CONEIX LES ESTRELLES DEL MILLOR NOU PROGRAMA DE NETFLIX, THE END OF THE FUCKING WORLD - PEL·LÍCULES I TV\nConeix les estrelles del millor nou programa de Netflix, The End of the Fucking World\nLa fi del món fotut , que es va emetre originalment al canal 4 a finals del 2017 i que ara està disponible a Netflix, comença gairebé com qualsevol inofensiva pel·lícula de viatges per carretera. Una parella de 17 anys decideix fugir junts de la seva indescriptible ciutat anglesa, l’endemà de conèixer-se. Però aquests adolescents són antiherois: un d’ells, James (retratat per Alex Lawther, de 22 anys), és un psicòpata autodeclarat que planeja matar l’altre. Mentrestant, Alyssa (interpretada per Jessica Barden, de 25 anys), el seu aparent objectiu, és una olla a pressió d’ira adolescent des d’una casa trencada i abusiva. Amb la seva mirada gèlida i l’accent de Yorkshire, Alyssa encén la pantalla fins i tot abans de començar la parella literalment fent volar les coses en el seu viatge ple de carnisseria: aixafa el seu telèfon intel·ligent i llança un torrent de follades i cony a una cambrera dels diners durant els primers 10 minuts de l'espectacle.\nEls directors relativament inèdits, Jonathan Entwhistle i Lucy Tcherniak, van adaptar l’espectacle amb l’escriptor Charlie Covell d’una sèrie de còmics igualment nínxols del novel·lista gràfic nord-americà Charles S. Forsman. (La tripulació inicialment va fer un pel · lícula curta el 2014, abans d’ampliar-lo a aquesta sèrie de vuit parts.) Les il·lustracions monocromàtiques de Forsman donen a l’espectacle una estètica impertinent, estilitzada i curiosament retro, fins i tot quan les coses es tornen especialment sagnants. Tot i traslladar l'acció americanitzada a l'Anglaterra rural, l'espectacle crea un to propi: entre una comèdia negra britànica mordaç, un centre de la dècada de la dècada del segle passat i pel·lícules clàssiques de Hollywood clàssiques sobre viatges per carretera als Estats Units. Imagine Veritable Romanç , refeta al camp i dirigida per Richard Ayoade: un drama surrealista, lleugerament gris i molt embolicat, que té un gran protagonisme.\nTot i el seu atractiu estilístic, però, el que realment porta l'espectacle són les seves dues actuacions centrals. Lawther i Barden, que apareixen junts en la majoria de les escenes, aconsegueixen constantment vendre una dinàmica de voluntat-o-no-retorçada amb diversos resultats possibles (Tindran relacions sexuals? Moriran? Se’n sortiran?) . Lawther, amb la seva mirada intranscendent i el seu comportament contrari, s’ha vist abans sobretot en Shut Up And Dance, un dels episodis més temibles de la història. Mirall negre ; Mentrestant, Barden va interpretar a Nosebleed Woman a la pel·lícula distòpica del 2015 La Llagosta .\nParlem amb els dos actors per telèfon sobre com van entrar en la mentalitat desconcertada de la seva follada, al centre d’Anglaterra Bonnie i Clyde .\nHas llegit la novel·la gràfica abans de participar en aquest projecte? Què vas pensar?\nJessica Barden: Vaig escoltar per primer cop La fi del món fotut fa uns sis anys, quan vaig participar en el programa pel · lícula curta . Vaig estar-hi involucrat: vam haver d’esperar que Chuck acabés (els còmics). És increïble com ha evolucionat, perquè si aquest projecte hagués (succeït) quan tenia 19 o 20 anys, no crec que hagués estat capaç de relacionar-me amb Alyssa de la mateixa manera. És realment divertit perquè Alyssa té 17 anys, és molt més jove que jo, però sento que l’edat m’ha permès relacionar-me més amb ella.\nAlex Lawther: Vaig llegir una lectura de química amb Jess i després no vaig sentir res. Així que vaig pensar: ‘Molt bé, (ells), evidentment, no m’agradaven.’ Un any després, vaig rebre una trucada. En aquell moment, havia llegit la novel·la gràfica de Charles Forsman. Va ser molt bonic veure què havia fet Charlie, l’escriptor. És en honor de la novel·la visual de Forsman, però gairebé té lloc en un univers paral·lel. Va ser una autèntica alegria veure on Charlie s’havia enganxat a la història de Forsman i on havia marxat amb la seva pròpia brillant imaginació. Mai no havia treballat en alguna cosa que s’hagués desenvolupat a partir d’un còmic, i hi ha alguna cosa sobre la manera com volien rodar Jonathan i Lucy que feia sentir que es transposava de manera molt natural.\nQuè us va atraure primer o amb què us vau identificar del vostre personatge?\nLawther: Al principi, el falta la identificació va ser el que va ser interessant per a mi. Vaig estar com 'Oh, val, és un psicòpata. No ho havia fet mai abans. ”I després (més endavant al guió) vaig començar a veure que aquest noi s’estava escletxant i que també l’Alyssa. Les seves cobertes i frontals cedeixen. Primer semblen ser freds, greus i violents, i acaben sent força càlids i humans. Al principi, sí, la manca que m’identifiqués amb James va ser fascinant, però després em va emocionar la normalitat que té James al mateix temps. En molts casos, només és un jove que intenta resoldre les coses.\nBarden: M'agrada la manera com ella és: 'No'. Jo diria que l’exemple més gran és a l’episodi primer, quan la veiem al comensal. Simplement actua davant d’algú que li agrada, perquè té por de ser incompresa i, per tant, dóna immediatament a algú el pitjor dels casos. Crec que la majoria de la gent és així, sobretot quan som més joves. Igual, en realitat et sents molt insegur i tot surt massa fort. És per això que l’edat facilita la relació amb Alyssa, perquè quan fos més jove no hauria pogut veure coses així.\nHi ha alguna cosa agradable en dues boles rares en un cotxe juntes fugides. Hi ha alguna cosa nord-americana (una mica més): tenir l'oportunitat de fer-ho al sud d'Anglaterra era una delícia estranya - Alex Lawther\nTots dos teniu un estil d’actuació realment desconcertant i discreta en aquesta sèrie, davant situacions realment extravagants. Va ser un nou repte?\nLawther: Sí, de vegades passaria una setmana sencera disparant i James només hauria dit cinc paraules. I quatre d’aquestes paraules haurien estat bé. Per tant, va suposar un repte en el sentit d’intentar trobar una mena d’informació o un viatge per a James i no deixar-se temptar d’omplir tots aquests silencis. Crec que això va ser una cosa que Jonathan Entwhistle va voler des del primer moment: que, tot i que el món que els envolta és realment estrany de merda (els cotxes exploten i estem irrompent a les cases dels violadors), ho hem de sotmetre amb una aturada sentit de l'humor. En el moment que comenceu a jugar a l’estrany món en què es troben, acabarà esdevenint també estrany, i potser ja no és divertit.\nBarden: De fet, em va recordar la manera en què ens va dirigir Yorgos (Lanthimos) La Llagosta . Ens van retirar de l’actuació, perquè ja hi ha tantes reflexions sobre la manera d’escriure el diàleg i el seu ritme. És molt cert ser jove, on no et connectes ràpidament a tot, perquè no vols que ningú sàpiga què passa al teu cap.\nUs va semblar que Alyssa és força diferent de les adolescents que normalment veiem a la televisió?\nBarden: L'única manera que (Alyssa) és diferent és com la volatilitat en ella. És molt vulgar, diu coses molt crues i jura molt i parla de sexe quan ni tan sols sap de què parla. Suposo que encara no veieu moltes dones més joves fent això. Una altra cosa que m’encanta d’Alyssa és la rapidesa amb què canvia la seva ment constantment, cosa que crec que és tan certa. Això és una cosa que no es veu tot el temps, com ara, un segon en què confia molt, i l’altre s’atura amb plor.\nQuina escena t’ha divertit rodar més?\nLawther: Ballant amb Jess per a 'Incendiar el bosc'. Era el final del dia, no havíem tingut cap temps d’assaig i em deien: ‘D’acord, només prepararem les càmeres i començareu’. Acabem de provar-ho i va ser genial. Va ser com, només ho hauríem de mantenir? Estàvem realment embolicats amb això, perquè la major part del funcionament de la història era molt precisa, detallada i estricta en la seva estructura. Va ser bo fer una mica de canalla amb Jess i fingir estar borratxo.\nAlex Lawther i Jessica Barden, The End of theFollant mónNetflix\nHi va haver escenes especialment difícils de rodar?\nBarden: Totes les escenes al voltant de l'assassinat. És una línia tan estranya de trobar al cap, perquè òbviament, com a persona de la vida real, ets com: Acabem d’assassinar algú, hem de trucar a la policia i explicar-ho. Va ser un d’aquests moments estranys en què interpretes alguna cosa i, després, hi ha un moment a la història en què estàs en una realitat suspesa. Igual que el món de la història s’apodera. És un repte actuar.\nUs heu inspirat en alguna pel·lícula de viatges per carretera dels Estats Units?\nLawther: Em va encantar molt Badlands, que potser és una referència força evident. Thelma i Louise , Bonnie i Clyde - Crec que això és el que m’ha agradat d’aquest treball en concret, només hi ha alguna cosa agradable a dues boles rares en un cotxe juntes fugides. Hi ha alguna cosa nord-americana (una mica més): tenir una oportunitat de fer-ho al sud d’Anglaterra era una delícia poc freqüent.\nCom et sents sobre on va acabar la història? Hi haurà una segona temporada?\nLawther: La història acaba on ho fa el còmic de Charles Forsman. És una història realment encantadora i autònoma. Però, d’altra banda, m’encantaria veure cap a on aniria Charlie Covell després.\nBarden: No tinc ni idea del que passa amb el programa. Crec que el camí que ha acabat (la història) no ho veig com la fi del món. Va ser una mica la fi del món al inici de la història, per a ells. No els agradaven. Així, al final, ja veieu que ja han guanyat tant. Crec que per això la gent hi ha tingut una reacció tan emocional. Però no en tinc ni idea. Estic tan impactat com tothom.\nCM Punk va parlar sobre les protestes de tot el país al backstage de la WWE\nel millor a taco bell\nenterrar-me amb la compra


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - L’Ajuntament de Banyoles aprova un pressupost de 20.643.760€\nAquest increment es deu, principalment, a l’augment de la despesa de personal que ha comportat la revalorització dels llocs de treball i l’increment de salaris previst, així com també a les despeses de béns i serveis. Per tal d’equilibrar les despeses i els ingressos s’ha fet servir el fons de reserva de l’ajuntament, que passat dels 563.000€ que hi havia el 2019, a 260.000€ aquest proper any.\nPel que fa al capítol d’inversions, es destinaran més de dos milions sis-cents mil euros, un 2’5% més que l’any anterior, que serviran per dur a terme diferents obres a la ciutat. L’alcalde de Banyoles, Miquel Noguer, ha explicat que es preveu que, a banda d’aquestes inversions, es repeteixin les inversions financerament sostenibles, de manera que es podria incrementar aquest capítol.\nEntre les inversions més destacades hi ha els 490.000€ que s’invertiran a les obres de reforma del Museu Arqueològic. També es destinaran 421.500€ a diferents obres de sanejament a Cal General, carrer Llibertat i al cabal del rec de Can Teixidor; 273.000€ serviran per compres de patrimoni com can Tomàs Teixidor i un edifici al carrer Canat; en l’arranjament del carrer Joan XXIII es destinaran 270.000€; s’invertiran 150.000€ en millora de la via pública; i es destinaran 120.000€ a la redacció del projecte de la nova biblioteca.


L'economia de la zona de l'euro disminueix un 12,1%\nEspanya encapçala la caiguda de l'activitat registrada a la zona\nDivendres, 31/07/2020 - 15:28\npicture alliance Uli Deck dpa\nEl producte interior brut (PIB) de l’eurozona va registrar entre l’abril i el juny una caiguda del 12,1%, sense precedents en tota la sèrie històrica, després d’haver patit una contracció del 3,6% en el primer trimestre de l’any, segons la primera estimació de la dada publicada per Eurostat. Segons aquestes dades Espanya és l’economia amb pitjor evolució de l’àrea, amb una caiguda del 18,5% del PIB.\nEn comparació amb el segon trimestre del passat exercici, el PIB de la zona euro va registrar una caiguda interanual del 15%, després de la contracció interanual del 3,1% dels tres primers mesos de l’any.\nEn el conjunt de la Unió Europea (UE), l’activitat econòmica va experimentar en el segon trimestre de l’any una caiguda sense precedents de l’11,9%, després de la contracció del 3,2% observada en els tres primers mesos del 2020. En comparació amb el mateix període del 2019, la baixada del PIB a la UE va ser del 14,4%.\nEntre els països les dades dels quals estaven disponibles, Espanya va tenir la caiguda més gran del PIB amb diferència el segon trimestre, al registrar una caiguda del 18,5%, després de la baixada del 5,2% en els tres primers mesos de 2020, seguida de Portugal, amb una contracció del 14,1% en el segon trimestre, després del retrocés del 3,8% en els tres primers mesos del 2020.\nPer la seva part, el PIB de França es va contraure un 13,8% en el segon trimestre, després de baixar un 5,9% en el primer, mentre que l’economia d’Itàlia va registrar una contracció del 12,4% entre l’abril i el juny, després de la caiguda del 5,4% observada entre el gener i el març. En el cas de Bèlgica, el PIB es va enfonsar un 12,2% en el segon trimestre, després de caure un 3,5% en el primer.\nAlemanya, que va donar a conèixer aquest dijous les seves dades, va registrar una caiguda del PIB del 10,1% en el segon trimestre, després del descens del 2% entre els mesos de gener i març.\nLes organitzacions de productors guanyen pes com a instrument de modernització del camp\nLa borsa del 14 d'agost del 2020\nTemes: Coronavirus Creixement econòmic Crisi


Reseña y sinopsis de A la deriva (cat)\nTítulo original: A la deriva (cat)\nSinopsis y resumen A la deriva (cat)\nEn Pau, celebritat de sèrie B a les portes de la quarantena, és un cínic cagadubtes assetjat per fantasies homicides, però a l’hora de la veritat captura vius els mosquits que el piquen les nits d’estiu i els llança per la finestra sans i estalvis. En Plèbot és un nen prodigi de l’escultura per impressió 3D, ídol d’adolescents, impulsiu i conspirador, per a qui cada nit és la millor de la seva vida. En Pau necessita algú que l’allunyi del tedi, i en Plèbot va sempre curt de pasta. Arrenca així una relació summament destructiva que els portarà a explorar cada racó de la Barcelona posthípster, i, enduts per un rampell de bogeria, deixar-ho tot i emprendre un viatge demencial pel sud de Mèxic. Allà alternaran entre el luxe més desenfrenat i la indigència més miserable mentre experimenten amb estats alterats de la consciència, fugen de gringas obsessionades amb perdre la virginitat i segueixen la pista de l’enigmàtica Citlali, la seva darrera possibilitat de salvació.\nAquesta novel•la és alhora un mordaç rèquiem per Barcelona i una oda clarobscura a Mèxic, una navegació a la deriva per la ment de dos personatges detestables i entranyables a parts iguals, una confluència de les aigües de realitat i ficció, i, sobretot, un relat en clau d’humor sobre l’origen, l’auge i la decadència d’una amistat amb un desenllaç sorprenentment impredictible.\nComprar A la deriva (cat) en:\nEscribe tu reseña o critica de A la deriva (cat):\nComentarios en la convesación de A la deriva (cat)


Novetats mercat energètic - UEA\nEn relació a la liberalització del mercat energètic, hem considerat oportú informar-vos dels següents punts:\nLa nova tarifa de llum, la denominada tarifa dï¿½últim recurs (TUR), sï¿½estrenarà amb un augment del 2% segons publica el BOE dï¿½avui. Amb el nou marc legal, aquest preu es converteix en substitut de la tarifa integral dels usuaris amb una potència contractada no superior a 10KW que no vulguin subscriure contractes en el mercat lliure.\nEls usuaris amb una potència contractada superior a 10KW que encara no estiguin en el mercat lliure, disposaran dï¿½un període transitori de 15 mesos durant el qual podran seguir com a clients de les comercialitzadores dï¿½últim recurs (CUR). Però a diferència dels usuaris als que fèiem referència en el punt anterior:\nPagaran un recàrrec del 5% sobre la tarifa d´últim recurs establerta pel govern\nDel 20% a partir de l´1 d´abril de 2010\nI a partir de l´1 de setembre de 2010,deixaran de rebre subministre elèctric , si no han signat un contracte amb una comecialitzadora en el mercat lliure.\nSi voleu consultar els descomptes dels que podeu gaudir com a associats a la UEA, entreu a lï¿½extranet.\nNou marc normatiu subministrament energia elèctricDescarregar


Desafiaments de la Naturalesa: Europa de Bioviva -enviament 24/48h- kinuma.com botiga de joguines educatives\nInici > Jocs i joguines educatives>Vol aprendre>Fauna + Flora + Geografia>Desafiaments de la Naturalesa: Europa - joc de cartes per a 2-6 jugadors\nEls animals d'Europa et repten en les cartes\nDesafiaments de la naturalesa: Europa és un joc educatiu de cartes per a 2-6 jugadors a partir de 7 anys, que et porta a conèixer els animals més sorprenents que habiten en el nostre continent.\nEn aquest joc descobrirem els seus excepcionals característiques i haurem d'apostar pels seus punts forts. El jugador que, al final, presenti la característica més forta, guanya les cartes dels altres jugadors. Descobreix les espècies en perill.\n36 cartes il·lustrades\nDesafiaments de la Naturalesa: Amèrica - joc de cartes per a 2-6 jugadors\nCubi Locos - joc d'habilitat i atenció\nDesafiaments de la Naturalesa: Insectes - joc de cartes per a 2-6 jugadors\nMinnys Honey Moon (Lluna de Mel) - Roll & Write de butxaca per a 2-6 jugadors


Sant Cugat hauria de pagar més tribut metropolità | elCugatenc\nEl titular d’este article és un atreviment però també una reivindicació d’igualtat entre municipis. Perquè mentre una part de la ciutadania s’emporta les mans al cap davant un tribut metropolità que ha rebut més crítiques que oportunitats, sembla obviar-se que Sant Cugat ha gaudit d’una oportunitat que no han tingut la resta de municipis de la comarca.\nHa estat enmig de les acusacions creuades entre Junts per Sant Cugat –amb petició de dimissió inclosa– i el govern municipal que he topat amb la crua realitat. Mentre els polítics es barallen per dir si el debat entre dos càlculs tècnics es pot considerar negociació política o no, obviem que el nostre Ajuntament ha tingut una oportunitat que no ha tingut cap altre consistori dels 18 que s’han incorporat a la tarifa plana del transport.\nSant Cugat tenia dos càlculs diferents presentats. Un suposava que la ciutadania santcugatenca hauria de pagar 4,2 milions d’euros i l’altre 6,9 milions. Els motius d’aquest doble càlcul ja estan explicats i no són el fons d’este article. La clau és que el debat entre quin dels dos càlculs agafar –diguem-li negociació o castanyada– només s’ha donat a Sant Cugat. La resta de municipis de la comarca només han presentat un càlcul, l’equivalent a l’elevat dels dos que hem tingut a la ciutat.\nAra, a bacs i rodolons, la resta d’ajuntaments de la comarca busquen un càlcul més “beneficiósˮ. Pose beneficiós entre cometes perquè allò beneficiós realment no és si el càlcul suposa que la ciutadania pague més o menys sinó quina és la progressivitat de l’impost i la redistribució de la riquesa que se’n deriva. Cerdanyola ja ha aconseguit que l’Àrea Metropolitana (AMB) es comprometa a fer un càlcul que suposa un 33% menys que l’actual de cara als rebuts del següent exercici. Altres ajuntaments busquen vies legals, negociacions, ajuts... a l’espera de tindre un tracte igual que Sant Cugat.\nI què diuen els polítics –tant govern com oposició– davant de l’avantatge santcugatenc? Doncs, després de repetir que “Sant Cugat paga el que ha de pagarˮ, que el primer dels càlculs es va fer perquè els serveis tècnics de l’Ajuntament van començar a treballar abans que l’AMB demanara un nou càlcul. Si això va ser possible és perquè el nostre consistori s’ho pot permetre per nombre de treballadors. Això té a veure amb estructura i l’estructura, òbviament, se sustenta amb el pressupost municipal. És a dir, l’Ajuntament més ric –això té a veure amb nombre d’habitants, pressió fiscal i renda per càpita– aconsegueix el que els menys rics i els pobres no poden aconseguir.\nEncara que darrere d’un teló tècnic immillorable –i un fort aplaudiment a eixos treballadors municipals que s’ho han currat!–, que Sant Cugat haja tingut l’opció de debatre’s entre dos càlculs és una inequitat abismal i que, a més, s’haja acabat optant pel baix és d’una manca de solidaritat intermunicipal realment preocupant. Un porque yo lo valgo que rebufa classisme a mars. Perquè, parafrasejant l’Ovidi, o juguem tots o estripem la baralla. I això és fàcil dir-ho quan s’és el pringat i molt difícil quan s’és el privilegiat.\nSant Cugat no hauria d’haver optat pel càlcul baix del tribut metropolità si la resta de municipis no han tingut l’oportunitat ni de debatre’s entre més d’un càlcul. De fet, si realment es pretenia que tots els municipis jugaren a la mateixa lliga, l’AMB hauria d’haver donat la mateixa oportunitat a tots i no acceptar una negociació/castanyada específica amb un ajuntament. Així que, potser, hauria d’haver facilitat un nou càlcul als altres 17 municipis abans de començar a girar rebuts.\nÉs evident que el tribut és complex i força inequitatiu perquè agafa de referència el valor cadastral del 2005, perquè en funció de la revisió hi ha xalets pagant misèria i pisets de solter/a pagant fortunes i perquè hi ha una bona bonificació en l’ús residencial que no es trasllada a altres propietats que potser sí ho necessiten com el petit comerç. Els canvis, per tant, són molt més de fons que no si Sant Cugat ha de pagar 4,2 o 6,9 milions.\nD’altra banda, que ara la resta de municipis troben l’oportunitat de pagar menys en base a nous càlculs com el que ja li han acceptat a Cerdanyola és un risc per al manteniment dels serveis públics, en primera instància el transport ja que el tribut entra en vigor per la tarifa plana. Si comença a acceptar nous càlculs, l’AMB haurà de veure d’on trau els diners que deixen d’entrar si realment vol mantindre els preus de la tarifa plana i complir les seues promeses de millora del transport i d’altres serveis als municipis. Així que, segurament, necessitem un tribut metropolità més elevat i millor repartit.\nSalvador Milà: “L’ordenança del tribut metropolità està mal redactada i s’ha de revisarˮ\nEl director de l’àrea de presidència de l’Àrea Metropolitana de Barcelona (AMB) va ser dijous a Sant Cugat en un acte organitzat per Sant Cugat en Comú.\nSant Cugat sí ha tingut un benefici específic al tribut metropolità i ara altres municipis intenten acollir-s’hi\nNeix una plataforma ciutadana que demana revisar el tribut. Els primers cobraments coincideixen amb l’anunci de noves tarifes al transport integrat metropolità.


El BAXI Manresa s'enfronta al Barça a la Copa carregat d'il·lusió | BAXI Manresa\nEl BAXI Manresa s'enfronta al Barça a la Copa carregat d'il·lusió\nDemà divendres a les 21:30 (#Vamos), duel català en els quarts de final de la Copa del Rei Granada 2022. Juampi Vaulet, positiu per COVID, serà dubte fins a última hora.\nDijous 17 de Febrer de 2022 a les 16:58\nEl partit, que tanca els quarts de final de la Copa del Rei, enfronta el BAXI Manresa contra el Barça al Palau Municipal d'Esports de Granada. Els del Bages han detectat un positiu per COVID a les últimes proves. A banda de l'afectat, la resta ha viatjat a Granada i estarà amb l'equip. Els manresans arriben al duel català després de guanyar el Darüssafaka i el Casademont Saragossa. Els blaugranes ho fan després vèncer el Real Madrid al Wizink Center.\nEl BAXI Manresa aterra a Granada immers en una dinàmica positiva. L'equip vol continuar exhibint el bon estat de forma i demostrar que és capaç de tot. Davant, per això, topa amb el Barça, vigent campió de l'anterior edició, que voldrà fer valer la seva papereta de favorit. No obstant, aquest any, els del Bages els han derrotat en els dos enfrontaments anteriors: a la final de la Liga Catalana ia la primera volta al Palau Blaugrana. Bako i Moneke arrosseguen encara molèsties, però s'entrenen amb l'equip. Caldrà veure si el positiu de Juampi Vaulet, detectat avui, negativitza per poder viatjar divendres mateix.\nEl Barça, dirigit per Šarūnas Jasikevičius, és un dels grans equips d'Europa. Els blaugranes tenen tota mena de recursos a la seva plantilla, que està confeccionada per jugadors de talla mundial. Estadísticament, cal destacar, l'aler-pívot Nikola Mirotić, que anota 15,4 punts i agafa 6,0 rebots per partit. També, el base Nick Calathes, que anota 7,2 punts i reparteix 4,7 assistències per partit.\nHan comparegut davant la premsa Dani Pérez i Pedro Martínez. El base de l'Hospitalet de Llobregat ha explicat que «tenim una identitat i és clar que demà intentarem imposar el nostre ritme, però al davant tindrem un rival molt complicat». El tècnic del conjunt manresà ha declarat que «Moneke, que ha tingut un problema muscular, és alta per al partit de demà i podrà jugar amb certa normalitat; Bako té un cop a la mà esquerra i va una mica més limitat, però comptem amb ell; en principi, no ho fem amb Juampi Vaulet que ha donat positiu*».\nEl BAXI Manresa no pot tornar a sorprendre el Barça i cau eliminat de la Copa de Granada\nLa crònica19 Febrer 2022


La Petita Llibreria: L’hospital dels pobres\nL’hospital dels pobres\nSi us agraden les novel·les ambientades a Barcelona on la realitat es ficciona de manera magistral, on la veracitat i la documentació en són l’eix vertebrador us heu de rendir a L’hospital dels pobres.\nEn aquesta gran obra la seva autora, la Tània Juste, ens explica fil per randa la construcció de l’Hospital de Sant Pau.\nEn un temps convuls on la ciutat batega i es desperta del son dels dies més foscos les muralles medievals que envolten l’hospital de la Santa Creu cauen i mostraran una transició en l’espai arquitectònic sense precedent.\nEl nou segle està ple de joves arquitectes, metges, infermeres, artistes i ciutadans que ho donaran tot per la ciutat i per afavorir als desemparats.\nLa construcció es relata d’una manera minuciosa i tan descriptiva que és molt fàcil fer el salt, entrar a la novel·la i fer amistat amb els seus principals protagonistes. Sembla ficció tot el que ens narren però realment l’ésser humà és tremendament sorprenent i només cal apropar-s’hi per veure la grandària i el disseny del projecte.\nPotser eren uns somiadors però l’hospital que hi havia no podia seguir tal com estava i la societat necessitava un lloc per acudir en els mals moments.\nTothom que hi anava es sorprenia de l’estructura, els espais, els jardins, la unió d’interior i exterior i sobretot la bona vida que s’intentava donar als residents.\nRealment l’home és un ser holístic i no només el guareix la química sinó que un lloc tan esplendorós els ajudava i a més ha esdevingut un símbol de l’arquitectura, la modernitat i el desenvolupament de la ciutat de Barcelona.\nDe la mà de labutxaca descobrim els fils que van moure la construcció d’aquest bell gegant que dorm al bell mig de la ciutat. Un emblema que deixa palès l’ànim pel progrés mèdic, arquitectònic i sobretot l’obertura del pensament i la consciència.\nÉs el llibre ideal per als historiadors, per als metges, per als amants de la ciutat i per tots aquells que gaudeixen d’una gran novel·la on el rigor és la clau.\nDe moment només em cal dir que aquesta obra és un gran homenatge a una part de la ciutat i a tots els emprenedors que es van animar a tenir el coratge a anar contra corrent en un temps difícil.\nRealment és molt bo però si encara no esteu convençuts demà mateix podreu llegir l’entrevista que la seva autora ens ha cedit amb la seva modèstia i generositat.\nAnimeu-vos i endinseu-vos a la lectura!\nEtiquetes de comentaris: Històrica, labutxaca


Fusilli amb calçots i ricotta - La pasta per als catalans\nHome Un blog reivindicatiu Fusilli amb calçots i ricotta\nTemps de calçots i de calçotades. I si sobren? Doncs experiment! Fusilli amb calçots!\nPer 4 persones vaig fer servir uns 6 calçots però si en teniu més endavant.\n320 g pasta curta (fusilli, macarrons, mafaldine, farfalle…)\nRenteu i talleu els calçots a rodanxes.\nPoseu-los sobre un paper forn a la safata del forn. Sal, pebre i un raig d’oli i al forn a 180º fins que comencin a agafar color.\nTraieu-los del forn, tanqueu el paper com en la foto i torneu-los a posar al forn per un 10 minuts. Aneu mirant el punt de cocció, han de quedar ben tous.\nEn un bol poseu-hi la ricotta, dues cullerades de parmesà i els calçots. Deixeu-ne una mica per decorar el plat. Tritureu-los amb el minipimer fins que quedi una crema.\nCoeu la pasta i abans d’escórrer-la guardeu un got d’aigua de cocció. Utilitzeu l’aigua per diluir la salsa, no tota, comenceu amb un parell de cullerades fins a obtenir la textura desitjada.\nEscorreu la pasta, torneu-la a abocar a l’olla de cocció. Afegiu-hi la salsa de calçots i ricotta, remeneu-ho bé, emplateu-ho i decoreu el plat amb els calçots que heu reservat i una mica de parmesà.


La Significació de Ramón Casas en la pintura. – Aules Caldes "Delfí Dalmau i Argemir"\nLa Significació de Ramón Casas en la pintura.\nPublicat el 26 febrer, 2017 1 Març, 2017 per aulescaldes\nEn commemoració de l’any “Casas”, hem volgut aprofundir en el significat del pintor Barceloní, Ramon Casas i Carbó, nascut a Barcelona el 4 de Gener de 1866, que amb la seva obra va contribuir a perfilar l’estil modernista català en la pintura.\nEn la propera conferència, que tindrà lloc el proper dimecres día 1 de Març a la Sala Noble de Can Rius de Caldes de Montbui, ens parlarà d’ell en Dr. Francesc Fontbona, doctor en Història Moderna per la Universitat de Barcelona i Membre de la Reial Acadèmia de Belles Arts de Sant Jordi.\nEncapçalem aquest article, amb un autoretrat d’en Ramon Casas l’any 1908.\nA continuació us deixem algunes de les seves obres :\nRetrat de les senyoretes (1890)\nPlein Air (1890-1891)\nEl Garrote Vil (1894)\nPosted in Calendari, Conferències, Sin categoríaEtiquetat Aules Caldes, Caldes de Montbui, Francesc Fontbona, Ramon Casas i Carbó, Sala Noble de Can Rius


Manifestació contra la violència masclista a Gràcia / ACN\nEl plenari del districte de Sant Martí ha reprovat aquest divendres la consellera de Barcelona pel Canvi, Paula Añó, per unes polèmiques declaracions en les quals negava l’existència de la violència masclista. Partits i entitats del districte han expressat el seu “rebuig i malestar” per les paraules d’Añó, que el novembre va votar contra una declaració per condemnar la discriminació i la violència cap a les dones i la va titllar de “violència domèstica”.\nLa proposició conjunta, presentada per la resta de partits amb representació al districte –BComú, ERC, PSC, Cs i Junts–, criticava amb duresa Añó i va recordar a la consellera que el plenari “no tolera ni permetrà discursos que neguin la violència de gènere”. Durant la seva intervenció del mes passat, la consellera de BCN Canvi, fitxada pel partit d’Eva Parera fa dos mesos, va minimitzar els assassinats masclistes assegurant que només representen “el 0,00015%” de les dones i va desviar el debat defensant que la majoria dels infanticidis els cometen les dones.\n“La violència vers les dones és una xacra de la nostra societat i cal lluitar contra la mateixa cada dia i des de totes les institucions”, afegeix el text conjunt. “La prevenció de les violències vers les dones passa pel qüestionament del patriarcat, ja que estableix un sistema de discriminacions que afavoreix la violència”.\nLa Confederació d’Entitats de Sant Martí de Provençals també s’ha fet ressò de les declaracions de Paula Añó i ha mostrat el seu “rebuig davant actituds que neguen la violència creixent envers les dones”. Les entitats del districte consideren intolerable que la consellera de Barcelona pel Canvi hagi intentat diluir la lluita contra la violència masclista. “No podem normalitzar discursos que neguen la realitat demostrada amb dades contrastades, i que banalitzen i minimitzen les actituds masclistes envers les dones”, denuncien.\nAjuntament de Barcelona Barcelona pel Canvi Sant Martí Violència de gènere Violència Masclista


Els microproductors agrícoles demanen una rebaixa en les cotitzacions - FÒRUM.ad\nEls microproductors agrícoles demanen una rebaixa en les cotitzacions\nOn: 13/11/16 21:00\nEls microproductors agrícoles volen una rebaixa en les cotitzacions a la CASS. Així ho han comunicat al Departament d’Agricultura. Es tracta de microempreses de recent creació, que en molts casos tenen un sol treballador.\nSegons el Departament d’Agricultura, en diverses ocasions el col·lectiu els ha expressat la demanda, tot i que encara no l’han feta oficialment. Es tracta de productors artesans, amb volums petits de comercialització i de caràcter estacional. El Departament d’Agricultura reconeix que una rebaixa en la cotització ajudaria aquestes empreses a tirar endavant.\nAgricultura analitzarà si la situació és compartida per altres empreses del sector primari. A l’anterior Llei de la CASS es recollia una cotització reduïda per als treballadors del sector primari, és a dir, l’agrícola, una peculiaritat que van perdre amb la reforma de la Llei l’any 2008. Des de llavors, el sector ha demanat que es torni a la situació anterior.\nPrevious Post: Ramon Plaus espectacular i De la Casa en el podi de Turismes a Sant Feliu\nNext Post: Horòscop del 14 al 20 de novembre


Els líders de ciutadans: ascens polític i canvi d'estat sentimental\nDe vegades els èxits professionals no acompanyen la vida personal. Tot i que ara Ciudadanos presidirà juntament amb el PP i amb el pacte amb els ultradretans Vox a Andalusia, ni Albert Rivera ni Manuel Villegas han tingut unes vacances plàcides i fàcils.\nEls dos líders del partit taronja portaven mesos arrossegant problemes en les seves relacions de parella que finalment aquest mes de gener han sortit a la llum. Però tots dos van acordar abordar la situació després de les eleccions andaluses perquè això no interferís en la seva vida política.\nPerò ja, després de Nadal, diversos membres de Ciudadanos han admès, segons explica Vanitatis, que van arribar a rebre missatges de Whatsapp que comentaven la separació d'Albert Rivera de la qual ha estat la seva nòvia per 4 anys, Beatriz Tajuelo.\nI, també de la separació entre Villegas després de 30 anys de matrimoni amb la seva dona, Begoña de Miquel (filla d'un advocat barceloní reconegut, president del Tribunal Arbitral de Barcelona, Juli de Miquel), que es va traslladar amb la família a Madrid per estar amb Villegas.\nEl canvi sembla no haver caigut bé a la relació de Villegas i la seva dona es va a tornar a Barcelona, tenint una filla i un fill en comú ja majors d'edat, i també per preparar els papers del divorci.\nUn cop finalitzades les vacances, els dos líders de Cs han considerat que aquesta era la setmana idònia per fer públic el seu nou estat sentimental, fins llavors callar, per por a possibles conseqüències en la seva carrera política.\nEl triomf polític moltes vegades porta el canvi de parelles. El poder es puja al cap


Controlat l'incendi de Llutxent després de cremar 3.270 hectàrees - Diari La Veu\nEscriba el número 538535\nL'incendi originat dilluns al terme de Llutxent i que ha calcinat 3.270 hectàrees de sis termes municipals diferents ja està oficialment controlat. Així ho ha anunciat el director del Post de Comandament Avançat mitjançant una piulada enviada pels serveis d'emergències de la Generalitat.\nUn centenar d'efectius de bombers, 24 vehicles i dos mitjans aeris han treballat aquest divendres en les tasques d'extinció per a donar-lo per controlat. A més, el Servei d'Emergències ha informat que les persones majors desallotjades el passat dilluns de la residència Mondúver (a la Drova) tornaran aquest divendres durant la vesprada després d'haver estat desallotjades durant quatre dies com a mesura preventiva.\nA primera hora d'aquesta cinquena jornada de lluita contra el foc a la comarca de la Safor i la Vall d'Albaida, s'han desmobilitzat les dotacions de brigades del ministeri d'Agricultura i les Unitats Militars d'Emergències (UME) desplegades en l'incendi de Llutxent.\nDijous es va donar per estabilitzat l'incendi després de cremar 3.270 hectàrees de set municipis i aquest divendres la previsió dels Bombers del Consorci Provincial de València era donar-lo per controlat, com així ha sigut, en la fase abans de declarar-lo extingit.\nDesprés de dies de molta calor i vents canviats, l'aparició de la pluja i la baixada de les temperatures ha afavorit molt la tasca del centenar d'efectius terrestres i les dues aeronaus que han treballat a les comarques de la Safor i la Vall d'Albaida.\nEscriba el número 615402


Jornada d'emprenedoria a Sants Montjuic - Coòpolis\nJornada d’emprenedoria a Sants Montjuic\nSeu del Districte de Sants Montjuic (Creu Coberta, 104)\nTens un projecte d’emprenedoria i no saps quins passos has de seguir? Vols obrir un comerç al districte de Sants-Montjuïc? T’agradaria treballar desenvolupant un projecte relacionat amb l’economia social i solidària?\nDes de Barcelona Activa, amb la col·laboració del Districte de Sants-Montjuïc, organitzem una jornada d’emprenedoria el 20 de setembre de 18h a 20h a la Seu de Districte (Creu Coberta, 104), on t’aproparem a experiències reals d’emprenedoria del territori amb l’objectiu d’ajudar-te a desenvolupar el teu projecte i que puguis tenir en compte diferents aspectes pràctics en les fases inicials. A més, podràs fer preguntes a altres persones emprenedores sobre quines són les passes que han seguit, les barreres que s’han trobat i com se n’han sortit.\nAquesta activitat va dirigida a persones residents a Sants-Montjuïc amb una idea de negoci, a persones d’altres territoris que vulguin emprendre al districte, i a emprenedors i emprenedores que han començat recentment un projecte d’emprenedoria a Sants-Montjuïc i volen reforçar la seva xarxa i/o trobar recursos per desenvolupar els seus projectes.\nL’objectiu és fomentar l’emprenedoria al districte i informar i facilitar eines i recursos a les persones que vulguin encetar un projecte d’emprenedoria comercial, empresarial i/o d’economia social i solidària al territori.\nLa jornada constarà d’una primera part on es farà una breu diagnosi socioeconòmica del districte de Sants-Montjuïc i un recull de programes d’acompanyament a l’emprenedoria. I una segona part que consistirà en una taula rodona per compartir amb emprenedors i emprenedores del territori les seves experiències emprenedores.


La generació Covid | NacióDigital\nper Elisenda Soriguera , 12 de juliol de 2020 a les 13:40 |\nUna mare posant gel hidroalcohòlic als seus fills | EP\nA qui denominarem generació Covid? Qui de tots nosaltres guanyarà la batalla per endur-se el títol? Seran els nascuts durant la pandèmia? Seran els que han patit la malaltia i l’han superat? O els engendrats durant aquests temps convulsos?\nPerquè la generació Covid podrien ser tots aquells joves que han hagut de fer els exàmens de Selectivitat en un entorn encara més tens del que ja caracteritza aquestes proves. Amb la incertesa d’un ball de dates, amb unes classes finals estranyes, i amb una tensió encara més tensa. Aquesta setmana era inevitable pensar-les i pensar-los, i intentar enviar-los escalf.\nPerò potser el títol de la generació Covid li hauríem de donar a les criatures nascudes en pandèmia; amb protocols estranys, sense visites, amb encara més incerteses de les que acompanyen aquest moment en situacions més convencionals. Tot i que potser no haurien de ser els nounats, sinó les seves famílies, que hauran viscut d’una manera encara més estranya un part i un post-part amb unes noves regles de joc carregades de dubtes, les batejades com a generació Covid. Però encara n’hi ha més: que me’n dieu de totes les persones que han viscut l’embaràs en aquests temps? O encara millor: totes aquelles que s’han embarassat en els darrers mesos? Qui s’atreveix a no dir-los generació Covid?\nTot i que penso en la meva criatura petita, i crec que sens dubte ella també és generació Covid. Els nascuts al 2019, que han passat els primers mesos de vida tancats a casa, i han assimilat ràpidament com a normal veure als adults amb mascaretes. A casa, la petita, ha après a fer el gest de rentar-se les mans. No li hem ensenyat, però ha vist repetidament com ho fèiem. No sap que no és normal gaudir de tantes hores amb el pare i la mare a casa, i que tot i tot, el que ha (i hem) viscut, és una anormalitat familiarment boja, però molt bonica.\nPerò l’afectació també la veiem amb la gran, de P3. Era el seu primer curs escolar, així que a hores d’ara, se li fa difícil assimilar com hauria anat tot plegat. Però d’un dia per l’altre es va trobar tancada a casa, fent família al 100%, gaudit i enyorant a parts iguals. Esperant les videotrucades de la mestra i els companys, mirant de comprendre què havia passat. Crec que quan sigui més gran, es cansarà de sentir-me explicar la mateixa anècdota pandèmica: quan vam poder començar a anar al parc, ens la vam trobar amagada darrere d’uns arbustos, abraçant-se (amb la mascareta posada), a les dues amigues que havíem trobat. Amagar-se dels pares per abraçar-se, la màxima rebel·lió d’uns nens als que ens hem passat mesos dient: “No toquis, no caiguis, no t’apropis, renta’t les mans”. Generació Covid, no?\nLa generació Covid també seran totes aquelles famílies que han vist com s’anomenava conciliació a supervivència i teletreball a "fer el que puguis". O totes i cadascuna de les persones que amb el seu sobreesforç laboral (en l’àmbit de la salut, però també de l’educació, i moltíssims més), han mirat de que tot anés menys malament. Tothom que ho ha viscut sol i ho ha passat millor o pitjor del que esperava. De totes les edats, de tots els racons. Perquè les seqüeles seran moltes, i les anirem trampejant com millor sabrem, o com millor podrem.\nLa generació Covid no té una franja d’edat concreta: es tracta de totes aquelles persones que hem viscut, i sobreviscut, aquest impàs entre la vella vida, la nova norma, i les incerteses futures. I la tristesa dels que ja no hi són. Tots els que hem coincidit en un espai-temps concret amb la pandèmia, i això ha trastocat el que havíem viscut fins ara.\nSocietat, confinament, criatures, covid-19, virus, aïllament, nens, la pocmoderna surt de mare, generació covid, coronavirus


Gerent de DIBOSCH, Coordinador del grup de benchmarking Club de l’Empresari de Fòrum Carlemany\nQuan tens una empresa viable i fills que es fan grans, un es capfica per com ho ha d'encaixar tot plegat.\nL'empresa hauria d'estar per damunt fins i tot de la propietat, i pel que fa als fills amb un condicionant genètic difícil de preveure, hauríem d'anar veient quines són les seves habilitats, personalitat i possibilitats.\nHi ha consultories que es dediquen a acompanyar i a integrar, des de petits, els descendents dels directius propietaris de les empreses familiars, sobretot companyies grans amb diversos implicats,que ho fan molt bé. No fa gaire temps que una de les més importants del país ens va fer una ponència molt interessant en una jornada de benchmarking del Club de l'Empresari del Fòrum Carlemany.\nTinc una petita empresa amb certa projecció en el sector, i el meu fill gran, en Jordi, té 13 anys. Fa un parell d'anys vam tenir una d'aquelles entrevistes que es programen amb la complicitat del tutor del centre educatiu on estudia amb l’objectiu de poder avaluar i/o corregir els trets de personalitat abans d'entrar a l’adolescència.\nA l'entrevista hi érem un psicòleg especialitzat, el meu fill i la meva dona i jo. Un reguitzell de preguntes del professional al noi fins que arriba a demanar-li si sap a què es dedica la seva mare: "Té perruqueries i és perruquera", contesta amb seguretat i sense dubtar. “I el pare, a què es dedica?”, li pregunta el psicòleg. Segons de silenci..., em mira i em diu: “Ostres..., tu, pare, a què et dediques exactament?”\nL'anècdota ens fa pensar i ens fa treure conclusions. La seva mare, amb més criteri que jo, s'havia emportat diverses vegades en Jordi a la perruqueria, jornades completes, a participar de l'activitat frenètica habitual del negoci, dels clients, del personal, dels protocols, de l'operativa diària... i a conviure-hi, i en Jordi es mostrava content i amb ganes de tornar-hi.\nEls de prevenció i RH de l'empresa em recorden la incorrecció legal i laboral que suposa i les responsabilitats que assumim, ho resolc fent-me càrrec del cost i del risc.\nEl resultat ha sigut molt bo en tots sentits.\nHe explicat l'experiència a algunes persones i la majoria reconeixen que és molt interessant per al noi i que té un alt sentit dins l'empresa familiar, però que el risc i l'efecte en una part de la societat que es mal interpreti o fins i tot que et diguin explotador, hi és.\nAra el meu fill ja sap a què es dedica el seu pare, d'on surten les misses, com funciona una altra empresa i si un altre dia li pot agradar, dedicar-s'hi.


< Tornar a Artistes\nPep Aymerich és escultor, performer, vídeo artista i fuster. Es va iniciar en el món de l’art a l’Estudi d’Art Fita de Girona, i actualment continua treballant de manera autodidacta experimentant amb diferents disciplines artístiques com la performance, el videoart, l’escultura, l’escultura pública, la instal·lació i últimament també amb l’escenografia. De la contínua recerca en el coneixement espiritual de l’ésser humà en resulta una empremta de caràcter introspectiu que és comuna al llarg de la seva obra i trajectòria. El coneixement profund que té de materials com la fusta, la cera i la pedra li donen autoritat per poder posar-los al servei de la creació de l’obra. En totes les seves creacions s’albira una profunda necessitat de transcendència, un qüestionament constant sobre el conflicte de l’home davant la fragilitat de la seva existència.\nLluïsa Paredes és violoncel·lista, graduada per l’Escola Professional Metropolitana de Lisboa. La música és per a ella una inspiració constant: és intensitat, és lluita, és tranquil·litat, és concentració; és ser aquí mateix i ara mateix. Com la música, la pintura i les arts en general li desperten molta curiositat, ja que són un mitjà d’expressió inesgotable. Li agraden els reptes, sobretot els desafiaments artístics i creatius. Creu que és amb el fer, amb l’intentar, que s’aprèn i es creix. Imagina el procés de creació artística com un camí sense límits ni direccions concretes, com una exploració salvatge de les possibilitats.\nWeb Pep Aymerich\nWeb Lluïsa Paredes\n+ Consulta el programa


– Concert PALAU100 (10/13) – Gustavo Dudamel – Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunk (**** 1/2) – Palau de la Musica Catalana – 09/04/2014 |\nSimfonia núm. 6 en Fa major, op. 68, “Pastoral”\nÉs una de les obres de música programàtica de Beethoven. En la seva estrena va rebre el subtítol “Records de la vida campestre”. Beethoven va ser un amant de la naturalesa i passava part del seu temps caminant pel camp. Sovint deixava Viena per anar a treballar a pobles. Com va dir ell mateix, la Sisena Simfonia és “més expressió de sentiments que pintura de sons”, i el mateix tipus de comentari s’ofereix en el títol que va col·locar en el primer moviment.\nLa simfonia va trencar amb el motlle clàssic en tenir cinc moviments, més que el dels quatre típics. Els moviments són:\n1 – Despertar d’alegres sentiments amb l’arribada al camp – Allegro ma non troppo\n2 – Escena al rierol – Andante molto mosso\n3 – Alegre reunió de camperols – Allegro\n4 – Llampec. Tempesta – Allegro\n5 – Cant dels pastors. Acció de gràcies després de la tempesta – Allegretto\nVa ser estrenada a Viena l’any 1808, dirigida pel mateix compositor; va ser rebuda fredament. Si bé la Sisena Simfonia conté moments ben bonics, la gent desitjava una altra obra amb un caràcter diferent, i l’obra relativament calmada i introspectiva no va agradar massa. Posteriorment, l’obra s’ha convertit a poc a poc en una de les obres centrals del repertori simfònic.\nAhir va ser una autentica delícia escoltar-la de nou, per aquesta extraordinària orquestra amb una sonoritat absolutament perfecte poques vegades escoltades a casa nostre. Em va sobtar agradablement sobretot el metall, que en casi totes les orquestres es la part que mes desentona; aquí extraordinari de debò.\nÍgor Fiodorovitx Stravinski, (Oranienbaum – Rússia 1882 – Nova York 1971)\nLa música de Stravinski és harmònicament arriscada, amb èmfasi en les dissonàncies deliberades. Rítmicament pot dir-se el mateix, amb certes seccions que canvien constantment el tempo i amb accents impredictibles i inusuals. La tècnica que empra s’ha denominat sovint primitivisme.\nLa consagració de la primavera, va sonar contundent i absolutament espectacular des de el seu inici. Una de les vegades on he gaudit mes d’aquesta peça musical extraordinària. El públic del Palau va aplaudir amb totes les seves forces i va aconseguir treure de Dudamel un bis d’un vals de Leonard Bernstein.\nUn altre nit memorable, que recordarem com un dels millors concerts de la temporada. Malauradament la temporada vinent, no renovarem el nostre abonament, principalment per la pèssima visió que ofereix la sala desprès de pagar quasi 1.000 euros entre els dos per l’abonament dels concerts del cicle Palau100 (13 concerts).\nEns resignarem a veure concerts també de gran qualitat, a traves de la cadena Medici TV a la que estem abonats i continuarem amb els matinals de la nostra OBC, l’orquestra de Barcelona i NACIONAL de Catalunta.\n– Palau de La Musica Catalana – Preus de 175 € a 25 € (Pagat 52,50€ – 25% abonament)\n← – Teatre – DIAGNÒSTIC: HAMLET (*****) – La Vilella Teatre – 06/04/2014 – Articles d’opinió a la premsa – NEOCOLONIALISME CONSTITUCIONAL per Joan M. Tresserras – diari ARA – 10/04/2014 →


Libros de Ensayo - Papereria Llibreria Núria.\nTipos de artículos Books (51) News Últimos 60 días (1) Languages Castellano (26) Catalán (25) Precios De 5 a 10 euros (10) De 10 a 15 euros (8) De 15 a 40 euros (33) Formatos Rústica (18) Bolsillo (10) Cartoné (2) Otros (1) Availability Disponibilidad (13)\nBooks Eliminar filtro Ensayo Eliminar filtro Quitar filtros\n"El rito de paso entre escribir para ti mismo y publicar es parecido a saltar un abismo. Suele abrumar la responsabilidad". Una bellísimacrónica de David Trueba a los veinticinco años de su primera novela.David Trueba evoca episodios de su infancia y adolescencia, a modo deretrato de la forja de un escritor, a los veinticinco años de lapublicación de su debut Abierto toda ...\nEL MANIFIESTO FEMINISTA QUE UN HOMBRE QUISO CENSURAR EN FRANCIA(Y NO PUDO).Las mujeres, especialmente lasfeministas, han sido acusadas durante mucho tiempo de odiar a loshombres. El instinto, claro, les pide negarlo a toda costa; al fin yal cabo, muchas mujeres fueron condenadas a la hoguera pormenos.Pero ¿y si desconfiar de los hombres, que nonos gusten ?y sí, tal vez inclus...\nAVUI ÉS DEMÀ 10 RELATS PER REPENSAR EL FUTUR\nÉs possible que la pandèmia capgiri la societat de dalt\ta baix. Aquest procés de canvi és necessari i urgent i\tfins i tot es podria considerar com un imperatiu ètic. El\tque ningú no sap és cap a on anirà, aquest món nostre.\tAvui és demà vol posar les bases per al futur que\tha de venir. Gràcies a les propostes transformadores\tde deu joves, provinents de disciplines i...\nAquest és un llibre que il·lumina les aigües obscures del mar de l’amor. Es pot estimar bé i malament, l’amor té a veure amb la passió, però també amb l’ètica. Descobrir-ho és una altra manera d’obrir els ulls. Un llibre que tracta d’un tema que se’n parla poc: el maltractament de baix voltatge. No deixa marques, no hi ha grans insults, però menyscaba el ...\nI si resulta que les dones tenen bones raons per odiar els homes?\tQuè passa si la ira cap als homes és en realitat un camí alegre i emancipador de lluita contra el masclisme?\tLa Pauline Harmange és una dona feminista que té la tesi que per aconseguir una societat justa on hi hagi igualtat d’oportunitats s’ha de fer entendre als homes que han de renunciar activamen...\nEl escenario político actual nos trae de vuelta ciertos discursos nacionalistas que, azuzados por movimientos populistas de apariencia moderna, no dudan en explotarlos con fines autoritarios, racistas, chovinistas o xenófobos. Esta realidad refuerza la opinión de que se trata de una ideología reaccionaria y, en esencia, antidemocrática.\tEn 'El porqué del nacionalismo', l...\nMalgrat que el contingut de la caldera de les bruixes de "Macbeth"sembla que no anava destinat a ser begut és clar que tota la cerim.nia d'anar vessant dins l'olla bullent els ingredients dels qualstractarem aquí tenia per finalitat la celebració d'un conjur osortilegi. Ens trobem de ple dins el terreny de les pràctiquesmalèfiques «vindicatives», aix. és, les que respon...\nLes reflexions de Maria-Mercè Marçal agrupades a 'Sota el signe deldrac' han estat una referència per a diverses generacions de lectorscatalans, i són del tot ineludibles per als interessats en la poèticamarçaliana i la seva irradiació en la literatura catalana. Aquestrecull, que presentem ara ampliat amb un bell epíleg fotogràfic,constitueix un recorregut pels referen...\nAquest assaig lúcid i atrevit parteix d?una consigna provocadora per posar sobre la taula un debat molt necessari. Maternitats en vaga analitza amb detall les polítiques, grups de pressió i interessos que s?amaguen darrere les legislacions sobre control de natalitat i salut sexual.El llibre és també una crida a l?organització col·lectiva de les dones. Mentre les feminist...\nESTIU DEL DESCONCERT CATALAN\n“21 de juny. Fins fa poc hi havia sempre algú que des de la televisió ens deia què havíem de fer. Han estat unes setmanes organitzant la realitat en fases i franges horàries. Ho batejaven com a nova normalitat. Ara comencem una altra etapa en la qual ningú ens dirà què hem de fer. Serà un temps en què haurem d'assumir el nostre propi desconcert. És per això que he...\nLa barbárie i la intoleráncia s'han apoderat del món abans de l'esclat de la Segona Guerra Mundial. El nazisme ben consolidat, el comunisme més aparent que real, els patrioterismes de pa sucat amb oli i, sobretot, l'ús foraviat de les invencions tecnológiques que tot ho governen sense que en siguem prou conscients converteixen els homes i les dones en un reguitzell d'ombr...\nLa fuerza de la escritura de Emerson es un hecho incontrovertible. De pocos autores modernos puedeafirmarse con la misma rotundidad que de Emerson que sus libros «leen» a sus lectores, antes que ser leídos por ellos. Renovar el sentido de sus páginas significa, por tanto, renovar nuestra capacidad de leer, de leer en ellas indicios de que este mundo no tendrá verdaderos fu...\nUna exploración maravillosa de cómo los senderos nos ayudan a entender el mundo, desde senderos de hormigas invisibles hasta senderos que atraviesan continentes, desde carreteras interestatales a Internet. En 2009, mientras recorría el sendero de los Apalaches, Robert Moor comenzó a preguntarse sobre los caminos que se encuentran bajo nuestros pies: ¿cómo se forman?, ¿po...


Quan fa que no li fas una analítica sanguínia al teu gos o gat? | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nQuan fa que no li fas una analítica sanguínia al teu gos o gat?\nMoltes vegades ens trobem amb animals al nostre centre veterinari amb malalties en estat avançat, com per exemple malalties renals, que tenen mal pronòstic o que ja comprometen la qualitat de vida del nostre animal. Aquestes malalties es podrien haver previngut amb una analítica a temps.\nEls nostres animals malauradament no poden parlar, per tant no ens poden dir quan alguna cosa no funciona del tot bé. Hi ha moltes malalties que en el seu inici no presenten una simptomatologia específica i que poden passar desapercebudes per als propietaris. És per això que volem remarcar la importància de fer una analítica sanguínia al nostre gos o gat almenys un cop a l’any, i encara més per a animals geriàtrics.\nSimplement amb l’extracció de sang, els veterinaris podem avaluar d’una manera ràpida i econòmica l’estat de salut general d’un animal. L’analítica sanguínia, entre altres proves, consta d’un hemograma i una bioquímica sanguínia.\nL’hemograma ens dona informació sobre les tres sèries cel·lulars sanguínies: la sèrie eritrocitària (glòbuls vermells), la sèrie leucocitària (glòbuls blancs) i les plaquetes. Alteracions en aquests tipus cel·lulars ens poden indicar que estem davant d’una anèmia, d’alguna infecció o inclús de problemes més importants, com pot ser un tumor.\nLa bioquímica sanguínia avalua paràmetres dels òrgans interns dels animals. Ens permet avaluar la funcionalitat dels ronyons i poder diagnosticar per exemple una insuficiència renal, fins i tot quan l’animal encara no presenta símptomes. També podem avaluar l’estat del fetge, alteracions de la coagulació i l’estat del pàncrees. Es pot diagnosticar també una diabetis mellitus o un hipotiroïdisme. En general s’avaluen molts paràmetres que ens poden ajudar als veterinaris, juntament amb la història clínica i l’examen físic, a donar un diagnòstic precoç d’una malaltia i, per tant, poder establir un tractament des del primer moment.\nCada quan ho hem de fer?\nEl més recomanable és acudir al nostre veterinari una vegada a l’any per dur a terme una analítica i portar el control de salut del nostre animal. Podem aprofitar per fer l’analítica coincidint amb el moment que vacunem el nostre company de manera anual, i en pocs minuts en sabrem els resultats.\nLa medicina preventiva és una eina fonamental per garantir la salut dels nostres animals. Realitzant una analítica de forma rutinària i obtenint bons resultats ens podem quedar tranquils respecte a la bona salut de la nostra mascota. Per altra banda, obtenint algun resultat fora de la normalitat es podrà focalitzar l’atenció en aquell paràmetre que resulti alterat, realitzar si fos necessari més proves i poder arribar a un diagnòstic sobre una determinada malaltia.\nRecorda que cal portar en regla tota la informació de desparasitació, vacunació i estat sanitari de l’animal per tal de poder gaudir de la seva companyia amb total seguretat.


L'autobús autònom arriba a Catalunya al setembre - amtu\nL'autobús autònom arriba a Catalunya al setembre\nL'AMTU, amb el suport de la Generalitat, posa en marxa una iniciativa que farà possible que 8 municipis de Catalunya posin en funcionament, per primera vegada, un autobús autònom en circulació real\nCastellolí, 6 de juny de 2018\nProfessionals de l’àmbit de la mobilitat preveuen “poder circular de manera automàtica per la ciutat cap al 2020 i arribar a la cinquena fase d’automatització (sense conductor) en 2025-2030”, en paraules de l’Il·lm. Sr. Jordi Xena, president de l’AMTU. En aquets escenari d’innovació i progrés, Cristina Pou, subdirectora general de Gestió del Trànsit, confirma que “des del Servei Català de Trànsit s’està treballant en aquest sentit, per definir quin model de mobilitat volem a les ciutats i els pobles de Catalunya”.\nLa Jornada Catalana de la Mobilitat, liderada per l’AMTU, promou l’intercanvi de coneixement i experiències, planteja escenaris de futur i fomenta el debat entre els experts i les administracions públiques, per treballar plegats en la definició d’aquest escenari esdevenidor amb l’objectiu de preparar el sector català i assentar les bases per una transició progressiva i exitosa.\nEn col·laboració amb la empresa francesa Transdev, l’AMTU ofereix als Ajuntaments catalans la possibilitat de participar d’una gira itinerant per experimentar el vehicle públic autònom al seu municipi amb un carril d’una ruta de transport reservat per a la circulació de fins quatre vehicles autònoms. Aquest roadshow servirà per donar a conèixer al conjunt de la població aquest sistema de transport d’alt desenvolupament tecnològic per al desplaçament de viatgers, podent observar in situ el seu funcionament, els avantatges i les múltiples possibilitats que ofereix aquest sistema de futur. D’altra banda, la iniciativa pretén conscienciar sobre els canvis econòmics i culturals, en la mobilitat, en la planificació urbanística, en el paisatge, etc. que comportarà l’arribada d’aquesta modalitat de transport emergent i de futur. La durada prevista del roadshow és de dos mesos (del 3 de setembre al 28 d’octubre de 2018), un potencial per visitar fins a un màxim de vuit municipis.\nTambé s’ha pogut veure un autobús autònom en exposició per primer cop al territori. Segons paraules de Ricard Font, secretari d’infraestructures i Mobilitat de la Generalitat de Catalunya, “aquest vehicle exemplifica molt bé com serà la mobilitat del futur: elèctrica, no contaminant i amb vehicles compartits, digitals i connectats”. Cristina Pou, representant del Servei Català de Trànsit, destaca el caràcter innovador de la iniciativa comentant que “aquesta és la primera ocasió a tota Europa en que municipis mitjans i petits tenen accés a provar el transport públic autònom”.\nTal com ha mencionat J. Xena, “la Jornada és el primer pas cap a la mobilitat col·lectiva autònoma a Catalunya”. A partir d’ara, per tal d’aconseguir que aquest escenari futurista esdevingui una realitat, l’AMTU tancarà acords amb els ajuntaments visionaris, compromesos amb la innovació tecnològica com a font d’un transport públic de qualitat, accessible i sostenible. En paral·lel, la Direcció General de l’AMTU busca vies per cofinançar la campanya, per tal de minoritzat les despeses pels Ajuntaments que acullin la iniciativa.\nLa Jornada ha plantejat -en format de ponències, taules rodones i espais de debat- quin és l’escenari de futur que s’obre a Catalunya amb l’arribada del bus autònom i, sobretot, com hauran d’afrontar els municipis aquest canvi que ja està a punt de ser una realitat. L’arribada del vehicle autònom i el seu ús en el transport públic genera preguntes sobre la seva implementació al territori i suscita moltes incògnites, sobre tot pel que fa al finançament i la viabilitat, la seguretat, la legalitat i responsabilitat de l’operador i el fabricant, els canvis urbanístics i paisatgístics dels municipis, i la transformació del model o la cultura de la mobilitat, etc. i obre el debat a moltes altres qüestions. J. Xena destaca que “l’objectiu principal d’aquesta Jornada és oferir eines als municipis catalans i a les empreses operadores, perquè es puguin preparar davant l’arribada d’aquest canvi paradigmàtic que, sens dubte, afectarà a tota la xarxa de transport públic”.\nLa Jornada d’enguany ha comptat amb la participació de Pere Calvet -director general d’FGC i recentment anomenat també president de la Unió Internacional del Transport Públic (UITP) i diverses autoritats representants del món local. La resta de ponents son representants d’empreses i països d’arreu del món que ja han posat en marxa projectes relacionats amb l’autobús autònom com són: empreses fabricants de busos autònoms, com Navya o EasyMile; portaveus de les ciutats que ja han fet proves amb el bus autònom, com Lió, Dubai, Sant Sebastià, Màlaga o Talavera de la Reina; l’operador francès Transdev, que ja està operant línies autònomes i que aportarà la visió de l’operador; o el responsable del projecte C-Roads, en que també participa l’AMTU, i que es realitza a Catalunya concretament en el traçat de l’AP-7 entre Fornells de la Selva i Vilademuls, on s’hi està treballant per convertir-lo en una carretera intel·ligent i que serveixi de banc de proves de vehicles autònoms. També participaran experts en smart cities, en tecnologia per al vehicle autònom o en mobilitat i urbanisme, entre d’altres.


Desmantellen una xarxa de tràfic i consum d'heroïna i haixix\nL'operació ha permès el decomís de 22,5 grams d'heroïna, 145,93 grams d'haixix, quatre pots de metadona i diferents estris\nARA ANDORRA Andorra la Vella 22/06/2015 12:53\n651x366 La Policia ha decomissat diverses quantitats d'estupefaents / Policia La Policia ha decomissat diverses quantitats d'estupefaents / Policia\nLa Policia va detenir el passat dimecres tres persones per tràfic i consum d'heroïna en el marc d'una investigació anomenada 'Canó'. L'operació ha permès el decomís de 22,5 grams d'heroïna, 145,93 grams d'haixix, quatre pots de metadona (substància utilitzada per adulterar la cocaïna), així com diferents estris destinats a la presentació, venda o consum de substàncies estupefaents. La Policia ha destacat que aquestes detencions han permès la desarticulació d'una important xarxa de tràfic d'estupefaents. La droga decomissada hauria suposat al mercat prop de 200 dosis per un valor aproximat de 3.000 euros. Els detinguts són dos homes i una dona residents portuguesos de 37, 33 i 28 anys.\nA banda d'aquestes tres detencions, la Policia va detenir sis persones més per diversos delictes durant la setmana del 15 al 21 de juny. Així, aquest dissabte es va detenir a la frontera del riu Runer, un resident espanyol de 21 anys, que accedia al Principat amb 6 grams de cocaïna i 0,9 grams de marihuana.\nPel que fa als delictes contra el patrimoni, el passat dimecres els agents van detenir a Escaldes-Engordany, un resident portuguès de 35 anys, com a presumpte autor d'un delicte contra el patrimoni i contra la integritat física. El detingut està relacionat amb un robatori ocorregut el passat 7 de maig.\nD'altra banda, la Policia també va detenir el passat dijous un resident britànic de 41 anys, amb una taxa d'1,68 g/l. I l'endemà es va detenir un resident portuguès de 55 anys, amb una taxa de 2,98 g/l.\nLa setmana també s'ha tancat amb la detenció, el passat dijous, a la frontera del riu Runer, d'un resident espanyol de 57 anys, com a presumpte autor d'un delicte contra l'Administració de Justícia per haver trencat la suspensió del permís de conduir.\nFinalment, la Policia va detenir el passat divendres a Andorra la Vella, un resident portuguès de 34 anys, com a presumpte autor d'un delicte contra la funció pública per injúries, resistència greu i amenaces de mort a funcionaris de Policia. La patrulla va intervenir a la sortida d'un local d'oci nocturn en què el detingut havia originat algun problema d'ordre públic.


La Cooperativa Falset-Marçà celebra el centenari amb la vista posada als reptes de futur: la innovació, la sostenibilitat i l’estalvi i l’eficiència aplicades al món del vi | etim.cat\nFalset, 8 de juliol de 2019.- La Cooperativa Falset Marçà ha celebrat el primer dels actes populars amb motiu del centenari amb un sopar davant de la façana del celler modernista, obra de l’arquitecte Cèsar Martinell. L’acte va comptar amb la participació d’unes 150 persones, entre socis i representants d’entitats i institucions, i va ser presidit pel conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, que va posar l’accent en el paper fonamental que han tingut les cooperatives catalanes durant els últims 100 anys “per haver estat elements imprescindibles de cohesió al territori”. En un tuit, Calvet va assenyalar també que “el vi i l’oli d’oliva verge extra DOP Siurana són tresors de la terra que des de fa més de 100 anys s’elaboren amb qualitat a la Cooperativa de Falset Marçà”. El conseller va afegir: “Impregneu d’estima i d’autenticitat allò que feu i el resultat és un gran producte”.Per la seva banda, el president de la cooperativa, Ricard Rull, va posar en valor el treball que s’ha fet en l’últim segle, però especialment va voler destacar els reptes i l’aposta de futur de la Cooperativa, centrats en la sostenibilitat, l’estalvi i l’eficiència energètica i la innovació. A nivell il·lustratiu, Rull va citar el projecte de reutilització d’ampolles rewine, el Winesity de controls de fermentació del vi i altres iniciatives promogudes amb el VITEC d’estalvi i d’eficiència energètica.\nLa façana modernista estrena il·luminació\nDurant el sopar, que va correr a càrrec del Restaurant AJ de Falset, a la plaça del davant del celler, els assistents van poder gaudir per primera vegada de la nova il·luminació de la façana modernista que posa en valor la Catedral del Vi i que és un dels espais patrimonials més importants i visitats del conjunt del Priorat.\nA més a més d’aquesta novetat estètica, els assistents -entre els quals hi havia alcaldes i representats de Falset i Marçà, les dues poblacions de la cooperativa, el director del VITEC, el president de la Federació de Cooperatives de Catalunya i la presidenta de la DO Montsant-, el pianista i compositor falsetà Lluís Capdevila va presentar en directe la primera peça de piano del projecte de vi i música que està treballant des de principis d’any i que culminarà a finals de desembre. Durant 5 mesos, haurà viscut i creat una experiència singular on, en paraules seves, “l’energia, l’art, la seducció, l’experimentació, l’alquímia i l’espiritualitat es donen la mà”.\nRecordem que Capdevila està creant un nou àlbum al cor del celler cooperatiu, interpretant, improvisant i composant amb un piano de cua. Al voltant seu, hi continuen envellint 2000 ampolles i 4 bótes de vi de raïm syrah. L’anàlisi de les primeres mostres augura un resultat excel·lent segons l’enòloga de la Cooperativa, Marta Ferré: “El vi està molt més afinat, amb uns tanins més dolços i hi reconeixem una major complexitat aromàtica”. El vi seguirà evolucionant les properes setmanes al ritme i compàs del treball de Lluís Capdevila. A mitjan agost, es gravarà el disc que acompanyarà el vi que sortirà al mercat amb una edició molt limitada i que ja est pot reservar a través de la botiga online de la Cooperativa www.etim.cat.


Escalades al Penyagolosa: 11 - De Mente, 6b+\nOberta per: Josep Mª Castan i Alex Navarro el 28 d'agost de 2007. Via dedicada al amic Clemente Agost.\nDificultat i longitud: 6b+ i uns 150 m.\nEquipament: espits i pitons. Reunions equipades.\nMaterial: Friends, aliens i fissurers.\nAccés: Baixant del coll del “Portellàs” per la tartera i vorejant la pared per la base fins trobar la canal de la “Sherpa”, d'ací una curta trepada amb tendència a l'esquerra ens deixa en el gran replà. Ens dirigirem a la part esquerra d'aquest.\nDescripció: La via comença en el gran replà just al costat esquerre del segon llarg de “vent del Nord”, un cordin groc en un pont de roca ens indicara el camí fins la vira on trobarem un parabolt, R-1. D'ací anirem a la dreta a buscar l'últim diedre marcat. Seguirem aquest fins un petit desplom on trobarem un pitó, per l'esquerra d'aquest i continuant pel diedre , que un poc mes amunt es fa difícil d'assegurar, fins arribar a un petit replà on, després de 50 metres, un espit i un pitó ens situa la R-2. D'aquesta en tendència a l'esquerra per un sistema de diedres sense equipament i en terreny més fàcil arribarem a la aresta, i d'ací al cim.\nPublicat per Unknown a 19:47\nEtiquetes de comentaris: 11- De Mente


Es signa un acord entre Empresa i Treball i Alstom per a crear noves accions industrials i oportunitats de treball - Puntvalles\nEs signa un acord entre Empresa i Treball i Alstom per a crear noves accions industrials i oportunitats de treball\nA través d'aquest acord, el Govern es compromet a informar i oferir assessorament sobre els ajuts de reindustrialització i a acompanyar l'empresa en la formació i requalificació dels seus treballadors.\nA canvi, Alstom podrà absorbir part de les persones afectades per tancaments d'empreses, segons ha informat l'executiu en un comunicat.\nPer altra banda, Alstom comunicarà els projectes industrials previstos a Catalunya, així com les necessitats de contractació i el perfil del personal requerit.\nLa signatura del conveni s'ha fet a les instal·lacions de la companyia a Santa Perpètua de Mogoda, al Vallès Occidental, durant una visita del conseller d'Empresa i Treball, Roger Torrent.\nDurant l'acte, Torrent ha refermat el "compromís" del Govern per enfortir el pes de la indústria en el sistema productiu català i "adequar la formació als perfils laborals requerits".\nSegons el conseller, la indústria del ferrocarril "està destinada a tenir un major protagonisme en la mobilitat del país".\nPer part d'Alstom, el conveni ha estat signat per la directora general del centre industrial d'Alstom a Santa Perpètua, Cristina Andériz, qui ha remarcat el "compromís industrial i tecnològic d'Alstom a Catalunya".\n"Tenim una estratègia de creixement i una sèrie d'inversions sostenibles a llarg termini que inclouen un important pla de creació d'ocupació", ha afegit, destacant que les instal·lacions que té el grup a Catalunya "són i seguiran sent un referent industrial i innovador dins d'Alstom".\nA banda de Torrent, la visita a la planta de Santa Perpètua de Mogoda ha comptat amb la participació del secretari general del Departament d'Empresa i Treball, Oriol Sagrera; el secretari d'Empresa i Competitivitat, Albert Castellanos; el secretari de Treball, Enric Vinaixa; la directora general d'Indústria i consellera delegada d'Acció, Natàlia Mas, i el director del Servei d'Ocupació de Catalunya, Juan José Torres.


Déjà Vu – Laia Rius\nEspecialment suggeridor, arriscat i fascinador… Així és aquest muntatge, un espectacle visual que ens col·loca en la frontera entre el somni i la realitat.\nQuina és la distància entre la realitat i el somni? Aquest és el punt de partida de la nova creació de Manolo Alcántara, que té com a protagonista un únic personatge. Té uns somnis ambiciosos que són, de fet, l’expressió dels seus aires de grandesa. Però aquests somnis grandiloqüents són lluny de la vida quotidiana de qui els imagina, i la distància que hi ha entre el desig i la realitat acaba per abocar al desànim el nostre personatge. Escolteu la música i els sons: de vegades, seran tan repetitius i monòtons com la mateixa existència i de vegades, seran vius i alegres, autèntica banda sonora d’un món oníric. Ficció o realitat? Potser us sentireu confusos, perquè tot passa en un temps i un espai indeterminats, en un espai escènic en el qual els objectes tenen proporcions impossibles i tot sembla més gran o més petit del que hauria de ser. Tot plegat és un espectacle visual, sense text, on es difuminen les fronteres entre realitat i fantasia a partir d’una història amb un punt de malenconia. Com si Bartleby, l’escrivent, es trobés de sobte immers en el món fabulós d’Alícia al país de les meravelles…\nComposició musical, direcció musical, arranjaments i interpretació musical en directe: Laia Rius\nInterpretació musical enregistrada: Josep Traver (guitarres, llaüt, banjo), Ivan Tomasevic (contrabaix, baix elèctric), Pep Pascual (percussions), Maria Bou, (violoncel), Laia Rius (violins, violí octavat), Xavi Túrnez (veus)\nDisseny de l’escenografia: Manolo Alcántara\nConstrucció de l’escenografia: Eduardo Fernández, Cia. Manolo Alcántara\nDisseny del vestuari: Rosa Solé\nDisseny de la il·luminació i del so i cap tècnic: Ivan Tomasevic\nGestió i producció: Clàudia Sàez\nAgraïments: Guga, Raquel Garcia, Amèlia Bautista, Marie Pierre Durand, Toti Toronell, i a totes aquelles persones i organismes que ens han ajudat i col·laborat a donar vida a Déjà-vu.


Valero Rivera López - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n14 febrer 1953 (67 anys)\nJugador d'handbol, entrenador d'handbol i entrenador\n1966–1983 Secció d'handbol del Futbol Club Barcelona\n1983–2003 Secció d'handbol del Futbol Club Barcelona\nValero Rivera va néixer a Saragossa l'any 1953, però amb només tres mesos es traslladà al barri de Les Corts de Barcelona. Ja de ben jove començà a practicar l'handbol i amb 14 anys, el 1966, ingressà al juvenil del FC Barcelona. Amb 19, el 1971, debutà com a jugador del primer equip, en el qual restà 11 temporades, arribant a ser capità de l'equip. Com a jugador va aconseguir 8 títols. L'any 1983, amb 31 anys, es retirà.\nDurant el 1983 el president del FC Barcelona Josep Lluís Núñez li oferí el càrrec d'entrenador del primer equip en substitució de Jordi Petit, que havia estat destituït. Als pocs mesos, Rivera, guanyà el seu primer títol com a entrenador, la Recopa d'Europa d'handbol. Fou el primer d'una llarga llista de triomfs (al voltant dels 70) que han convertit Valero Rivera en el millor entrenador de la història de l'handbol mundial per palmarès.\nL'equip que dirigí va rebre el sobrenom de Dream Team i és considerat el millor equip de la història de l'handbol, en guanyar uns 50 títols, entre ells, 6 Copes d'Europa. L'any 2003 deixà la banqueta, després de més de vint anys al càrrec.\nTé estudis de Ciències de l'Educació Física per l'Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya (INEFC) on es llicencià amb excel·lents notes a totes les matèries. Curiosament les pitjor notes les va treure a les assignatures relacionades amb l'handbol, ja que les seves idees no concordaven amb els canons acadèmics.\nActualment, Valero Rivera és soci d'una societat dedicada a l'assessorament esportiu a jugadors, entrenadors i entitats d'handbol i d'altres esports, amb seu a Barcelona.\nLliga espanyola d'handbol: 3 (1972-73, 1979-80, 1981-82)\nCopa espanyola d'handbol: 3 (1971-72, 1972-73, 1982-83)\nLliga catalana d'handbol: 2 (1981-82, 1982-83)\nCopa d'Europa d'handbol: 6 (1990-91, 1995-96, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00)\nRecopa d'Europa d'handbol: 5 (1983-84, 1984-85, 1985-86, 1993-94, 1994-95)\nCopa EHF d'handbol: 1 (2003)\nSupercopa d'Europa d'handbol: 5 (1996, 1998, 1999, 2000, 2003)\nLliga dels Pirineus d'handbol: 6 (1997, 1998, 1999, 2000, 2001, 2003)\nLliga espanyola d'handbol: 12 (1985-86, 1987-88, 1988-89, 1989-90, 1990-91, 1991-92, 1995-96, 1996-97, 1997-98, 1998-99, 1999-00, 2002-03)\nCopa espanyola d'handbol: 10 (1983-84, 1984-85, 1987-88, 1989-90, 1992-93, 1993-94, 1996-97, 1997-98,, 1999-00, 2003-04)\nSupercopa d'Espanya d'handbol: 11 (1986-87, 1988-89, 1989-90, 1990-91, 1991-92, 1993-94, 1996-97, 1997-98, 1999-00, 2000-01, 2003-04)\nLliga catalana d'handbol: 9 (1984-85, 1986-87, 1987-88, 1990-91, 1991-92, 1992-93, 1993-94, 1994-95, 1996-97)\nCopa ASOBAL: 5 (1994-95, 1995-96, 1999-00, 2000-01, 2001-02)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Valero Rivera López\n↑ Valero Rivera a la Gran Enciclopedia Aragonesa. (castellà)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Valero_Rivera_López&oldid=25073148»


Primer 4d8 dels Xics de l’any | El Pati digital\n← Barcelona acull la divuitena edició de la Jornada de Prevenció de Lesions\nXerrada sobre els castells patrimoni de la humanitat a la seu d’Òmnium →\nPrimer 4d8 dels Xics de l’any\nSi la setmana passada a Vilafranca els Xics de Granollers s’anotaven el 3d8 més matiner de la seva història i el primer castell de 8 de l’any. Aquest diumenge 4 de maig a Barcelona, a la Sagrada Família, la colla grana ha aconseguit fer l’aleta al segon castell de 8 de la temporada, en aquesta ocasió el 4d8. Un carro gros que pels Xics també és el més matiner del seu historial.\n4d8 dels Xics (Sagrada Família, 04/05/2014)\nEls Xics han començat l’actuació amb la tercera torre de 7 de l’any, a continuació a segons ronda han encarat el 4 de 8 amb rapidesa i ritme completant-lo amb èxit. La tercera ronda s’ha reservat pel 5d7. I un vano de pilar de 5 ha posat el punt i final a una gran actuació que situa els Xics a un gran nivell tècnic a principis del mes de maig.\n2d7 dels Xics (Sagrada Família, 4/05/2014)\nResultat actuació a Barcelona, Sagrada Família\nCastellers de Sagrada Família: 3/7 aixecat per sota, 5/7, 4/7 amb agulla, 1/5, 1/5 per sota, 1/4.\nMinyons de Terrassa: 2/8 folre, intent de 4/8 amb agulla, 3/8, 5/8, vano de 6.\nXics de Granollers: 2/7, 4/8, 5/7, vano de 5.


El campus Terres de l’Ebre repeteix el projecte “Beceroles sonores a la URV” i incorpora més llars d’infants – URV Activ@\nEl campus Terres de l’Ebre repeteix el projecte “Beceroles sonores a la URV” i incorpora més llars d’infants\nImatge d'arxiu d'una de les sessions de Beceroles sonores a la URV del curs passat.\nEls nadons d’escola bressol tornen a ser alumnes ocasionals del campus Terres de l’Ebre de la URV aquest curs 2017/2018. Així el campus acull una segona edició del projecte educatiu “Beceroles sonores a la URV”. Es tracta d’un projecte experimental dirigit aquest curs pel professor associat, Joan Vidal, i l’especialista de música de la ZER Montcaro, Natalia Lanau, que té per objectiu donar a conèixer les propostes metodològiques i els materials didàctics de la Teoria de l’Aprenentatge Musical d’Edwin Gordon, als estudiants del Grau d’Educació Infantil del campus i també a mestres de llars d’infants en actiu. El mètode Gordon concep l’aprenentatge de la música com un procés similar al de la parla i treballa per afavorir el desenvolupament de les aptituds musicals de cada xiquet segons les seves pròpies potencialitats i tempos.\nArxivat a: Docència, Estudiants, Facultat de Ciències de l'Educació i Psicologia, PDI, Recerca, Societat i cultura, URV-Societat\nAmb les etiquetes: escoles


El Madrid de Solari es llueix a Pilsen\nActualitzat 8/11/2018 16:54:12 CET\nEls blancs agafen força en posar-se líders amb una golejada\nEl Real Madrid de Santiago Solari va allargar la seva bona ratxa per tercer partit consecutiu després de golejar el Viktoria Plzen (0-5) en la quarta jornada de la fase de grups de la 'Champions', gràcies a una sensacional primera meitat -liderada per Karim Benzema- i s'apropa als vuitens de final de la màxima competició continental.\nAmb Solari sí que hi ha paradís. El tècnic argentí, "provisional" fa una setmana, està reforçant la seva posició a la banqueta més exigent del món del futbol. De moment, tres partits i tres victòries. Totes elles amb la porteria a zero, recuperant sensacions, confiança de cara al gol i amb la fresca aportació de jugadors inèdits amb Lopetegui.\nLa pel·lícula segueix sent feliç des de l'arribada de Solari. Primer va ser el Melilla (0-4) en Copa, després li va tocar al Valladolid (2-0) en Lliga i aquest dimecres va ser el Viktoria Plzen qui va pagar una alta factura després de dos minuts de desconnexió, sobretot després del bon començament dels txecs, que a punt van estar de comprometre al Reial Madrid amb una rematada al travesser.\nHavel va copejar a pocs metres de la porteria de Courtois, titular per primera vegada a la 'Champions', i Nacho va desviar el tret abans que toqués el travesser. Amb l'esglai al cos, el vigent campió d'Europa va anar guanyant metres, cercant l'esquena al seu oponent, menys incisiu que en el Bernabéu i empetitit als 20 minuts amb el 0-1 de Benzema.\nEl davanter francès va signar una gran jugada personal, amb dues retallades delicioses, per batre Hruska per sota de les cames amb l'interior del seu peu dret. El gol va ser de molts quirats i va demostrar que la seva temporada destaca per sobre de la mitjana. Benzema no es va quedar aquí i va seguir aportant als seus per convertir el partit en una festa.\nCasemiro va aconseguir el segon amb un cop de cap a la sortida d'un córner, assistència de Kroos, i Benzema va tornar a reclamar els focus amb el tercer de la nit. El '9' va marcar a plaer amb una rematada de cap -després d'una possible falta de Bale en l'acció prèvia- per sumar el seu novè gol aquesta temporada, una xifra més que interessant pel sempre qüestionat Benzema.\nPer mala sort dels txecs, l'equip de Solari va aconseguir el 0-4 a tres minuts de guanyar el túnel de vestuaris. En aquesta ocasió, Bale va treure profit al regal de Benzema, que va perllongar el cuir per deixar-li al costat dret. L'exprés de Gal·les, que portava vuit partits sense marcar, va apuntar al pal llarg i va deixar sense història un xoc que poques coses va aportar en la segona part.\nKROOS MARCA ASSISTIT PER VINICIUS.\nL'equip de Solari va rebaixar el nivell i va pensar en la Roma, el seu proper rival en 'Champions' i amb qui es jugaran el primer lloc del grup. El nou entrenador va decidir donar descans a Sergio Ramos -que va haver de ser expulsat per una agressió- i Toni Kroos, però aquest últim ho va fer després d'aconseguir el 0-5 amb una rematada molt plàstica que va superar al porter del Plzen amb un vaselina.\nLa passada va ser de Vinicius, que va tornar a aportar als metres finals, i es consolida com una de les opcions de Solari per agitar la coctelera. El jove brasiler no es cansa d'agradar, igual que els del planter Reguilón, del millor al Real Madrid, i Javi Sánchez, que va debutar de manera notable al centre de la saga.\nA part del cinquè gol no hi va haver gaire més a excepció dels 20 minuts que va disposar Isco per seguir agafant continuïtat. Vinicius va tenir dues ocasions clares, Beli la va estavellar al pal i Lucas va veure com li anul·laven el sisè en el temps afegit. Al final 0-5, el Real Madrid ròssec amb Solari a la banqueta. El campió no afluixa el ritme, agafa força i vola sortint líder del grup de la República Txeca.


Teià se solidaritza amb els presos i detinguts independentistes\n25 Octubre 2019 ~\nEl ple extraordinari del passat dimarts, 22 d’octubre, va aprovar una declaració “per a la no criminalització de l’independentisme”. La moció va ser presentada pel grup municipal de JxCat i va comptar amb el suport d’ERC-Compromís amb Teià i GT.\nEl text denuncia el cas de les 9 persones vinculades als Comitès de Defensa de la República (CDR) detingudes per la Guàrdia Civil el passat 23 de setembre, 7 de les quals segueixen empresonades a Soto del Real sota acusació de terrorisme. El portaveu de JxCat, Francesc Ribas, va parlar d’“acusacions infundades” i va recordar el cas de la detenció i posterior confinament de Tamara Carrasco sense poder sortir de Viladecans durant un any. “Es tracta d’operacions que generen gran angoixa i patiment”, així com “desconcert i indignació”.\nPel que fa a les mobilitzacions dels últims dies, Ribas va defensar que “el dret de manifestació és un dret inalienable de les persones” i “una eina legítima de reivindicació i protesta”. Ribas va assegurar que les concentracions són “escrupolosament cíviques i pacífiques” i que “el projecte sobiranista no és compatible amb qualsevol acte de coerció”. “L’independentisme no és terrorisme”, va reblar.\nLa moció rebutja les “irregularitats jurídiques i els excessos policials”, i defensa el dret de totes les persones detingudes a la presumpció d’innocència. Per tot plegat, el text condemna la violència “de qualsevol tipus, amb respecte cap a totes les idees” i demana “la fi de la repressió” i “la llibertat nacional per a Catalunya per la via democràtica”.\n“Demanem diàleg, diàleg i diàleg sense condicions. Tots sabem que més tard o més d’hora ens haurem de seure en una taula per resoldre el conflicte”, va dir Ribas. El regidor va exigir que les forces de seguretat de l’Estat “abandonin Catalunya i contribueixin a pacificar el país” i va demanar als Mossos d’Esquadra que actuïn amb “professionalitat i proporcionalitat”. “Defensem la feina dels Mossos, i defensar-los és també revisar les seves actuacions quan no s’han seguit els protocols”, va dir.\nLa portaveu d’ERC-Compromís amb Teià, Montse Riera, es va adherir a la proposta: “Rebutgem tota la violència, però aquesta ha vingut sobretot donada per l’actuació policial”, ja que “la. violència contra les persones ha estat causada per la policia”.\nLa regidora de GT, Núria Andinyac, va posar d’exemple la Marxa per la llibertat com a “mostra del pacifisme i la transversalitat del moviment independentista”.\nL’alcalde, Andreu Bosch, també va destacar el caràcter “pacífic, cívic i democràtic” del moviment independentista i el va contraposar a “la forma de fer política cínica i demagògica dels partits que reclamen l’aplicació de l’article 155 de la Constitució”. Bosch va criticar l’exhibició d’una fotografia de l’atemptat d’ETA contra la caserna de Vic per part de la portaveu de Cs al Parlament de Catalunya, i es va solidaritzar amb el veí del Masnou i membre de la Colla de Gegants de Teià “que va ser injustament detingut divendres al vespre a Barcelona”.\nEl regidor de Cs, David Basi, va demanar “màxim respecte a la presumpció d’innocència i a les actuacions policials”, ja que es fan “sota la direcció de la justícia”. Basi va garantir que “en un estat democràtic no hi ha zones grises” i va posar d’exemple la dita de “llançar la pedra i amagar la mà” quan va assegurar que alguns dels manifestants són “joves instigats per persones que veuen aquests fets amb empatia”.\nBasi va qualificar “d’hipòcrita” el contingut de la moció perquè en els perfils a les xarxes socials d’algunes persones vinculades a JxCat s’escriuen coses com ara “que la bandera d’Espanya s’ha de tractar com un drap brut” o es refereixen a Cs “com una gangrena política”.\nEn nom dels socialistes, Joaquim Roca va assegurar que “el PSC no criminalitza l’independentisme ni persegueix idees polítiques. Només hem advertit que aquest no era el camí. Estem entristits d’haver arribat fins aquí, però encara som a temps de rectificar. Podem canviar el marc jurídic, però per la via legal”.\n18 Juliol - 18 Juliol\nRECOL.LECTEM HERBES PER FER RATAFIA\n19 Juliol - 19 Juliol\n03 Juliol - 26 Juliol


Associacions Juvenils | Diputació de Valencia\nCONVOCATÒRIA PER A LA CONCESIÓ DE SUBVENCIONS DESTINADES A ASSOCIACIONS JUVENILS DE LA PROVINCIA DE VALENCIA. ANY 2021\nCONVOCATÒRIA (Text complet)\nPublicat l'extracte de la convocatòria en: BOP núm. 55 de 23 de març de 2021\nPresentació de sol·licituds del 24 de març al 19 de d'abril de 2021\nAccés al tràmit de sol·licitud, Seu Electrònica\nInstruccions per a l'obtenció del certificat de representació.\na) Inscripció en el cens d'associacions juvenils o resolució de l'Institut Valencià de la Joventut.\nb) Certificació de l'acord de l'entitat autoritzant el representant legal per a actuar en nom de la persona jurídica sol·licitant.\nd) Certificat de la persona que ostente la secretària de l'entitat en el qual conste la identificació dels membres de l'òrgan de govern i representació de l'entitat, així com la data del seu nomenament i manera d'elecció.\ne) Documentació acreditativa de l'existència de domicili social de l'entitat a la província de València.\n• S'acreditarà mitjançant còpia del contracte d'arrendament, acompanyat del justificant de pagament de l'últim rebut de lloguer, o còpia de l'escriptura de propietat a nom de l'entitat sol·licitant. Si es tracta d'una cessió de local per part d'entitat privada haurà d'estar elevada davant notari, especificant el termini i les condicions de cessió establides. Si és una cessió per part de l'Administració serà suficient un certificat emès per l'òrgan competent.\nf) Dades bancàries de l'entitat, (únicament hauran d'aportar-los si presenten sol·licitud per primera vegada o han canviat el compte bancari), Accés al tràmit d'Alta/Modificació de Tercers.\ng) Certificats d'estar al corrent en el compliment de les seues obligacions tributàries i enfront de la Seguretat Social.\n• Aquests certificats es presentaran de forma preferent per les entitats sol·licitants juntament amb la resta de documents relacionats en aquest apartat i, necessàriament, quan es denegue la seua obtenció directa per la Diputació. En cas de no aportar-los, aquesta Corporació els recaptarà dins dels cinc dies hàbils següents a la finalització del termini de presentació de sol·licituds. Els certificats recaptats que s'expedisquen amb sentit negatiu no seran objecte d'esmena i, en conseqüència, no podrà l'entitat interessada adquirir la condició de beneficiària en aquesta convocatòria.\nh) Programa o projecte objecte de la subvenció, acompanyat de:\nANNEX I- Fitxa tècnica de l'associació.\nANNEX II- Desenvolupament de cadascuna de les activitats.\n► En relació a la documentació relativa al programa o projecte objecte de la subvenció, les associacions hauran d'adjuntar inexcusablement a la sol·licitud aquest programa o projecte per al qual se sol·licita subvenció, desestimant-se aquelles peticions que no ho adjunten, no sent aquest un requisit corregible.\n► Aquelles dades o extrems relatius al mateix que no hagen sigut aportats o no queden prou acreditats no seran requerits per a la seua esmena i no podran ser tinguts en compte a l'efecte de la seua valoració. El programa o projecte no pot incloure tota l'activitat de l'entitat.\ni) Pressupost detallat d'ingressos i despeses per conceptes, signat electrònicament i conforme al model disponible en el catàleg de tràmits de joventut.\nCONVOCATORIA_ASOCIACIONES_JUVENTUDvalencia.pdf 367.97 KB


Productes - Serra Plà - Carnisseria Figueres, Cadaqués, Palau-saverdera\nTreballem amb productors de proximitat per oferir-te carn de màxima qualitat, a partir d’animals que han estat alimentats amb productes naturals i ecològics\nEls nostres avis eren pagesos a la plana de l’Empordà. Ells cuidaven els sembrats i les oliveres durant l’any. A casa tenien el bestiar: una truja amb garrins, algunes gallines i una vaca. Cada any s’engreixava el porc que matàvem per Sant Martí. Reuníem tota la família que ens ajudava en una llarga jornada. Se separaven els lloms i els pernils per a assecar al rebost de casa. La resta de peces es picava, es salava i se li afegien la resta de condiments per a fer botifarres de tots colors.\nA Serraplà coneixem la importància de criar bé els animals. El menjar, la cura en el tracte, la raça i fins i tot l’aire de tramuntana són factors que acaben definint la qualitat de la carn. Per aquest motiu, només treballem amb ramaders de proximitat i de confiança.\nDe les millors carns de la zona en fem els productes d’elaboració pròpia més fàcils de coure per al teu dia a dia\nBotifarres, hamburgueses, pinxos… Són bons aliats per aquell dia que ens fa mandra cuinar. Semblen coses senzilles: carn, sal i espècies. Tothom sap però que no totes les botifarres són iguals. Només de la millor carn es poden fer els millors elaborats. Aquesta és la diferència. És en aquests productes on es reconeix l’honestedat i professionalitat del carnisser. Cal que la carn sigui bona i gustosa, que tingui un bon equilibri de magre i de greix… El plaer també està en les coses senzilles. Els elaborats Serraplà et faran gaudir de les coses senzilles.\nCuinem per tu les receptes de tota la vida i ho envasem especialment perquè només ho hagis de posar al microones i menjar. Canelons, macarrons, mandonguilles, croquetes, ensaladilla, cigrons, etc.\nQuins records aquells! La padrina s’aixecava de la trona només sentir el soroll de la clau i els passos esverats pujant les escales. I al capdamunt de les escales ens esperava amb els braços oberts. Quin record sentir l’escalfor de la seva abraçada. Al fons sempre hi havia la cassola fent xup xup. L’olor d’aquell rostit impregnava tot a la casa.\nA Serraplà cuinem per a tu les receptes de tota la vida i ho envasem especialment perquè només ho hagis d’escalfar i menjar. Canelons, macarrons, pollastre al forn, croquetes o cigrons. Tenim els plats de sempre però també de temporada per a aprofitar el millor producte del mercat.\nElaborem embotits artesanals cuits i curats al nostre obrador, seguint les receptes tradicionals que han anat passant de generació en generació\nTenim un petit obrador amb una picadora, una embotidora, un perol i una taula de treball. No necessitem res més. Tal com s’ha fet tota la vida! Preparem els nostres embotits amb la recepta artesanal. És així com vam aprendre a elaborar-los. El temps i unes condicions adequades fan la resta. A la cava cal fer un seguiment de la maduració. Sense trencar el repòs, palpem els fuets, els lloms i les llonganisses. Els olorem. Veiem com agafen el color i la fermesa desitjada.\nArriba el dia en què només entrar a la cava, saps que és el moment. Sents aquella olor que enalteix els sentits. L’embotit ja es pot vendre! Els lligams es poden treure de la cambra i es poden penjar a la botiga. Pernil dolç, botifarres de perol, llonganisses i fuets. Quin goig que fa quan tots els embotits omplen l’aparador.\nHem seleccionat els millors formatges catalans i ibèrics de vaca, d’ovella i de cabra. Demana consell als nostres botiguers i tria el que més t’agradi!\nDiuen que el seu nom “formatge” ve de l’italià, de donar forma. Les padrines formatgeres utilitzaven motlles de terrissa o fins i tot de fusta on posaven la quallada amb tendresa. Amb les mans suaus i càlides premien la quallada per a fer sortir el xerigot pels seus forats. En unes hores la peça havia agafat la forma. Llavors es guardava al rebost on madurava pausadament. Era una manera de conservar el valor nutricional de la llet d’una forma estable i segura al pas del temps. Vaja, una bona reserva per als temps magres.\nAvui en dia, els formatges tenen formes molt diverses: toms, piràmides, de bola, etc. També tenen sabors i textures infinites que els converteixen en la delícia dels més gourmets. A Serraplà busquem els millors formatges del país i d’arreu. Com les padrines del Pirineu, els mantenim en les millors condicions per a què arribin a la taula amb tot el seu esplendor. Coneixem com tractar el formatge però també com recomanar-lo i com servir-lo. Posem el nostre coneixement a la disposició dels paladars més sibarites.\n© 2021 Serraplà | Ramon i Cajal, 6 Figueres | 972 505 323 | info@serrapla.cat


2014 maig 10- Sapiens.cat\nArxiu del dissabte, 10/05/2014\nEls peus (del llatí pes, pedis) han marcat grans fites de la humanitat. Hi va haver un moment en què deixàrem de ser quadrúpedes per ser bípedes. El 1969 dos peus ens bastaren per arribar fins a la Lluna. Aquella expedició fou qualificada per l’astronauta nord-americà Neil Armstrong com “un petit pas per a l’home, però un gran pas per a la humanitat”. Des d’aleshores tothom el tingué en un pedestal. D’altres, en canvi, el pogueren considerar un pedant, apel·lant per ventura al significat originari del mot.\nPedant és un italianisme importat el 1535. En els seus orígens al·ludia al soldat d’infanteria, és a dir, un soldat de peu. Amb el temps, però, aquest terme serví per anomenar els mestres de gramàtica ambulants que eren contractats per ensenyar els nins a les cases i els acompanyaven constantment a peu pel carrer. Esdevingué així la versió romànica del παιδαγωγός grec, l’esclau que conduïa (αγω) els nins (ὁ παῖς, παιδός) a l’escola. Amb el temps, la paraula pedant passà a designar aquelles persones que fan ostentació de saber o erudició, tenint-ne o no.\nDe l’anglès també ens ha arribat un altre derivat de pes, pedis: pedigrí. És un mot, però, d’encunyació francesa. Ve de l’expressió pié de grue (“peu de grua”). Els primers criadors anglesos de cavalls empraven a manera d’arbre genealògic una marca de tres ratlletes semblant a la petjada d’una grua. Avui el pedigrí fa referència a la genealogia d’un animal de raça.\nEn castellà hi ha paraules derivades de pes, pedis que no tenim en català. És el cas de “peatón” (= vianant), “rodapié” (= entornpeu), “apear-se” (= baixar), “pezón” (= mugró) o “tentempié” (=piscolabis o refrigeri) < “tente en pie”.\nLa versió grega de pes, pedis és ὁ πους, ποδός, d’on tenim podi,pop (l’anglès octopus és més fidel a l’etimologia, ja que reflecteix els vuit tentacles de l’animal), antípodes (dit de la persona que ocupa en la Terra un punt diametralment oposat respecte a una altra; i per extensió, persona o cosa diametralment contrària, pel caràcter o la natura, a una altra), pòlip (+ πολύς, “molts”), sinònim de tumor. En castellà, aquest ètim grec ha donat “apoyo” per via llatina (ad + podium).