió residencial de la persona que ha presentat la sol·licitud. (Si la persona no té l’informe de risc d’exclusió residencial favorable, es desestima el tràmit.)\nS’informa a la propietat que se sol·licita l’alta del servei d’aigua. Si la propietat no desautoritza aquesta contractació se segueix endavant amb el procediment.\nEn els casos en què la posició corresponent de la bateria no estigui en condicions per a la col·locació del comptador, es farà valoració per part dels serveis de tècnics d’AMSA per la realització del pressupost corresponent que s’haurà de fer efectiu, i la presentació dels butlletins de la instal·lació interior signada per un instal·lador autoritzat.\nSi finalment es pot tramitar la contractació provisional, s’avisa a l’interessat perquè passi per oficines a formalitzar la contractació.\nEl pagament de l’alta de comptador amb bonificació social (90 € + IVA +fiança) l’assumeix l’interessat fent un pagament a terminis en un període de 6 mesos com a màxim.\nAquesta contractació provisional es permet inicialment per un període de sis mesos prorrogables per quatre mesos més en espera que es regularitzi la situació.\nEn cap cas es contractarà si l’informe de risc d’exclusió residencial no és favorable, si la titularitat de l’habitatge no és d’una entitat financera o si el titular de l’habitatge desautoritza la contractació.\nRegularment es posa en coneixement de la policia local la llista de les adreces contractades.\nEn el moment que la propietat de la finca manifesti la seva voluntat de cessament del subministrament d’aigua, es comunicarà al titular del contracte provisional i es procedirà a la baixa del contracte i subministrament si aquest no ha acreditat la titularitat de la finca.


– Òpera – JO DALI (****) – Gran Teatre del Liceu |\n– Òpera – JO DALI (****) – Gran Teatre del Liceu\nI continuem amb la Música, o mes aviat dit amb l’Òpera, que ben ve no es el mateix. Està clar que el mes important d’una Òpera es la seva Música i les veus que l’acompanyen… però també es TEATRE i color, moviment… i sobre tot ESPECTACLE.\nDic tot això per que, si tinc que ser sincer, no se jo si aguantaria una retransmissió per radio escoltant tan sols la Música… o segurament tampoc l’òpera sense escenificació, com fa poc es va presentar FAUST al Liceu. La música anomenada “polirítmica i atonal” no l’entenc massa i se’m fa difícil valorar si es de qualitat o no….. i mes quant en aquesta ocasió per el meu gust existeix un excés de “parli-canto” que encara dificulta mes la seva digestió. De totes maneres crec que el treball de Xavier Benguerel (compositor nascut a Barcelona), es musicalment parlant, molt digne i segurament en un futur la seva Música es valorarà molt mes que ara. Per ser la primera vegada que l’escoltava, em van agradar forces seqüencies musicals durant tota la representació…. i especialment la mort de Gala.\nJO, DALÍ (****) és una òpera de quatre actes que XAVIER BENGUEREL va compondre per encàrrec del Ministerio de Cultura per commemorar, l’any 2004, el centenari del naixement de SALVADOR DALÍ. L’òpera amb llibret de JAIME SALOM (també nascut a Barcelona), i que malauradament es va estrenar fora de Catalunya (cosa que deuria estat, crec jo, el mes lògic), sinó al Teatro de la Zarzuela de Madrid el dia 8 de juny de 2011. Sembla que el “Ministerio” pensa tan sols en una determinada “Espanya” molt concreta…. i desprès diuen que nosaltres ens volem separar ???\nL’obra tracta sobre la complexa relació entre dos espècimens humans únics: DALÍ i GALA, la seva musa i companya. El llibret ressegueix mig segle d’aquesta intensa relació sentimental, artística i comercial, des de la primera trobada al París de finals de la dècada dels anys vint del segle passat fins a la mort de Gala al castell de Púbol… i la posterior mort pel propi Dalí.\nEl llibret de JAIME SALON el vaig trobar molt ben elaborat i resumeix amb perfecció la vida de la parella. L’idioma en el que està escrit es en Castellà i únicament es parla en Català quant apareix a escena la vida familiar de Dalí, amb el seu pare, en un parell de quadres. No ho critico pas perquè per el que sembla reflecteix la realitat. Felicito a Jaime Salon, doncs per el seu treball. A mi em va agradar molt.\nPerò sobretot vaig gaudir de la part TEATRAL de l’òpera, que em va meravellar, i fa que la meva valoració arribi a ser tan alta com quatre estrelles. La Direcció d’escena de XAVIER ALBERTÍ (nascut a Lloret de Mar), es per treure’s el barret; l’únic que segurament l’aconsellaria, es que no deixes tans espais morts entre quadre i quadre dins del mateix acte, ja que per el meu gust “trenca” massa l’acció. La Escenografia de JOAQUIM ROY (nascut a Barcelona), sense ser massa espectacular, la vaig trobar correctíssima i em va agradar força, ajudat molt per els canvis de COLORS d’una il.luminació fantàstica de JUAN GÓMEZ CORNEJO i sobretot un espectacular vestuari de MARÍA ARAUJO.\nMenció especial a la coreografia de ROBERTO G. ALONSO, especialment es les escenes en que apareixen forces cosos nus, formant el que sembla una estàtues completament estàtiques i que de sobte es comencen a bellugar i t’adones que son dones i homes que escenifiquen les ja famoses orgies sexuals que tan li agradaven a Salvador Dalí. Son escenes que en cap moment fereixen al espectador, perquè estan fetes amb molta sensibilitat i son visualment molt belles.\nAl personatge de Salvador Dalí posa la veu, el magnific baríton JOAN MARTÍN-ROYO (nascut a Barcelona), que em va agradar tan amb el seu cant i la seva veu, com amb la magnifica interpretació, amb treballats tics del personatge, inclòs el seu castellà amb accent català. El personatge el fa totalment creïble, en totes les èpoques de la seva vida. Un treball perfecte.\nLa mezzosoprano hispano-argentina MARISA MARTINS aconsegueix un treball teatral gairebé perfecte, i el que es mes important, te una molt bona veu, que està a l’alçada del paper que representa, el de Gala. Tinc que dir però que em va agradar molt mes en la segona part de l’opera ( tercer i quart actes).\nEl descans dels musics…. la lectora… i l’afinador de la seva eina de treball.\nEls papers de Paul Éluard i d’actor SuterStar/amant de Gala, interpretat i sobretot molt ben cantat per el tenor ANTONI COMAS (també nascut a Barcelona). La resta del repartiment correcte.\nLa Direcció Musical de MIQUEL ORTEGA (nascut a Barcelona), la vaig trobar exquisida. El COR del Gran teatre del Liceu dirigit per José Luis Basso, te un paper força important a l’òpera i aquesta vegada em va agradar molt.\n– Gran Teatre del Liceu – Preus de 74 € a 8 € per persona\n( preu pagat 22 € – fora d’abonament)\nAquesta entrada s'ha publicat en Òpera el 22 d'octubre de 2011 per Miquel Gascon.\n← – Concert PALAU 100 (2/13) – Mozarteum Orchestra Salzburg (*****) – Palau de la Musica – 24/10/2011 – 1er Aniversari de Voltar i Voltar →


Ara fa uns dies, Rose Marie Marquès Criado (Lyon, França, 1946) va fer setanta anys. Rose Marie és una persona especial, una donassa de Valldoreix\nper Juanjo Cortés Historiador valldoreixenc 27 de novembre de 2016\nÉs la gran dels quatre fills del matrimoni de Josep Marquès i Pagès i Esperanza Criado Álvarez. Els seus pares van ser uns lluitadors incansables durant la Guerra Civil, la Segona Guerra Mundial i la lluita antifranquista. El caràcter incombustible i la determinació dels pares marcà profundament la personalitat de la Rosa Marie, el seu caràcter i la seva voluntat de servei.\nArribà a Valldoreix a finals dels anys 50, passant llargues temporades. Des de l'any 1968 hi viu permanentment. Ha estat perruquera, botiguera i cuinera del restaurant El Casalet. Però sobretot se la coneix pel seu activisme. Des dels anys 70 ha participat en infinitat de causes socials. Va ser una de les persones que treballà perquè l'escola bressol de Valldoreix fos municipal i les seves educadores i auxiliars fossin treballadores de l'Entitat Local Menor. També participà en la creació de l'AMPA de l'Escola Ferran i Clua i aconseguí moltes millores materials i pedagògiques per a l'escola. Va ser un membre destacat de l'Associació de Veïns de Can Majó, quan aquesta entitat agrupava els veïns progressistes de Valldoreix i forma part d'altres entitats socials i culturals de Valldoreix.\nPer la cavalcada de Reis obsequiava amb una xocolatada popular i gratuïta el seguici reial que feia parada davant la botiga de Queviures Víctor i a tots els assistents. Un cop finalitzava la cavalcada, la Rose Marie organitzava la visita dels reis a les cases de nens malalts i a residències de gent gran. Els dies previs a Nadal la Rosa Marie organitzava un berenar homenatge a la Gent Gran de Valldoreix. Mesos abans encarregava a un grup de dones la confecció de peücs de llana, demanava als comerciants donatius, reclutava voluntaris a l'escola per tal de fer els preparatius del berenar i fer uns lots. Cada avi sortia del berenar amb un lot nadalenc.\nL'any 1994 va anar més enllà, Rose Marie volia deixar constància del patrimoni culinari de les àvies de Valldoreix. Juntament amb la seva filla Sònia s'embarcà en entrevistar les àvies de Valldoreix i transcriure les seves receptes de cuina, 63 àvies i 1 avi van aportar receptes i 27 col·laboradors van ajudar en la transcripció i l'edició. La Rose Marie ha estat impulsora de moltes iniciatives socials a Valldoreix, la majoria no han transcendit públicament, però segurament, la més destacada i notòria ha estat la creació de la protectora d'animals Cau Amic l'any 1996, de la qual és la presidenta.\nLa societat valldoreixenca ha reconegut els valors i la dedicació de la Rose Marie pels altres i per això ha estat guardonada, entre altres reconeixements amb el Premi Aqualonga de l'Associació Amics de Valldoreix l'any 1994 o el Premi Vila de Valldoreix l'any 2009.


L'ONG Autisme Xàbia rep 8700 euros de suport per al projecte 'XàbiaTEA'\n26 de març de 2019 - 16: 27\nL'ONG Autisme Xàbia ha rebut el suport de Bankia amb un import de 8.700 euros per al seu programa 'XàbiaTEA', que té com a finalitat ajudar a que les persones amb Autisme tinguin la possibilitat de desenvolupar al màxim el seu potencial i capacitats.\nMitjançant aquest programa d'intervenció terapèutica es facilita la comprensió del seu entorn escolar, familiar i social, proporcionant-los una millora significativa en la qualitat de vida, i en condicions d'igualtat d'oportunitats que la resta dels ciutadans fomentant una major autonomia i inclusió social, respectant la dignitat de la persona, en defensa dels seus drets i de la seva capacitat d'escollir.\nEl present projecte parteix de les necessitats educatives especials que presenten els usuaris d'Autisme Xàbia i, a més, per les dificultats que presenten les seves famílies per fer front als costos del seu tractament, ja que aquest és constant i permanent en tot el seu cicle vital. Aquesta necessitat de suport continu requereix d'un programa on es dugui a terme una intervenció especialitzada en totes les àrees que les persones amb TEA necessiten tractament psicoeducatiu.\nL'aportació de Bankia s'emmarca en el seu programa Xarxa Solidària, pel qual les seves oficines recolzen un projecte social proper, que trien a principis d'any, si aconsegueixen assolir els seus objectius de negoci en el conjunt de l'exercici.\nL'any 2018, un total de 275 projectes van rebre suport econòmic per més de 1,9 milions d'euros gràcies al programa del banc, el que va afavorir a més de 84.000 persones en tot l'àmbit nacional.\nEl programa Xarxa Solidària es va iniciar en 2013 i, des de llavors, tracta de reconèixer l'esforç dels empleats en l'assoliment d'objectius de negoci a través del suport de projectes socials pròxims, proposats pels propis treballadors, amb l'objectiu que l'acció social del banc es desenvolupi en les localitats on és present.\nD'aquesta manera, l'entitat dóna suport a les associacions, fundacions i ONG que desenvolupen programes d'acció social en aquestes zones i que generen un impacte local perceptible pels seus clients i empleats. Aquest és el cas de l'oficina d'Empreses de Bankia SA o la direcció de zona de C / Pintor Sorolla nº8 o l'oficina de Banca Privada de Xàbia. Els seus empleats van triar, de manera conjunta, donar suport al projecte de l'ONG 12.500 i van obtenir una dotació econòmica de 8.700 euros gràcies al compliment dels seus objectius de negoci.


Boix i Fuster, Emili - Resultats de la cerca - Traces : base de dades de llengua i literatura catalanes\nPàgina inicial > Traces. Catàleg > Resultats de la cerca: Boix i Fuster, Emili\nTraces. Catàleg 108 registres trobats 11 - 20 anar al registre: La cerca s'ha fet en 0.00 segons.\n[Usos lingüístics i identitats socials entre adolescents catalans i valencians] / Flors-Mas, Avel·lí ; Boix i Fuster, Emili (Presentació de l'acte) ; Xarxa CRUSCAT. Institut d'Estudis Catalans ; Institut d'Estudis Catalans ; Jornades La recerca sociolingüística en l'àmbit de la llengua catalana (4s : 2018 : Barcelona)\nPertanyent a la mesa de joventut i llengua, el ponent aporta dades de la seva tesi doctoral al voltant dels usos lingüístics d'adolescents valencians i catalans en la comunicació entre iguals, amb el grup d'amics.\n[Cultura, memòria, llengua: la construcció de la identitat en els territoris fronterers de la llengua catalana] / Nadal, Josep M. ; Boix i Fuster, Emili (Presentació de l'acte) ; Xarxa CRUSCAT. Institut d'Estudis Catalans ; Institut d'Estudis Catalans ; Jornades La recerca sociolingüística en l'àmbit de la llengua catalana (2s : 2013 : Barcelona)\nPertanyent a la mesa de comunitats lingüístiques, el ponent exposa una recerca sobre les comunitats lingüístiques catalanes del Carxe, la Franja de Ponent i el Baix Aragó i zones de l'oest del País Valencià. [...]\nTraces. Catàleg : 108 registres trobats 11 - 20 anar al registre:\nBoix i Fuster, Emili dins Amazon


Des de Laboratori Visual donem suport, un any més, al Festival Strobe de Vídeo i Art Digital. Una proposta innovadora de comisariat que inclou un apartat on-line elaborat per l'escriptor Xavier Zambrano, que us recomanem fervorosament. La tesis central de la mostra s'explica a partir de revisar com l'humor modifica i desarma les relacions de poder.\nLlegeix més sobre riure #1 superioritat vs inferioritat\nLlegeix més sobre MACBA: La dreta, l’esquerra i els rics\nLlegeix més sobre Carta a l'Alcalde J.F. Ballesteros per la continuïtat del CA Tarragona\nLlegeix més sobre Intervencions creatives a l'espai públic en un context post-crisi\nFer visible l'invisible. Bloc d'educació artística.\nJa no només per la relació amb Megan i amb la seva intervenció al Display, sinó pel seu propi valor, sembla gairebé obligatori destacar aquest bloc d'educació artística a secundària i batxillerat.\nCreat per Eloïsa Valero i format pel treball de molts alumnes de l'institut Martí i Franquès, deixem aquí el link amb l'apartat en el que els estudiants entren en contacte amb el graffiti i la pintura mural de la mà de l'obra de Justo Heras "Recuerda tu promesa" a l'estació d'autobusos i "Astrolabi" a Display.\nLlegeix més sobre Fer visible l'invisible


Paula Alós presentarà un programa del Súper 3\nPaula Masterchef | Masterchef\nLa mataronina conduirà l'espai 'Manduka', el qual està previst que s'estreni el mes de setembre\nRedacció 27/06/2019 21:05h\nEl Súper 3 ja es prepara per a la tornada de l'estiu, motiu pel qual comencen a sortir a la llum pinzellades d'informació que avancen tot el que vindrà durant la pròxima temporada. Ara, i segons explica 'El Periódico', el canal infantil està preparant una autèntica bomba per al mes de setembre: l'estrena del programa 'Manduka', que es basarà en temes culinaris i gastronòmics que, a més, tindrà una conductora catalana i força coneguda en el món de la televisió.\nElla és Paula Alós, una jove de Mataró de tan sols 12 anys que va saltar a la fama gràcies a la seva participació en el programa 'Masterchef Junior 4', on a més, es va coronar com la flamant guanyadora.\nPaula Alós ja va conduir un altre programa\nAixí les coses, després de triomfar en un dels programes de cuina de més èxit del panorama televisiu actual, Paula Alós ja es va convertir en la cara coneguda d'un altre espai força similar: el d''Un, dos... ¡chef!', emès pel canal Disney Junior.\nDe fet, els dos programes guarden força similituds. Per exemple, tots dos compten amb un convidat famós en cada una de les edicions, i pretenen introduir els més petits en l'apassionant món de la cuina.\nUn ajudant en 3D i diversos convidats\nEn aquest sentit, cal destacar que el nou programa del Súper 3 s'articularà en clau de joc, si bé el més important serà que els nens i nenes assimilin continguts didàctics, la majoria d'ells sobre l'ús d'ingredients saludables, i tot això sense oblidar trucs i consells d'allò més diversos i sorprenents.\nAmb tot, Paula no estarà sola, i comptarà amb un ajudant ben original. Cinto, un personatge d'animació 3D que encarna el xef i propietari del restaurant Can Cinto. La seva veu serà atorgada pel doblador Oriol Cruz.\nEntre els convidats que es deixaran caure pel programa, trobem a Suu, Els Catarres, Adrià Salas, Carlos Latre, Òscar Dalmau, Sílvia Abril o Quim Masferrer, a més de molts altres rostres coneguts.\nAleix Puig, el peixater manresà guanyador de 'Masterchef 7'.\nSaúl Carviotto ha deixat de patrullar a causa de 'MasterChef'.\nLa trista història del Robert, el propietari de la granja cremada a l'incendi de l'Ebre\nMenor Masterchef Mataró TV3


Gósol plora la mort del "vilatà" Ballarín - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nGósol plora la mort del "vilatà" Ballarín\nEls veïns del conegut mossèn recorden l'empremta que va deixar al poble i la seva implicació en la vida cultural i social\nabel gallardo sotogósol 21.03.2016 | 07:35\nEl carrer que porta el nom del mossèn, ahir al matí mireia arso\nFidels entrant a l´església de Gósol, on hi ha un escrit de Ballarín a la paret\nRamon Anglerill va oficiar ahir la missa de Diumenge de Rams amb normalitat. Molts habitants del municipi parlaven de la mort del mossèn\nL'empremta que ha deixat mossèn Ballarín a Gósol és inesborrable. Els veïns del municipi lamenten la seva pèrdua i recorden amb nostàlgia el seu tarannà alegre, la implicació en la vida del poble i la promoció que tot sovint en feia quan l'entrevistaven. L'enterrament i el funeral a l'església del poble, amb un to més íntim que el de Berga, va ser una experiència que va marcar els vilatans (vegeu Regió7 d'ahir).\nLa influència de Ballarín a Gósol fins i tot envaïa el paisatge sonor de la quotidianitat del poble. L'alcalde, Lluís Campmajó, viu molt a prop d'on residia el mossèn. "A la nit es podia sentir el teclejar de la màquina d'escriure. En els últims anys ja no se sentia perquè dictava els seus articles a l'Emília, la cuidadora", explica. Mossèn Ballarín va anar a viure a Gósol el 1993, quan va deixar el santuari de Queralt "amb tristesa", segons va dir el seu amic mossèn Ramon Anglerill dissabte, en el funeral.\nEl record més estès entre els veïns de Gósol és el del mossèn que va enriquir la vida del petit municipi amb la seva paraula sàvia, l'afabilitat envers els habitants i el gran nombre de persones -conegudes i anònimes- que l'anaven a veure. "Molts cops, hi havia gent al poble que no el coneixien personalment però preguntaven on era casa seva. Ell els obria les portes sempre. Tenia la mà estesa per a tothom", explica Clara Casals, que regenta l'estanc del poble. Afegeix que de vegades es veia algun polític conegut que anava a visitar-lo, com Jordi Pujol, per l'amistat que tenia amb personalitats del país.\nPrecisament Casals, i altres gosolans, destaca que la popularitat del mossèn ha ajudat a donar a conèixer Gósol i que, en part, la visita de moltes persones al municipi -ple de turistes els dies previs a Setmana Santa- és gràcies al mossèn. Ahir mossèn Ramon Anglerill, precisament, va oficiar la missa de Diumenge de Rams amb normalitat, però tothom tenia present el funeral del dia anterior.\nA l'estanc van entrar dos barcelonins, Josep Maria Torner i Montserrat Bonet, que solen anar al poble quan tenen uns dies de festa, reclamant "els diaris que parlin més del funeral de Ballarín". No el coneixien a fons, però ja fa anys que estiuegen el poble i més d'una vegada hi havien intercanviat algunes paraules.


Codi: 101837 Crèdits: 6\n2502501 Prevenció i Seguretat Integral OB 2 1\nEs tracta de mostrar diferents aspectes de la seguretat des del punt de vista de la intervenció administrativa, ja sigui regulada o autoregulada, amb la finalitat de prevenir riscos o perills per assolir una prevenció integral. S’escullen sectors com el domicili, el domini públic, el lloc de treball, els transports públics i privats, l’hoteleria, etc. i s’analitza la normativa, els instruments jurídics i les obligacions dels ciutadans per tal que els nostres especialistes en prevenció estiguin preparats per fer front als requeriments de les Administracions Públiques.\nS’estudien els conceptes de treballador, de contracte laboral, de comerciant, d’empresari, de societats mercantils, etc. per tal de trobar solucions adients als procediments administratius oberts.\nParal·lelament s’aniran explicant els nous drets que emparen cada situació: de la dona, ambientals, de les minories, a la seguretat vial, a la prevenció de riscos laborals, a la seguretat alimentària, a la salut, antitabac, etc. adients al nou model de societat del risc.\nVeurem a cada sessió com es garanteix un dret (a la vida, a la salut, a la seguretat, etc.) a través de l’anàlisi d’un sector concret o en un àmbit concret on es desenvolupen els éssers humans: el domicili, la universitat, el lloc de treball, els mitjans de transport, els hotels, els espectacles, etc.\nEstudiarem la intervenció administrativa en matèria d'auditories, foment de l'autorregulació regulada, controls de qualitat, etc.\nExposarem les eines dels ciutadans per accedir al torn d’ofici, coneixerem la cooperació entre els jutjats de guàrdia i la policia, etc.\nEs farà un estudi exahaustiu de prevenció de la violencia a través de la regulació de les armes de foc. Expondrem com hi ha diferents models de seguretaten funció de la restricció o la llibertat que s’atorgui al ciutadà pel que fa a la tinença d’armes. Analitzarem el model americà de llibertat i foment de l’individu armat per a aconseguir un Estat on el ciutadà aconsegueix o no la seva autoprotecció. A la vegada, es farà una comparació amb el model europeu de seguretat en el que la possessió de les armes per a la defensa del ciutadà és monopoli de les forces i cossos de seguretat. Un cop exposats els dos models més representatius es valorarà quin sistema ofereix més seguretat integral.\nConèixer els diferents aspectes de la seguretat des del punt de vista de la intervenció administrativa regulada o autoregulada.\nAplicar correctament el marc legal vigent per aplicar la prevenció i la seguretat integral a cada àmbit de la vida en societat.\nSaber planificar la gestió de la prevenció\nAplicar els fonaments d'estadística, d’economia i finances, de marc legal aplicable i d’informàtica necessaris per aplicar la prevenció i la seguretat integral.\nIdentificar els elements clau dels processos de definició de les polítiques de seguretat de les organitzacions.\nTema 1. Introducció a la Intervenció i a la autorregulació Administrativa. Activitats administratives.\nTema 2. La intervenció administrativa per a prevenir i gestionar els riscos.\nTema 3. L'estatut dels treballadors. El contracte de treball i les seves classes. Les facultats de control empresarial. L'extinció del contracte de treball. L'acomiadament, classes i efectes. Els pactes de no concurrència post-contractual. Especial anàlisi a l'extinció del contracte a instància del treballador. L'assetjament laboral. Esquema processal bàsic. Especificitats en matèria de mitjans de prova. Recursos i prova en via de recurs.\nTema 4. El comerciant individual: Concepte jurídic. Capacitat jurídica per exercir el comerç.\nLes societats mercantils. Constitució, requisits, obligacions. Societat Anònima. Societat Limitada. Altres formes societàries.\nL'administració de les societats mercantils. Obligacions i responsabilitat civil i penal. La figura de l'administrador de fet. La successió de societats. Successió encoberta i extensió de responsabilitat. La doctrina de l'aixecament del vel. La responsabilitat penal de les persones jurídiques: supòsits. El Registre Mercantil. Funcions. Publicitat formal. Llibres de comerç i les seves classes.\nTema 5. Els diners i altres mitjans de pagament. Les mesures de protecció de l'crèdit Els títols-valors. Contractes mercantils fonamentals: Contracte de compravenda, contracte de préstec mercantil, contracte d'assegurança. La simulació de contractes. La crisi de l'empresari. El concurs. La propietat intel·lectual. Concepte i figures jurídiques. Drets de propietat intel·lectual. Accions en matèria de propietat intel·lectual. La propietat industrial. Patents, marques i altres figures jurídiques. La protecció de la propietat industrial. Accions. Especificitats processals. La protecció de la competència. La Llei de competència deslleial. Supòsits de competència deslleial. Accions. Especificitats processals.\nTema 6. Gestió de la seguretat en empreses de transport massiu de persones: El cas de TMB. El model de gestió de la seguretat: gestió privada, gestió pública, gestió mixta. La visió global i integral de la gestió de l'transport.\nTema 7. Seguretat en establiments hotelers. Tipus d'allotjaments turístics: hotels, càmpings, apartaments turístics, habitatges d'ús turístic, turisme rural, etc .... Gestió de la seguretat. La seguretat turística. Eines de gestió. Els riscos a l'activitat turística. Visió global de la prevenció i la seguretat en el sector.\nTema 8. Intervenció administrativa i protecció civil. Definició. El paper del voluntariat. Els plans de protecció civil de Catalunya. La defensa civil. La prevenció d'incendis.\nTema 9. La prevenció de la violència a través de la regulació de les armes de foc. Els models de seguretat en funció de la restricció o la llibertat que s'atorgui a l'ciutadà pel que fa a la tinença d'armes. El model americà de llibertat i foment de l'individu armat. El model europeu de seguretat en el qual la possessió de les armes per a la defensa el ciutadà és monopoli de les forces i cossos de seguretat.\nLes classes teòriques a l’aula combinaran les classes magistrals i el desenvolupament i resolució d’exercicis de treball, normalment individuals o en parelles.\nLes classes pràctiques a l’aula, consistiran en el desenvolupament d’exercicis i treballs en grup, en que s’aplicaran a la pràctica alguns dels conceptes presentats a les classes teòriques. Posteriorment s’efectuarà una posada en comú de la que es despendran les conclusions acadèmiques corresponents.\nClasses 44 1,76 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\nDiscussions temàtiques 12 0,48 1, 2, 4, 7, 8\nEstudio Autónomo 94 3,76 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\nEls exàmens es faran de forma oral o escrita a criteri de la professora.\nEl professor exposarà el sistema d’avaluació de cada sessió i les proves teoricopràctiques que exigirà assolir.\nAl llarg del curs es proposaran una sèrie d’exercicis individuals a entregar i que puntuaran a la nota final. Aquests exercicis seran plantejats durant les classes teòriques a l’aula i podran anar associats a diferents lectures programades i/o recerca d’informació. En algunes ocasions, aquests exercicis podran ser realitzats en grups a indicació del professor.\nAixí mateix es treballarà en grups d’entre 3 i 4 alumnes i s’exposaran els casos pràctics o els temes preparats individualment de forma oral. Es valorarà l’aprofundiment dels debats sobre qüestions plantejades al temari.\nHi haurà una prova final de recapitulació que comptarà el 50% de la nota final. La prova consistirà en una sèrie de qüestions sobre els diferents temes exposats i treballats durant el curs. Concretament hi haurà 5 preguntes a desenvolupar i una reflexió final.\nSens perjudici d'altres mesures disciplinàries que s'estimin oportunes, i d'acord amb la normativa acadèmica vigent, les irregularitats comeses per un estudiant que puguin conduir a una variació de la qualificació es qualificaranamb un zero (0). Per exemple, plagiar, copiar, deixar copiar..., una activitat d'avaluació, implicarà suspendre aquesta activitat d'avaluació amb un zero (0). Les activitats d'avaluació qualificades d'aquesta forma i per aquest procediment no seran recuperables. Si és necessari superar qualsevol d'aquestes activitats d'avaluació per aprovar l'assignatura, aquesta assignatura quedarà suspesa directament, sense oportunitat de recuperar-la en el mateix curs.\nEn cas de no superar l'assignatura d'acord amb els criteris abans esmentats, es podrà fer una prova de recuperació en la data programada a l'horari, i que versarà sobre la totalitat dels continguts del programa.\nExamens orals o escrits 50% 0 0 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8\nProves d'avaluació continuada 50% 0 0 1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, 8


«Entenc que el silenci d’Ski Andorra ha estat per ser vacances» - El Periòdic d'Andorra\n«Entenc que el silenci d’Ski Andorra ha estat per ser vacances»\nEl ministeri confia a resoldre les discrepàncies per l’esquí escolar\nCelebrat el Dia de Meritxell comença el curs escolar, el senyal inequívoc de què tota l’activitat reprèn la normalitat i de què de l’època estival ja és història. Segons Èric Jover, és ara el moment d’abordar el tema de l’esquí escolar, que ha generat discrepàncies per l’augment dels preus. El ministre d’Educació confia a resoldre aquest tema, deixant clar que «nosaltres continuem amb el que havíem planificat fa més d’un any, que és pujar les tarifes».\nJover va assenyalar que des del Govern no tenen constància de cap queixa: «No hi ha cap resposta des d’Ski Andorra de què això no s’avingui o que el senyor Viladomat no n’estigui d’acord. En tot cas estic a la seva disposició per parlar de la situació, ja no per a aquesta temporada d’hivern sinó per a la propera».\nParlant d’aquest silenci, el màxim responsable de la cartera d’Educació creu que el silenci vers el Govern d’Ski Andorra i de Saetde sobre aquest tema, «l’interpreto com un període vacacional» i va aventurar una bona entesa: «Tradicionalment els dominis esquiables ens han ajudat molt i de fet és un projecte conjunt i estic segur que tot continuarà així».\nDe la seva banda, el cònsol major d’Encamp, Jordi Torres va refermar-se en la seva postura: «Com a comú ja vam dir que enteníem que el servei d’esquí escolar s’ha de donar al Pas de la Casa i Grau Roig. També comprenem la posició de Saetde, que és cert que durant molts anys s’ha congelat i l’increment pot ser una mica més important del que proposaven, però crec que al final estaran d’acord amb l’increment proposat. En tot cas, és un tema que depèn més de Saetde que del Comú d’Encamp».


L'Associació jugarà la propera temporada a la Divisió d'Honor Plata\nper Redacció - Fotografia: Associació Lleidatana d'Handbol (Arxiu) 10/07/2014 00:00h\nL'AssociaciÃ³ jugarÃ la propera temporada a la DivisiÃ³ d'Honor Plata| RedacciÃ³ - Fotografia: AssociaciÃ³ Lleidatana d'Handbol (Arxiu)\noferiment realitzat per la Real Federación Española de Balonmano d'una plaÃ§a vacant a la Divisió d'Honor Plata femenina d'handbol\nLa reunió es va allargar fins ben entrada la matinada, ja que la decisió no era fàcil de prendre; s'havien de valorar tant aspectes econòmics com esportius perquè la participació en la categoria superava en aproximadament 20.000 euros el pressupost que s'havia confeccionat per la disputa de la Lliga Catalana.\nPel que fa a l'aspecte esportiu, el director tècnic de l'entitat ha estat el gran valedor de l'acceptació doncs va indicar a la resta de membres de la junta que la participació en aquesta categoria pot fer que les joves jugadores del planter lleidatà continuïn la seva evolució en una lliga molt més competitiva i exigent i que a la llarga serà molt més beneficiós per elles, l'equip i el club.\nAquest dijous al matí, l'entitat blava ha comunicat la decisió al Comitè de Competició de la Real Federación Española de Balonmano i procedirà a la inscripció de l'equip en la competició.\nPer altra banda, està previst que aquest divendres, l'entrenadora de l'equip durant la passada campanya, la croata Marija Zanko, doni la resposta definitiva a l'oferta lleidatana per continuar lligada al primer equip de l'Associació una temporada més. Des del club, volen deixar constància que la seva continuïtat no estava lligada en cap cas a la disputa d'una o altra competició, sinó a la resolució d'uns assumptes familiars.\nEl Força Lleida manté els preus dels seus abonaments\nJesús Imaz decidirà aquesta setmana el seu futur


CAN ZOILO, al cor del nucli medieval de Pals - Activempordà\nAl cor del nucli medieval de Pals\nCAN ZOILO és una magnífica casa de poble anterior al segle XVIII, situada dins el recinte emmurallat del nucli medieval de Pals, a peu de la Torre de les Hores (amb vistes espectaculars a 360º ), sepultures medievals, Plaça Major i Pòrtic de la vila, Carrer Major, Església de Sant Pere, Castell, Muralles, Mirador del Pedró, Hospital i Cala Pruna. Situada al mateix temps, al costat de les millors platges de la Costa Brava, camps de golf i parcs naturals.\nVivenda amb molt d’encant, situada estratègicament a prop dels principals punts d’interès del recinte gòtic, amb un pati preciós que dona a 2 carrers. Amb vistes a la Torre de les Hores (Torre de l’Homenatge): magnífica torre romànica de planta circular dels segles XI-XII construïda sobre un pòdium de roca natural. Té una alçada de 15 metres. S’anomena “Torre de les Hores” perquè, després de l’enderroc del castell al s. XV, s’hi va adjuntar un campanar gòtic. És la torre mestra i la resta més antiga del castell de Pals i també, la més ben conservada. Actualment es pot pujar a la Torre per un import de 1€/persona des de les 10 del matí a les 8 del vespre, on gaudireu d’unes vistes espectaculars.\nVivenda i pati exclusiu pels hostes. Té una capacitat per a 6 persones. Ideal per a famílies, parelles i amants de la naturalesa. Disposa de 3 habitacions, 3 banys complerts amb plat de dutxa, cuina totalment equipada amb nevera, microones, rentavaixelles i rentadora. La casa té 2 plantes, a la primera planta hi ha el pati amb taula i cadires per menjar a fora. Al primer pis hi trobem l’habitatge.\nLa casa es troba situada en una zona molt privilegiada, al carrer més cèntric del recinte medieval, al costat dels punts turístics recomanats dins la ruta del recinte gòtic.\nTransport amb bus a 300 metres.\nEstació de tren, a Flaçà, a 25 Km.\nEstació de tren alta velocitat AVE, a Girona, a 45 Km.\nAeroport de Girona a 60 km.\n1 TARGETA GRATUÏTA EXCLUSIVA PEL PÀRKING DEL RECINTE MEDIEVAL.


Inicio > Historias > El millor i el pitjor de 2008\nEl millor i el pitjor de 2008\nMolts d'anys i feliç 2009 a tots els lectors del nostre blog!!\nCom és habitual cada any, passarem avui revista al que es poden considerar les notícies més positives i més negatives de l'any que hem deixat enrere.\nEL MILLOR DE 2008\nLa creació de l'Agència per a la protecció de la legalitat urbanística i territorial de Mallorca. Evidentment és molt prest per poder jutjar la rellevància d'aquest nou organisme (que neix amb greus mancances pressupostàries i de personal), però cal dir que respon a una aspiració molt antiga, ja recollida per Disúrbia l'any 2001, de trobar una solució a la generalitzada indisciplina urbanística que no depengui dels polítics de torn ni dels recursos que gestionen unes autoritats que es desentenen d'aquestes qüestions. Només per això, la seva creació ja és digna d'esment; a partir d'aquí, el temps dirà si funciona o només és una iniciativa fracassada com les que fins ara tenim.\nL'anunci d'una nova Llei del sòl. A la fi sembla que gaudim d'un text amb possibilitats de tirar endavant, sempre que els membres del Govern se n'oblidin per un moment de les seves ridícules baralles internes i posin els interessos generals per damunt dels purament partidistes. L'articulat ha sorgit d'un grup d'experts i en principi no es pot considerar decantat ideològicament, si bé les males llengües ja ens han confirmat que una cosa és el que aprovaren els tècnics i una altra el que s'ha volgut plasmar en l'avantprojecte que ha circulat a final d'any. Salvant això, cal dir que en matèria de disciplina urbanística és on es troben les principals novetats, i que si s'aprovassin tal com ara estan permetrien avançar molt en aquesta qüestió. L'amenaça, com sempre, són les modificacions que hi puguin introduir els polítics...\nLes sentències d'Andratx i de Ciutadella. Sempre és bo que els processos judicials culminin d'una vegada per totes, i enguany ho han fet dues de les peces derivades de l'operació Voramar i altres relacionades amb els hortals de Ciutadella. En el primer cas, però, les sentències es poden qualificar de perilloses, ja que respecte a la casa-magatzem d'Eugenio Hidalgo deixen oberta la porta a que la demolició no la faci ell sinó l'Administració, i quant al restaurant El Grillo es fa reserva expressa d'accions a l'Administració perquè castigui la infracció urbanística que el tribunal aprecia però no sanciona. No era això el que esperàvem dels tribunals penals, però benvingudes siguin totes les sentències que posin ordre en relació amb les il·legalitats urbanístiques.\nEL PITJOR DE 2008\nLa catàstrofe de l'Hotel Son Moll. Sense cap dubte, la cagada de l'any, amb morts inclosos. No és qüestió de cercar qui és més culpable que qui en aquest assumpte, perquè culpa en tenen tots els que hi han intervingut, per activa o per passiva. Del que es tracta és de trobar solucions perquè no es torni mai a repetir un desastre com aquest, que només posa en evidència el que des de fa anys predicam en el desert des d'aquest blog: la indisciplina urbanística és la norma i no l'excepció a les nostres illes, i es tracta del major problema que patim a l'arxipèlag, ho creguin o no. I el que és estrany és que encara no hi hagi més víctimes.\nEl mercat nou d'Inca. Un altre exemple de desgràcia urbanística, protagonitzada per autoritats municipals que ja han perdut tots els papers i demanen a crits l'entrada en el manicomi. És fa un projecte il·legal, que després es vol fer passar com un error del planejament, les obres només fan acumular retards per culpa del projecte, que no saben com l'han d'arreglar, no es paga a la constructora... En fi, un autèntic despropòsit d'aquells que únicament es veuen en aquestes illes tan castigades per les bogeries administratives.\nEl culebró de la casa de Michael Cretu. Des de 2004 venim informant des de Disúrbia sobre la imminència de la demolició d'aquesta aberració sense nom condemnada en totes les instàncies judicials... i encara és l'hora que es comencin les obres. Ja n'estam farts de situacions com aquestes, que només beneficien als infractors, i que haurien de gaudir d'una major efectivitat per part dels òrgans jurisdiccionals i dels ajuntaments implicats. Fins ara hem assistit a un inacabable exercici d'imaginació per posar traves a la reposició de la realitat, tant per part del responsable com de l'ajuntament, i és natural que la ciutadania se senti indignada i escandalitzada.\nPerò, al marge de tots aquests desgavells, les més de tres-centes persones (urooo!) que feim aquest blog volem fer-vos arribar els nostres millors desitjos per aquest any que a la fi comença, esperant que la crisi econòmica acabi amb aquesta malaltia de construir sense papers i que hi hagi molts de caps de fibló que se'n duguin cases il·legals, perquè si hem d'esperar que les tomin els infractors...\n2009-01-01 | Etiquetes: voramar, normativa, mercat nou, hotels, hortals, cretu, agencia mallorca | Categories: Especial | Enllaç\nURL de trackback de esta historia http://disurbia.blogalia.com//trackbacks/61334\nDe: matías Fecha: 2009-01-26 23:38\nLlei des sòl:`\n'una cosa és el que aprovaren els tècnics i una altra el que s'ha volgut plasmar en l'avantprojecte que ha circulat a final d'any'\nEns podrieu donar una mica d'idea del que varen modificar els 'polítics'?


Professions d'Indústria, mecànica, electricitat i electrònica\nIndústria, mecànica, electricitat i electrònica (66)\nEls reparadors d'electrodomèstics reparen i mantenen electrodomèstics com ara rentadores, rentavaixelles, fogons, neveres, congeladors, forns i microones. Poden reparar els aparells a les cases particulars dels clients o poden treballar sempre des d'un taller.\nMostra tots els cursos de Reparador d'electrodomèstics\nMuntador d'equips elèctrics i electrònics\nEls muntadors d'equips elèctrics i electrònics poden treballar a mà o amb eines simples, com tornavisos i alicates. Per exemple, poden emmetxar electrodomèstics i equips utilitzats en la indústria i la tecnologia.\nMostra tots els cursos de Muntador d'equips elèctrics i electrònics\nEls electricistes instal·len i mantenen serveis elèctrics, com ara la il·luminació, l'electricitat i la calefacció. Treballen en una àmplia gamma d'edificis, incloent-hi cases, oficines, fàbriques, hospitals i centrals elèctriques. Alguns electricistes reparen fallades a instal·lacions domèstiques i...\nMostra tots els cursos de Electricista\nEls enginyers electrònics es dediquen al disseny i desenvolupament de productes electrònics que utilitzen, per exemple, sistemes de telecomunicacions, ordinadors, làser i sistemes d'emissió per satèl·lit, de radar i de televisió. Els enginyers electrònics estan involucrats en la generació, distribuc...\nMostra tots els cursos de Enginyer electrònic\nEls tècnics electrònics ajuden els enginyers electrònics en la recerca, disseny, desenvolupament, manteniment o reparació de productes electrònics, com ara televisors, telèfons mòbils i ordinadors. Els tècnics electrònics treballen en la generació i subministrament d'electricitat, així com en els eq...\nMostra tots els cursos de Tècnic electrònic\nEls tècnics de manteniment s'han d'assegurar que els equips utilitzats a les indústries manufactureres i de processament funcionen correctament i de manera eficient. Diagnostiquen i reparen avaries. També porten a terme revisions periòdiques de manteniment.\nMostra tots els cursos de Tècnic de manteniment\nOperador de màquines d'enginyeria\nEls operadors de màquines d'enginyeria controlen les màquines que s'utilitzen per fabricar peces d'enginyeria.\nMostra tots els cursos de Operador de màquines d'enginyeria\nTècnic d'instal·lacions de gas\nEls tècnics d'instal·lacions de gas instal·len, mantenen i reparen aparells i sistemes de gas a cases particulars i locals de negocis. Els aparells inclouen escalfadors de gas, cuines, comptadors, calderes i sistemes de calefacció central. També poden treballar amb aparells i instal·lacions comercia...\nMostra tots els cursos de Tècnic d'instal·lacions de gas\nInstal·lador de sistemes de calefacció i aire condicionat\nEls instal·ladors de sistemes de calefacció i aire condicionat instal·len, realitzen el manteniment i reparen sistemes de calefacció, ventilació i aire condicionat. Treballen amb equips a gran escala, com ara calderes, tancs i canonades. Fan servir una varietat d'eines per realitzar la seva feina.\nMostra tots els cursos de Instal·lador de sistemes de calefacció i aire condicionat\nOperador de maquinàries de processament de plàstic\nEls operadors de maquinàries de processament de plàstic dirigeixen la maquinària utilitzada per a la fabricació de productes plàstics. Comproven que les maquinàries controlades per ordinador s'executen de manera eficient. Introdueixen la informació a la màquina amb un teclat. El treball consisteix a...\nMostra tots els cursos de Operador de maquinàries de processament de plàstic\nAssistent de bugaderia\nEls assistents de bugaderia realitzen tasques de rentat, premsatge en sec i empaquetatge de roba. És possible que hagin de fer funcionar la maquinària i l'equipament de la bugaderia.\nMostra tots els cursos de Assistent de bugaderia\nEls enginyers mecànics apliquen els seus coneixements de mecànica, hidràulica, termodinàmica de materials per al disseny i la fabricació de maquinària i les seves peces. Treballen a moltes indústries, incloent-hi la manufacturera, la de processos, l'aeroespacial, la del petroli i la gasolina, la de ...\nMostra tots els cursos de Enginyer mecànic\nEls gravadors de metall graven dissenys i lletres en tot tipus de metalls. Hi ha diferents nivells d'habilitat. La majoria dels treballs es realitzen amb ordinadors i màquines de gravat. Tanmateix, hi ha alguns gravadors que continuen treballant a mà.\nMostra tots els cursos de Gravador\nEncarregat de la neteja industrial\nEls encarregats de la neteja industrial netegen botigues, hospitals, escoles o fàbriques. Utilitzen equips industrials i productes químics per netejar. La major part d'aquesta feina es fa de matinada, a les tardes o els caps de setmana.\nMostra tots els cursos de Encarregat de la neteja industrial\nTècnic especialitzat en maquinària d'oficina\nEls tècnics especialitzats en maquinària d'oficina s'encarreguen de la instal·lació, funcionament i reparació de maquinària i equip utilitzat a les oficines, com ara fotocopiadores, faxos, impressores, telèfons i ordinadors. Poden especialitzar-se en un tipus o marca de la màquina o treballar amb di...\nMostra tots els cursos de Tècnic especialitzat en maquinària d'oficina\nOperador de màquines empaquetadores\nEls operadors de màquines empaquetadores empaqueten tota mena de productes. Molts treballen en línies de producció, embalant productes a mida que es fan, utilitzant diferents tipus d'envasos.\nMostra tots els cursos de Operador de màquines empaquetadores\nEls lampistes instal·len, reparen i mantenen les canonades d'aigua, així com els sistemes de drenatge i calefacció central a cases i altres llocs. Fan servir diverses eines per realitzar la seva feina.\nMostra tots els cursos de Lampista\nEls ferrers fabriquen productes de metall. Creen diferents tipus d'objectes, des de canelobres fins a portes. En aquesta feina s'utilitzen tant tècniques tradicionals com modernes.\nMostra tots els cursos de Ferrer\nEls treballadors metal·lúrgics i els planxistes treballen amb làmines planes o plaques de metall per fabricar diferents tipus d'estructura, tot i que hi ha algunes diferències pel que fa a les tasques que realitzen depenent del lloc de treball. Els treballadors metal·lúrgics tallen i donen forma a l...\nMostra tots els cursos de Treballador metal·lúrgic\nTècnic d'instal·lació d'antenes\nEl tècnic d'instal·lació d'antenes de televisió s'encarrega de la instal·lació d'antenes de televisió i antenes parabòliques i s'assegura que proporcionin senyals per a cases o edificis, com ara hotels, apartaments, oficines i hospitals.\nMostra tots els cursos de Tècnic d'instal·lació d'antenes


Puzle d'observació - Història 350 pcs. Djeco - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Puzle d'observació - Història 350 pcs\nEt portem, al costat de la marca francesa Djeco, aquest Puzle d'observació d'Història, amb el qual podreu conèixer tota la Història de l'Evolució amb detalls sobre l'origen de l'ésser humà i la seva evolució fins al present. Serà interessantíssim!\nAmb un total de 350 peces, aquest Puzle d'observació de Djeco està confeccionat amb cartó resistent i manejable, i amb ell podreu conèixer els successos més destacats de la història, tots diferenciats per colors i incloent la Prehistòria, l'Època Antiga, l'Edat mitjana, l'Època Moderna i l'Època Contemporània. I tot això amb fantàstics gràfics dissenyats per il·lustradors i artistes de renom, cosa que caracteritza a aquesta marca i que ens enlluerna, tant a petits com a adults. Observeu tots els detalls!\nLa caixa conté el puzle, un poster decoratiu i un llibret explicatiu on trobareu més detalls del que aneu aprenent: personatges històrics, contextos… Tots a aprendre! El puzle acabat té un diàmetre de 65cm.\nNo us perdeu aquest fantàstic Puzle d'Observació de la Història de l'evolució! És una oportunitat excel·lent per a aprendre i alhora passar divertits moments en família.\nOpinions de Puzle d'observació - Història 350 pcs


Els castells de 9 arriben de dos en dos | RevistaCastells.cat\nEls castells de 9 arriben de dos en dos\n18 Maig, 2018\tActualitat\nSi el temps ho permet (una vegada més enguany), aquest cap de setmana hi ha noves cites amb intencions de 9 pisos i amb estrenes de nivell. Demà, la Colla Vella portarà castells de 9 a la diada dels Pagesos i diumenge, els Castellers de Vilafranca a les Fires de Vilafranca. Els Minyons, a Sant Boi, i la Jove de Tarragona, a Manresa, volen portar-hi la catedral. Serà una nova jornada de passos endavant, de tripletes, i d’estar pendents de la meteorologia. La jornada també pot quedar condicionada perquè dilluns és festa a Barcelona i el cap de setmana és de pont.\nLa Colla Vella vol seguir sumant i dissabte a Valls insistirà amb el repertori estrenat i podria presentar com a novetat el 4de9 amb folre. Els rosats estan endollats i diumenge a Lleida van completar el 3de9 amb folre i si el temps acompanya podrien tornar-hi a la plaça de l’Oli. Els Xiquets de Tarragona arriben amb el 3de8 sota el braç i amb ganes d’acompanyar-lo del 4de8 com a novetat. Els Xiquets de Reus volen pujar als vuit pisos amb el 3de8 i tenen opcions també d’anar-hi amb el 4de8.\nDiumenge, a Vilafranca s’hi fa la diada de Fires de Maig. Els Castellers de Vilafranca pensen en la tripleta màgica però venen de coronar el 3de9f a Sants i hauran de calibrar bé el repte al darrer assaig. El programa inclou l’estrena del 4de9 amb folre i del 5de8. Els Xicots de Vilafranca volen estrenar el 4de8 i guarden opcions de torre de 7. La Jove de Vilafranca vol estrenar el torre de 6. Les colles, a més, tindran la dificultat afegida de fer-ho en sistema d’actuació a l’antiga.\nA Manresa hi anirà la Jove de Tarragona amb ganes de tornar a fer el 5de8. L’acompanyaran dels dos bàsics de 8 a l’espera d’una futura estrena del 2de8 amb folre, que han estat assajant amb pinya a l’antiga. Els Tirallongues de Manresa volen estrenar el 4de8 –l’any passat no el van provar fins l’agost–. A Sant Boi hi actuen els Minyons, que també hi volen fer el 5de8. Una estrena que podrien acompanyar del 7de8 o 2de8f a més del 3de8 –previ al salt al castell de 9 de la setmana vinent–.\nA Barcelona, a l’aniversari de la colla gracienca, els Capgrossos de Mataró estan ultimant la sortida del 2de8 amb folre. Hi aniran segur amb els dos bàsics de 8. Els Castellers de la Vila de Gràcia també portaran la parella bàsica i volen buscar el primer 7de8 de l’any. Els Nens del Vendrell poden estrenar el 3de8 i tornar-hi amb el 4de8, que els donaria la clàssica. A Nou Barris rebran als Castellers de Barcelona que tenen ganes de bastir la clàssica de 8 que per un motiu o altre se’ls ha anat ajornant. Els Bordegassos de Vilanova els agradaria poder portar-hi el carro gros.\nA Girona, els Marrecs volen tornar a fer la tripleta de 8 i seguir sumant de cara a l’atac del castell de 9 al juny. Els Sagals d’Osona voldrien dur el 3de8 i els Xics de Granollers del 4de8. Finalment, al Milà, la Colla Joves Xiquets de Valls hi portarà castells de 8 i podrien fer una passa més endavant. Els vermells s’ho estan prenent en calma a plaça, però, a l’assaig segueixen treballant fort amb el 2de8 sense folre i amb el pilar de 6, que han fet amb dues alienacions diferents. Els acompanyarà la Colla Castellera de Sant Pere i Sant Pau que podrien tornar a treure al carrer el 3de8 i el pilar 6 que van estrenar al Vendrell.\nMercat Europeu de Saint-Germain-en-Laye (França)\n12h. Place du Marché-Neuf\nDiada dels Pagesos a Valls\nDiada Cultural a Sant Llorenç d’Hortons\n18h. Plaça Europa\n“Sons” Fira de la cultura a Castelldefels\n19.30h. Plaça de l’Església\n20h. Plaça Catalunya\nFesta Major del Bon Pastor a Barcelona\n11.30h. El Bon Pastor\nAniversari dels Castellers de la Vila de Gràcia\n12h. Plaça Major de Nou Barris\n12h. Ermita de Bruguers\nFira del Comerç a Cervelló\n12h. Rambla Josep Tarradellas\n12h. Plaça Josep Pla\n12h. Plaça Nova\nFira a s’Horta (Felanitx)\n12h. Castellar Vell\n12.30h. Plaça Martí Royo\n12.30h. Plaça de la Vila\n13h. Carrer de Santa Úrsula\nFoto: Assaig de 7de8 dels Castellers de la Vila de Gràcia, que podrien dur a plaça a la diada del seu aniversari\nLa Vella guanya volum\nLa força de les castelleres de Sants\nEl 3de9f, el castell de 9 que ‘mai’ cau\nTemps de Marrecs


L'INSTITUT DE LA VERGONYA. (EBOOK) - BiblioEteca\nL'INSTITUT DE LA VERGONYA. (EBOOK)\nAUTOR: BERTRAN, ERIC;\nEl cas de lÈric Bertran i el seu «Exèrcit del Fènix» va sotraguejar la societat catalana a finals de lany 2004. Els mitjans de comunicació sen van fer ressò, els polítics van intervenir al Congrés a favor seu i finalment es va desestimar labsurda acusació de terrorisme a un noi de catorze anys que havia enviat uns correus electrònics demanant letiquetatge en català. Després danar a lAudiència Nacional de Madrid, les aigües es van calmar i el cas es va tancar per a tothom, menys per a lÈric i la seva família. Quedava el més difícil: el retorn a la vida normal, a linstitut, al dia a dia de lestudiant de secundària. Però no va ser gens fàcil. A lIES on feia segon dESO, lÈric va haver denfrontar-se a les cares llargues, als insults, a alguna amenaça i a la sensació que tothom se napartava i li feia el buit. També bona part del professorat, el seu tutor i la directora del centre, cosa que facilitava més la tasca dels alumnes que el titllaven de «terrorista», fins al punt que va haver de canviar de centre escolar. Ara, en aquest llibre, Èric Bertran explica la seva terrible experiència dassetjament escolar.


La campiona del món Tanja Romano, avui al campus de patinatge artístic de la Seu - FÒRUM.ad\nLa campiona del món Tanja Romano, avui al campus de patinatge artístic de la Seu\nOn: 27/03/13 16:15\nLa patinadora italiana, 15 vegades campiona del Món i 6 vegades d’Europa, Tanja Romano, està participant durant tot el dia d’avui al Campus de Patinatge Artístic que se celebra aquesta Setmana Santa a la Seu d’Urgell i que organitza el CH Cadí.\nPer aquest motiu, la tinent d’alcalde d’Atenció a les Persones, Anna Vives, s’ha desplaçat fins al pavelló poliesportiu per saludar personalment a Tanja Romano, així com als directius del club organitzador d’aquest important campus de patinatge artístic sobre rodes que té lloc a la nostra ciutat.\nRomano, una de les millors patinadores de la història, imparteix classes de tecnificació a una setantena de patinadores i patinadors que estan participant en aquestes estades. Els esportistes, que van des dels 4 als 16 anys, són de la Seu d’Urgell, Lleida, Tremp, Mollerussa, Andorra i Palamós.\nAquest campus, que es va iniciar el passat diumenge 24 de març, i que s’allargarà fins demà dijous 28, té lloc a les instal•·acions de la zona esportiva municipal de la Seu d’Urgell, tant al pavelló poliesportiu com a la sala polivalent.\nEl campus també ha comptat aquests dies amb la participació del també italià Pierluca Tocco, campió d’Europa absolut 2007 i subcampió del món 2009. A més a més, els joves patinadors també reben els coneixements i la tècnica de Mònica Gimeno, campiona d’Europa absoluta i subcampiona del món; Noemí Isla, 11a d’Europa absoluta 2011, tècnica del CP Manresa i coreògrafa de varis patinadors d’alt nivell; i Xavier Orrit, tècnic d’alt rendiment de patinatge artístic, 6 vegades campió d’Espanya i internacional absolut. En l’actualitat, Orrit és director tècnic del CH Cadí.\nEl Campus de Patinatge Artístic de la Seu d’Urgell compta amb el suport de l’Ajuntament de la Seu d’Urgell i de la Federació Catalana de Patinatge.\nPrevious Post: Una altra allau obliga a tallar novament la C-28 al port de la Bonaigua\nNext Post: Mobilitat preveu l’entrada de 70.000 vehicles des d’aquest dijous i fins dilluns