La condemna de néixer a Gaza\nEls bombardejos israelians sobre la Franja empitjoren la infància de milers de menors que viuen en condicions insalubres i sense perspectives de futur\n«Als nens a Gaza se’ls ha tret el dret de ser nens», denúncia Steve Sosebee, director del Fons d’Ajuda per a Nens Palestins\n04 de de juliol del 2021. 16:38\nEntre les ruïnes, encara podia escoltar-se el plor d’un nadó. Sota el cos sense vida de la seva mare, vivia Omar. Recolzat al pit que li donava aliment, el petit de cinc mesos es convertia en el miracle. Allà sota de qui el va portar al món, Omar havia sobreviscut al bombardeig des del cel. Però l’envoltaven deu cadàvers dels que eren la seva tia, els seus cosins i els seus germans. Jeuen entre les restes del sopar de l’Eid, pel final del Ramadà, i jocs de taula amb partides a mitges. Durant els 11 dies que van durar els bombardejos israelians sobre la Franja de Gaza, van morir 257 palestins, entre els quals hi havia 67 nens, quatre d’ells, germans d’Omar al-Hadidi.\n«Als nens a Gaza se’ls ha tret el dret de ser nens», denúncia Steve Sosebee, director del Fons d’Ajuda per a Nens Palestins (PCRF, per les seves sigles en anglès). Amb tot just cinc mesos en aquest món, Omar ha conegut la guerra, la mort i la soledat. Però abans de la seva arribada, la Franja tampoc era un lloc per a la vida. Abans de l’última escalada de violència, un de cada tres nens de l’enclavament necessitava assistència psicològica per traumes relacionats amb el conflicte.\n#MentalHealth support has been vital to the children of Maghazi camp and others throughout Gaza as the region recovers from recent attacks. PCRF’s central Gaza office and mental health teams are working throughout Gaza to bring mental health support and other aid to all children. pic.twitter.com/RXnSGb9zEj\n— The PCRF (@ThePCRF) 12 de junio de 2021\nSegons l’UNICEF, ara són 500.000 els menors, gairebé la meitat, que podrien necessitar aquest recolzament. «El bloqueig des de fa 15 anys i l’atur són reptes als quals s’enfronten les famílies a Gaza i els dificulta la possibilitat de crear una vida agradable per als seus fills», explica el doctor Iyad Zaqout, cap de la unitat de Gaza de recolzament psicosocial en la salut mental i l’educació a UNRWA, l’agència de l’ONU per als refugiats palestins.\nSense aigua ni electricitat\nL’escassetat d’electricitat produeix el deteriorament de la capacitat de producció d’aigua, provocant unes insalubres condicions de vida per als habitatnts de Gaza. Més del 50% de la xarxa de proveïment hídric està feta malbé i unes 800.000 persones no tenen accés a l’aigua corrent. «Tota una generació està creixent sense una connexió psicològica i física amb el món exterior, se sent desconnectada de la comunitat global i també dels seus compatriotes palestins», apunta Sosebee.\nPer als menors nascuts abans del 2008, aquest és el quart conflicte que pateixen i no superen. «No hi ha cap lloc segur per als nens a Gaza, cap lloc on no infectar-se de coronavirus o per l’aigua contaminada», afegeix Zaqout. A l’enclavament, la meitat dels dos milions dels seus habitants tenen menys de 18 anys. Davant la terrible situació econòmica, molts d’ells treballen i no accedeixen a cap educació.\nThese are the UNRWA students whose lives were taken in the last month's Israeli airstrikes on the Gaza Strip.\nThe men, women, and children killed in the occupied Palestinian territory are not numbers.\nEvery life is precious. pic.twitter.com/t40ZXF9uAK\n— UNRWA (@UNRWA) 7 de junio de 2021\nLa pandèmia del coronavirus ha interromput les classes per a la resta sense gairebé possibilitat de fer-les en digital. A causa de l’última ofensiva, el Centre de Trauma de Palestina (PTC – UK, per les seves sigles en anglès) ha observat com molts nens han experimentat malsons, malestars físics, falta de concentració, desorientació i fins i tot han començat a mullar el llit a les nits. Però, ¿com superar el trauma quan la causa que el produeix no desapareix?\n«Hi ha diverses capes de traumaque afecten els nens a Gaza: la pobresa i l’estrès que experimenten a les seves llars, el trauma intergeneracional per dècades d’expulsió i despossessió a les seves famílies i, finalment, la sèrie de bombardejos –2008, 2012, 2014 i 2021–, que han acabat de traumatitzar-los», analitza David Harrold del PTC – UK. A més, les contínues ofensives i l’asfixiant bloqueig han castigat els especialistes en salut mental. «Els recursos són molt pocs i la necessitat és enorme», afegeix Sosebee.\nInfàncies a l’infern\n«Si hi ha un infern a la terra, són les vides dels nens a Gaza», va remarcar Antonio Guterres, secretari general de les Nacions Unides, durant l’ofensiva. En tot just 11 dies, 67 infàncies van ser arrencades de soca-rel. I la resta van ser fetes malbé, de nou. Fa tres lustres que Israel i Egipte exerceixen un bloqueig sobre la Franja de Gaza, convertint-la en la presó més gran a cel obert del món. El coronavirus només va venir a fer-la més inhabitable amb més de 110.000 d’infectats i 1.000 morts. A l’enclavament ni es parla de vacunes.\n«No us sorprengueu si aquests nens i les generacions futures reclamen venjança; ¿on fugiràs quan aquests nens creixin?»,diu\nel doctor Mohamed Altawil, fundador del Centre de Trauma de Palestina\nA més, l’última ofensiva no només ha interromput les vides d’aquests nens, sinó que ha condicionat el seu futur. Unes 44 escoles i 15 centres de salut van ser malmesos per la violència israeliana. Aquelles escoles que no han sigut destrossades ara serveixen de refugi per als milers de desplaçats interns que han perdut la seva llar. «Quan els nens senten que la seva vida està en risc, són incapaços de projectar-se cap al futur, assolir les metes amb què qualsevol nen somia en un altre lloc del món i convertir-se en adults», explica Zaqout.\nTots els habitants de Gaza coneixen algú que ha mort per bombardejos israelians. Al seu torn, alguns nens han perdut els seus progenitors. D’altres es veuen forçats a créixer de cop davant la incapacitat dels seus pares per assumir tanta desolació. «Els pares senten que no tenen el poder de protegir els seus propis fills», relata Harrold, «moltes nenes adopten el paper de petites mares a molt poca edat». Ja no és només el dol que porten per gent i llocs, sinó la responsabilitat afegida sobre les seves espatlles abans de temps.\n9-year-old Abdul is one of the thousands of kids who witnessed the recent attacks on Gaza and whose homes were damaged or destroyed during the attacks. PCRF is working to support Gaza's children by delivering urgent medical supplies and food. https://t.co/OX5SzuClYP pic.twitter.com/8s36fDmMlx\n— The PCRF (@ThePCRF) 9 de junio de 2021\nTestimoni des de Gaza | «Tenim por de dormir per si no ens despertem més»\nGaza es torna a enfrontar al no-res\n«Per sort els nens són més resilients del que creiem però és molt dur que no confiïn que algun dia es convertiran en adults», apunta Zaqout. Però el trauma, el futur macat impregna cada persona de la Franja. El doctor Mohamed Altawil va crear el Centre de Trauma de Palestina el 2010 per educar els habitants de Gaza a ser el seu propi terapeuta. Tres ofensives després, Altawil ja no viu a Gaza. «Ara quan parlo amb la gent d’allà, em confessen que aquesta escalada ha sigut diferent, que Israel no pot trencar-los», reconeix des del Regne Unit.\nAquesta resiliència obligada és l’únic mecanisme de supervivència amb què compten els habitants de Gaza. L’eco dels seus plors s’escapa entre les restes de la seva llar, els bocins d’una vida. Sense un futur assegurat, sense la possibilitat de somiar, només els queda cridar més fort. «Quan el dia de demà aquests nens facin soroll, el món els dirà: no, ni tan sols hauríeu de respondre, heu de morir en silenci», lamenta Altawil. «No us sorprengueu si aquests nens i les generacions futures reclamen venjança; ¿on fugiràs quan aquests nens creixin?».


MÀSTER EN FLECA ARTESANA D’EXCEL.LÈNCIA. (2 Ed) – formacio.gremipa.com\nMÀSTER EN FLECA ARTESANA D’EXCEL.LÈNCIA. (2 Ed)\n--CURSOS 2019, FLECA I PASTISSERIA, SETEMBRE 2019\nEl Màster comptarà amb la intervenció de formadors professionals de reconegut prestigi i garantia professional. Mestres forners de renom com el cas del MOF Matthieu Atzenhoffer (MOF 2019), Yohan Ferrant (Director tècnic de l’Escola de Flequers Andreu Llargués i “Ambassadeur du pain”), així com amb la participació de convidats de gran renom a nivell nacional i internacional per algunes de les especialitats a impartir.\nCalendari-horari: 23/09/2019 a 9/07/2020\nEls titulars o treballadors d’una empresa agremiada al GREMI DE FLEQUERS DE LA PROVÍNCIA DE BARCELONA tindran un descompte del 20% sobre l’import total. 6.000€


Mislata educa en Igualtat | Valencia Extra\nAmb motiu del Dia Internacional de la Dona, la regidoria de Polítiques d’Igualtat ha volgut fer extensibles als centres d’ensenyament de Mislata les activitats emmarcades en el 8 de març. Les mesures sanitàries impediran les habituals concentracions de l’alumnat i professorat en els seus respectius col·legis o instituts, però la lluita per la Igualtat seguirà present en ells. En concret, i sota el lema “A Mislata, eduquem en igualtat”, els centres educatius de primària lluiran pancartes en suport als drets de la dona i es repartiran botelles d’hidrogel amb eixe mateix missatge. Carmela Lapeña, regidora de Polítiques d’Igualtat, recalca que “és innegable que una educació en valors com la igualtat o l’equitat encara hui continua sent rellevant i necessària, i encara que cada vegada hi ha més dates assenyalades en el calendari, educar en igualtat és un treball del dia a dia a casa i en els col·legis”.\nPer part seua, l’alcalde de Mislata, Carlos Fernández Bielsa apunta a la importància de “treballar des de la infància en l’eliminació dels estereotips, i així previndre situacions de discriminació sexista en el futur. Aquesta és una de les claus de la coeducació i d’una societat més igualitària i justa”.\nA més, la regidoria de Participació Ciutadana s’ha sumat a les accions proposant a l’alumnat i professorat de secundària dissenyar les seues pròpies mascaretes amb el lema “Defensem la Igualtat”. Per a això s’han repartit mascaretes blanques entre tots els centres de secundària de la localitat i el resultat podrà veure’s en l’Instagram de la Casa de la Dona sota l’etiqueta #MislataPerLaIgualat.


Com s'obté el DAU - ITeC - Instituto de Tecnología de la Construcció\nPàgina inicial/Serveis/Certificació/DAU/Com s’obté el DAU\nPer tal d’obtenir un DAU, Document d’Adequació a l’Ús, l’interessat ha de seguir el procés de contractació, que s’estructura en les fases següents:\nLa sol·licitud d’un DAU es realitza omplint el formulari de contacte. La sol·licitud pot ser acceptada o denegada per l’ITeC, en funció que el producte objecte de la sol·licitud compleixi, o no compleixi, els requisits definits en el Reglament del DAU.\nL’ITeC comunica al sol·licitant si el producte objecte de la sol·licitud disposa o està a punt de disposar d’una especificació tècnica harmonitzada (ENh o Guia de DITE) que li sigui d’aplicació i s’adigui amb l’abast del DAU.\nCas que l’ITeC consideri que el producte sol·licitat pot ser, efectivament, objecte d’un DAU, presentarà una proposta on s’estableixin les accions que han de realitzar-se, els costos i la durada d’execució del procés.\nSi la sol·licitud és denegada, l’ITeC ho comunica per escrit al sol·licitant.\nDocument contractual per a l’elaboració d’un DAU\nSi el sol·licitant accepta la proposta, es redacta un document contractual específic per a l’elaboració del DAU.


La Volta Cerdanya Ultrafons es presenta a Girona com una cita de referència i solidària | FEEC – Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nIniciNotíciesCurses d'UltraresistènciaLa Volta Cerdanya Ultrafons es presenta a Girona com una cita de referència i solidària\nLa Volta Cerdanya Ultrafons es presenta a Girona com una cita de referència i solidària\nPublicat en 03/04/2014 - 16:07h\nL’organització de la Volta Cerdanya Ultrafons 2014 (VCUF) ha presentat l’edició d’aquest any a la ciutat de Girona, després dels actes realitzats a Barcelona i Lleida. En l’acte, que ha tingut lloc a la seu de la Diputació ahir dimecres 2 d’abril, han participat: el director de la cursa, Eduard Jornet; el diputat d’Esports de la Diputació de Girona, Antoni Guinó; el president del Consell Comarcal de la Cerdanya, Ramon Moliner; la responsable de projectes solidaris amb els que col·labora el cercle de curses, Astrid Barqué; i el guanyador de la Volta Cerdanya Trail 2013, el gironí Toti Bes.\nEl repte que planteja la Volta Cerdanya Ultrafons 2014, segons expliquen els seus organitzadors, és realitzar la Volta a la Cerdanya a través dels senders que uneixen els pobles de la comarca i les comarques veïnes, tot descobrint “una de les valls més boniques d’Europa per la seva amplitud i el seu assolellament, lloc on esportistes com en Kilian Jornet o l’Emma Roca hi han passat hores i hores trepitjant i descobrint els magnífics racons de la vall”.\nLa VCUF vol consolidar-se com a referent de les curses per muntanya a Catalunya i arreu del món, amb una previsió de participació major que els anys anteriors. Durant l’acte s’ha detallat el ventall d’activitats que es duran a terme del 31 de maig al 8 de juny a la Cerdanya. Algunes de les novetats són l’augment del nombre total de curses, que en aquesta nova edició arriba fins a sis i, entre les quals, es presenta una cronoescalada i una cursa solidària. D’entre les altres quatre curses, la de 87 km, és el Campionat de Catalunya de Curses d’Utraresistència del calendari de competicions de la FEEC.\nUna vegada més, la Volta Cerdanya Ultrafons assoleix un fort compromís social amb els projectes solidaris que dóna suport. En aquesta edició col·labora amb el projecte Box 21 de la Fundació Itinerarium, que treballa per la integració social de persones amb discapacitat. La col·laboració també s’estén a l’Associació Debra, de persones afectades per la malaltia minoritària “pell de papallona”.\nAquesta entrada s'ha publicat en Curses d'Ultraresistència, Curses per muntanya, General el 03/04/2014 per Núria Casaldàliga.


Safata de xiuxiueigs: Per què Epicur? (IX)\nPublicat per Josep Manuel López Gifreu (Pep Barbagelata) a les 0:09:00 Etiquetes: Epicur\nInteresant com sempre pero la foto també i molt.\nHe entrat per llegir però m'he quedat donant un cop d'ull per poder gaudir de Deep Purple. Molt bé a aquestes hores.\n20 de març de 2008 a les 1:30\nCom sempre buscant Epicur a la safata de xiuxiueigs.\nTot el paràgraf és genial però fa pensar el darrer tros:\n"a vegades ens servim del bé com d'un mal i a l'inrevés, del mal com d'un bé"\n24 de març de 2008 a les 1:27\nMoltes gràcies, Josep. Ara m'has il·lustrat.\nPer cert, hi ha alguna cosa de la qual no hagis parlat en aquest magnífic bloc?\n8 de gener de 2010 a les 18:23


Història de Vilamajor: Els oficis de Vilamajor (segles XV-XVII). Tercera part\ndivendres, d’abril 18, 2014\nEls oficis de Vilamajor (segles XV-XVII). Tercera part\nBracers: eren els jornalers o les persones que posaven a la disposició dels demés, a canvi d’un diners o menjar, la seva força. Solien viure a la casa amb la resta de família. D’això hi havia i molts de documentats a Vilamajor\nFossers: Persona que té per ofici cavar les fosses en un cementiri per a enterrar-hi els morts. Ofici necessari donat que ningu ho volia fer\nMercaders: persones que comerciaven amb qualsevol objecte. Podien tenir dues modalidats: el pages que un cop a la setmana (el dimarts) es convertia en mercader al vendre el seus productes al mercat de Vilamajor; o bé el mercader que anava de masia en masia oferint els seus productes\nHostaler: Es té coneixement de l’existència d’un hostal, molt probablement a la Vilanova de Vilamajor. Es tractava d’un monopoli reial el qual es donava en concessió a canvi d’un pagament, normalment anual. La seva funció era acollir aquells que estaven de pas i tenien prohibida la prostitució i al revenda d’articles.\nTraginers: Un traginer és una persona que treballa transportant mercaderies, usant bèsties de càrrega com el cavall, el ruc, la mula o el bou. Durant molts anys feren possible l'intercanvi tant de mercaderies com d'informació entre masos, pobles i ciutats. Vilanova de Vilamajor fou un punt de trobada, parada i descans dels traginers i a la vegada veneraven al seu sant, Sant Antoni.\nMestre de minyons: ofici que anava a càrrec del consell de la universitat. Un dels principals problemes era l’assistència dels nens a l’escola. El pagès preferia que els seus fills es dediquessin a donar-li un cop de ma a les tasques quotidianes que no pas anessin a l’escola. Malgrat tot, sabien que l’educació dels nens era important per això sempre posaven la mateixa excusa: l’escola està massa lluny de la casa. La universitat va posar fil a l’agulla i el 15/8/1688 van decidir que durant nou mesos s’ensenyarà a Sant Lleir i 3 mesos a l’església (això dona una idea que Vilanova de Vilamajor estava més habitada que Sant Pere de Vilamajor). El primer mestre documentat és de l’any 1687 i correspon, com no podia ser d’altra manera, a un mossèn, Joan Gorgol. Posteriorment han hagut el 1688 en mossen Matheu Sentenach, reverend Francesch Bou l’any 1688, Antoni sabater fins el 1690. Pere Miquel Perpunter o el Pere Gesaz.\nDonzelles: Dona no maridada al servei d'una senyora. Eren les minyones. Solien ser les filles dels amos de les masies, les que no havien tingut sortida religiosa o bé no s’havien casat amb un hereu.\nEls oficis de Vilamajor (segles XV-XVII). Tercera ...\nSant Antoni: un recorregut per la seva història


L'illa dels llibres: EL CATALÀ EL VUITÈ IDIOMA MÉS UTILITZAT ALS BLOCS\nL'activitat dels blocaires catalans és molt rica i diversa. Un fet que demostra aquest bon moment que viu el català a la xarxa és la dada que ens arriba des de el I Simpòsium Internacional sobre Multilingüisme i Ciberespai celebrat a Barcelona.\nSegons un estudi el català és el vuitè idioma del món amb més activitat en els "blocs" i el quinzè a Wikipedia. Tenint en compte que el català el parlem al voltant de 10 milions de persones aproxiadament fa que sigui una molt bona notícia.\nPel que fa als blocs literaris en català la presència a la xarxa és molt notable i amb pàgines amb una gran qualitat.\nPublicat per Jordi Milian a 12:13


Vi Quinta dos Avidagos Lenuma: totes les anyades a Uvinum\nVi Quinta dos Avidagos Lenuma\nCompra Quinta dos Avidagos Lenuma al millor preu\nQuinta Dos Avidagos Lenuma 2011 - Douro\n“color vermell molt intens. Té un fort aroma de bona intensitat i complexitat que porta a terme les baies madures, pruna, notes minerals amb un toc balsàmic. A la boca, bon cos, amb tanins ferms i una dent dolç, centrat en la fruita i un final molt llarg.”\nFitxa tècnica · Quinta dos Avidagos Lenuma\nQuinta Dos Avidagos Lenuma 2011 26,95€\nQuina és la valoració de/d' Quinta dos Avidagos Lenuma?\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Quinta dos Avidagos Lenuma?\nQuinta dos Avidagos Lenuma 2015 - Douro\n“El millor negre per a celebrar un aniversari. El vaig tastar amb la meva germana. Un Douro amb vores marrons. En nas és un vi contundent. Un gust de res en concret, a vi i prou.”


Informe de progrés LLPSI: nivell bàsic (c.I-XIV) – Mīrābile Dictū\nLlatí i clàssics. La utilitat de l'inútil\nInforme de progrés / Llatí / LLPSI\nInforme de progrés LLPSI: nivell bàsic (c.I-XIV)\n11 de Desembre de 2020 11 de Desembre de 2020 Mirabile DictuDeixa un comentari\nEls informes de progrés seràn les entrades on explico les meves aventures aprenent llatí. Primer de tot n’escriuré dues resumint el nivell bàsic i el nivell mig de LLPSI, i a partir del nivell superior faré una entrada per capítol.\nTal i com deia aquí, Lingua Latina per se illustrata comença molt bé. En ser un mètode d’aprenentatge natural, la idea és que l’alumne assimili els conceptes gramaticals i el vocabulari a partir del text mateix. Veiem-ne un exemple:\nAquest fragment és del capítol II, que ens presenta la família protagonista del llibre, com tots hem vist amb tants mètodes d’idiomes. Pare, mare, dos fills una filla i… els esclaus. Ehem. Viuen a una meravellosa vil·la romana i en aquests primers capítols ens trobem davant de tot tipus de situacions quotidianes estil romà que inclouen recollida de flors, caigudes des de dalt d’un arbre, càstigs corporals, un moment gore amb uns pollets i una mica de comentari social en forma d’un esclau que fuig. Aquest esclau fugitiu ens permet conèixer Roma i alguns personatges més. Cap al final la història se’ns posa romàntica i tot, ves per on.\nSi us fixeu en el text, és tot contextual i els conceptes menys evidents s’expliquen amb dibuixos o amb breus explicacions complementàries en llatí als marges. Això funciona molt bé pels primers capítols, especialment si es combina amb els Latinae Disco, un llibret a part que t’explica en castellà i de forma resumida els conceptes importants de cada capítol. Quan estudiava sola, em llegia el capítol, feia els exercicis corresponents, i al final anava a buscar les explicacions al Latinae Disco. I anar fent.\nBé, no pas.\nLa cosa és que arriba un moment (pot ser el cap V, VI o VII) en que comences a veure que no vas tan bé. Les explicacions del Latinae Disco se’t queden curtes i, tot i que els textos s’entenen perfectament, tens la sensació que et perds alguna cosa, que no ho estàs assimilant com caldria. Ja sabeu com ho vaig resoldre.\nAquests primers 14 capítols pretenen que ens sentim còmodes amb les declinacions, més o menys un cas per capítol, fent servir les dues primeres declinacions (rosa -ae i dominus -ī). Els primers casos no són massa problema, però quan arribes a l’ablatiu i a les preposicions és quan tot es complica. És llavors que va molt bé seguir-ho amb en Carlos i la Mabel, perquè en Carlos és la versió millorada del Latinae Disco.\nEl punt àlgid del nivell, però, és el capítol IX, on aprens de cop tots els casos de la tercera declinació. I després ve la quarta així com si res, a més de tot d’usos gramaticals peculiars. Aprenem també a declinar adjectius, els pronoms més importants, força adverbis i conjuncions, els números i, per algun motiu estrany, el calendari, que és complicadíssim.\nA nivell de verbs, poca cosa. Present del singular i només dues persones. Els verbs són cosa del nivell mig.\nPer tal que us feu una idea amb la càrrega de feina, al principi cada classe d’una hora i mitja cobria un capítol sencer més exercicis, i a partir del capítol IX, ja son dues o fins i tot tres classes. Malgrat això, els textos són fàcils d’entendre, ja que no hi ha una sintaxi “autèntica”, sinó que es respecta un ordre que no ens és estrany.\nVal la pena recordar que el professor Ørberg era danès, i que els parlants de llengües romàniques ens trobem que allarga les explicacions de coses que entenem perfectament bé. Us diria també que el problema no és tan aquest com el fet que es manté la mateixa estructura quan puja la dificultat, i això t’agafa per sorpresa quan la cosa es complica. D’aquí que m’encallés a partir del capítol V. La meva admiració més profunda als alumnes que afronten sols els capítols a partir del IX. Això encara passa més quan arribes al nivell mig, ho explicaré a la propera entrada de la sèrie.\nEn el meu cas, l’assoliment del primer nivell em va deixar molt contenta, perquè havia començat el mètode dos cops i sempre m’encallava. Assimilar la tercera declinació també va ser un moment molt important, així com veure que encaixava bé capítols més densos i més interessants des del punt de vista del text com el XII o el XIII.\nResumint, els primers catorze capítols de Familia Romana són els que ens permeten fixar el nostre coneixement de les declinacions, els aspectes bàsics de la morfologia nominal i un repertori de vocabulari força complet. Tot a punt per afrontar el següent repte: els verbs.\ninformedeprogres, Llatí, LLPSI\nPodcast: Emperors of Rome\nClassics: A very Short introduction, Mary Beard & John Henderson\nEntrades Selecciona el mes Octubre 2021 Setembre 2021 Agost 2021 Juliol 2021 Juny 2021 Mai 2021 Abril 2021 Març 2021 febrer 2021 gener 2021 Desembre 2020 Novembre 2020\nExposicions, museus i jaciments\nIntrodueix el teu correu electrònic i rebràs una notificació cada cop que s'actualitzi el blog


Plaga de processionària. Prevenció, tractament, desinsectació, extermini, vigilància i control, éssers humans, mascotes, jardins, boscos i parcs, pins, avets i cedres\nLa processionària del pi és un insecte que ocasiona cada any serioses afeccions a persones, nens especialment, i mascotes. Desprenen uns pèls urticants que en els éssers humans provoquen la irritació d'ulls, boca, gola i nas. La curiositat dels nens agreuja les conseqüències per reaccions al·lèrgiques greus quan, de vegades, toquen aquests insectes. Gossos i gats domèstics són els altres grans perjudicats per la urticària que pot arribar a produir serioses lesions. Si no es reacciona amb rapidesa acudint al veterinari, en alguns casos acaba en mort.\nTambé afecta els jardins, boscos i parcs amb pins, avets i cedres, que es debiliten a causa dels hàbits alimentaris d'aquesta espècie que viu de les seves acícules, el que posteriorment els fa especialment vulnerables a altres plagues. En els casos que siguin exemplars joves l'acció de la processionària fa que s'assequin. Pel que fa als jardins, pateixen gran deteriorament estètic. L'augment general de les temperatures en els països amb clima temperat ha accelerat la proliferació d'aquesta plaga.\nSom experts en prevenció, tractament, desinsectació, extermini, vigilància i control de la plaga processionària del pi.


L’Hivernacle de la Ciutadella, degradat i amb la reforma encallada\nUn grup de turistes observa l'abandonat Hivernacle de la Ciutadella, amb un sense sostre dins / Meritxell M. Pauné\nLa degradació de l'Hivernacle aireja la decadència de la Ciutadella\nL'Ajuntament porta tres anys redactant el projecte de rehabilitació del pavelló centenari | El retard del Pla Director d'ampliació del parc empeny el revulsiu al proper mandat\nper Meritxell M. Pauné 09 de març de 2019 23:00\nL’Hivernacle de la Ciutadella torna a tocar fons i posa en evidència la decadència del parc més emblemàtic de Barcelona, encallat en plans de futur que no prosperen des de fa tres mandats. El pavelló centenari llueix una visible degradació, fruit de 14 anys d’abandonament, el vandalisme i l’ús recurrent com a dormitori de persones sense llar. El 2016 va fer fallida de l’empresa que l’havia de rehabilitar per encàrrec de l’Ajuntament de Barcelona i la intervenció ha quedat varada en la burocràcia municipal. El consistori fa tres anys que redacta un nou projecte per l’obra, que avui per avui no té cap data.\nBrutícia a la nau central, vidres trencats, grafits als murs exteriors i ornaments oxidats i escrostonats donen una pèssima imatge a aquest espai construït l’any 1884, que malgrat tot continuen visitant i fotografiant desenes de turistes i barcelonins cada dia. De les dues plaques que descriuen l'espai, una és il·legible. A més la nau central coberta és de fàcil accés: la reixa que la pretén tancar al públic és de poca alçada i fàcil escalada. Cada nit un petit grup de persones sense sostre es colen al parc i dormen a l’Hivernacle, sigui al terra de la gran nau central o a l’interior de les naus laterals.\nL'Hivernacle de la Ciutadella, en hores baixes / Meritxell M. Pauné\nAquests dos espais ofereixen més escalfor precisament perquè recreen el clima tropical de les plantes que contenen. Des dels vidres trencats del perímetre es poden veure mantes, cartrons i altres vestigis d’aquestes pernoctacions furtives. Durant el dia tampoc és difícil veure-hi persones dormint, com ha pogut comprovar el TOT Barcelona. Aquest dimarts un home dormitava sobre cartrons, dins d’un sac de dormir. Sense adonar-se'n s'ha convertit en protagonista involuntari de les fotografies d’un ampli grup de turistes italians.\nMantes a l'interior d'una galeria de l'Hivernacle / Meritxell M. Pauné\nResidus i plantes poc cuidades a l'interior de l'Hivernacle de la Ciutadella / Meritxell M. Pauné\nL'entitat SOS Monuments s'ha queixat reiterades vegades sobre l'estat del parc i de l'antic hivernacle. "És la punta de l'iceberg de la deficient gestió del parc, que acumula un abandonament crònic inexplicable", assenyala l'associació patrimonialista. El regidor Jaume Ciurana (PDECat) va difondre fa uns dies un vídeo de l’interior de les naus laterals, que mostra les deixalles acumulades i la manca de manteniment.\nEn aquest estat està l’Hivernacle del Parc de la Ciutadella després de més de tres anys d’abandó del govern d’@AdaColau. @bcnencomu va paralitzar la inversió prevista el 2015. Menyspreu pel patrimoni. Gràcies @ann_lemonade per les imatges extretes del teu @instagram. pic.twitter.com/61tixWz5Rs\n— Jaume Ciurana (@jciurana) 2 de marzo de 2019\nPromeses i burocràcia\nDes del tancament del restaurant que l’ocupava, en temps de Joan Clos (PSC), L'Hivernacle ha encadenat falses promeses de rehabilitació. L’últim intent va ser a finals del mandat de Xavier Trias, que va deixar feta l’adjudicació a l’empresa Closa Alegret SA. Els operaris van entrar a l’edifici el desembre de 2015, ja en el mandat d’Ada Colau. Van embolicar amb cura totes les plantes, van desbrossar l’espai… i a principis de 2016, sense el gruix de l’obra feta, l’empresa adjudicatària va fer fallida. Les obres van quedar aturades i sense data.\nAixò sí, els operaris van deixat fet un incòmode diagnòstic: l’edifici està pitjor del que s’havia previst perquè amb el pas dels anys les filtracions dels baixants d’aigua han malmès l’estructura. El nou govern municipal va aprofitar que havia de tornar a licitar els treballs per refer el projecte i incorporar-hi intervencions més profundes. També va anunciar aleshores que estudiaria dotar-lo d’algun ús que fos útil als veïns de l’entorn, però els 950 metres quadrats que conté estan molt hipotecats pel contingut vegetal.\nVidre trencat i grafits a l'Hivernacle de la Ciutadella / Meritxell M. Pauné\nEncara avui, tres anys després de l’aturada de les obres, el consistori assegura que “està acabant la redacció del nou projecte executiu”. Entre els afegitons a la rehabilitació original hi ha consolidar les bigues dels laterals i els arcs d’entrada, recuperar les pintures ornamentals, fer estancs els canals i claraboies, canviar els vidres de finestres i portes, millorar la circulació d’aire i reforçar el tractament contra la humitat dels murs.\nA l'espera d'un revulsiu que no arriba (tampoc aquest mandat)\nLa maledicció de l’Hivernacle es deu en part a que el seu destí està lligat al del parc de la Ciutadella. Tant l’anterior govern municipal com l’actual han posat sobre la taula la revitalització del recinte, l'obertura d'un accés des del carrer Wellington i fins i tot una ambiciosa ampliació cap al mar. Les 17,42 hectàrees del parc acullen una densitat d’usos molt alta: museus de ciències naturals, gespes sempre plenes de gent, el Parlament de Catalunya, una escola i un institut públics, una església militar, espais esportius, un llac i una cascada, escultures…\nEsponjar el parc qüestiona la continuïtat de tants usos heterogenis i demana una gran inversió. I, per si no fos prou, topa amb dues autèntiques ‘patates calentes’ per a les que no hi ha consens polític: el futur del zoològic i el desmantellament –algun dia– de la platja de vies de l’estació de França. En definitiva, una cadena de peces que s’encallen les unes a les altres. L’alcaldessa Ada Colau també ha volgut abordar la reforma i ampliació del parc, com van fer els seus predecessors, i al maig va anunciar la redacció d’un nou Pla Director que s’havia de presentar al desembre i del que no hi ha hagut novetats. "El Govern municipal està treballant per tancar el pla i tenir la proposta a punt en els propers mesos", responen portaveus de l'ajuntament.\nUn home orinant al costat de l'Hivernacle de la Ciutadella, dimarts al migdia / Meritxell M. Pauné\nL’Hivernacle està catalogat com a patrimoni arquitectònic de Barcelona amb nivell B, el que en teoria obliga al consistori a vetllar activament per la seva conservació. Va ser construït per Josep Amargós i Samarach com a complement de les edificacions de l’Exposició Universal de 1888, però no formava part del congrés tecnològic sinó de l’ànima científica del parc, juntament amb l’Umbracle i el Museu Martorell de Geologia. Anys després s’afegiria a aquesta vessant divulgativa el Castell dels Tres Dragons, de Lluís Domènech i Montaner, ‘reciclat’ com a museu de zoologia. El parc com a conjunt té un grau de protecció encara més alt –nivell A, com la Sagrada Família o la Pedrera– i és Bé Cultural d'Interès Nacional.\nAvui el Castell està embolicat amb lones per una rehabilitació de façana que no avança, mentre que el petit museu Martorell de geologia obre als matins cinc hores perquè els investigadors puguin consultar –amb reserva prèvia– la biblioteca del Museu de Ciències Naturals. Des del trasllat de part de la col·lecció al Museu Blau del Fòrum, el castell i el Martorell esperen nou destí. L’Umbracle, el germà fresquívol de l’hivernacle, està envellit però és l'únic element que es manté encara en prou bon estat com per obrir al públic cinc hores al dia.\nVista de l'Hivernacle de la Ciutadella, molt deteriorat / Meritxell M. Pauné\n"L'Hivernacle està en un estat deplorable, perquè l'estructura de ferro està a la vista i les condicions meteorològiques n'acceleren la degradació", sentencia Teresa Navas, professora de la UPC i membre de l'entitat SOS Monuments. "És l'únic hivernacle del segle XIX que té la ciutat i està molt tancat a la ciutadania", lamenta. L'especialista en patrimoni recomana al consistori no capficar-se en trobar usos concrets a l'espai, sinó simplement fer-lo transitable després de la rehabilitació perquè es pugui visitar per lliure. "Amb un bon projecte, el conjunt científic de la Ciutadella podria ser molt interessant per la ciutat i seria del tot coherent mantenir-ne la vinculació amb la ciència i amb la divulgació del verd", conclou.\nBarri del Parc i la Llacuna del Poblenou Patrimoni\nSant Martí, el Clot i la Sagrera


Premis per a les truites de patata més gustoses, més originals i més ben elaborades - Foodies on Menorca\n5 Octubre, 2018 4 Octubre, 2018 - per Bep Al·lès - Deixa un comentari\nPer tercer any consecutiu, i a benefici de l’Associació de Pares amb Fillets amb Càncer de Balears (Aspanob), l’Associació de Veïns de Cala en Blanes de Ciutadella ha organitzat a la porxada de l’església de Cala en Blanes (situada al carrer de sa Torre de s’Aigua) el seu exitós Concurs de truites de patata. Enguany, el Concurs es farà demà dissabte 6 d’octubre, entre les 19 i les 23 hores, amb la participació de totes les persones que prèviament s’hi hagin inscrit (hi havia de temps fins al dimecres 3 d’octubre per apuntar-se) i amb diverses activitats al voltant de l’esdeveniment.\nLa base de la truita ha d’elaborar-se amb ous i patates i hi pot haver un màxim de sis ingredients. La quantitat d’ous que es poden emprar és de 8 unitats com a mínim i de 12 com a màxim, amb la resta d’ingredients opcionals a utilitzar segons cada participant cregui convenient. Els inscrits han de presentar les truites a la porxada de l’església de Cala en Blanes entre les 18.30 i les 19 h d’aquest dissabte 6 d’octubre, amb les recomanacions sanitàries de què la truita no s’ha de deixar crua, de fer-la el mateix dia del concurs (màxim dues hores abans), i de conservar-la en fred fins al darrer moment.\nSerà a les 19 h quan s’hi farà la deliberació del jurat, entre els quals membres hi seran el xef de Royal Son Bou Tomás Cano, el cap de cuina de Gardenhotels Jorge Teruel, el membre de Fra Roger Antoni Juaneda i la batlessa de Ciutadella Joana Gomila. Tots ells hauran de valorar el seu sabor, l’originalitat i l’elaboració, amb la intenció d’atorgar tres premis per a cada una de les tres categories: per a la truita amb la millor presentació i originalitat, la truita més gustosa i la truita amb la millor elaboració.\nEls premis anunciats per l’organització a través de les xarxes socials són d’un viatge i hotel a Mallorca per 4 dies (1r), d’un lot de productes de 4 Sentidos Gastronómicos (2n) i de dues sessions Spa Talayots i una manicura Estètica Karen (3r) per a la categoria de truita més ben elaborada; d’un sopar per a dues persones al restaurant Bianco (1r), d’un lot de 4 Sentidos Gastronómicos (2n) i de dues sessions Spa Talayot i una manicura Estètica Karen (3r) per a la modalitat de truita més saborosa; i d’un cap de setmana a un hotel Zafiro Menorca (1r), d’un lot de formatges S’Arangí (2n) i de 5 entrades per Aquacenter més un 15% de descompte a Riudavets Muntatges (3r) per a la categoria de truita més original.\nEntre les empreses col·laboradores s’hi troben també el Setmanari EL IRIS i els digitals eliris.cat i foodiesonmenorca.com\nUna volta acabada la deliberació del jurat, les truites es posaran a la venda com a pinxos, a la vegada que hi haurà servei de bar i tómbola a benefici d’Aspanob. Durant la vetllada hi actuarà el grup musical No hi som tots i també s’oferirà una demostració de balls en línia per part del grup de l’Esplai de Ciutadella.\nL’Associació de Pares de Nins amb Càncer de Balears va néixer l’any 1987, de la unió d’un grup de pares i mares que volien millorar la qualitat de vida de les famílies amb fillets entre 0 i 18 anys malalts de càncer. Segons que expliquen des de l’Associació de Veïns de Cala en Blanes a través del seu blog, l’objectiu d’organitzar aquests Concurs de truites de patata en solidaritat amb Aspanob és posar un petit gra d’arena a què puguin continuar fent la feina altruista que fan, estant al costat i donant suport a les famílies amb fillets que pateixen aquesta malaltia des del primer moment en què hi ha un nou cas de càncer infantil.\nAquest suport es fa efectiu proporcionant allotjament gratuït a la família (compten amb 3 pisos a Palma i 1 a Barcelona), ajudant econòmicament a les famílies sense recursos, a través del servei de psicòlegs clínics i a la tornada a casa o, també, i entre d’altres, mitjançant el servei de musicoteràpia dins l’hospital de referència, que és Son Espases. Amb el Concurs, la qual recaptació anirà íntegrament destinada a Aspanob, entre les intencions dels organitzadors també hi ha la de conscienciar de la situació de les famílies de fillets amb càncer, de les dificultats de viure el diagnòstic dins els 10 anys de protocols establerts com a període de trànsit per a la superació de la malaltia, i la conscienciació de la manca de donacions de sang i teixits, necessaris també per a la superació de la malaltia.\nArticle anterior Món Perdut Rosat del Celler Oliveda


Intersindical exigeix participació i mitjans en prevenció per al personal de la Generalitat | Intersindical Valenciana\nIntersindical exigeix participació i mitjans en prevenció per al personal de la Generalitat\nIntersindical Valenciana lamenta que el govern valencià haja introduït modificacions en l’estructura de la prevenció, que afecta tot el personal de la Generalitat, sense utilitzar els mecanismes democràtics i de participació que marca la legislació actual.\n04 / 10 / 2011 | Intersindical\nEls recents Reglaments Orgànics i Funcionals de les Conselleries adscriuen els actuals tres serveis de prevenció a l’INVASSAT, unificant-los en un; aquest òrgan passa de tindre un caràcter tècnic i d’assessorament, a assumir la gestió de la prevenció de tot el personal de la Generalitat. Això suposa un canvi radical respecte la normativa actual (Decret 123 de la G.V.).\nLa Intersindical ha demandat reiterades vegades en la Comissió Paritària de Seguretat i Salut Laboral (COPASESA) la preceptiva auditoria, ja que fins ara les Conselleries no han complit les obligacions preventives, tal com mostren les reiterades denuncies a la Inspecció de Treball. En les noves estructures, l’INVASSAT s’auditaria a sí mateix, a la seua pròpia gestió preventiva, convertint-se en jutge i part.\nSi el nou disseny tracta de centralitzar, reduir mitjans material i humans, i convertir l’INVASSAT en un òrgan de control polític, la Intersindical s’oposarà enèrgicament, ja que la prevenció demanda la major proximitat als centres de treball, descentralització de funcions i un considerable augment de recursos humans i materials.\nLa prevenció no pot ser sacrificada, emparant-se en que estem en temps de crisi. La Intersindical Valenciana entén que la salut laboral ha de constituir un eix prioritari en qualsevol situació.


Miquel Duran, Més o menys jo | Begonya Mezquita • Trapezi\nPublicat per Begonya Mezquita • 13 de maig de 2015\nEditorial Bridge, La galera, Barcelona, 2014\nEl primer que sentim quan arribem a l’epíleg d’aquesta història de tall costumista narrada en primera persona és agraïment. Agraïm que l’autor haja dedicat temps i ploma a compartir vivències i paraules amb aquell que gose llegir-lo. Vivències d’un temps i un espai que coneixem massa bé. I paraules que es cuinen a foc lent, sense intenció de reflectir-se en cap mirall, sense grans aspiracions. Retrat iniciàtic, per fi, despullat de manies, més o menys.\nMarc, personatge en qui l’autor es desdobla, viu en una masia del terme de Pujarnol amb la seua família i a prop dels seus amics, als peus de la muntanya de Rocacorba. Coneix i mostra paratges del Pla de l’Estany, retrata la gent amb qui conviu. Un pare que, increïble relat, va perdre la cama dreta en un accident laboral als Pirineus, el munyó de la qual es converteix en una absència/presència metafòrica, com el poder que no ostenta, o com l’opacitat del seu caràcter. Sa mare, que se’ns presenta com una angoixada perpètua a causa de la mort del seu germà en estranyes circumstàncies. Una dona que escriu compulsivament cada diumenge cartes al germà desaparegut -en qui Marc s’emmiralla i amb qui s’identifica-, i poemes barrocs que llegeix a la família ben bé cada dia al migdia… L’avi mort, personatge fonamental si tenim en compte l’admiració que Marc li professa. La germana Laura, en qui un malson d’anorèxia encara cueja; el cunyat Toni a l’ombra de la dona, l’amic Pol, la Raquel , nineta dels seus ulls, per a qui Marc es reserva el futur…\nEl cos mort de l’avi era de goma, no crec que ningú s’empassés que fos de veritat. Tot i això, vam acceptar-lo amb el compromís amb què s’accepten aquests ninots a les pel·lícules, a favor de l’argument. Vam fer mudar aquell cos postís i, el dia de l’enterrament, la mare va monopolitzar el dol.\nHi ha recent, per situar-nos en la història real, l’accident de la barcassa plena de gent gran que tingué lloc a l’estany de Banyoles el 1998. Hi ha la nit de cap d’any que obri les portes al 2000, tan esperat. Hi ha l’onze de setembre de Manhattan de 2001. I hi ha, sobretot, les ganes desordenades de trobar-se del protagonista. Ganes i necessitat de saber què passa, o què ha passat, més o menys: amb el seu oncle Oriol, l’heroi, l’artista que va deixar un quadre inacabat… Amb sa mare, – la “persona ridícula i funcional”- abocada irremeiablement al fracàs; amb l’helicòpter monoplaça que va construir l’avi i que no sabem ben bé si mai van arribar a pilotar. Amb el cor elèctric fabricat en l’entranyable furgoneta-taller amb un netejaparabrises. I ganes de saber què passa amb la veritat, sempre en boca del pare, que coneix els secrets de l’estima.\nI hi ha un acte coratjós d’escriptura. Un acte que potser arrisca massa i deixa unes altes expectatives en la propera jugada. Miquel Duran se’ns acosta tant amb aquest manual d’ús del viure, amb la seua veu valenta i sincera; ens sentim tan vius entre les pàgines d’aquesta mena de dietari a estones fet amb ràbia, a estones amb delicadesa poètica. Una narració que transcorre a salts diversos entre un abans i un ara, tan senzilla que fem nostra immediatament. I la seua senzillesa esdevé complicació màxima potser perquè les idees d’aquest jove ja no són seues sinó del món, perquè les urgències l’empenyen a una mena d’ aterratge forçós al món dels adults, sense casc ni full de ruta.\nEtiquetes: catalàLa GaleraMiquel Durannovel·la\nCharles Arrowby i l’art de l’escena\nby Pere Calonge · Published 17 de maig de 2017 · Last modified 30 de maig de 2017


Francisco: «Som a temps de fer coses molt boniques» - Diari de Girona\nFrancisco: «Som a temps de fer coses molt boniques»\nEl nou entrenador del Girona es mostra ambiciós i moltes ganes d'aconseguir assegurar el play-off en els partits que resten de temporada\nmarc brugués girona 01.07.2020 | 15:14\nFrancisco: «Som a temps de fer coses molt boniques» Girona FC\nFrancisco Rodríguez ha dirigit aquest matí la segona sessió com a nou entrenador del Girona. En acabat, l'andalús, tercer entrenador del curs -quart comptant l'interí Juan Carlos Moreno- ha fet les primeres declaracions com a nou responsable de la banqueta gironina. Ganes i molta ambició són algunes de les virtuts que desprèn un tècnic jove però molt preparat i que coneix bé la categoria. De pujar, s'hi és a temps, és clar, però primer cal assegurar el play-off, s'entén de les seves paraules.\n"Ha estat tot molt ràpid. Fa dos dies era a casa a la tarda veient molt de futbol tranquil·lament i quasi preparant un projecte per la temporada vinent. Va sorgir aquesta possibilitat i entenia que era el moment. Em sentia amb forces i sabia que venia a un molt bon club on encara som a temps de fer coses molt boniques. Lluitarem aquest temps que queda"\nTots els equips de la part alta tenen angoixa per aconseguir l'objectiu i de vegades és difícil de dominar. Ens hem trobat un equip que ve de perdre 2-0 a Màlaga, que va ser un resultat que no preveien. Estan expectants. L'equip està bé. Va cinquè amb una puntuació fantàstica per aconseguir aquest objectiu. Nosaltres intentarem aportar el nostre granet de sorra per, en aquests partits que queden, poder assolir els punts necessaris que ens donin la possibilitat de jugar el play-off".\nEns centrarem a ser molt directes en el missatge. Tenim molt poc temps per treballar al camp. Mirarem de simplificar-ho tot durant molts pocs dies. Farem feina de pissarra, de parlar amb els jugadors sobre què volem d'ells...Molta analíta. Entre tots ho hem d'aconseguir".


L'Hotel Màgic Ski consta de 84 àmplies i elegants estades situades en un enclavament rústic i confortable, estan dotades de tots els serveis i instal•lacions necessàries per garantir el total confort dels nostres clients durant la seva estada en la Massana. Les habitacions de l'Hotel Màgic Ski es distribueixen en, 15 habitacions dobles, 18 triples, 41 quàdruples, vuit suites quàdruples, i dues suites quíntuples. Suite\nL'Hotel Màgic Ski disposa d'àmplies Suites amb capacitat de fins a 5 persones ...\nL'Hotel Màgic Ski disposa d'àmplies Suites amb capacitat de fins a 5 persones, totalment equipades, compten amb 2 espais independents, dos llits individuals d'1.90x90 i un, o dos sofàs llit. Internet WIFI gratis, espectacular banyera amb hidromassatge i àmplia terrassa amb fabuloses vistes. Gaudeix d'una estada realment especial al nostre hotel en La Massana.\nBook already one the Rooms Caldea, the Centre of la Massana, next to the gondola ...\nL'Hotel Màgic Ski disposa de 15 habitacions dobles, totes elles exteriors, amb 2 llits ...\nL'Hotel Màgic Ski disposa de 15 habitacions dobles, totes elles exteriors, amb 2 llits individuals de 90 x 1,90 cm, les estades compten amb: Internet WIFI gratis, TV via satèl•lit, mini-bar, bany complet i assecador de pèl. Les habitacions dobles de l'Hotel Màgic Ski són perfectes per viatjar en parella o amb amics a Andorra.\nA l'Hotel Màgic Ski trobaràs habitacions quàdruples totes elles exteriors amb espectaculars vistes, són ...\nA l'Hotel Màgic Ski trobaràs habitacions quàdruples totes elles exteriors amb espectaculars vistes, són estades pensades per a aquells clients que viatgen en família o amb amics. Aquestes habitacions compten amb dos llits individuals d'1.90x90 més dos sofàs llit, i estan totalment equipades amb: Internet WIFI gratis, TV via satèl•lit, mini-bar, bany complet (dutxa o banyera) i assecador de cabell.\nA l'Hotel Màgic Ski trobaràs 18 habitacions triples exteriors pensades per a aquelles persones ...\nA l'Hotel Màgic Ski trobaràs 18 habitacions triples exteriors pensades per a aquelles persones que viatgen amb amics o en família. Aquestes àmplies estàncies compten amb 2 llits + 1 sofà llit, i disposen d'internet WIFI gratis, TV via satèl•lit, mini-bar, bany complet (dutxa o banyera) i assecador de cabell.\nMAGIC SKI, és conscient de la necessitat de mantenir una adequada política de privacitat i seguretat de les dades de caràcter personal i identificatives dels usuaris dels seus serveis. El tractament de les dades de caràcter personal, així com l’enviament de comunicacions comercials realitzades per mitjans electrònics, son conformes a la Llei 15/2003, del 18 de desembre, qualificada de protecció de dades personals. En conseqüència, a continuació exposem el nostre compromís amb la privacitat dels usuaris del nostre Web.1.- Tractament de Dades PersonalsLa navegació d'un usuari pel nostre Web es porta a terme de manera totalment anònima. No es recopila informació o dades individuals de caràcter personal, excepte quan l'usuari ens proporciona la informació de forma expressa. Les dades que l'usuari faciliti voluntàriament seran inclosos en un fitxer propietat de MAGIC SKI. Aquest fitxer està degudament inscrit al Registre de l´Agència de Protecció de Dades d´Andorra (APDA).MAGIC SKI informa i garanteix expressament als usuaris que les seves dades personals no seran cedides a terceres empreses sense la seva autorització, llevat que s’hagi de procedir a una cessió de dades personals, pel que prèviament, es sol•licitarà el consentiment exprés, informat i inequívoc per part dels titulars.2.- Recollida automàtica d´altres informacions (“cookies”) Quan vostè accedeix al nostre lloc web, ocasionalment es recullen informacions de forma automàtica sense referir-se a una determinat client (p. ex. navegador d’Internet utilitzat i sistema operatiu; nom de domini de la pàgina Web de la qual es provenia; el número de visites, el temps mitjà de permanència, pàgines consultades, etc). S´utilitzen aquestes informacions per conèixer si el nostre lloc Web és atractiu i per millorar el seu contingut. En cap cas s’utilitzaran les “cookies” per recollir informació de caràcter personal.3.- SeguretatEl compromís de MAGIC SKI és el de complir amb l’obligació de secret respecte de les dades de caràcter personal obtingudes i a tractar-les amb la confidencialitat exigida. En aquest sentit, s'adopten les mesures de seguretat escaients per evitar la seva alteració, pèrdua, o tractament o accés no autorizat.El lloc Web, pot utilitzar tècniques de seguretat de la informació generalment acceptades a la industria (firewalls, procediments de control d'accés, etc.) únicament amb l'objecte d’evitar l'accés no autoritzat a les dades. Per aconseguir aquesta finalitat, l'usuari accepta que MAGIC SKI obtingui dades només a efectes de la corresponent autentificació dels controls d'accés.4.- Vincles amb pàgines de tercersEl nostre lloc Web, pot contenir enllaços cap a d´altres pàgines Web, d´altres empreses a les que no es fa extensiva aquesta Declaració sobre Protecció de Dades.5.- Exercici de DretsEn relació a les dades recaptades en aquest Web, vostè podrà exercitar els seus drets d’accés, rectificació, supressió o oposició, així com revocar el consentiment atorgat pel tractament de les seves dades. L'exercici d’aquests drets podrà ésser exercitat mitjançant sol•licitud escrita i firmada, contenint nom i cognoms del sol•licitant, domicili a efectes de notificacions i fotocòpia del Passaport o Document Nacional d’identitat. La sol•licitud es podrà realitzar mitjançant correu postal adreçada a HOTANSA, Passatge Antònia Font Caminal, número 1, despatx 502, d´Escaldes-Engordany. AD700.


Ruta guiada: 'Pinzellades d'història del Raval' | Barcelona Cultura\nRuta guiada: 'Pinzellades d'història del Raval'\nLa transformació del barri i els contrastos que hi trobem avui\nEl Raval és un dels barris més especials i amb més encant de Barcelona. A més de ser el que probablement té més multiculturalitat de la ciutat, també va ser l'epicentre de la ciutat i acumula més de dos mil·lennis d’història del barri. La història del barri es remunta als seus orígens com a porta d’entrada a la ciutat, la seva incorporació a la ciutat medieval com a gran espai de conreu intramurs, la seva funció de caràcter assistencial durant tota l’edat moderna i la multiplicació d’espais conventuals en tots els seus carrers, la conversió del barri a partir de la industrialització dels segles XVIII i XIX o l’adveniment del famós Xino a principis del segle XX.\nAquest recorregut és el que es farà a la ruta guiada que us proposem, ruta que mostrarà la transformació del barri i els contrastos que hi trobem avui dia, una barreja de centres de cultura, espais d’oci i un entramat de carrerons que encara amaguen l’essència originària del barri.\nA més, en aquesta ruta es parlarà d'espais com ara el monestir de Sant Pau del Camp (fundat al segle X), l'antiga fàbrica tèxtil Can Ricart, la capella de Sant Llàtzer o el recinte de l'antic Hospital de la Santa Creu. En aquest enllaç podeu reservar plaça per fer la ruta.\nRuta guiada: "Pinzellades d'història del Raval"\nData: 27 de febrer.\nEspai: Raval, Barcelona.\nData de publicació: Dilluns, 22 Febrer 2016


Els diables de Tasmània, en perill per un virus resistent que els provoca un tumor a la cara\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 28, 2011\nEl diable de Tasmània ( Sarcophilus harrisii ) és un marsupial carnívor que actualment només es troba en estat salvatge a l'estat insular australià de Tasmània . El diable de Tasmània és l'únic membre vivent del gènere Sarcophilus . Amb la mida d'un gos petit, però robust i muscular, el diable de Tasmània és actualment el marsupial carnívor més gran del món, després de l'extinció del llop marsupial el 1936. Es caracteritza pel seu pelatge negre, la pudor que emet quan es posa nerviós, un xiscle extremament fort i pertorbador i la seva ferocitat quan s'alimenta. Se sap que caça preses i s'alimenta també de carronya. Tot i que sol ser solitari, a vegades s'alimenta amb altres diables. (extret de Viquipèdia ) Els diables de Tasmània viuen una situació complicada. La majoria d'exemplars estan malalts de càncer, i els experts no són capaços de trobar-hi una solució. Fa 14 anys aquest marsupial carnívor va començar a desenvolupar un tumor facial que po\nFotos del Firafoc 2011 a Igualada\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 28, 2011\nEls Diables de Cervera - Carranquers van participar dissabte en diverses activitats del Firafoc 2011 , que com sabeu va tenir lloc al Museu de la Pell d'Igualada i Comarcal de l'Anoia. Imatges facilitades pel Jordi Vilaltella, fricky1@gmail.com\nXXIII Concurs de Grups Amateurs de Teatre de Tàrrega\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 27, 2011\nAixeca el teló la 23a edició del Concurs de Grups Amateurs de Teatre "Ciutat de Tàrrega" , que tindrà lloc del 5 de març al 30 d'abril sota l’organització del Grup de Teatre BAT . El certamen inicia una nova etapa apostant pel gènere de la comèdia. Així, entre les vuit propostes seleccionades figuren set peces d’humor (dues de musicals) i un únic drama. Els espectacles són tots de producció catalana: 5 de les comarques de Barcelona, 2 de Lleida i 1 de Tarragona. Com de costum, la companyia guanyadora formarà part de la programació de la 31a edició de FiraTàrrega, del 8 a l'11 de setembre. Informació extreta de la pàgina web de l'Ajuntament de Tàrrega, http://www.ajtarrega.es/agenddiatot.html\nLes aficions dels pares del Ramon i el Pau...\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 27, 2011\nEiii, Carranquers!!! Us volíem fer arribar un relat i mostrar-vos unes fotos que vam realitzar el passat dia 10 de febrer al col·legi Jaume Balmes, a la classe de P3B. Aquell dia el Ramon Pinós Gassó era el protagonista de la setmana, i els pares havíem d’explicar els nostres oficis i aficions. En aquella classe hi ha un grup que dia rera dia juguen a ser carranquers; tant es així que inclòs la senyoreta a principi de curs ens va arribar a preguntar que era això dels Carranquers i d’on venia aquesta afició. Així que vam pensar que seria interessant ensenyar i explicar el que eren els diables, i en especial els Carranquers. Ens vam posar en contacte amb la Junta, que molt amablement ens van cedir la cuca Matraca, tres maces i un mural explicatiu de les bèsties de la colla. A tot això vam afegir els nostres vestits, i uns mocadors que l’àvia va fer pels nens. I vam començar... Al principi va ser molt curiós ja que molt nens que el pares no procedeixen de cultura catalana no sabi\nAlguns cartells del Carnaval 2011...\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 26, 2011\nCom ja va sent tradició en aquest bloc, us oferim abans que arribi el Dijous Gras, els cartells d'alguns dels Carnavals amb més anomenada del nostre país. Si t'han agafat ganes d'anar-hi, o simplement vols saber-ne més de tots ells, aquí t'oferim els seus enllaços: Carnaval de Platja d'Aro Carnaval de Sitges Carnaval de Tarragona Carnaval de Vilanova i la Geltrú\n1, 2, 3, 4, 5, 6, 7, ... Els nombres.\nD'entre els símbols, els nombres són expressions no sols quantitatives, sinó idees-força. Tenen principis, virtuts i propietats, obeeixen a lleis màgiques. Tots procedeixen de l'u i, com més se n'allunyen, més s'enfonsen en la matèria, en la involució. Els deu primers nombres -en la tradició grega-, o els dotze primers -en l'oriental-, pertanyen a l'Esperit, són essències, arquetipus, símbols; els altres resulten de les combinacions d'aquests nombres primordials. Segons els pitagòrics grecs, l'harmonia de l'univers es fonamenta en els nombres. També hebreus, gnòstics i cabalistes desenvoluparen una filosofia dels nombres: la unitat, el binari, la trinitat o ternari, el quaternari, el septenari... els parells (negatius, passius, femenins) i els senars (positius, actius, masculins). Hi ha una relació simbòlica i misteriosa, un nexe, entre el nombre i la cosa comptada o mesurada. Així mateix, la multiplicació d'un nombre n'augmenta el poder. A\nBerga avisa que retallarà la Patum si no rep ajuts\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 25, 2011\nBerga necessita una aportació directa de la Generalitat per evitar retallades en la Patum , festa que és Patrimoni de la Humanitat des del 2005. Si l'Ajuntament de Berga no aconsegueix que el finançament de la reconeguda celebració s'inclogui com una partida més dels pressupostos del Govern català d'enguany, haurà de revisar quins actes són prescindibles per retallar-los. L'Ajuntament no es veu amb cor de suportar un any més una despesa que és de tot el país. Així ho ha explicat a Regió7 el regidor de la festa, Jaume Vima. Actualment, la celebració pràcticament no genera ingressos tret dels entre 3.000 i 5.000 euros que es van recaptar l'any passat per la comercialització de productes oficial de la festa. Això fa que el consistori assumeixi en solitari els 300.000 euros que costa organitzar-la, una xifra massa feixuga per a l'economia de l'Ajuntament. Per això, el govern de Berga persisteix en la reclamació d'un model de finançament estable, simila\n'Els últims artesans': Salvador Feliu, mestre d'aixa\nSalvador Feliu és un dels últims mestres d'aixa. L'espai "Els últims artesans" visita el seu taller i, de passada, repassa la història de la construcció d'embarcacions. Des de 1853, la família de Salvador Feliu es dedica a construir embarcacions de fusta. Des que l'avi del seu avi, Francisco Granés, va arribar a l'Escala, sempre hi hagut un mestre d'aixa de la família en aquest poble de l'Alt Empordà . En Salvador va començar a fer de mestre d'aixa als 15 anys. Actualment, però, l'ofici s'està perdent a causa de les embarcacions de fibra de vidre i del retrocés de la pesca. La invenció de les primeres embarcacions daten del període neolític. Es tenen registres de fa més de 10.000 anys, quan ja s'utilitzava un tronc com a mitjà de transport. Amb els inicis de la pesca, l'home es va aventurar dins del mar i, a partir d'aquell moment, la tecnologia va anar fent progressar la sofisticació i el nivell de les embarcaci\n25 i 26 de febrer, XXII Carnaval 'El Brut i la Bruta' a Torà\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 24, 2011\nSegons documentació sobre la història de Torà , al 1750 ja se celebrava la festa de La Llordera , dansa que se suposa era d'origen pagà i que, posteriorment se li va donar connotacions religioses al celebrar-se al matí del dijous gras ( Dijous Llarder ). Aquesta dansa ja recuperada a partir dels anys 90, es celebra per Carnaval amb personatges en forma de gegants com són: el Bonic i la Bonica, el Brut i la Bruta, el Brau Constantí i el Sargentet. Dissabte, a les 5 de la tarda, pregó a la plaça del Pati, presentació de comparses i inici de la Rua del Carnestoltes (també anomenada la rua més bruta del Llobregós ), amb els gegants, la xaranga, els grallers i els timbalers de Torà ; a continuació botifarrada i entrega de premis del Concurs de balcons i barris, i a 2 quarts d'11 de la nit, al pavelló, ball de disfresses amb 'l'Orquestra Oceànic' , concurs de disfresses, ball de gegants, grallers i timbalers i, tot seguit música fins a rebentar amb 'La Banda del Co\nDiumenge, 'Hansel i Gretel'\nLa Xarxa - Cervera ens ofereix aquest diumenge a la tarda l'adaptació de la companyia La Roda Produccions del conte dels Germans Grimm i del llibret d'Adelheid Wette de l'òpera 'Hänsel und Gretel' d' Engelbert Humperdinck . Per a més informació: http://laxarxacervera.blogspot.com/\nL'origen de la Cervera medieval està condicionat per la seva situació geogràfica al capdamunt d'un petit puig, perquè, en temps de guerra, aquests turons de la Segarra eren molt apropiats per controlar les vies de comunicació, s'enviaven senyals d'un a l'altre. Moltes de les poblacions de la comarca van néixer al redós de torres de vigilància construïdes en els seus extrems més elevats, quan el rei concedia el dret de població al paratge. Des de darrere de Santa Maria, a la plaça del Fossar, es pot contemplar l'entorn que ocupava l'antic castell al cim del Montseré (la zona de pins que queda a la dreta). Amb la conquesta de Lleida l'any 1149, es va donar per acabada la lluita entre cristians i musulmans en aquestes terres. Llavors els camps van poder ser conreats amb profit i la vila de Cervera va atreure nous pobladors. Santa Maria és una mostra palpable de l'esplendor que adquirí la vila els segles XIII, XIV i XV i, posteriorment, el segle XVII\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 23, 2011\nPer a més informació, consulta la pàgina web d'Acció Cultural del País Valencià, http://www.acpv.net/\nEl CES projecta 'Himalaia', una pel·lícula de caire antropològic sobre la regió de Dolpo, al Nepal\nEl Centre Excursionista de la Segarra ofereix aquest divendres a les 10 de la nit a cal Breu la projecció de la pel·lícula de l'any 1999 'Himalaia' , primer film del director francès Eric Valli . Himalaya Trailer from Eric Valli on Vimeo . Informació facilitada pel Centre Excursionista de la Segarra , ces@ces.cat\nEl pregoner de Solsona\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 22, 2011\nEl pregoner encara perviu en el temps a Solsona ; aquest és l’encarregat de fer les crides en veu alta, precedit del toc de trompeta o de les campanes, i que comunica noves d’interès general per als solsonins, ja siguin bans de l’Ajuntament (activitats culturals, espectacles, festes, anuncis com la restricció d’aigua en temps de secada...) o comunicar les defuncions pels carrers de la ciutat. L'Espartac ens presenta el Joan, el pregoner de Solsona , que explica els actes de la festa major i del corpus amb una campaneta. Vídeo i text extrets del programa 'Divendres' de TV3 del 19 de febrer de 2010, a http://www.tv3.cat/videos/2723630/El-pregoner-de-Solsona Descripció del pregoner de Solsona extreta de http://www.solsonaturisme.com/ca/laciutat/solsona/pregoner.html\nEl CAT de Cervera obre les portes als alcaldes de la comarca de la Segarra\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 21, 2011\nEn visita institucional, el Centre d’Acollida Turística (CAT) obre les portes als alcaldes de la Segarra per tal que coneguin de primera mà les instal·lacions abans que aquest dimarts obri portes oficialment al públic. La Paeria de Cervera ha organitzat aquest dilluns al matí una visita institucional del nou Centre d’Acollida Turística als alcaldes de la Segarra amb l’objectiu de poder conèixer les instal·lacions i poder projectar en les instal·lacions l’ús turístic de la Segarra. En la visita també hi ha participat el president del Consell Comarcal , on ha destacat que aquest Centre d’Acollida és un referent a la comarca ja que sols n’existeixen 10 a tot Catalunya, dels quals només 7 estan en funcionament fins al moment. En la mateixa línea, el Conseller de Turisme del Consell Comarcal ha remarcat que 'és una oportunitat més per fer extensible, per tot Catalunya, la promoció del turisme a la comarca de la Segarra' . Segons informacions de la Paeria de Cervera , està\nImatges i ressenya de la processó del Puro 2011\nUna processó amb fum Unes setanta persones van participar aquest diumenge en la Processó del Puro de Cervera. Una iniciativa que, malgrat la seua denominació, ni és religiosa ni pretén fer apologia del tabac, sinó simplement recuperar una tradició que es va oblidar amb l'inici de la Guerra Civil (1936). Des de fa cinc anys, un grup de cerverins organitza aquesta curiosa processó, que, en el seu origen, era un record a les víctimes de l'última guerra carlista (1876), que a la capital de la Segarra es va saldar amb 48 morts i 260 ferits. En canvi, sí que té un vessant reivindicatiu: posar de manifest que a les guerres no hi ha ni vencedors ni vençuts. La processó va començar cap a les 12.30 hores a la plaça Major, on es va llegir un manifest contra les guerres i hi va haver un repic de campanes, una per cada mort de la guerra carlista. A continuació, va iniciar-se la caminada, de tres quilòmetres, pels carrers del centre de la localitat fins a arribar al cementiri, punt fina\nL'Arxiu Comarcal digitalitza documents de molts dels ajuntaments de la Segarra\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 21, 2011\nAquest mes ha finalitzat el pla d'ocupació realitzat a l'Arxiu Comarcal de la Segarra , el qual ha permès que diverses persones aturades hagin estat treballant en la digitalització de documents conservats en aquest dipòsit. El pla, subvencionat pel Servei d'Ocupació de Cataluny a, s'ha materialitzat amb la contractació de quatre persones, dues per part de la Paeria de Cervera i dues pel Consell Comarcal de la Segarra . En total s'han digitalitzat 633 documents i s'han obtingut 129.300 imatges digitals que han permès crear reproduccions de qualitat que garanteixen la preservació i conservació de la documentació. Els documents digitalitzats, majoritàriament, són Llibres d'Actes que pertanyen a diferents fons municipals de la comarca de la Segarra i corresponen als ajuntaments de l'Aranyó , Biosca , Cervera , Estaràs , Granyanella , Granyena de Segarra , Lloberola , Massoteres , Montoliu de Segarra , les Oluges , les Pallargues , els Plans de Sió , la P\nDimecres, cinema: 'El gran dimecres' (1978), de John Milius\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 20, 2011\nArriba un dia que és diferent a tots... i res del que succeirà després serà igual que abans. Els surfers de California Matt, Jack y Leroy saben que han d'estar preparats per no perdre's l'extraordinària onada de més de 7 metres de la costa californiana. "El gran dimecres" és un homenatge al surf i la fascinant història de l'evolució d'una amistat durant dotze anys turbulents. El surf, l'amor... vivien la vida intensament com si cada segon fos el darrer. El director John Milius ( "Apocalypse Now" ) dirigeix i és coguionista. Els actors Jan-Michael Vincent i William Katt eren experts del surf, mentre que Gary Bussey ( "Li diuen Bodhi" ) va haver d'aprendre pel rodatge. I l'espectacular i intrèpid treball de realització supera totes les barreres endintsant-nos dins de l'increïble oceà. Dia: dimecres 23 de febrer. Lloc: Local de la Penya Blaugrana de Cervera (al Casal de Cervera). Hora: 10 de la nit (es prega puntualitat)\nPoema i himne als diables de Cervera\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 20, 2011\nEl professor Josep M. Llobet i Portella , historiador i poeta cerverí, ens va fer arribar el passat 14 de febrer aquesta poesia i aquest himne que ha dedicat als diables de Cervera. Aquí els teniu, amb l'amable text que els acompanyava: Aquestes últimes setmanes he fet una sèrie de poemes relacionats amb Cervera i les seves festes. Un d’ells és sobre els diables. Avui m’ha passat pel cap convertir-lo en un himne, tot fent algunes petites modificacions. Us adjunto les dues versions. A veure què us sembla. Salutacions, J.M. Llobet\n'Fent d'Aquí': comença l'espectacle!\nEscrita per Núria Turull - de febrer 19, 2011\nAquest vídeo és una petita mostra del que podreu trobar en el CD recopilatori del Fent d'Aquí 2011 , concurs musical de grups novells de la Segarra. Amb un total de 10 cançons, aquest CD compta amb la participació de tots els grups que han pres part en el concurs Fent d'Aquí 2011 i és el primer reflex del gran esforç que han realitzat tant els grups musicals com la gent de la pròpia Assemblea de Joves de Cervera , sense oblidar-nos d'en Jordi Castellà, que amb temps i paciència ha fet possible que aquest CD sigui pràcticament una realitat. Esperem que disfruteu d'aquest petit avenç i que us serveixi per fer-vos agafar ganes d'escoltar el CD sencer. Ben aviat tindreu noves notícies. Vídeo i text extrets de del bloc de l' Assemblea de Joves de Cervera\nPresentació a Cervera del llibre 'CUINA I TERRA DE LA VALL DE BOÍ', d'editorial Meteora\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 19, 2011\nLa cafeteria llibreria Tastalletres et convida el proper divendres 25 de febrer a les 8 del vespre a la presentació del llibre 'Cuina i terra de la Vall de Boí' , acte que comptarà amb la presència de Dolors Sàrries i Jordi Fernando, responsables de l’editorial Meteora . 'Cuina i terra de la Vall de Boí' ens ofereix un ampli recull de receptes de cuina pròpies de la Vall, amb un text divulgatiu sobre la història, la cultura i els atractius d’aquest extraordinari paratge pirinenc. A la Vall de Boí les estacions de l’any són marcadament diferents; per tant, el text i les receptes s’han ordenat per temporades, associant el paisatge canviant de la Vall amb les menges pròpies de cada època. Així, s’observa clarament el lligam indissoluble de la gastronomia amb el cicle natural de la terra. Gaudim, doncs, d’aquesta descripció de les belleses de la Vall i d’un receptari gastronòmic justificat no pas per la moda, sinó per la tradició d’una cuina que prové de l’antigor i\n"Processó" prové de procedir, desfilar ordenadament o en corrua pels carrers, pels camins, pels camps, per mar, o per un temple, al voltant dels claustres; una forma de manifestar-se, d'expressar públicament adhesió, reconeixement, alegria, dol; acció propagandística, d'ostentació pública d'idees o creences, d'exaltació del sentiment religiós o social d'un grup humà, sovint revestides de gran solemnitat: religioses, festives o penitencials, profanes, burlesques o d'escarni, militars, atlètiques, reivindicatives, polítiques, cíviques o socials. Cerimonial popular, dels més antics i dels més actuals. Fenomen conegut en gairebé totes les religions, amb relació al mite de l'etern retorn als orígens o al paradís; o bé -en el judaisme i el cristianisme- figurant la marxa del Poble de Déu pel desert, vers la Terra Promesa, vers el Regne de Déu. Ja el rei David anava al capdavant, cantant i ballant, en la processó de l'Arca de l'Aliança . Les pro\nPrograma d'actes de la FIRAFOC 2011 · Igualada, 26 de febrer\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 19, 2011\nEls Diables de Cervera · Carranquers participaran a la propera edició del Firafoc, que tindrà lloc a Igualada el proper dissabte 26 de febrer. La colla disposarà a la fira d'un expositor i serà una de les colles de diables que hi realitzarà demostracions pirotècniques. FIRAFOC 2011: 2a edició de la Fira professional del món del foc i l’espectacle pirotècnic. 26 de febrer de 2011 | Igualada | Museu de la Pell i Comarcal de l’Anoia. Organitzada novament per Fira d’Igualada i el Grup Mal-llamp d’Igualada com a resposta a l’èxit de la primera edició, pretén establir les bases d’un esdeveniment de periodicitat bianual. Aquesta és una fira dirigida a professionals del sector i vol ser un punt de trobada per a constructors de bestiari, asseguradores, pirotècnies, fabricants d’estris de foc, colles de diables i dracs, federacions, programadors de espectacles pirotècnics, i tota aquella gent que vulgui saber com funciona i com es viu l’apassionant món del foc a casa nostra. Per aquest\nCases de Cervera: CAL LLOBERES (carrer Major, 26)\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 18, 2011\nInformació extreta del Catàleg de Béns Protegits del Pla d'Ordenació Urbanística Municipal de Cervera\n'Del llibre de l’aigua: com a titelles', de Joanpere Massana\nEscrita per Lo Carranquer - de febrer 18, 2011\nTot just fa un any escàs presentàvem el Pla estratègic de la Xarxa de Museus de les Terres de Lleida i Aran que establia les línies directrius sobre les quals havíem de treballar un conjunt de museus que, tot i que diversos en quant a estructura, contingut i abast, ens uneix una mateixa voluntat de viure en i per un territori concret. D’una banda som del tot conscients, i així ho demostra la tasca realitzada històricament per tots i cadascun dels museus que formem part de la Xarxa, de la necessitat de conservar, estudiar i difondre el nostre patrimoni existent. D’altra banda, però, volíem anar una mica més enllà no només en el disseny de noves activitats, més atractives i que impliquen un treball en equip, sinó també en les nostres atribucions. Volem crear nous ponts de diàleg entre les institucions museístiques, enteses com a vigies experts del patrimoni, i els creadors que viuen i treballen a casa nostra, entesos amb una doble condició de creadors –amb caràcter universal- i de repre\n'Gaudeix la festa': El Ball de Diables i el Ball de Bastons\nEscrita per Jordi Lloberes - de febrer 18, 2011\nEl programa 'Gaudeix la Festa' del 23 de novembre de 2010 acompanyava pocs dies abans el Ball de Bastons Noies de Vilanova i la Geltrú a Vallgorguina, a l'acte de commemoració del 30 anys de la Coordinadora de Ball de Bastons de Catalunya , on, a més, es lliuraven els premis al treball guanyador del concurs de vídeos bastoners que organitzava aquesta entitat. Tot seguit viurem Santa Gertrudis, la festa major petita de la Geltrú. I per acabar, gaudirem amb les fotografies de l'exposició dedicada als 300 anys del Ball de Diables de Vilanova . Vídeo extret de http://tac12.xiptv.cat/video/34158/capitol-57?a7eca8862593b770ffa28e0532e39562\nEl nom del carnaval\nEscrita per Carles Sala Tamarit - de febrer 17, 2011\nCarnaval o carnestoltes ?, sovint s'ha preguntat algú. Bé, doncs és igual, vol dir la mateixa cosa: no fer ús de la carn durant uns dies propers a uns altres de sagrats. Sovint se sol polemitzar sobre la conveniència d'utilitzar en català els termes carnestoltes o carnaval . S'argumenta en favor del primer la seva genuïnitat per damunt del segon, que seria, segons aquest raonament autoctonista, un terme d'importació. Però no cal ocupar cap càtedra per adonar-se que aquest raonament és erroni, que tan genuí és carnestoltes com carnaval . Carnaval és un mot amb tan pedigrí d'ús popular com el pugui tenir carnestoltes , i la procedència i la significació de tots dos és la mateixa: carnaval prové de la locució 'carne levare' (llevar -treure en el sentit de prohibir- la carn, per un temps -el de Quaresma-), i carnestoltes deriva de 'carnes tollere' (toldre -alçar en el sentit de prohibir- la carn, per un temps -el mateix d'abans-). Text ext\n100 km per eradicar la pobresa\nEscrita per Núria Turull - de febrer 17, 2011\nDos equips de la Segarra participaran a la Intermón Oxfam TrailWalker 2011. Des de l’organització de la Marxa dels Castells i el Centre Excursionista de la Segarra es volen fer dos equips per participar a la Intermón Oxfam TrailWalker 2011 , una cursa a peu de 100 km en un màxim de 36 hores amb equips de quatre persones. Es tracta del major desafiament esportiu per equips del món amb l’objectiu de lluitar contra la pobresa i la injustícia al món. Ara per ara La Marxa dels Castells ha pagat una inscripció de 1500€ i ja té un equip de quatre persones per participar a la cursa. El segon equip, que el pagaria el Centre Excursionista de la Segarra , s’està acabant de perfilar, i s’estan buscant possibles donacions i col·laboracions per arribar als 1500€ que costa la inscripció. Intermón Oxfam TrailWalker tindrà el tret de sortida el proper 7 de maig a Santa Maria de Palautordera (Barcelona) i ja supera els 150 equips inscrits. En aquest esdeveniment internacional equips de quatre perso


Vol saber què cobraria si li haguessin incrementat l’IPC cada any? - Altaveu el diari digital d'Andorra\nVol saber què cobraria si li haguessin incrementat l’IPC cada any?\nEstadística estrena lloc web anant més enllà de la revisió estètica i oferint un espai “molt més clar i molt més visual”\n05/05/2022 (14:28 CET)\nEstadística estrena lloc web. La pàgina electrònica, la nova, és “molt més clara, molt més visual”. I dóna resposta als plans estadístics alhora que incorpora tota la informació de què disposa el Fons Monetari Internacional (FMI) en relació amb Andorra i amb tot el món. L’espai serà, és de fet, molt més funcional i té previst incorporar una calculadora IPC que permetrà, especialment, “actualitzar o capitalitzar rendes” i que ha de ser “una bona manera per generar atractiu per la nova web”.\nEl secretari d’Estat de Diversificació Econòmica i Innovació, Marc Galabert, i la cap d’àrea d’anàlisi de la informació estadística, Dolors Capdevila, han presentat aquest matí la nova web (http://test.estadistica.ad) que, durant una setmana o deu dies, conviurà amb la que ha estat vigent fins ara. D’aquí uns dies aquesta darrera serà desactivada i ja serà accessible només la nova. “Ja li tocava una remodelació”, ha dit sense embuts un Galabert que ha explicat que calia fer un tomb a la web actual per “millorar la claredat” alhora que es compleixin els estàndards internacionals.\nEl secretari d’Estat Marc Galabert ha estat molt gràfic en explicar que es passa “de tenir una web 1.0 a tenir una web 2.0”. Hi haurà “una major disponibilitat de dades en línia”; el disseny i posada en funcionament del web ha tingut un cost d’aproximadament 100.000 euros\nEncara ha estat més gràfic el secretari d’Estat quan ha explicat que es passa “de tenir una web 1.0 a tenir una web 2.0”. Hi haurà “una major disponibilitat de dades en línia” alhora que “la capacitat de la pàgina actual per allotjar noves dades començava a quedar compromesa”. En fi, que fa un any que s’hi treballava. L’usuari passarà a estar al centre del tractament de dades, com ha remarcat Capdevila, que ha fet una demostració de navegació. El disseny i posada en funcionament del web ha tingut un cost d’aproximadament 100.000 euros\nHi haurà una millora global que permetrà als investigadors, als recercadors, fer millor la seva feina. Hi haurà “una major disponibilitat de dades en línia”, segons Galabert, malgrat que la difusió de la informació que es genera, per ara, no es preveu que sigui sotmesa a cap canvi. Sí que es difondran, però, les metadades. I durant el segon semestre d’aquest any s’implementaran altres millores. Una newsletter per subscripció -que permetrà rebre la informació que es vulgui i no cap altra- o la calculadora IPC seran alguns d’aquests elements.\nEs podrà, per exemple, calcular quin seria el salari que avui hauria de cobrar algú si se li hagués aplicat cada any l’IPC. O, per exemple, saber quina indemnització pertoca a algú a qui li ha estat reconegut judicialment algun pagament que cal, també, revisar-lo en funció de l’evolució del cost de la vida, per posar dos exemples. En qualsevol cas, aquest ‘botó’ és un dels elements que s’espera que generi interès respecte d’una pàgina amb 3.865 visites el mes de març o una punta superior a les 6.000 visites el gener.\nFMI I PLA D’ESTADÍSTICA\nEl secretari d’Estat ha explicat que el fet d’ingressar a l’FMI no ha suposat una ‘obligació’ per a la renovació de la pàgina electrònica. Això sí, l’organisme econòmic internacional aporta “un suport metodològic rellevant i una experiència tècnica” notable. Que s’incorpori informació procedent de l’FMI no suposa cap solapament i sí “una complementarietat”. Això sí, el fet de proveir dades a organismes internacionals “implica un grau d’exigència dins del departament” d’Estadística i més encara en “l’horitzó d’un acord d’associació imposa una feina important”.\nMarc Galabert i Dolors Capdevila durant la presentació.\nPer ara, els recursos humans estan optimitzats pel treball actual, “però el Govern és conscient” que caldran incorporacions progressives. Actualment, a Estadística hi treballen trenta tècnics i vint enquestadors. Els enquestadors potser podrien anar a menys, perquè “la intenció és que en la mesura que es pugui”, cada vegada hi hagi més dades procedents de registres institucionals. La voluntat doncs, és “accedir a l’univers poblacional i no a una mostra”, com ha remarcat Galabert. De fet, aquests són alguns dels reptes del pla estadístic 2022-2025. El repte més imminent és la posada en marxa de la nova web. Tocava.


Blanes no troba socorristes per a les platges | Ràdio Palafolls\nHome Societat Blanes no troba socorristes per a les platges\nMarc Ferri , juny 11, 2018\t / 1113 0\nDes de principis de mes la ciutat compta de nou amb el servei de vigilància a les platges amb 12 socorristes als llocs de socors que funcionen com a base operativa, repartits al llarg de tota el litoral blanenc. Són només la meitat dels socorristes que acostumen a vigilar la costa de Blanes a l’estiu, ja que l’Ajuntament té problemes per poder completar les vacants.\nLa nova normativa de Salvament i Socorrisme Aquàtic, que va entrar en vigor l’any passat, ha reduït el nombre de professionals del sector que poden realitzar aquest treball, ja que n’hi ha molts que no poden complir els nous requisits per poder exercir en platges o piscines.\nLa dificultat rau en què per formalitzar-ho cal tenir una experiència mínima de dues temporades anteriors al 2015, o bé un títol específic que, donada la temporalitat d’aquesta feina no acostuma a compensar l’esforç de temps i diners per treure’s la titulació. Per això, alguns dels qui havien treballat fins a l’estiu del 2016 l’any passat ja no van poder seguir fent-ho al no poder complir aquests requisits.\nA falta de 3 setmanes per començar la temporada alta de l’estiu, el consistori reconeix la possibilitat de no poder completar la plantilla de socorristes, cosa que obligarà a l’Ajuntament a replantejar-se la planificació del servei per poder seguir comptant amb platges segures i sense risc.\nAquesta dificultat afegida s’ha intentat superar a través de diverses gestions que s’espera que tinguin els seus fruits abans que comenci el juliol.\nL’Oficina de consumidors de Palafolls assessora als clients d’iDental


Una campanya electoral sense agenda tarragonina | FET a TARRAGONA\nUpdated: 24 de novembre, 2012\nEls caps de llista per Tarragona han participat en diversos debats al llarg de la campanya\nEra previsible. La campanya per a les eleccions d’aquest diumenge 25 de novembre s’ha oblidat de l’agenda tarragonina. El caràcter gairebé plebiscitari de la convocatòria, la jornada de vaga general al mig de la campanya i l’intent d’”El Mundo” i l’aparell de l’Estat de condicionar el resultat de les urnes han arraonat qualsevol possibilitat de debatre a l’entorn de temes més territorials.\nAbans de l’inici oficial de la campanya, em preguntava si els caps de llista per Tarragona farien balanç de la gestió del govern en aquests dos anys en clau local i abordarien qüestions com el futur de l’hospital Joan XXIII, els centres escolars pendents de construir, el finançament de l’EOI a la Chartreuse o què fer amb la Ciutat de Repòs i Vacances.\nEra previsible que la bombolla mediàtica i política en els àmbits nacional i estatal s’imposés d’una manera rotunda. Cronològicament, la campanya arrencava fort amb el debat Catalunya-Espanya; sobtadament va aparèixer el drama social dels desnonaments, just abans de la vaga del 14-N, i es va imposar per uns dies el discurs social. Pèro el periodisme de filtració barroer i la força dels altaveus mediàtics espanyols van acabar monopolitzant bona part de l’última setmana de campanya.\nAquí a Tarragona, els debats de la SER, TV3, TAC 12 i Catalunya Ràdio no han servit per entrar en el detall territorial, tot i que cal reconéixer que s’ha parlat del paper de la Diputació i dels consells comarcals, de la necessitat o no de fer més retallades, dels diners que la Generalitat deu als ajuntaments, i dels que el Govern central deu a la Generalitat, d’infraestructures com l’A-27 que corresponen a l’Estat…\nImpressions de dues setmanes\nLa campanya ha mobilitzat més militants i simpatitzants. Els partits han omplert bé a Tarragona els recintes que havien reservat per als mítings centrals i alguns han deixat fora una part dels seus seguidors.\nLa mobilització de les militàncies no vol dir necessàriament que els ciutadans estiguin més engrescats, però auguro una participació històrica per damunt del 65 %.\nEn l’era de Facebook i Twitter no te cap sentit la jornada de reflexió, aquella en què legalment no es pot demanar el vot, i seria desitjable una campanya reduïda a vuit dies. També és anacrònic l’acte d’enganxada de cartells, i és reprovable l’estat d’excepció a què sotmeten els partits als mitjans públics audiovisuals amb els blocs electorals cronometrats.\nAl marge dels partits parlamentaris, destaco la campanya de la CUP pel seu activisme a les xarxes, el seu esperit de combat i la seva capacitat d’atracció entre la gent jove, i el grau de mobilització dels seus seguidors.\nEl vot dels tarragonins 2010-2011\nDavant la cita amb les urnes d’aquest diumenge, aquí us presentem un quadre amb els resultats de les tres últimes eleccions a la demarcació de Tarragona i a la capital.\nEn color vermell els partits guanyadors en cada convocatòria.\nParlament 2010 Municipals 2011 Generals 2011\nCal recordar que a les eleccions de novembre de 2010, les que guanya Artur Mas, CiU va obtenir 9 escons per Tarragona. El PSC es va quedar amb 4. El PP va aconseguir 3, i ERC i Iniciativa van tenir un diputat cadascú.\nTambé cal remarcar que els resultats de la ciutat de Tarragona revelen que a cada convocatòria guanya un partit: CiU al Parlament. El PSC a l’ajuntament. I el PP a les Corts Generals.\nQuè passarà aquest diumenge? Al FET A TARRAGONA publicarem a mitjanit una primera anàlisi dels resultats en clau tarragonina.


Obre a Barcelona la Poketienda, la primera botiga de Pokémon d'Europa\nObre a Barcelona la primera botiga d'Europa dedicada a Pokémon\nEs tracta de la primera botiga d'Europa especialitzada únicament en el món dels dibuixos animats japonesos\nSi una Pokédex agafés forma de botiga, segurament s'assemblaria a la que està a punt d'obrir a les Galeries Maldà (Portaferrissa 22). L'han batejat com a Poketienda i és, ni més ni menys, que la primera botiga de tot Europa dedicada al fantàstic, colorista i exitós món de Pokémon. L'obertura d'aquest nou local dedicat a l'infinit univers del marxandatge s'afegeix a la resta de botigues temàtiques de les mateixes galeries (Harry Potter, Joc de Trons, Willy Wonka, Bola de Drac).\nLa Poketienda estarà llesta per rebre els seus seguidors a partir del pròxim divendres 21 a les 11 h. Feu espai a les vostres 'Pocké Balls' que a la Poketienda hi trobareu de peluixos dels vostres pokémons preferits, decoració ambientada en els dibuixos animats, material escolar, còmics i tots els articles que pot desitjar un verdader fan de la saga.\nPoketienda de les Galeries Maldà FOTO: Reino de Juguetes\nNO T'HO PERDIS: Els llocs més friquis de Catalunya


Mirem per Agost: d’abril 2007\nMANIFESTACIÓ DE COMPROMÍS PEL TERRITORI\n"Compromís pel Territori", moviment ciutadà que compta amb l’adhesió dels col·lectius, plataformes i entitats que treballen a tot el País Valencià en contra d’eixe procés destructiu, i a favor d’una alternativa racional i participativa, convoca mobilitzacions ciutadanes a les ciutats de València, Alacant i Castelló de la Plana, en la mateixa jornada del 21 d’abril, amb l'objectiu d'expressar de forma conjunta l'exigència d'aturar l'actual procés d’ocupació i degradació del territori i dels seus recursos, fent palès que per a què la societat valenciana avance en democràcia és imprescindible solucionar el problema territorial i urbanístic vinculat a l’especulació i a la corrupció.\n• Per una nova legislació que frene l'especulació i l’espoli de la terra, prime la iniciativa i el control públics, i garantesca efectivament la protecció del medi, la salut humana, el patrimoni cultural i el dret a l'habitatge!\n• Per garantir la participació ciutadana!\nMIREM PER AGOST és una associació formada per gent compromesa amb el present i el futur del seu poble, Agost.\nVa náixer amb l’objectiu de defendre els seus valors socio-culturals i ecològics, greument amenaçats per les macrourbanitzacions projectades al seu terme, i que no tindran en compte les serres, ni els sentiments ni tampoc la pròpia gent que viu ací.\nDurant molts anys, els inmigrants han arribat a les nostres terres per integrar-se i formar part de la nostra societat, assimilant els nostres costums i la nostra identitat per a ser un més de nosaltres. Ara, les grans urbanitzacions han aturat aquest procés, propiciant l’aïllament de la població i la formació de “guetos” dins d’espais molt reduïts.\nEn concret, al nostre poble, si es feren realitat les 1.000 o 2.000 vivendes que es pretenen construir fora del casc urbà, passaríem a ser un nucli de població secundari al nostre propi poble. Açò farà que manen ells políticament, ja que ningun partit local podrà fer front a la seua unitat. ¿Què els impediria portar-se l'ajuntament a la nova urbanització?, ¿o fer millores en “sa casa” abandonant la nostra?.\nA més estan els recursos no renovables: l'aigua, per exemple. Agost no ha patit massa restriccions durant els últims anys, però de fer-se realitat serien inevitables. Si dupliquem la nostra població hem de repartir-nos-ho tot: tindrem la meitat del que tenim, ¿això és el progrés?.\nÉs molt probable que ni tan sols els comerciants puguen aprofitar-se de l’increment de població, ja que aquestes construccions solen venir acompanyades de centres comercials per abastir de sobra la demanda dels seus habitants. Inclús solen portar amb elles els seus fontaners, els seusfusters, el seus obrers... entre altres coses perquè no parlen el nostre idioma.\nUn altre inconvenient és que un poble que accepta una urbanització, accepta també unes despeses de manteniment que possiblement l’endeutaran a mig termini. Com està passant ja en pobles on les infraestructures creades són de baixa qualitat i han de ser reparades constantment amb els diners de tot el poble, no només dels qui s’aprofiten d’elles.\nNo volem aturar el progrés, només volem seguir vivint com hem fet fins ara, fundamentalmente perquè a nosaltres, ens agrada ser un poble.\nEtiquetes de comentaris: comunicats, convocatòries |


Literatura en altres coordenades | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nToni Soler als despatxos del 'Polònia', el 2017. Albert Garcia\n22 ABR 2021 - 19:57\tCEST\nAlguns estan pendents dels rànquings dels llibres més venuts del dia del llibre, altres senzillament reflecteixen temes d'actualitat candent i (sovint) televisiva. El cert és que entre aquest tipus de literatura que floreix especialment cada 23 d'abril (o de juliol, l'any passat...) hi ha títols molt recomanables. Des de llibres de cinema o de teatre fins a estudis de cantants, records de velles glòries esportives o els secrets dels programes de la tele més vistos. Us en recomanem només cinc, però també us animem a tafanejar per les parades sense caure en l'elecció més fàcil. Segur que hi ha un llibre que parla de les vostres aficions, dels vostres cantants preferits, del vostre equip de futbol o d'aquella obra de teatre que us va marcar.\n20,90 / @ 9,99 euros\nEl periodista Miguel Ángel Villena ha guanyat el premi Comillas per aquesta biografia del seu paisà, el cineasta Luis García Berlanga (València, 1921 - Pozuelo de Alarcón, 2010), on aborda “els clarobscurs i les genialitats” del personatge. Es recolza en testimonis d’una trentena d’amics i col·legues de Berlanga per reflectir la vida d’un personatge clau en la història del cinema a Espanya. Des de les seves classes preadolescents clandestines als jesuïtes (dins d’una escola de nenes... que “el va apropar a les fantasies sobre dones”), el llibre explica com aquest fill de família acomodada esdevé un “liberal llibertí”. A la biografia sura tot l’humor mordaç, sovint negre i poc respectuós amb la religió del director de Plácido, El verdugo o Bienvenido, Mister Marshall, la seva ironia, el fet de ser un erotòman... Tot allò que han donat sentit a l’adjectiu berlanguià. — TONI POLO\nEls seguidors de la tan prestigiosa com enigmàtica dramaturga ja poden llegir l’obra que el 6 de maig s’estrenarà al TNC. L’escena comença amb la notícia de la mort de Palmira Picard, l’estimadíssima i aclamada gran estrella del Paral·lel, el 1930. En ple dol, el mític cafè La Tranquil·litat és obert: “Per tradició, aquí només tanquem ‘por órdenes gubernativas’”, diu la mestressa. Cunillé hi barreja personatges reals, com Valle-Inclán, Ferrer i Guàrdia o Josep Santpere, amb un grapat d’antiherois imaginaris, còmplices d’una revolució que ja és en marxa: una activista, un jurista, la mateixa Picard, la germana de l’amo del cafè, un periodista... El Paral·lel, amb la seva atmosfera de música, teatre, circ, hipnotisme i jazz, es presenta com un altre protagonista d’una obra que no deixa de ser un homenatge a uns temps en què Barcelona va ser la capital mundial de l’espectacle. — T. P.\nLA ROSALÍA, ENSAYOS SOBRE EL BUEN QUERER\nEl darrer fenomen musical sorgit de Catalunya ja té llibre que estudia fil per randa la fórmula del seu èxit. Rosalia Vila és objecte de l’escrutini, per part de 13 autors, entre l’acadèmia i el periodisme (Agustín Fernández Mallo, Mery Cuesta...). Jorge Carrión, el coordinador, arrenca amb una anàlisi dels vincles de la cantant amb els seus mites del passat: “La primera foto de Rosalía al seu compte d’Instagram és del 6 d’octubre de 2013. A terra, al costat del seu gos, es veuen diversos discs de vinil; a les portades llegim Conchita Piquer, Rocío Jurado, Camarón de la Isla i Enrique Morente (...) Ella, nadiua digital, situa un vinil entre els seus mites d’origen”. Entre els treballs inclosos (el seu feminisme, l’imaginari quinqui, l’influx topogràfic poligoner...), hi ha una versió ampliada d’un reportatge dels orígens de Rosalía d’aquest Quadern del 2019. — CRISTIAN SEGURA\nTraducció de B. Jiménez i T. Perell\n22,90 / @ 9,99 euros\nHavia repartit diaris i llet; fet de dependent en una botiga d’esports i en una de tèxtil; i durant temps posà les tovalloles als vestidors del primer equip de l’Ajax, camp on sa mare netejava. Tot li va deixar petja. Però el que marcà de debò a qui revolucionà el futbol modern va ser la figura del pare, Manus, que tenia una verduleria. Cruyff creia que tota la vida el va acompanyar per ajudar-lo... “La seva relació va ser gairebé pseudoreligiosa”, sosté el veterà periodista i historiador, autor d’aquesta biografia total. Com el futbol que imaginà aquell home nascut amb un caràcter inusual (als 12 anys va ser expulsat de l’institut; de gran es negà a treure’s el carnet d’entrenador...), capaç de qualsevol cosa per no perdre i que només es deixà portar per la seva dona, Danny. Cap detall oblida Auke Kok, en un llibre amb pròleg d’un dels periodistes que més bé va llegir Cruyff: Ramon Besa. — CARLES GELI\nEL LLIBRE BLANC DEL ‘POLÒNIA’\nA RAC1 no els va fer gaire gràcia, però si volien incorporar el cada cop més mediàtic Toni Soler havien d’acceptar la seva proposta: un programa d’humor polític. Així va néixer Polònia (2000-2003), que saltà a TV3. D’això darrer en fa 15 anys. O, dit d’altra manera, 573 programes en 16 temporades i 6.600 gags. No hi són tots, esclar, en aquest generosament il·lustrat volum (sisè que genera l’espai), però sí vuit dels que van molestar més els poders polítics i fàctics (del president Montilla a Isidre Fainé, de La Caixa), així com una llista d’unes 900 personalitats aparegudes, amb l’actor i l’any que van néixer. En realitat hi és tot i tothom parla: des de com funciona un rodatge durant la setmana, fins al parer dels guionistes, passant per algun secret, com ara que tot un poeta com Feliu Formosa és a la base del 50% professor setciències Oriol Jurquera. L’altra meitat, òbvia. — C. GELI