Grau de Direcció Hotelera - Grau - Estudia a la UIB - Universitat de les Illes Balears\n» Inici » Estudia a la UIB » Grau » Grau de Direcció Hotelera » GDHO Mallorca\nEl grau de Direcció Hotelera té com a objectiu proporcionar a l'alumne els coneixements i les habilitats necessàries per a la direcció d'empreses hoteleres. La finalitat de l'estudi és formar professionals capaços d'exercir tasques de direcció d'empreses d'allotjament i restauració, en entorns nacionals i internacionals. Aquests estudis tenen un important component pràctic en les àrees de gestió operativa de tots els departaments d'un hotel.\nCom alumne del Grau en Direcció Hotelera coneixeràs i et familiaritzaràs amb l'activitat turística en general i amb el sector hoteler en particular. Adquiriràs coneixements orientats a la direcció d'empreses en el sector de l'hoteleria, l'allotjament i la restauració i realitzaràs pràctiques en empreses en entorns nacionals i internacionals.\nAdquiriràs competències en l'aplicació de principis de direcció i gestió bàsics en els diversos departaments i àrees operatives per a la millora contínua de l'empresa hotelera. També coneixeràs i podràs aplicar al sector hoteler coneixements d'economia, dret, geografia, noves tecnologies i recursos humans, amb capacitat per al treball en equip i adaptar-te a nous entorns en un sector altament dinàmic. Tot això, amb un alt nivell de formació en idiomes, tant anglès com alemany.\nEl graduat/da en Direcció Hotelera haurà desenvolupat les habilitats necessàries per dur a terme tasques professionals de direcció i gestió. Coneixerà els fonaments de la indústria hotelera; serà capaç de resoldre problemes, defensar arguments, recopilar informació i analitzar críticament aspectes territorials, socials, econòmics i jurídics relacionats amb l'hostaleria, l'allotjament i la restauració, i disposarà d'un elevat nivell de coneixement de les llengües anglesa i alemanya. Tindrà un esperit de servei al públic i els recursos professionals per desenvolupar-lo amb responsabilitat i ètica.\nEl graduat/da en Direcció Hotelera serà capaç de desenvolupar una carrera professional en:\nEmpreses d'allotjament (hotels, cadenes hoteleres, empreses de creuers...): com a director/a, sotsdirector/a, director/a o coordinador/a de departament (reserves, recepció, compres, gestió d'ingressos - revenue management)\nEmpreses d'allotjament no vacacionals (hospitals, residències...) com a director/a, sotsdirector/a, i/o responsable de departament.\nEmpreses de restauració i empreses relacionades amb l'oferta complementària (centres d'oci, càtering i parcs temàtics) com a director, gerent, responsable d'àrea, assessor.\nEmpreses de consultoria per a creació d'empreses del sector hoteler, d'allotjament i restauració.\nInstituts d'investigació, universitat i altres centres de recerca: docència i recerca en l'àmbit de l'hoteleria, l'allotjament i la restauració.\nEscola Universitària d'Hoteleria de les Illes Balears\nIdioma: Català, Castellà, Anglès, Alemany ( Vegeu les assignatures per a més detalls )


Expoquimia, Eurosurfas i Equiplast, una cita imprescindible per potenciar la reactivació de la indústria - Notes de premsa\nEs farà el setembre al Recinte de Gran Via i serà la primera fira industrial europea de l'any\nExpoquimia, Eurosurfas i Equiplast, una cita imprescindible per potenciar la reactivació de la indústria\nExpoquimia, Eurosurfas i Equiplast, els tres esdeveniments firals de referència dels sectors químic, del tractament de superfícies i del plàstic, es faran el proper setembre al recinte de Gran Via de Fira de Barcelona després de rebre el suport dels seus respectius Comitès Organitzadors, que reuneixen les empreses líders i les principals associacions d'aquests sectors. La seva celebració, que la convertirà en la primera gran fira industrial que tindrà lloc a Europa aquest any, tindrà com a objectiu contribuir a la reactivació econòmica i abordar els reptes de la sostenibilitat, la digitalització i la transferència de tecnologia.\nD'aquesta manera, Expoquimia i Eurosurfas tindran lloc del 14 al 17 de setembre mentre que Equiplast comptarà amb un dia més, fins dissabte 18. Així mateix, Industry From Needs to Solutions, la trobada sobre indústria 4.0, se celebrarà al costat d'aquests tres salons, que tenen com a principal finalitat impulsar la dinamització econòmica de sectors que s'han revelat essencials per donar resposta a la crisi provocada per la Covid-19.\nEn aquest sentit, el president d'Expoquimia i de la Federació Empresarial de la Indústria Química Espanyola (FEIQUE), Carles Navarro, ha destacat "la importància en les actuals circumstàncies de realitzar aquesta fira, que donarà impuls a una indústria fonamental per a la nostra economia i clau per al desenvolupament sostenible del planeta". Per la seva banda, el president d'Equiplast, l'empresari Bernd Roegele, ha considerat que "posarà de manifest el compromís de el sector dels plàstics amb el medi ambient, aportant solucions per minimitzar l'impacte de la seva activitat". Així mateix, el president d'Eurosurfas, Giampiero Cortinovis, ha expressat la seva satisfacció per poder organitzar "un esdeveniment que serà la primera gran fira industrial que se celebri a Europa en la conjuntura actual".\nSostenibilitat, digitalització i transferència de tecnologia\nAmb una participació prevista de més de 600 expositors directes, Expoquimia, Equiplast, Eurosurfas, als quals enguany se suma Industry, es reafirmen com la plataforma firal líder de la química aplicada del sud d'Europa, que en la seva pròxima edició posarà el focus en la digitalització, transferència de tecnologia, economia circular i sostenibilitat, els grans desafiaments presents i futurs d'aquests tres sectors.\nIgualment, els esdeveniments oferiran als visitants la possibilitat de conèixer els últims avenços i innovacions desenvolupades per les empreses en l'espai Smart Chemistry Smart Future; veure com funciona una planta de reciclatge de plàstics o saber quines són les últimes tendències en el sector de l'automoció en una nova edició de Congrés Eurocar, entre altres activitats.\nEls eixos temàtics dels salons han estat abordats, a més, en la primera edició d'Unprecedented Virtual Fòrum, una sèrie de sessions en línia en què, al llarg de 2020 i 2021, han connectat digitalment a experts, professionals i empreses.\nLa celebració d'Expoquimia, Eurosurfas, Equiplast i Industry comptarà amb totes les mesures de seguretat i prevenció, ja que s'aplicarà el protocol anti-Covid 19 que Fira de Barcelona ha desenvolupat amb la consultora Aon i l'assessorament de l'Hospital Clínic de Barcelona.\nBarcelona, 28 maig de 2021


UL desitja que fets com els dels excònsols "no es torni a reproduir"\nUL desitja que fets com els dels excònsols "no es tornin a reproduir"\nLa formació laurediana lamenta que Gil i Torrentallé "hagin estat relacionats" en un cas com aquest\nActualitzada 21/02/2017 a les 20:02\nUnió Laurediana (UL) s'ha manifestat aquesta tarda a través d'un comunicat de premsa sobre el cas Gil-Torrentallé i ha exposat, en una breu comunicació, que "desitja que fets similars no es tornin a reproduir".\nEn la nota de premsa, signada pel presient del partit, Carles Verdaguer, es lamenta que els excònsols, "que en el seu dia van rebre la confiança del poble de Sant Julià de Lòria, hagin estat relacionats en aquest assumpte" i s'expressa "respecte" al procés judicial.\nMolt lamentar se pero ningu de UL va fer resTot ler quedar se amb el feudo\nSi aixo ho desitgem tots. Però ningú tret del actual cònsol ha defensat a ningú. Que maco que es viure amb família i que tots t'estimin. Que maco que es l'amor i la mort...


Cant Gregorià – blog.cantgregoria.org\nCant Gregorià Publicado por moliverasvPosted on 05 Oct, 2018 18:29\nDes de fa temps em pregunten que defineixi el «Cant Gregorià». Que doni pautes del seu paper històric tant litúrgic com musical, però ningú em pregunta pel seu paper avui, perquè serveix el seu ensenyament. En un món tan eteri, el concepte avui és fonamental, i fins i tot, allò que tots enteníem, perquè formava part de la història de la música, avui s’esvaeix i queda curt, i avorrit.\nDurant aquests últims anys (posem-hi 30 anys) he reconegut en el Cant Gregorià unes qualitats que encara avui romanen en la meva valoració positiva i potser també vitals.\nDes d’una perspectiva històrica el llegat del Cant Gregorià a la Música Occidental és fonamental. De fet sense aquesta experiència musical que durà tants i tants anys hagués estat difícil la gran evolució fins als nostres dies. Insistir sobre del paper com antecedent de la música del nostre temps seria reiteratiu. En canvi no és tant conegut, pel públic en general, el llegat paleogràfic, les primeres escriptures musicals dels antics manuscrits de Cant Gregorià. Aquí cal fer valdre no només el signes (que no notes) que ajuden a una execució melòdica, sinó també la identificació rítmica de la música en aquests neumes i sempre al servei del text. D’això en són testimonis els manuscrits més antics que avui coneixem i que daten de la primeria del S. IX al S. XII.\nNo és menys important la singularitat de la seva sonoritat, l’entonació, les recitacions, l’acabament o cadències, és a dir: el caràcter de les peces musicals, que anomenem: la modalitat. Aquesta subtilesa en un repertori que pot semblar monòton o retòric, és el que el fa atractiu, perquè dóna una peculiaritat a cada peça i la fa única; a voltes alegre, a voltes trista, mística o dramàtica. A més aquest so tan particular el té també, el Cant Gregorià, per la seva textura, la disposició de les notes i evolució melòdica. Els intervals majors de caràcter ample, la utilització el pien (mig to). L’alçada de les melodies, els melismes utilitzats, l’estructura centonitzada (feta amb fórmules), o la gran creativitat en tan pocs elements, fa d’aquest repertori un conjunt extraordinari i que encara ara tenim l’oportunitat de cantar i escoltar.\nFinalment la utilització del llatí com a llengua dels cants (ara hi donem molta importància a la llengua, i en moment de constituir-se el repertori era la llengua més parlada) ens apropa a unes estructures lingüístiques antigues, que ens sorprèn pel contrast de la seva actualitat, els seus matisos, la seva sensibilitat. No només ens dóna fe dels recorreguts dels nostres mots, sinó de com els comprenem avui dia. A més de la poètica de la mateixa llengua, la melodia del llenguatge i de la pronúncia, que la fan d’una experiència riquíssima.\nI tot això amb el màxim respecte pels que encara avui fan servir el Cant Gregorià com a pregària cantada, amb el seu valor vocal i religiós.\nAixí, sempre proposo a les corals, escoles, i conservatoris de música, que parin esment en aquest repertori que no per antic, i gairebé en desús, ha d’estar més viu que mai per la seva consistència pedagògica.


Espanya registra 100.760 casos nous de covid-19 i 78 defuncions des de dimarts\nDues professionals preparen la tercera dosi de la vacuna per a personal de l'Hospital Clínic.\nLa incidència acumulada a 14 dies frega les 1.510 infeccions per cada 100.000 habitants\nActualitzada 29/12/2021 a les 21:27\nEspanya ha registrat 100.760 positius de covid-19 i 78 defuncions des de dilmarts. D'aquesta manera, la xifra d'infectats des de l'inici de la pandèmia és de 6.133.057. La de víctimes és ara de 89.331, amb una incidència acumulada a 14 dies de 1.508,39 infeccions per cada 100.000 habitants, 147,77 punts més que en l'últim recompte (n'ha pujat més de 1.000 en 9 dies). Madrid encapçala els casos dels últims 7 dies amb 90.056, seguida per Catalunya (53.194) i Andalusia (45.479). Des de l'inici de la pandèmia Madrid encapçala el rànquing dels territoris amb més víctimes mortals causades per la covid-19, amb 16.372. Després se situa Catalunya amb 16.093 i en tercer lloc Andalusia amb 11.473, segons dades del Ministeri de Sanitat.\nEn els darrers 7 dies hi ha hagut 271 víctimes mortals, de les quals el País Valencià n'ha registrat 47, Andalusia 29, Múrcia 26, les Canàries 25, Castella i Lleó 24 i l'Aragó 23. A Catalunya n'hi ha hagut 2 en l'última setmana i a Ceuta no n'hi ha hagut cap.\nPel que fa al nombre total de contagis que hi ha hagut des de l'inici de la pandèmia, a Catalunya és on més se n'han acumulat amb 1.111.103 casos, seguida per Madrid amb 1.093.556 casos i Andalusia amb 930.836.\nEn aquests moments, al conjunt de l'Estat hi ha 10.411 pacients ingressats per la infecció, que ocupen el 8,51% de tots els llits disponibles. Un total de 1.773 persones estan ingressades a l'UCI, el 19,1% del total de llits per a crítics a l'Estat. A Catalunya hi ha 2.630 pacients a l'hospital per coronavirus, el 10,91%, i a l'UCI n'hi ha 462, cosa que suposa un 37,05% de la capacitat total. Això significa que prop de 4 de cada 10 llits de cures intensives estan ocupats per malalts de covid-19.\nEn les darreres 24 hores hi ha hagut 1.727 persones hospitalitzades a l'Estat per la infecció i 1.239 han estat donades d'alta. Del total d'hospitalitzacions, a Catalunya n'hi ha hagut 406, a Madrid 320, a Andalusia 204, al País Valencià 138 i al País Basc 124.\nMés de 37,8 milions de persones a l'Estat tenen dues dosis de la vacuna\n37.8654.247 persones a l'Estat espanyol tenen dues dosis de la vacuna contra el coronavirus, el 89,9% de la població diana: la major de 12 anys. Així ho recullen les xifres diàries de vacunació que aporta el Ministeri de Sanitat. En paral·lel, el 92% de la població diana ha rebut almenys una dosi. Són 38.756.096 persones. D'altra banda, 13.411.776 persones han rebut dosis addicionals.\nA Catalunya, 5.979.971 persones han rebut dos vaccins (el 76,9% de la població total i el 87,1% de la població major de 12 anys o diana), mentre que 6.168.346 en tenen almenys una (el 79,3% i el 89,8% respectivament). Hi ha 1.975.474 persones amb dosis addicionals. En total s'han rebut fins ara 13.348.650 dosis, totes administrades.\nEl govern espanyol ha entregat a les comunitats autònomes i a l'Exèrcit fins a aquest 29 de desembre 86.690.398 dosis de les vacunes contra la covid-19 i fins ara se n'han administrat 86.237.508, que representen el 99,5% del total.\nLa comunitat que més n'ha rebut ha estat Andalusia (15.041.000), totes administrades, com set Comunitats autònomes més. Melilla és la que n'ha injectat menys.\nLa Unió Europea ha adquirit per a Espanya, fins al quart trimestre de l'any, 141.943.261 vacunes, de les quals fins ara l'Estat n'ha rebut el 78,6%, 111.551.945. A les que ha distribuït a les comunitats autònomes cal afegir les 212.238 que ha rebut l'Exèrcit (fins ara n'ha administrat 185.010, el 87,17%) i les 10.620 per a la Sanitat Exterior (totes injectades).\nComenta el contingut : Espanya registra 100.760 casos nous de covid-19 i 78 defuncions des de dimarts


OPERACIONS AUXILIARS DE MANTENIMENT AERONÀUTIC – EFAV Formació Aeronàutica Part 147\nEl curs està adreçat a totes les persones que vulguin ser professionals del sector aeri realitzant operacions auxiliars de manteniment i serveis en l’aeronau, complint especificacions tècniques, en condicions de seguretat i sota la supervisió d’un tècnic de nivell superior amb capacitat de certificació.\nLA FORMACIÓ ÉS UN CERTIFICAT DE PROFESSIONALITAT SUBVENCIONAT EL 100% PEL SERVEI D'OCUPACIÓ DE CATALUNYA.\nSi vols més informació sobre els Certificats de professionalitat, accedeix mitjançant aquest enllaç.\nL'obtenció del Certificat de professionalitat amb una qualificació igual o superior al 7.5 assegura una plaça acadèmica en la Formació bàsica LMA B1.1 Avions de turbina que s'iniciaria durant l'últim trimestre de l'any.\nPreinscripcions - Vilanova i la Geltrú\nPreinscripcions - Lleida\nT’agraden els avions i la mecànica? (PAE 21-22) 20 diciembre, 2021\nPrimera Cerimònia de Promoció EFAV 2019-2021 23 noviembre, 2021\nObrim les preinscripcions del curs d’Operacions auxiliars de manteniment aeronàutic de Vilanova i la Geltrú 19 octubre, 2021\nT’agraden els avions i la mecànica? (PAE 21-22)\nPrimera Cerimònia de Promoció EFAV 2019-2021\nObrim les preinscripcions del curs d’Operacions auxiliars de manteniment aeronàutic de Vilanova i la Geltrú


Segona victòria a casa del FC Palafrugell - Ràdio Palafrugell\nEscrit per Ràdio Palafrugell a 10 d'Octubre de 2021\nEl FC Palafrugell venç el Cassà per 1-0.\nVa suposar la segona victòria de la temporada a casa.\nAquest dissabte, el FC Palafrugell ha aconseguit la segona victòria de la temporada al Josep Pla i Arbonès davant el Cassà per 1 a 0. Els de Jordi Codina van aconseguir imposar-se a la segona meitat del partit amb un gol de José Heredia al minut 78, que va donar la victòria al conjunt blanc-i-negre i que situa al davanter palafrugellenc amb tres gols en quatre jornades.\nEl FC Palafrugell celebra el triomf contra el Cassà a casa / FRANCESC NIELL\nDesprés de tornar a guanyar en haver perdut el primer derbi del Baix Empordà d’aquest any, el Palafrugell és cinquè de 12 a la classificació del subgrup 1B de Segona Catalana. Un triomf que el mateix Heredia ha reconegut que és un reforç anímic per a l’equip, ja que el Cassà és un dels equips forts del grup, havent aconseguit per primera vegada aquest curs deixar la porteria a 0:\nEl davanter palafrugellenc està satisfet amb la victòria / ALBA CABRERA\nSobre haver marcat tres dianes en quatre enfrontaments, Heredia comenta que vol aprofitar aquesta ratxa golejadora:\nEl rematador blanc-i-negre se sent en un bon moment de cara al gol / ALBA CABRERA\nDe cara al pròxim partit contra la Unió Girona de nou jugant a casa, el davanter explica que és un rival molt desconegut, però que el factor de jugar com a local sempre està en favor dels palafrugellencs:\nL’estadi Josep Pla i Arbonès és l’únic de la categoria amb gespa natural / ALBA CABRERA\nD’altra banda, la Sauleda ha guanyat el seu duel contra l’Aro, en un altre derbi baixempordanès. Amb aquesta victòria, el conjunt taronja es col·loca al capdavant del grup 18 de Tercera Catalana, mentre que al grup 29 de Quarta Catalana, el Mas Mascort ha guanyat al Sant Ponç B 2 a 0 i La Punxa també ha vençut a l’Escola Baix Ter per un marcador de 2-4 aquest diumenge en la seva quarta jornada de la seva categoria.\nPer acabar, recordar que es pot recuperar la retransmissió íntegra a continuació.\nEtiquetes Estadi Josep Pla i Arbonès FC Palafrugell Segona Catalana


Socialistes del Camp de Tarragona: 1% CULTURAL: EL CASTELL DE VALLMOLL\n1% CULTURAL: EL CASTELL DE VALLMOLL\nFa pocs dies s’han enllestit els treballs de restauració del castell de Vallmoll. Una obra que alguns poden considerar petita a nivell d’un pressupost general d’una gran administració però extraordinàriament important per un municipi com Vallmoll que, per ell mateix, no hagués pogut aconseguir els recursos econòmics necessaris per dur-la a terme.\nI és aquí on l’1% cultural del ministeri de Foment ha tingut un paper extraordinari, facilitant inversions, possibilitant obres. Què és aquest 1% cultural? Una iniciativa impulsada al seu moment pel Govern socialista gràcies a la qual es destina anualment l’equivalent a l’1% del total de la inversió del ministeri de Foment en obra pública a treballs de conservació i rehabilitació del patrimoni històric i arquitectònic del país.\nDurant els anys de Govern socialista les comarques tarragonines van viure, sense risc a exagerar, un període d’or pel que fa a les inversions que ens van arribar via aquest 1% cultural. Així, durant els vuit darrers anys de Govern socialista el Camp de Tarragona i les Terres de l’Ebre van rebre un total de 16.539.955 d’euros per aquesta via que van servir per impulsar un total de 28 projectes a totes les comarques de la demarcació.\nEl llistat d’obres de millora i restauració que van poder dur-se a terme és realment extraordinari: el mateix castell de Vallmoll, el pont del diable de Tarragona, les muralles de Montblanc, els castells de Flix, Falset, la Selva del Camp, el convent de Santa Anna d’Alcover, etc, etc.\nPer desgràcia, com en tantes altres coses, l’arribada del PP al poder va suposar una retallada dràstica d’aquestes inversions. De més de 16 milions d’euros i 28 projectes vàrem passar a 0 nous projectes i 0 euros en noves inversions per a les nostres comarques. Només lentament i amb comptagotes s’està tornant a invertir, molt lluny però del gran nivell inversor que vàrem tenir amb el Govern socialista.\nDe fet, el PP demostra en això una certa coherència perquè amb Rajoy a la Moncloa les inversions de l’Estat a la demarcació de Tarragona s’han vinculat amb l’adverbi “menys”. Menys inversions –hem passat d’una mitjana de 511 milions d’euros amb Govern socialista a només 325 milions amb Govern del PP-, menys projectes, menys recursos destinats nostres comarques, menys, menys, menys...En fi.\nMalgrat això vull adreçar-vos un missatge d’esperança perquè no estem condemnats a tenir sempre al PP al poder. De fet si alguns autoproclamats líders de la “voluntat popular” no haguessin votat “no” amb els diputats del PP en aquests moments el president del Govern ja es diria Pedro Sánchez i no Mariano Rajoy. Per tant, quan els socialistes siguem al Govern tornarem a impulsar aquestes ajudes que ens arriben via 1% cultural perquè han servit no tant sols per recuperar patrimoni històric –que també- sinó, especialment, per generar riquesa i nous llocs de treball, reforçant la nostra rica i variada oferta turística (només un exemple, el museu del vi de Falset que va ser possible gràcies també a aquest 1% cultural.)\nEn contra del degoteig constant i diari d’informacions que intenten desprestigiar la política dia si i dia també el compromís polític té una vessant extraordinàriament positiva: la transformació de la realitat i la defensa dels interessos de la ciutadania. Com la transformació que ha experimentat el castell de Vallmoll gràcies a aquestes recursos que vàrem aconseguir via l’1% cultural.\nPensava ara, un cop completats els treballs, en aquell llunyà dia de gener de 2009 en què l’alcalde de Vallmoll, en Josep Lluís Cusidó (un excel·lent alcalde, dels que fan política a peu de carrer) m’explicava per primer cop, in situ, quin projecte volia impulsar per restaurar el castell del poble.\nRecordo que ja aleshores l’alcalde em parlava del que això suposaria per Vallmoll a nivell d’atracció de nous visitants. “Un castell com aquest, que formarà part de la ruta del Císter, fomentarà el potencial d’un municipi com el nostre que ja té un polígon industrial capaç de donar feina a la gent del poble. Volem bastir un Vallmoll de dimensió humana amb paràmetres de qualitat de vida d’excel·lència.” És aquesta la política que ens interessa, la que es preocupa de debò pels problemes de la gent. És aquesta la política que, entre tots, hem de recuperar.\nVISCA CATALUNYA...PERÒ EL MOIANÈS MÉS!\nLES OBRES DE CONSTRUCCIÓ DE LA NOVA BASE DE MANTEN...\nLA COMISSIÓ DE GARANTIA DEL DRET D’ACCÉS A LA INFO...\nDANIEL CID SERÀ EL PRESIDENT DEL CONSELL COMARCAL ...\nEL BAIX PENEDÈS REBRÀ ENGUANY 2.945.535 EUROS DEL ...\nLLUITANT CONTRA LA XACRA DE LA POBRESA ENERGÈTICA\nJOAN RUIZ: “EN TOTS AQUESTS ANYS DE GOVERN DEL PP ...\nEL PSC PREGUNTA AL GOVERN DEL PP PELS MOTIUS DEL R...\nCONTRA LA POLÍTICA-ESPECTACLE\nMARIANO RAJOY NO ÉS WILLY BRANDT\nEL PSC ALERTA QUE EL GOVERN NO GARANTEIX EL TRÀNSI...\nEL PSC PRESENTARÀ UNA BATERIA DE PREGUNTES AL GOVE...\nEL PSC EXIGEIX AL GOVERN RECUPERAR EL SERVEI DE ME...


Maria Joana Virgili Gasol oferirà una conferència sobre els vitralls gòtics del Monestir de Santes Creus i de la Basílica de Santa Maria, aquest dissabte 8 de juny a la tarda - Castello.cat\nAquest dissabte 8 de juny, a les 18.30 h de la tarda a la Capella dels Dolors de la Basílica de Santa Maria de Castelló d’Empúries, tindrà lloc la segona conferència de les V Jornades d’Estudis sobre la Basílica de Santa Maria de Castelló d’Empúries, que enguany tenen com especial protagonista els vitralls gòtics de la Basílica.\nLa conferència es titula “Paral·lelismes i diferències entre els vitralls de Santa Maria de Castelló d’Empúies i els del monestir de Santes Creus. Les marques de vitraller”, a càrrec de Maria Joana Virgili Gasol. La conferència es desenvoluparà al voltant de les característiques generals com ara el cromatisme, les escenes compartimentades o la iconografia, i es citaran els artistes vitrallers dels quals hi ha documentada la seva intervenció. Finalment la conferència dedicarà un apartat a les marques de vitraller: què són, des de quan es poden documentar, les grafies o tipologies amb que es representen, els indrets on es localitzen i per què, la finalitat o funció que tenien, les seves mides i com estan realitzades, amb exemples dels vitralls conservats.\nM. Joana Virgili Gasol és mestra i llicenciada en Història. En el decurs de la seva vida professional ha publicat diferents treballs de didàctica i d’investigació i de divulgació històrica com ara L’església romànica del Pla de Santa Maria i altres estudis del segle XVI referents al cenobi del Gaià. Ha col·laborat en el volum XXI de la Catalunya Romànica, i amb el Corpus vitrearum Medii Aevi d’Europa, concretament en Els vitralls del monestir de Santes Creus i de la Catedral de Tarragona. Entre d’altres distincions, l’any 1999 el Departament d’Educació de la Generalitat de Catalunya li concedí el Premi Catalunya Educació en la categoria “Marta Mata”.\nLa següent i darrera conferència tindrà lloc el dissabte 15 de juny, a les 18.30 h de la tarda, a càrrec de Miquel Orós, vitraller artesà castelloní, i de Jordi Canet, tècnic del Departament de Patrimoni Històric de l’Ajuntament de Castelló d’Empúries. Enguany les jornades s’inscriuen també en el Campus de Patrimoni Natural i Cultural de la Universitat de Girona, amb el qual l’Ajuntament de Castelló d’Empúries col·labora com a institució pública local, a través del Departament de Patrimoni Històric. L’assistència a les jornades és gratuïta i no cal inscripció prèvia.\nTags #museucuriapreso#patrimonihistoricMuseu d'Història Medieval de la Cúria-Presó\nInscripcions per al curs 2019-20 a l'Escola Municipal de Música


Bloc de Can Rifà-Font: ROSES, ENCIAMS, TUDONS, MALLARENGUES I ALTRES ESPÈCIES\nROSES, ENCIAMS, TUDONS, MALLARENGUES I ALTRES ESPÈCIES\nDesprés d'alguns caps de setmana amb sortides a la natura, aquest dissabte i diumenge ens hem quedat a casa i, per sort, ha coincidit amb un dels moments més esperats de l'any al nostre jardí: la florida dels rosers.\nPerò els rosers no són els únics que assenyalen la primavera. També l'hortet comença a fer bona pinta. Amb l'ajuda de l'avi Quico hem fet una protecció contra les pedregades. Així queden ben cobertes les tomaqueres i els enciams.\nEns agrada passar estones en aquest espai força equilibrat format pel jardí, la bassa i l'hort.\nJust sota els peus de l'Helena (al fons del jardí) hi ha un dipòsit d'aigües pluvials de 10.000 litres que ens permet regar tots aquests espais. Com podeu suposar, està totalment ple!\nTot sovint ens visiten ocells de diverses espècies. Portem el recompte de les espècies vistes des de casa i en portem 57, algunes de les quals les veiem a la distància, quan segueixen el curs del diu Ges, que no ens queda gaire lluny.\nUna d'elles, el tudó. Com el que surt al fons de la foto, darrera l'Helena.\nAquest tudó (i altres companys seus) han trobat el gust a la dutxa a la bassa:\nPerò, l'espectacle d'aquest cap de setmana l'han protagonitzat les mallerengues carboneres: ha arribat un progenitor amb uns quants polls i els ha anat alimentant un darrere l'altre, a les branques del lilà. Un cop tips, s'anaven a abeurar a la bassa.\nI també ens ha visitat el boscarler que vàrem identificar l'altre dia. S'ha estat "dutxant" amb l'herba molla pel reg del matí.\nQue bé que s'hi està a casa! i quin goig poder gaudir de la natura sense ni gairebé aixecar-se del sofà!\nPD: I ara, recomanem que cliqueu damunt la primera foto i mireu amb més detall les imatges. Les de les mallerengues valen la pena!


El Breny - Les Queixes del Jeremies -Juny 2002\nPODEM PASSAR, SI US PLAU?\nAl número 13 del carrer Maria Gimferrer fa temps que va començar l'edificació d'uns pisos nous i van plantar uns pals de fusta a la vorera per penjar els cables de llum i els comptadors "interins" per a la construcció de l'edifici.\nAviat farà una any que els pisos s'han acabat però els pals continuen allà. "Moraleja": Suposem que la llei diu que aquestes enramades, que es poden veure a les fotos, i els obstacles innecessaris de la voreres, que entorpeixen el pas correcte dels vianants, s'han de treure quan acaben les obres i que si és responsabilitat particular, els poden multar.\nPerò sembla que aquesta llei no afecta a l'empresa responsable d'aquests pals, enramades, i comptadors "interins" enganxats a la façana. Seria molt interessant i positiu que, a qui li pertoqui tregui, o faci treure aquestes noses, a fi de tornar la normalitat al carrer.\nMOLTS SANTVICENTINS I SANTVICENTINES


Origen i història de l'idioma finlandès: gramàtica, sintaxi i dialectes.\nESmedo > Idiomes > finlandès\nEl finlandès o finès (suomi) forma part de la branca finlandesa de la família de les llengües uralianes o uràliques. No és un idioma indoeuropeu. Entre els seus parents vius més propers es troben el carelià, el vepse, l'ingrià i l'estonià, i els gairebé extingits voti i livonià.-. b\nDialectes del finlandès\nEl finlandès té diversos dialectes que generalment es divideixen en orientals i occidentals. El grup oriental inclou els dialectes savoni i sud-oriental, mentre que el grup occidental inclou els dialectes sud-occidental, mitjà-sud-occidental, tavastià, ostrobotnià meridional i ostrobotnià mig i septentrional (Institut de Llengües de Finlàndia).\nA més, hi ha dues varietats principals de finlandès, una formal i una altra informal. El yleiskieli és la varietat formal usada en els sermons de l'església, discursos polítics i noticiaris. La seva forma escrita, el kirjakieli, s'utilitza per a la majoria dels escrits formals. Rares vegades s'utilitza en l'escriptura informal o a Internet. Els nens finlandesos aprenen kirjakieli a l'escola. El Puhekieli és la varietat informal utilitzada en la vida quotidiana, en la majoria de les situacions informals i en els mitjans de comunicació populars (Institut de Llengües de Finlàndia).\nParlants de finlandès\nEl finlandès és l'idioma nacional de Finlàndia. El parla la majoria de la població de Finlàndia. El finlandès també està reconegut com a llengua minoritària a Suècia i Noruega. És una de les llengües oficials de la Unió Europea.\nEl finlandès el parlen uns 4,7 milions de persones a la República de Finlàndia. També es parla al Canadà, Estònia, Noruega, la Federació Russa, Suècia i els Estats Units. La població total de parla finlandesa de tots els països s'estima en prop de 5 milions de persones.\nAgència de traducció castellà<>català<>finlandès\nAra que ja coneixes una mica més sobre l’idioma finlandès, potser t’interessi saber que oferim serveis professionals de traducció tant català-finlandès com finlandès-català.\nHas pensat alguna vegada en els potencials clients als quals podries arribar si tinguessis el teu WordPress en finlandès? Si estàs planificant la teva estratègia comercial per a aquest idioma, un dels canals més efectius són els vídeos. Si publiques regularment contingut audiovisual en català a YouTube o Vimeo, la incorporació de Subtítols en finès és molt més fàcil del que t’imagines. La nostra empresa de traducció castellà-català-finlandès fa servir les últimes tecnologies en traducció assistida per ordinador per oferir-te la millor qualitat i els millors preus. Si necessites un Traductor financer finlandès-català o un Traductor legal finès-català, posa’t en contacte amb nosaltres i informa’t sobre les nostres tarifes i condicions.\nServeis de traducció en finlandès


L’Ajuntament de Llucmajor suprimeix l’ORA dels diumenges | Ajuntament de Llucmajor\nLajuntament de llucmajor suprimeix lora dels diumenges\nL’Ajuntament de Llucmajor suprimeix l’ORA dels diumenges\nNo hi haurà pagament per estacionar des del dissabte horabaixa fins al dilluns matí.\nTambé s’amplia la zona ORA i s’ha creat una zona ACIRE a s’Arenal per millorar així la mobilitat de vehicles.\nL’Ajuntament de Llucmajor ha suprimit el pagament de l’ORA els diumenges amb l’objectiu de minvar la despesa dels ciutadans i visitants a l’hora d’estacionar els seus vehicles dins el terme municipal.\nUna iniciativa que arrenca aquest cap de setmana i que permetrà a ciutadans i visitants gaudir del mercat dels diumenges i de l’oferta de restauració de la plaça d’Espanya i els voltants.\nA més, s’ampliaran les zones de pagament ORA per permetre un moviment de vehicles més dinàmic. Concretament, s’amplia amb 102 noves places d’estacionament regulat als carrers; Vall (48), Bons Aires (15), Jaume I (15), Estrella (2), Font (13), Fira (1) i Esperança (8). Una ampliació que s’anirà implementant de forma gradual.\nPer altra banda, s’ha aprovat la implantació d’una àrea de circulació restringida (ACIRE) a diversos vials de s’Arenal; carrer Torrent, en el tram comprès entre el carrer Trencadors i l’antic pas del tren, i carrer Joan Verdera.\nSegons el batle i regidor de Policia, Éric Jareño, aquesta reordenació de zones de circulació i aparcament amb pagament “responen a la necessitat de millorar la circulació i rotació de vehicles a un municipi on augmenta any rere any el nombre d’utilitaris tant de visitants com de residents”.\n“De fet, aquestes actuacions responen a reiterades demandes veïnals, després de mantenir diverses reunions amb residents i col·lectius que sol·licitaven des de feia temps aquests canvis, tant a l’Ajuntament com al Departament de Policia Local”, conclou el batle.


No vull (aquest) futbol\nEns han pres la pilota. || J. MUNDET\nSense que soni frívol, tinc por. Crec que estic deixant d’estimar el futbol. Em sento com qui es desenamora a poc a poc d’algú a qui havia idealitzat sempre. I dubto que sigui una qüestió dels resultats, el joc o les meves preferències i gustos personals. És cert que l’aturada per la pandèmia ha alterat dinàmiques i estats de forma, i ha deixat un escenari que cal jutjar des d’una òptica diferent de la que utilitzàvem habitualment per culpa dels nous condicionants que s’han afegit al còctel. Però no és menys cert que a la llista d’ingredients cada vegada hi prevalen més els interessos econòmics, que es deixa de banda el component sentimental i identitari que sempre ha servit per enorgullir-se de tot allò en què creiem fermament.\nEl futbol s’està allunyant cada vegada més de l’aficionat. I el perill de l’actual conjuntura excepcional i, esperem, transitòria, és cedir massa terreny en una batalla que darrerament sempre acaba debilitant el seguidor tradicional. I no és que m’hagi tornat de sobte un romàntic empedreït. En realitat, aquest és un sentiment que tinc des de fa temps. Molt abans d’entrar en aquest malson de mascaretes i gels hidroalcohòlics dels darrers mesos. El futbol s’està desnaturalitzant. I tinc la sensació que la crisi sanitària, entre els molts danys colaterals que està provocant –tots ells incomparablement més greus que l’aquí exposat–, no ha fet res més que agilitzar un procés de distanciament que amenaça amb no tenir aturador.\nEntre les conseqüències obligades, el futbol ha perdut la seva banda sonora. Com si a les pel·lícules de Sergio Leone els faltessin les melodies d’Ennio Morricone. I a mi ara només se m’acut acompanyar l’anar i venir dels jugadors sobre el camp amb cançons tristes, allunyades del que sempre m’havia transmès la pilota. El futbol actual és com anar a una discoteca on no sona la música. Serveix per petar la xerrada i prendre una cervesa mentre un grup d’individus cada dia més desconeguts ens acompanyen des d’una realitat que ens és massa sovint aliena.\nI no és que faltin esforços per part de tots els estaments per disfressar la realitat i fer veure que tot és com sempre hauríem volgut. Reconec que sovint m’han enredat. El so enllaunat d’aficionats em resulta convincent. Fins i tot de vegades m’ha semblat que en alguns estadis s’animava més que quan hi havia públic. Però no ens enganyem. No és res més que una altra maniobra per generar una falsa percepció de normalitat. Una més. Un perillós engany que pot ser contraproduent per a una societat ansiosa per recuperar l’anhelada realitat que coneixia.\nNo ha tornat el futbol. Ha tornat el negoci. Només així s’explica que les últimes setmanes ens haguem afartat de veure els Messi i companyia mentre el futbol femení seguia a la nevera un cop tancada la temporada domèstica precipitadament. Valoro l’esforç per incentivar la meva reinserció futbolística. Tests a mansalva i partits cada dia. Però ni així m’ho empasso. Deu ser que ja se m’estava fent bola abans d’aquesta farsa impostada. No crec que hi hagin ajudat les aturades per hidratació o la nova norma dels cinc canvis. Tampoc el fet de veure jugadors a la banqueta amb mascareta, asseguts a metre i mig de distància, mentre damunt la gespa s’abraçaven cada cop que el nou disc-joquei contractat pel canal Movistar La Liga accionava el botó de “celebrar gol”. Però tot sigui per la salut dels futbolistes. Només faltaria.\nEspero que el desencís que sento sigui passatger. Qui sap si aquestes dues setmanes de treva sense tant verd a la televisió m’ajudaran a recuperar la il·lusió perduda. Prometo asseure’m al sofà amb ànims renovats i l’argumentari ben après. No ets tu, futbol, soc jo. Necessito que ens donem un temps. No et demano que ho entenguis, però sí que ho respectis. Només així sabré si la nostra relació té algun futur o més val deixar-ho córrer.


Felip Puig: “Barcelona no pot ser una ciutat estat sense una pàtria"\nFelip Puig el dia de l'entrevista amb el TOT Barcelona / Jordi Play\nToni Bolaño 06/01/2019 8:26 pm\nFelip Puig (Barcelona, 1958) ho va ser tot a Convergència i Unió i ara es mira la política des de segona fila, però la segueix portant a la sang. Fa molt de temps que no dona una entrevista però ha accedit a parlar amb el TOT Barcelona en un dia complicat. Hi ha hagut un accident al Trambesòs i ell, com a president de l’empresa concessionària, Tram, des del 2016, ens dona fora de micròfon tot tipus de detalls sobre el sinistre. Està preocupat per l’estat de la maquinista, que ha resultat ferida greu. Aquesta és la seva nova vida. Però no oblida el passat. És molt sever amb l’acció política de Convergència i amb l’alcaldessa Ada Colau va amb peus de plom.\nHa vingut sense bat?\n(Rialles) Sempre ha sigut virtual. Havent sigut secretari d’organització, portaveu de l’oposició i conseller d’Interior, em van atorgar un paper de batejador insaciable, però era més per home dur que per altres atribucions. El bat de beisbol estava molt ben caracteritzat al Polònia. Feia riure.\nN’hi van regalar alguns….\nI tant! En tinc tres, de bats de beisbol, a casa, guardats.\nFelip Puig, durant l’entrevista amb el TOT Barcelona / Jordi Play\nQue li agrada més de Barcelona?\nLa seva petja històrica i cultural i la seva dimensió molt humana que la fa més propera que altres grans ciutats.\nLa poca convicció en la capitalitat cultural i catalana que ha demostrat en els darrers cent anys. Barcelona no pot ser una ciutat estat sense una pàtria, sense una nació, sense una realitat territorial diversa, com no ho és cap capital europea. Aquesta és una dimensió que li falta de cara al futur.\nO sigui, Barcelona, capital de la República?\nBarcelona, capital de Catalunya. El país és més important que la forma d’estat.\nBarceloní o la vida et va portar a ser barceloní?\nSoc nascut al Putxet però Barcelona em va expatriar. Visc al Vallès. Barcelona és una gran ciutat per treballar i per gaudir, però viure en un poble petit també en té els seus atractius.\nFelip Puig: “És important completar la línia 9 del metro i la unió dels tramvies. És una resposta positiva i no coercitiva als episodis de contaminació”\nCom va viure els aldarulls del passat 21 de desembre?\nAmb preocupació. Però, sorprès favorablement per la petita dimensió del que vàrem tenir. Creia que hi hauria més soroll, més enrenou i més disturbis.\nEs va sentir lliure de no ser el conseller d’Interior aquell dia?\nNo. Ser conseller d’Interior marca, et deixa petja. Vaig ser molt conscient de la transcendència de tenir la responsabilitat sobre la llibertat i la seguretat dels meus conciutadans. La gestió de les emergències i l’ordre públic en una persona amb vocació política deixen una empremta molt profunda. Sempre penso com resoldran els problemes els actuals responsables del país.\nLa dimissió li van demanar més a vostè o al conseller Buch?\nLes peticions de dimissió al conseller d’Interior van en el sou. Amb mi es van esperar una mica més. Al conseller Buch no li han donat ni un minut.\nFelip Puig: “Hi ha dues visions del PDECat. Una CUP de dretes o una Convergència adaptada als nous temps. Jo aposto per aquesta segona”\nLa política ja li queda lluny? No tornarà?\nNo. Vaig estar més de 25 anys en política, com a vocació i com a compromís amb el partit i en un projecte de país. El 15 de gener de 2016 vaig tancar la carpeta i no tinc cap pàgina per escriure en política més enllà d’opinar del que passa en el país. No tornaré ni a primera ni a segona línia. Jo no vaig fer un pas al costat.\nQue van fer malament a la seva etapa?\nMés enllà de la meva sensació de Pepito Grillo, soc corresponsable dels errors de Convergència. Vam començar a cometre errors no a partir del 2015, sinó a partir dels 2012. Ens vam equivocar precipitant unes eleccions que ens van afeblir, en no saber controlar i gestionar des d’un lideratge més conscient del difícil equilibri entre els sentiments i la racionalitat. A partir del 2012 no vam estar a l’alçada de la nostre tradició política.\nFelip Puig: “A l’alcaldessa no li va agradar el meu nomenament com a president del Tram. Vaig entendre que era una qüestió de gustos”\nI ara no queden ni les cendres de Convergència. Es veu reflectit en el PDECat?\nSoc militant del PDECat. Tenim un debat intern molt intens i molt dur sobre el futur. L’haurem, o hauran, de superar i afrontar. N’hi ha dues visions. Una CUP de dretes o una Convergència renovada i adaptada als nous temps. Jo aposto per aquesta segona, però no sé pas per on es decantarà finalment el partit.\nNo el veig molt partidari de la Crida?\nNo, no. No em faré de la Crida en cap moment.\nFelip Puig, el dia de l’entrevista amb el TOT Barcelona / Jordi Play\nTornem a Barcelona. Cal un tramvia més gran a la ciutat?\nCom a empresa hem de ser prudents i discrets. Som la concessionària d’un servei públic. La decisió és de l’Ajuntament i les institucions. Aquesta decisió ha de ser en la línia d’una mobilitat més sostenible i més intel·ligent. Jo crec que és important completar la línia 9 del metro i la unió dels tramvies. Em sembla una aposta per afavorir el transport públic. És una resposta positiva i no coercitiva als episodis de contaminació o d’altres limitacions, com s’imposen a tota Europa. Barcelona té una gran oportunitat per completar una xarxa de transport públic eficient.\nCreu que hi ha un pla de mobilitat a Barcelona, cotxes inclosos?\nEl cotxe forma part de la manera de moure’s dels barcelonins i dels que surten i entren a la ciutat per raons de feina, lleure o estudis. Cada vegada hi haurà més mobilitat no obligada, més demanda de persones que es mouen per altres motivacions. El cotxe forma part de la mobilitat, encara que és evident que hem de recuperar més espai per a la mobilitat col·lectiva, amb un punt de modernitat tecnològica, justícia social i de contribució a la sostenibilitat i de lluita contra el canvi climàtic.\nFelip Puig: “No em faré de la Crida en cap moment”\nEs pot abaratir el transport públic?\nEl cost del transport a Barcelona és dels serveis més econòmics respecte d’altres grans ciutats europees. Hem de valorar el que s’ha aconseguit, com la integració tarifària, cosa que no tenen en ciutats com Madrid. Això és un model d’èxit que hem de completar i engrandir.\nHa millorat relacions amb l’alcaldessa de Barcelona?\nAmb l’Ajuntament de Barcelona sempre ens hem entès molt bé. Espero que segueixi sent així. Nosaltres som una concessió de la Autoritat del Transport Metropolità en què Barcelona té el 25%. Ens entenem amb els nou municipis metropolitans i tenim amb tots ells bones relacions.\nS’ha escapolit de la pregunta. Em referia a l’alcaldessa, no a l’Ajuntament.\nCrec que l’alcaldessa entén la qualitat del servei que estem oferint i així ens ho fan saber des de l’ATM. En el seu moment, a l’alcaldessa no li va agradar el meu nomenament com a president del Tram. Vaig entendre que era una qüestió de gustos, i contra gustos no n’hi ha disputa.\nFelip Puig: Barcelona, capital de la República? Capital de Catalunya. El país és més important que la forma d’estat\nQui li agrada més com a candidat de Barcelona?\nSoc militant del PDECat. Vull un alcalde sobiranista i que defensi un gran centre polític com va defensar l’alcalde Trias.\nPerò, en l’espai al que es refereix tenim Jordi Graupera, Neus Munté, Ferran Mascarell…… [quan es va fer l’entrevista encara no havia saltat la notícia que Joaquim Forn es perfila com a cap de llista del PDECat].\nSi soc lleial a la meva militància, donaré suport personalment al candidat que presenti el PDECat.\nLa potència de Barcelona ha quedat malmesa pels darrers anys d’inestabilitat política?\nJo crec que gens. El que sí que crec és que les grans decisions estratègiques de futur han quedat, d’alguna manera, sense que siguin a l’agenda política prioritària. I això em preocupa de cara a les oportunitats que podem perdre en els propers anys, com nous models de gestió, obres d’infraestructura, i sobretot, perquè Barcelona té les condicions per ser una de les grans capitals culturals d’Europa i del món, i ha de reforçar els seus vincles amb el país.\nPerò, creu que aquest debat es produirà a les properes municipals?\nNo. Lamentablement, no es donarà el context necessari per retrobar punts de trobada i de consens a curt termini. Les municipals marcaran un repartiment de joc entre les diferents opcions polítiques, i aquí és on s’ha de treballar per constituir un govern fort per a Barcelona.\nL’alcaldessa ho ha fet bé?\nEntendrà que aquesta pregunta no li contesti com a president del Tram. Hem tingut bones relaciones i coincidíem en apostes estratègiques que l’Ajuntament volia tirar endavant i que finalment no ha aconseguit. Aquesta pregunta l’hauran de contestar els ciutadans el proper 26 de maig.


GSC - Uniopèdia, el mapa conceptual\nEl Guide Star Catalog (GSC, inicials en anglès de Catàleg Guia Estel·lar) també conegut com a Hubble Space Telescope, Guide Catalog (HSTGC).\n5 les relacions: Astrophysical Journal, Catàleg astronòmic, Càmera planetària i de gran angular 2, Estrella binària, Telescopi espacial Hubble.\nThe Astrophysical Journal, sovint abreujat ApJ, és una revista científica que cobreix desenvolupaments, descobriments i teories recents sobre astronomia i astrofísica.\nNou!!: GSC і Astrophysical Journal · Veure més »\nNou!!: GSC і Catàleg astronòmic · Veure més »\nUna imatge del Telescopi espacial Hubble del Camp profund del Hubble que mostra la característica composició en esglaó d'imatges WFPC2 La càmera planetària i de gran angular 2 o Wide Field and Planetary Camera 2 (WFPC2) (en anglès) és una càmera instal·lada en el Telescopi espacial Hubble.\nNou!!: GSC і Càmera planetària i de gran angular 2 · Veure més »\nNou!!: GSC і Estrella binària · Veure més »\nNou!!: GSC і Telescopi espacial Hubble · Veure més »\nGuide Star Catalogue.


'Grace and Frankie': Quant costaria realment la Beach House? - Entreteniment | Octubre 2020\n'Grace and Frankie': Quant costaria realment la Beach House?\nNetflix Original, Grace i Frankie, s’ha convertit en quelcom de clàssic del culte. La sèrie humorística se centra en les vides canviants de Grace Hanson, Robert Hanson, Saul Bergstein i Frankie Bergstein. Quan Robert i Grace es divorcien vol una cosa; la casa de la platja familiar que compartien amb els Bergsteins. La casa de platja extensiva té accés directe a la platja i una piscina. Quant hauria de costar la propietat a primera línia de platja, i les famílies haurien permès que els autors s'hagin permès esclatar a casa de vacances?\nLa casa real és a Broad Beach\nMentre que els escriptors han situat la casa de platja de Grace i Frankie a La Jolla, Califòrnia, la casa real que es va utilitzar per rodar es troba a Broad Beach, un barri de Malibu, segons Nou. Broad Beach és un exclusiu i car enclavament de Malibu, amb la majoria de cases amb accés directe a la platja. De fet, Broad Beach és un dels barris més cars de Malibu, i això està dient alguna cosa.\nTinc aquí el millor pensament (com és el meu boomerage? Ho faig bé? hola?)\nque interpreta el pastor dretk amb l'anatomia de Grey\nUna publicació compartida per Frankie Bergstein (@graceandfrankie) el 13 de juny de 2016 a les 15:29 PDT\nD'acord amb el Malibu Times, el preu de l'habitatge mitjà a Malibu va ser de 3.650.000 dòlars el 2017. El preu de l'habitatge mitjà ha augmentat substancialment des del 2011, quan el preu de l'habitatge mitjà era de poc més de 2 milions de dòlars. La casa real solia filmar Grace i Frankie es va vendre per última vegada el 2006 per 15 milions de dòlars. Té quatre dormitoris i quatre banys repartits per 4000 peus quadrats.\nBasada en la història, Grace, Frankie, Saul i Robert van repartir el cost de la casa de la platja abans que Saul i Robert revelessin que estan enamorats els uns dels altres. Si anem amb la teoria que la casa es troba a La Jolla, el preu que van pagar va ser substancialment més raonable que els 15 milions de dòlars que va vendre per última vegada la casa de Broad Beach. Però encara no hauria estat barata la casa. D'acord amb Zillow, El preu mitjà de la llar a La Jolla és d'1,6 milions de dòlars. Fa deu anys, el preu de l’habitatge mitjà encara era superior a un milió de dòlars.\nBlacks Beach a San Diego, Califòrnia | Sam Hodgson / Bloomberg via Getty Images\nCom més a prop de la platja, més costoses són les cases. Ara mateix, hi ha una casa unifamiliar de 4 habitacions i 4 banys asseguda a la platja de La Jolla amb un preu de 6,9 milions de dòlars. La casa que actualment es troba al mercat és al voltant de 1.000 peus quadrats més petita que la que solia filmar Grace i Frankie.\nPer tant, podrien haver augmentat el cost?\nUna casa a la platja és econòmicament fora de l’abast de la majoria de la gent, però per a Grace, Frankie, Saul i Robert, probablement fos possible econòmicament. Tant Robert com Saul són socis en un despatx d’advocats quan comença l’espectacle. D'acord amb Escala interior, el soci mitjà d’advocats assoleix uns 300.000 dòlars anuals a San Diego. Els salaris, però, poden ascendir a 700.000 dòlars a l'any en funció de l'experiència. Com que Saul i Robert arriben tard a la seva carrera quan comença l’espectacle, els aficionats poden suposar que estaven comandant uns forts salaris.\nGrace també va construir un negoci propi amb èxit. Ara, en mans de la seva filla, Brianna, els aficionats poden assumir que Grace va acumular una fortuna personal amb el seu negoci de cosmètica, Say Grace. En els primers episodis, els productes de Grace es poden veure als supermercats i la seva cara apareix a la caixa. Tot i que mai no esbrinem el rendiment de la companyia en termes de vendes anuals, es pot suposar que funciona amb un benefici substancial.\nSi les parelles eren financerament estalviades i invertien bé durant el matrimoni, probablement, siguin més que còmodes. Una casa com la que van comprar junts suposaria una despesa massiva, però no necessàriament fora d’abast.\nbar més antic dels Estats Units


Polanski treu l'humor més incisiu a 'Un déu salvatge' - Butaques i somnis\nElisa Díez 14:26 Yasmina Reza\nEl públic de Broadway va ser el primer que va tenir ocasió d'aplaudir la dramaturga francesa Yasmina Reza pel text d'Un déu salvatge, fa poc més de dos anys. La notícia de l'èxit no va trigar a arribar a Europa, i als grans escenaris que separen el West End de Barcelona els va faltar temps per anunciar-ne l'estrena. Quan l'oscaritzat cineasta Roman Polanski va veure la funció a París va subscriure de ple l'opinió pública i va calibrar la possibilitat de transformar l'obra en una pel·lícula incisiva, antiburgesa i amb una vis negra despietada.\nA principis del 2010 el projecte no era més que una idea incipient, però avui el resultat ja arriba a la cartellera espanyola amb un càsting excepcional integrat per la també oscaritzada Kate Winslet, Christoph Waltz, Jodie Foster i John C. Reilly. Polanski no va haver de pensar-s'ho gaire abans de proposar a Yasmina Reza convertir la història en un guió cinematogràfic. Va ser quan el director deChinatown es trobava retingut a Gstaad (Suïssa) sota arrest domiciliari que frec a frec es van tancar a redactar el primer esborrany.\nLa versió fílmica d'Un déu salvatge segueix conservant la dimensió teatral de l'original. L'acció transcorre en un únic espai, un apartament de Brooklyn, on dos matrimonis es troben per parlar d'una baralla entre els seus respectius fills, que ha acabat amb un parell de dents trencades i un llavi partit. La discussió comença amb un to civilitzat i acaba com una estrepitosa baralla de galls salpebrada amb unes quantes racions dobles d'un whisky escocès de categoria.\nA causa dels seus conflictes amb la justícia americana, Roman Polanski no trepitja els Estats Units des de finals dels 70, per això el rodatge es va convocar als estudis de Bry-sur-Marne, als afores de París. Però tot i que l'equip es va haver de desplaçar a França sembla que el jet lag no va fer mal als actors. Ningú perdrà detall del tour de force amb què es llueix el quartet d'estrelles, que marquen el ritme del guió amb una batuta agressiva, còmica i molt salvatge.\nFont: Josep Lambies (www.ara.cat)\nTags # Yasmina Reza


PDA Bullying | Projecte Facing Bullying: GRITFIS\nProjecte Facing Bullying: GRITFIS\nEl Projecte GRITFIS és un projecte europeu destinat a prevenir i combatre l'assetjament escolar i la discriminació a les aules, i on participen centres d'Espanya, Grècia, Itàlia i Finlàndia. Realitzat entre 2016 i 2018.\nLa finalitat del Projecte GRITFIS és crear una solució efectiva contra l'assetjament escolar a través de diversos àmbits i en conjunt amb altres països, ja que aquest es desenvolupa sota el marc de la Unió Europea ERASMUS+ (KA201).\nA Espanya hi ha 4 centres que hi participen: IES Huelin, IES Salvador Rueda, IES Politécnico Jesús Marín i IES Francisco Javier de Burgos. A més d'aquests centres, el projecte també compta amb instituts i escoles d'Itàlia, Grècia i Finlàndia.\nD'aquests centres, el CEP (Centre de Professorat) de Màlaga participa com a coordinador del projecte i, juntament amb els altres instituts i escoles, busquen establir nous mètodes efectius contra l'assetjament escolar. El projecte, a més, consisteix en l'intercanvi de bones pràctiques i l'aplicació de metodologies basades en la mediació o el mètode PREDI de l'Associació ReCREA Project (Resiliència, Creativitat i Educació), que ajuda en el disseny del protocol de centre.\nA més, una de les coordinadores del projecte i professora a l'IES Huelin, l'Ana Bernal, ha guionitzat i dirigit un reportatge en format de documental ficcionat on es recullen testimonis dels coordinadors dels centres espanyols i l'experiència formativa dels professors que hi participen. A més, el documental aporta una dramatització realitzada pels mateixos alumnes on es recrea una situació d'assetjament amb els tres rols principals: agressor, víctima i testimonis.\nAquest reportatge ajuda a entendre molt millor quina és la funció i finalitat d'aquest projecte i com funciona internament, a més de veure una situació que podria ser real.\n#Curtmetratge #Dinàmica #Programa educatiu #Vídeo


PROPOSTES DE VIDA: DESCOBREIXO PERSONES DEFENSORES DE DDHH A LA MEVA COMUNITAT\nPROJECTE APS D’ EDUCACIÓ PER LA JUSTÍCIA GLOBAL I PER LA TRANSFORMACIÓ LOCAL\nÉs un projecte d’aprenentatge i servei d’educació en drets humans que pretén endinsar als/les joves, d’una forma pràctica, en el coneixement i la importància de l’exercici d’aquests drets, així com en les accions que es generen per defensar-los en l’àmbit internacional i local. La intenció de tot aquest procés és la d’afavorir entre joves el coneixement social del seu entorn i del món per fomentar l’esperit crític i solidari que els impulsi a treballar i incorporar en la seva vida la consecució d’una vida digna per a tothom.\nEl propòsit del projecte és que els/les joves, després d’una prèvia formació pràctica, transversal participativa sobre els Drets Humans, puguin investigar i fer recerca sobre aquelles persones, entitats del municipi on viuen o de l’entorn més proper, que han pogut construir pau i justícia social. Després de la recerca per conèixer entitats i persones defensores, es proposarà la creació d’un Fòrum de DDHH on es mostri la feina que han fet i els testimonis d’aquestes persones defensores i pugui revertir-se en la seva comunitat.\n– Conèixer el significat, la utilitat i l’aplicació dels DDHH en la nostra vida quotidiana i el seu sentit i beneficis a la seva comunitat i per extensió al món.\n– Apropar els/les joves a la seva comunitat, a través de la recerca, contacte i coneixement amb persones i associacions defensores de DDHH.\n– Fomentar diversos aprenentatges conceptuals, actitudinals i procedimentals (*explicats més avall), pel desenvolupament de l’esperit crític i solidari i així com per crear condicions per la participació i la proacció en la vida comunitària del seu entorn i amb les transformacions socials positives que pugui haver al municipi.\n– Canalitzar les motivacions de solidaritat i els sentiments de cooperació que puguin sorgir d’entre els/les joves que han participat de tot el procés.\nPodeu consultar la guia pedagògica que hem creat aquí.\nCONCEPTUALS: drets humans, terminologies de solidaritat i cooperació, aprofundiment en el coneixement conceptual dels diversos drets humans escollits per defensar.\nACTITUDS I VALORS: autonomia, iniciativa, responsabilitat, compromís, empatia, solidaritat, sentit de la cura, cooperació.\nPROCEDIMENTALS: utilització de metodologies participatives i vivencials, treball socioafectiu, treball cooperatiu i col·laboratiu continuat, treball de recerca i d’indagació, treball d’organització.\nAls/les estudiants i professorat dels instituts, les activitats descrites es poden treballar a: Àrees de socials, tutories, idiomes, optatives de pau, ètica, etc. Contribució a les competències bàsiques centrada principalment en la competència social i ciutadana vinculada a conviure i habitar el món i també en la competència d’autonomia i iniciativa personal. Tanmateix, per la tipologia de l’activitat, contribueix al desenvolupament de la comunicació audiovisual i lingüística i en les competències metodològiques especialment la d’aprendre a aprendre. No obstant el projecte es pot transversalitzar a qualsevol de les matèries i aprenentatges d’aula.\nAls/les estudiants dels centres educatius, a 4t (projecte globlal) i 3r (introducció) D’ESO.\nEs disposa d’una unitat didàctica amb continguts aplicables als cursos de 4t d’ESO i a 3r ESO per poder seguir i poder implementar el procés de forma autònoma pels centres.\nAl professorat i personal docent dels centres educatius on s’imparteixi el projecte rebent una formació específica a l’inici del projecte.\nA les famílies dels estudiants per fomentar la comunitat educativa.\nImplementació del projecte durant el curs escolar\nFORMACIÓ de professorat, entitats i col·laboradors a inicis de curs (setembre 2018) on es presentarà el projecte d’aprenentatge i servei i guia didàctica a posar en pràctica, el treball que es realitzarà tindrà les següents fases:\n1. SENSIBILITZACIÓ (1r trimestre) Preparació teòrica-pràctica per adobar el terreny i mostrar als/les joves què són els drets humans, què significa ser subjecte de drets humans i quines característiques té una persona defensora de ddhh. En aquest apartat s’assistirà al “Fòrum: Ciutats Defensores de Drets Humans” que organitzen els municipis catalans amb la visita de Defensores de Drets Humans de diverses parts del món.\n2. RECERCA DE DEFENSORES LOCALS (2n trimestre) Un cop acabada aquesta fase, les accions es dirigiran en horari lectiu i fora del seu horari lectiu (per possibilitar el coneixement de les entitats) on estaran durant tot el curs treballant continguts, habilitats i valors i coneixeran les entitats que treballen en l’àmbit internacional o local per la justícia social al municipi o a prop del mateix, desenvolupant un producte que els estudiants els motivi i decideixin en funció de les temàtiques de drets humans escollides.\n3. MOSTRA i DIFUSIÓ DE LES ACCIONS PER REVERTIR A LA COMUNITAT (3r trimestre) El procés finalitzarà celebrant al mes de maig/juny un “Fòrum de joves defensores” al mateix municipi i organitzat pels joves. En aquest Fòrum es mostraran tots els treballs realitzats durant el procés de recerca de defensores de Drets Humans i es presentaran a les persones i associacions defensores de la seva comunitat que han conegut i que han aprofundit.\n4. AVALUACIÓ Conjunta del projecte entre els/les joves, professorat i entitats implicades i el Departament de Cooperació i Solidaritat del muncipi participant.\nGrup Eirene. Som l’entitat queha creat i coordina el projecte. Som una associació que desenvolupa i fomenta l’educació crítica i solidària en clau de pau, drets humans i justícia global amb infants, joves i adults a Catalunya.\nEls centres educatius de secundària on s’implementi el projecte.\nLes entitats de la comunitat que hagin treballat amb les/els joves les diferents accions de sensibilització.\nEls Ajuntaments del municipi on es realitzi el projecte, concretament el Departament de Cooperació i Solidaritat amb el que habitualment treballem i que participarà en el finançament, organització, implementació i desenvolupament del projecte.\nLes institucions públiques que participin en el finançament del projecte.\nEls equipaments públics que cedeixen els seus espais per poder mostrar a la comunitat les defenses del drets humans que han realitzat els/les joves.


Com penjar una hamaca o una tenda d’arbres a l’interior: de rodes\nCom penjar una hamaca o una tenda d’arbre a l’interior\nPer ara, potser haureu vist almenys un parell de fotos atractives de les hamaques interiors que circulen per Internet. És completament possible recrear l'escena amb la vostra hamaca i fins i tot amb una tenda d'arbres. Aquest article us introduirà més a prop la idea de penjar una hamaca a l’interior, què és necessari de la vostra casa d’interior per a que funcioni, com es fa la realització i, finalment, alguns consells de seguretat a tenir en compte tot seguint aquest enfocament únic. de gaudir d’una hamaca. Estigueu atents per aprendre a penjar una hamaca a l’interior!\nTrobar el lloc adequat a la casa\nD’acord, ho admetrem des del punt de vista: no totes les cases són les millors per penjar una hamaca a l’interior. Hi ha alguns requisits previs, la majoria dels quals són bàsics per fer-ho realitat. La majoria dels aficionats a la hamaca que s'atreveixen a aprendre a penjar una hamaca a l'interior prefereixen un muntatge alt. Per assolir aquest objectiu, és preferible una casa de dos plantes o una casa amb sostres molt alts. També es prefereixen els pilars i permeten excel·lents punts d'ancoratge semblants als arbres a l'aire lliure.\nSi només esteu intentant configurar un Hamaca d’una persona, aleshores, per descomptat, només necessitareu un parell de punts d’ancoratge. Però per a alguna cosa més gran com a tenda d’arbres o un hamaca multi-persona, per descomptat, necessitareu 3 punts d'ancoratge.\nSi la vostra casa no té pilars forts, encara us pregunteu com penjar una hamaca a l'interior: no us preocupeu, encara hi ha una manera de treure-la. Seguiu aquests consells. Recordeu que heu de revisar tot el vostre treball per assegurar-vos que sigui segur. L'últim que voleu és que la vostra hamaca es desfaci, o pitjor, que es desfaci per treure els punts d’ancoratge directament de la paret.\nObteniu uns ulls de cargol d’acer inoxidable que es puguin instal·lar de manera segura a les vostres parets.\nTrobeu un espai relativament obert a la casa entre dues parets (3 si hi ha hamaca més gran). Utilitzeu una cinta mètrica per assegurar-vos que la distància entre les parets és eficaç per penjar la vostra hamaca escollida. Si les parets estan molt separades, proveu d'utilitzar alguns ganxos i cadenes per allargar la vostra hamaca.\nAmb una broca 5/16, feu forats a la paret on voleu injectar els ulls de cargol. Implanteu els ulls de cargol molt fort.\nUtilitzeu els ulls com a punts d'ancoratge i configureu la vostra hamaca com de costum.\nSeguretat durant la configuració i l’ús de la vostra hamaca o tenda d’arbre\nNo ha d’estranyar que aquest negoci de penjolls-i-arbres-tendes d’interior-interiors pot ser perillós si no es fa de manera eficaç i correcta. A continuació us oferim alguns consells sobre seguretat que us suggerim que tingueu en compte abans de començar la configuració.\nSi esteu configurant l’amaca damunt per on caminarà la gent, utilitzeu només punts d’ancoratge en els quals confieu absolutament.\nNo proveu la configuració de la hamaca quan la gent camina per sota.\nSi pengeu la seva hamaca en una casa de dos pisos al costat del sostre, utilitzeu una escala lleugera de teranyines per accedir a l'interior de la tenda. No intenteu mai entrar a la tenda a través d’un rebost superior.\nPermet que els nens accedeixin només a la tenda de campanya si teniu la confiança del mètode d’entrada i entrada.\nAllà el tens!\nGaudeix de la teva experiència de “càmping” interior.\n22 d'abril de 2020 - Ryan W


Estudi de la capacitat d'emmagatzematge en els CDs i DVDs - Outreach\npau matarrodona moragas\ninstitut jaume vicens – girona\nL’objectiu principal del treball era determinar algunes de les característiques dels CDs i DVDs. Entre aquestes es trobaven les dimensions d’un land i d’un pit i la capacitat d’emmagatzematge de cadascun. Per fer-ho, em valdré de dades genèriques dels discs (λ de funcionament, amplària i llargada mínima pit/land) i del resultats dels experiments.\nL’experiment era molt simple, consistia en fer incidir llum d’un punter làser en un CD o DVD i determinar l’angle format pels diferents rajos refractats. Gràcies a aquest, es troba la separació entre pistes, que,\ncombinada amb algunes dades genèriques dels discs, en permet obtenir la capacitat d’emmagatzematge dels dispositius.\nEls resultats mostren una separació de 1.4 μm entre les pistes del CD, cosa que el dota d’una memòria de 751 Mb. En canvi, les pistes d’un DVD estan separades per 0.69 μm, tenint així una capacitat total de 2.9 Gb.\nExcepte aquest últim valor, la resta són força correctes, tenint en compte com es va realitzar la pràctica.\n← Els colors de la llum Estudi dels fotons i de les seves aplicacions →


El Pla Director de Mobilitat aposta pel medi ambient i el transport ecològic pels pròxims 5 anys | Canal Terrassa\nEl Pla Director de Mobilitat 2020-2025, (PDM) presentat aquest dimecres al matí, proposa un total de 86 mesures en les 12 comarques que opera l’Autoritat Metropolitana del Transport amb un cost aproximat de 100 milions d’euros. En l’elaboració del pla hi han participat diversos organismes, ens locals i agents de mobilitat que sumen unes 900 persones en reunions presencials i 700 aportacions més via internet. El medi ambient i un transport més ecològic són algunes de les qüestions cabdals d’aquest PDM. Per això es vol reduir el consum energètic i l’impacte dels desplaçaments.\nLa Generalitat treballa amb que el 2025, el 13 per cent de turismes, el 7,5 per cent de furgonetes i el 25 per cent d’autobusos, funcionin amb vehicles de baixes emissions o emissió zero. És a dir que s’emetrà un 6,6 per cent menys de CO2, un 24 per cent menys de NO2 i un 19 per cent menys de particules. Segons el Conseller de Territori i Sostenibilitat, Damià Calvet, aquest Pla Director és “un punt d’inflexió en el creixement del transport públic en detriment del vehicle privat. Un punt d’inflexió en la utilització d’energies alternatives als combustibles fòssils en la mobilitat. I, per últim, un punt d’inflexió en les emissions que afecten el clima o la qualitat de l’aire”.\nTambé ha de representar la visió “zero accidents” i generar espais més segurs i millorar la fiabilitat del transport públic. En aquest sentit hi ha previst un pla de vianants per a la xarxa interurbana amb més seguretat i accessibilitat com per exemple als polígons industrials, remodelant el transport existent i amb servei com el Transport a la Demanda. Amb l’ajut tecnològic també es faran més funcionals els intercanviadors. Una tecnologia que també ha de permetre la digitalització del sistema de bitlletatge, i posteriorment, el nou sistema tarifari.\nLa digitalització serà molt rellevant en la nova planificació, també des de la perspectiva de la captació d’informació dels usuaris i usuàries. La proposta, d’altra banda, planteja la necessitat d’afrontar noves alternatives de transport personal, com els patinets elèctrics, la mobilitat compartida o l’ús extensiu de les motos. Per això aposta per la convivència de tot plegat dins d’un nou marc normatiu i legal. Els ens locals hauran d’adaptar els seus plans de mobilitat urbana a les directrius d’aquest PDM en un territori a l’entorn de la capital on hi resideixen el 75 per cent de la població de Catalunya.\nTags: butlletiemissionsmedi ambientPla Director Mobilitat 2020-25sistema tarifarisostenibletransport públicXarxazero accidents


LA PRINCIPAL DE TERRASSA La cobla "La Principal de Terrassa" fou creada el 18 de març de 1923, per tant, l'any 1998 va celebrar el seu 75è Aniversari. En un principi va ser una "orquestrina" que tocava en els balls i ocasionalment tocava sardanes. Creada a l'empar del Conservatori de Música de Terrassa, fou un dels seus primers directors en Ramon Serrat i Fajula, insigne compositor de sardanes i Director del Conservatori de Música. Va ser la primera cobla que va tocar la sardana La Santa Espina després de la postguerra i va ser a Tarragona aprofitant el poc coneixement del folklore català del cap de la Guàrdia Civil de la població, que va ignorar el fet. En aquests 75 anys, és impossible quantificar el nombre d'actuacions fetes però el cert és que aquestes han estat i són ininterrompudes en tots els indrets de Catalunya: Audicions, concursos, aplecs, cercaviles, etc... acrediten a la Cobla La Principal de Terrassa com una de les més populars i conegudes arreu del Principat.


Els fotògrafs Ribera als fons documentals del Museu |\nEls fotògrafs Ribera als fons documentals del Museu\nPont sobre la Riera de la Bisbal, a la localitat de El Vendrell, volat el gener de 1939. Jaume Ribera Llopis.\nLa primera electrificació ferroviària en territori català es va dur a terme el 1905 en el petit trajecte de via estreta que unia Barcelona amb la població de Sarrià, avui integrat dins de la xarxa de ferrocarrils de FGC. Després d’aquesta primerenca experiència van passar 15 any, fins que a finals dels anys 20 es van electrificar les línies de via ampla de Barcelona a Manresa i a Sant Joan de les Abadesses, així com el dur perfil de la línia de Ripoll a Puigcerdà. En tots aquests primers trams es va emprar corrent continu a 1500 v, que permetia adquirir material europeu. La Guerra Civil Espanyola va paralitzar el procés d’electrificació de línies, que no es va reprendre fins el 1946, després de l’aprovació del Plan de Electrificaciones, que preveia la incorporació d’aquest tipus de tracció en totes les línies principals de Renfe, elevant la tensió a 3000 v, que era la utilitzada en els països del nostre entorn. Les primeres experiències van començar immediatament amb l’electrificació del denominat vuit català.\nInstal·lació d’un tram metàl·lic provisional sobre el riu Llobregat, a la localitat del Prat, desprès la voladura de març de 1936. Jaume Ribera Llopis.\nLa instal·lació de les línies electrificades va suposar la incorporació d’una sèrie d’infraestructures innovadores que modificaven el tradicional aspecte del camí de rodatge. A més de la pròpia estesa elèctrica, s’afegien una sèrie de noves edificacions denominades subestacions, indispensables per a captar el corrent elèctric de la xarxa d’alta tensió i adaptar-la a les necessitats de la tracció. Per a documentar tot el procés, Renfe va encarregar a una sèrie de fotògrafs la tasca de deixar constància gràfica. D’entre tots ells, destaca per la magnitud i qualitat del seu treball, la figura de Francesc Ribera i Colomer, últim descendent d’una nissaga de tres generacions de fotògrafs.\nPost d’enclavament de la desapareguda estació de Reus-Paseo Mata, a meitat segle XX. Francesc Ribera i Colomer.\nEl pioner cal buscar-lo, però, al Sabadell de finals segle XIX en la figura de Francesc Ribera i Soler, que va exercir com a retratista. Encara es conserven uns pocs retrats en format carte de visite en mans de la família i de col·leccionistes privats. El seu fill, Jaume Ribera Llopis es va traslladar a Barcelona a principis del segle XX. Va començar a treballar per a la Xarxa Catalana de la companyia MZA a principis dels anys 20: algunes d’aquelles fotografies es conserven entre els fons del Museu. El seu últim treball va ser la sèrie realitzada sobre la destrucció de ponts i túnels efectuada després de la retirada republicana en la Guerra Civil Espanyola.\nMoviment de vagons amb cabrestant a l’estació de Barcelona-Morrot a meitat de segle XX. Francesc Ribera i Colomer.\nFrancesc Ribera i Colomer va complir 100 anys el passat 9 de novembre. Nascut a Barcelona el 1912, ajudava ja de petit al seu pare, abans d’anar al col·legi, transportant càmera i trípode a les diverses ubicacions. A l’edat de dotze o tretze anys va viatjar per primera vegada a Portbou en una màquina de vapor, la qual cosa li va produir una gran impressió. Després de la Guerra Civil va substituir al seu pare al capdavant del negoci familiar, treballant com a fotògraf industrial. Un dels seus principals clients va ser Renfe, empresa per a la que fotografiava totes aquelles incidències i/o modificacions de la xarxa que li sol·licitaven.\nRestaurant de l’estació de Portbou a meitat segle passat. Francesc Ribera i Colomer.\nEl seu principal treball va ser, però, fotografiar les noves instal·lacions elèctriques de la IV i V Zona, durant els anys quaranta i cinquanta. El Fons del Servei Elèctric de Renfe recull gran part d’aquesta ingent labor, formada per més de 6.500 fotografies, en gran part en plaques de vidre de 10 x 15 i 13 x 18 cm, de gran qualitat i que es conserven en els magatzems del Museu. La gradació de grisos, la intensitat dels negres i la qualitat del detall d’aquestes grans fotografies són difícils de superar avui dia, banalitzat com està l’ofici per la irrupció de la tecnologia digital, que no ha aconseguit en molts casos superar la pàtina peculiar dels procediments analògics del blanc i negre.\nEl personal ferroviari rep la seva assignació al cotxe pagador, estacionat a l’estació de Sant Andreu Arenal a meitat segle XX. Francesc Ribera i Colomer.\nEncara que mai va ser empleat de Renfe, Francesc Ribera podia viatjar lliurement per tota la xarxa gràcies a un permís expedit expressament per a realitzar el seu treball. Amb tren o caminat entre estacions, fotografiava l’abans i el després de les obres, la qual cosa li va aportar un gran coneixement de trens, estacions i instal·lacions ferroviàries. Va fotografiar també actes puntuals, com la inauguració del tram electrificat Tarragona-Barcelona el 1956, el terrible accident entre un tren de càrrega i l’Exprés de València a Barcelona el 1961, o la modificació del traçat en la localitat de Faió conseqüència de la construcció de l’embassament de Riba-roja d’Ebre, que va negar el poble el 1967.\nTren inaugural de l’electrificació de la línia, sortint de Tarragona cap a Barcelona el 1956. Francesc Ribera i Colomer.\nA més dels treballs que va fer pel ferrocarril, va col·laborar de forma continuada per a l’Ajuntament de Barcelona, realitzant el seguiment d’obres i construccions. Un exemple d’aquesta tasta són les fotografies de les pintures murals del Palau Reial Major de Barcelona, que van ser descobertes el 1944. De la seva primera època també destaquen els seus treballs per al Servicio de Defensa del Patrimonio Artístico Nacional, que culminen amb l’exposició Veinte años de Restauración Monumental en España (Madrid 1958). Francesc Ribera va continuar exercint com a fotògraf professional fins principis dels anys noranta. El seu últim gran treball va ser el realitzat per a l’Ajuntament de Barcelona, fotografiant gran part dels edificis que apareixen al Catàleg del Patrimoni Arquitectònic Històric-Artístic de la Ciutat de Barcelona, publicat en 1987, tasca en la que va emprar 13 anys de treball.\nFrancesc Ribera i Colomer va fer 100 anys el passat 9 de novembre\nEtiquetes: Fons gràfic, fotografia, Infraestructura ferroviària, museu del ferrocarril, Patrimoni documental, Patrimoni històric\n← Fòrum InterRail: El moviment és energia. Quanta en gastem i d’on surt?\nXerrada Projecte Buchenwald. Deportació i Ferrocarril →\n7 Respostes per a “Els fotògrafs Ribera als fons documentals del Museu”\nJoan Alberich González Març 4, 2013 a 11:42 #\nExcel·lent entrada, novament. Vaig tenir la sort de participar en la catalogació (dins les feines del SIC) de les fotografies del Fons del Servei Elèctric de la RENFE i la veritat és que són magnífiques. Maluradament, la meva condició de pare de família em treu temps per poder seguir amb aquesta tasca… Igualment, va sortir un breu resum d’aquestes fotografies al número 11 de l’excel·lent Revista de Historia Ferroviaria.\nMuseu del Ferrocarril de Catalunya Març 4, 2013 a 14:15 #\nGràcies Joan, els pares és allò que tenim… En tot cas les tasques continuen i en breu temps el treball quedarà enllestit.\nIsaac Guadix Pulido Març 4, 2013 a 21:49 #\nFa poc que he conegut el seu catàleg de fotografies del Fons del Servei Eléctric. Em va impressionar que la foto, encara que nua de trens te una gran expresivitat, donant vida a aquells aparells elèctrics que eren necessaris però passaven desapercebuts. Crec que el seu fons és una molt bona memòria històrica, plena de detalls i matissos.\nMuseu del Ferrocarril de Catalunya Març 4, 2013 a 22:25 #\nTens tota la raó Issac, és una petita joia ara a l’abast de tothom.\nJordi Ribera Llonc Març 10, 2013 a 18:55 #\nCertament la tridimensionalitat atorga un plus d’interès a les fotografies antigues. No hi ha com veure-les amb l’aparell que en permet apreciar la profunditat. També és veritat que aleshores les plaques de vidre de les fotografies ocupaven molt més espai, calia un maleta per portar els originals! Avui dia ho empetitim tot perquè és més còmode i eficient, en podem fer milers, però alguna cosa queda pel camí.\nMuseu del Ferrocarril de Catalunya Març 11, 2013 a 12:31 #\nÉs cert! Moltes gràcies pel comentari i la col·laboració.\nSant Jordi 2016 al Museu del Ferrocarril | - Abril 20, 2016\n[…] agrupen per diverses col•leccions, de les quals la més important és la corresponent al Fons del Servei Elèctric, que es va gestar entre la dècada dels 40 i 60 del passat segle, anys en què bona part de la […]


Universitat Oberta per a Majors | B025UIB\nInici de la matrícula als Diplomes d’especialització de la UOM\n13 Octubre, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nAvui hem iniciat el període de matrícula dels Diplomes d’especialització de la UOM:\nCiència, Tecnologia i Societat al Segle XXI\nPatrimoni de Mallorca II\nEls podeu consultar a la nostra pàgina web\nActe d’inauguració de la Universitat Oberta per a Majors\n1 Octubre, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nAvui dia 1 d’octubre, dia internacional de les persones grans, s’inaugura el nou curs de la Universitat Oberta per a Majors (UOM).\nA les 18.30 hores a la Sala d’actes de l’edifici Son Lledó (campus universitari) es durà a terme l’acte d’inauguració. El professor Francesc Jordà pronunciarà la lliçó inaugural «La gastronomia com a indicador de pertinença»\nDiplomes d’especialització de la UOM\n28 Setembre, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nEl divendres dia 2 d’octubre es publicaran les llistes provisionals dels admesos als Diplomes d’especialització de la UOM\nMatrícula Diploma Sènior de la UOM\n16 Setembre, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nLa UOM ha obert, aquesta setmana, el període de matrícula per al Diploma Sènior de la UOM.\nA totes aquelles persones que varen fer la preinscripció durant els mesos de juny i juliol, heu rebut un correu electrònic amb les instruccions per iniciar el procés de matrícula i com demanar cita prèvia per a ser atesos.\nEn el cas de no haver fet la preinscripció, en el seu moment, podeu contactar amb l’Oficina de la UOM al telèfon 971172445, i us informaran de com poder fer la matrícula.\nL’alumnat que ha de cursar Segon i Tercer curs de la UOM, i que varen enviar la seva preinscripció en el seu moment, heu rebut un correu electrònic amb les instruccions de com realitzar la vostra matrícula.\nPer a tot aquell alumnat que ja ha cursat el Diploma Sènior de la UOM i va fer la preinscripció a un dels Diplomes d’especialització de la UOM, el dia 2 d’octubre es publicarà, al web de la UOM, la llista provisional d’admesos.\nOberta la Preinscripció UOM\n7 Juliol, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nJa teniu disponible la PREINSCRIPCIÓ als diferents diplomes de la UOM. Enguany tot l’alumnat heu d’emplenar i enviar la preinscripció.\nAls següents enllaços trobareu els qüestionaris de preinscripció als diferents cursos:\n– Diploma Sènior de la UOM\n– Diplomes d’especialització de la UOM\n– La UOM a Menorca\n– La UOM a Eivissa\nUs animam a fer clic al diploma que us fa ganes cursar i emplenar la preinscripció a la UOM.\nLes Píndoles Virtuals de la UOM\n30 Juny, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nPíndola 27: 40 anys de Fons Artístic de la Universitat de les Illes Balears\nCom a darrera píndola, creiem que pot ser interessant compartir amb vosaltres l’exposició que la Universitat organitzà amb motiu dels actes de commemoració del seu 40è aniversari.\nLa finalitat és donar a conèixer a la comunitat universitària i al públic en general les més de 250 obres artístiques ubicades a l’interior dels edificis de la Universitat i als jardins del campus.\nLa majoria dels artistes són illencs, o mantenen un especial vincle amb les Illes, motiu pel qual sovint les peces suggereixen un caràcter mediterrani pels colors, el paisatge, la llum, la història… Del conjunt, integrat per pintures, escultures i fotografies, en destacam, en especial, les obres d’autors rellevants com Antoni Tàpies o Miquel Barceló. La majoria de les peces seleccionades són d’artistes nascuts a Mallorca, o que han desenvolupat la seva trajectòria a l’illa, com Juli Ramis o Pere Quetglas, Xam, de la generació més gran, i altres com Menéndez Rojas, Mariano Mayol, Maria Carbonero, Ramon Canet, Joan Costa, etc. El conjunt d’autors exposats ofereixen un ventall prou representatiu de l’art contemporani a les Illes Balears.\nServei d’Activitats Culturals. Fons Artístic de la UIB.\nEns podríeu dir el títol de l’obra de María Carbonero on es representa la seva admiració pel món dels dèbils i dels derrotats al món del circ i on es manifesta la seva admiració per Amedeo Modigliani?\nRecordau que teniu fins diumenge dia 5 de juliol per enviar-nos la vostra resposta!\n26 Juny, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nPíndola 26: 50 anys de Spots\nUs volem oferir en aquesta ocasió el documental del Canal Historia «50 años de spots», dedicat als darrers 50 anys de la història de la publicitat a Espanya, des de l’emissió del primer anunci, l’any 1957 fins a l’actualitat.\nEl documental recupera més de 80 spots, en la seva major part corresponents, a les dècades dels anys 50, 60 i 70 que reflecteixen els canvis experimentats a la societat espanyola.\nEns podríeu dir quins foren el productes estrella de la publicitat durant els anys 60 i què simbolitzaven?\nRecordau que teniu fins dimecres dia 1 de juliol per enviar-nos la vostra resposta!\n23 Juny, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nPíndola 25: Sant Joan ahir i avui\nEl passat any 2019 IB3tv va emetre un documental sobre la història d’aquesta festivitat que avui us convidam a veure donada la proximitat del dia de Sant Joan, i de la qual no podem gaudir per mor de la COVID-19.\nEns podeu dir a partir de quin any els aprenents del camp estan representats a l’obraria de Sant Joan (actual Junta de Caixers)?\nRecordau que teniu fins diumenge dia 28 de juny per enviar-nos la vostra resposta!\n19 Juny, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nPíndola 24: Ments Brillants. “Els secrets del cosmos”\nUs oferim un documental emès per La 2 de RTVE dedicat a quatre científics que ens oferiren una nova visió del cosmos. Galileo Galilei, Isaac Newton, Albert Einstein i Stephen Hawking dedicaren les seves vides a posar de manifest la bellesa i singularitat del cosmos.\nEns podeu explicar breument què és la radiació de Hawking?\nRecordau que teniu fins dimecres dia 25 de juny per enviar-nos la vostra resposta!\nConcursos de la UOM\n18 Juny, 2020 UncategorizeduobertamajorsUIB\nCom activitats emmarcades dina la DIADA VIRTUAL de la UOM, s’han organitzat dos concursos. Els concursos estan oberts a la participació de tot l’alumnat que estigui matriculat a algun dels programes de la Universitat Oberta per a Majors, tant als diplomes que s’imparteixen al campus universitari, com als programes que s’imparteixen a les seus de Menorca i d’Eivissa i Formentera.\nEls concursos que s’han convocat són:\nConcurs de Poesia (en català i en castellà)\nConcurs de Fotografia de perspectiva forçada\nAl següent enllaç trobareu les bases dels dos concursos.\nEsperam que la iniciativa us agradi i que hi participeu.


Política de Cookies - Centro de Cardiología Loubad Iriarte\nAquesta política de cookies es va actualitzar per última vegada el 4 agost, 2021 i s’aplica als ciutadans i residents legals permanents de l’Espai Econòmic Europeu.\nEl nostre lloc web, https://loubad-iriarte.com (d'ara endavant "el lloc web") utilitza galetes i altres tecnologies relacionades (per comoditat, totes les tecnologies es denominen "galetes"). Les galetes també són col·locades per tercers que hem contractat. En el document següent us informem sobre l'ús de les galetes al nostre lloc web.\nAkram Loubad Rabie\nC/ Sant Antoni Mª Claret, 18, 4º-1ª – 08202 SABADELL – (Barcelona)\nLloc web: https://loubad-iriarte.com\nCorreu electrònic: cardiologia@loubad-iriarte.com\nNúmero de telèfon: 93 725 93 13\nAquesta política de cookies s'ha sincronitzat amb cookiedatabase.org el 4 agost, 2021


"És difícil retirar-se, però la meva il·lusió d´entrenar és molt gran" - Empordà\n"És difícil retirar-se, però la meva il·lusió d'entrenar és molt gran"\nChicho, presentat com entrenador del Figueres, té 27 anys, és jugador del primer equip, ha firmat per una temporada i intentarà mantenir "la idea futbolística" d'Eduardo Vílchez\nLLUÍS RIBERA 17.05.2016 | 15:13\nRevilla, Chicho i Fontes en la presentació del nou tècnic LLUÍS RIBERA/EMPORDA\nRevilla, Chicho i Fontes en la presentació del nou tècnic\nLa Unió Esportiva Figueres va presentar, el dimarts al migdia, a Narcís Pelach 'Chicho' com a nou entrenador del primer equip. El club unionista va apostar pel defensa de l'amateur i alhora tècnic del juvenil A blanc-i-blau, de 27 anys, per ocupar el lloc d'Eduardo Vílchez, no renovat després de 19 mesos a l'entitat. José Antonio Revilla, president del Figueres, va iniciar la roda de premsa de la presentació del nou tècnic recordant la figura d'El Maestro: "Ha fet una gran tasca en el club, no tenim cap crítica cap a ell, sinó lloances. El club ha cregut convenient canviar la figura de l'entrenador, però la línia a seguir és la seva i ho agafem com a punt de partida".\nChicho, que va agrair al club la "decisió difícil, valenta i arriscada de posar una persona tan jove", comentava en la mateixa línia que "la idea futbolística que tinc és la de ser protagonistes del joc, té molt a veure amb el que hi ha hagut a l'últim any i mig amb l'Eduardo, el club ha quedat content amb el que s'ha vist. Estic influenciat amb la seves ensenyances, m'ha fet de pare futbolístic, m'ha ajudat molt sempre i ara m'ha animat a provar-ho".\nQui va ser jugador a Tercera Divisió amb el Figueres, Palamós, Manlleu i Cassà subratllava que "quan t'ho proposen, primer t'espantes una mica, però les reaccions tan positives dels companys et fan sentir orgullós i creus que pot funcionar. Per mi era important això, els protagonistes són ells".\nPer la seva part, Adam Fontes, director esportiu del club, argumentava el salt de Chicho exposant que "és una persona preparada, en el futbol modest hem vist exemples d'apostar per entrenadors joves, de la casa i amb coneixements". En referència a la joventut del gironí, Revilla afegia que "sabem que té els seus riscos, però també avantatges, per il·lusió no ens guanyaran, al club tot en tenim molta en aquest projecte. Hem decidit per un home de la casa, ha tingut dos anys molt intensos com a jugador i entrenador i és el moment de fer aquesta aposta".\nEl president unionista afirmava que "el projecte esportiu i econòmic s'ha d'adaptar a la realitat del club, havíem de posar una nova dosi d'il·lusió. La idea del club és continuar lluitant, segurament no com abans en les posicions de dalt, ja que depèn més dels projectes dels altres".\nAra està per veure quants dels que eren companys seus a la plantilla han de fer les maletes i quins juvenils -n'hi ha 13 que acaben l'etapa i en podrien ascendir entre tres i cinc- fan el salt. Per "treure responsabilitat a l'entrenador", Fontes apuntava que "és el club qui tria els jugadors i el que volem és que continuïn la majoria".


Joaquin Phoenix parla sobre com trobar el seu Joker i sobre els seus límits de prova - Premis | Juliol 2022\nJoaquin Phoenix parla sobre com trobar el seu 'Joker': baixar de pes, afrontar la por i 'provar els límits'\nJoaquin Phoenix té bon humor. En aquelles primeres entrevistes que va fer abans que 'Joker' anés a Venècia i va sorprendre a tothom guanyant el Lleó d'Or, se li va semblar sortir de la sala per una pregunta equivocada. Ara està acostumat a la manera com el Joker de l'imponent controvertit, el Joker, empeny als botons de la gent, i inspira els raves i les converses de l'Oscarscar. Després d'haver actuat des dels vuit anys (no ha assenyalat tres nominacions a l'Oscar per a 'Gladiator', 'Walk the Line' i 'The Master'), Phoenix té el seu quart lloc.\nPer descomptat, diu que no ha llegit les seves entrevistes ni ressenyes. I es mostra incòmode en “homenatges” com el del Festival Internacional de Cinema de Toronto, on es va negar a esperar que Willem Dafoe digués coses bones sobre ell enmig d’aplaudiments. En lloc d'això, va sortir a l'escenari per passar l'estona amb el seu amic i agrair la seva família i el seu germà River Phoenix que li van fer veure dos dies seguits 'Raging Bull': “; You ’; tornarà a començar a actuar ', li va dir River. 'Això ho fareu ’; tornareu a fer. ”;\nLes referències de Travis Bickle i Martin Scorsese són totes sobre 'Joker', un guió escrit per l'escriptor-director 'Hangover' Todd Phillips i el co-escriptor 'The Fighter', Scott Silver. Scorsese la va produir en un moment; la seva productora Emma Tillinger Koskoff va continuar al capdavant quan va quedar sobrecarregada per 'The Irishman'. I Robert De Niro interpreta un presentador de xerrades a 'Joker' proper al paper de Jerry Lewis a 'El rei de la comèdia'.\nPhoenix no tenia ni idea de què fer del 'Joker' quan el va llegir per primera vegada. Però més va passar per sobre amb Phillips i va compartir les possibilitats del que podria fer amb el personatge problemàtic d'Arthur Fleck, un pallasso de fumar subnutrit, arrabassat i trist, amb una mare malalta, una rica vida de fantasia i un perillós desig d'atenció, més se'n va adonar que havia de fer front a la seva por.\n'No he pogut trobar cap resposta', va dir. 'Això és el que em va fer sentir que havia de fer-ho. Em sentia desbordat i aterrit. Normalment quan tinc por d’alguna cosa, em fa sentir com haver d’anar cap a ella. Tenia tants sentiments barrejats sobre el personatge. I això m’agrada. No crec que en tinguem prou amb això a les pel·lícules, sobretot a les pel·lícules de gènere de superherois. Odio la idea d’etiquetar alguna cosa, principalment perquè no sé realment quins són els gèneres. '\nQuè sap Phoenix, ja sigui amb Paul Thomas Anderson ('El Mestre') o Gus Van Sant ('No us preocupeu, no s'allunyarà'), és com anar per un altre lloc. 'Estic buscant tot allò que sembli veritat, per habitar aquest món, intentant trobar algun tipus de realitat', va dir. 'Esteu tractant amb aquest món fictici, personatges de ficció. Todd va aconseguir unir sense esforç aquestes dues idees: d’una banda se sentia visceral viva i real i, d’altra, va retre homenatge al mite de Batman. Va ser una manera interessant d'explorar el personatge. '\nL'actor va empènyer i provar Phillips, com ho fa amb tots els seus directors. 'Després de llegir el guió unes quantes vegades, no l'he recollit mai més', va dir. 'Em va enviar dues reescripcions que mai vaig llegir fins que vaig arribar a Nova York un mes abans. Vaig llegir el guió amb Todd i Scott, parlar sobre quines eren les seves intencions per a una escena, què volia fer i si coincidia amb la seva idea. Enrere, m’adono que estic provant els límits per veure fins a quin punt l’escriptor-director està disposat a anar-hi. ”\nPhoenix es va avergonyir de portar la seva 'estúpida' idea de ball fins que va arribar a Nova York. 'Em pregunto si hi hauria algun tipus de ball, com ara', va dir a Phillips.\n'Com el que hi ha al guió'> caminant fora de 'Joker', Phillips i Koskoff confirmen que Phoenix de tant en tant es va embolicar quan s'acabava del dia i no tenia més que regalar. Quan va deixar la meitat de l'escena, Phillips em va dir que a l'estrena, Phoenix es compondria i tornaria, sense deixar cap actor penjat.\njeremy saulnier veritable detectiu\nPosar-se primament era una altra manera de fer broma. Phoenix va perdre 52 lliures, deixant-lo amb costelles i espatlles. Tot i que era una manera de transmetre la fragilitat de Fleck, Phoenix va trobar-la 'empoderadora', va dir, 'perquè ets capaç de controlar-te d'aquesta manera'. utilitzava el mateix nutricionista). Quan finalment va assolir el seu pes objectiu, va enviar una foto a Phillips. 'No podia creure que finalment ho fes. [La pèrdua de pes] es va dedicar a la dansa i al moviment. Es nota que molts ballarins tenen molt poc greix corporal. Em va fer un hiperaware del meu cos. Crec que això va ser part de la raó per la qual vaig sentir que em podia moure de la manera que ho vaig fer.\nTot i que Phoenix va caure en les neurosis de Fleck, es va negar a clavar-les. 'Quan la vaig llegir per primera vegada, es va sentir menyspreable bona part del seu comportament i accions', va dir. 'Hi va haver una manipulació i vaig sentir que tenia autocomplacència. Però vaig reconèixer del meu treball anterior amb 'You Were Never Really Here' els signes de PTSD, i vaig veure que en certs moments estava en vol o en vol. Vaig reconèixer aquests signes que em permetien pensar d’ell d’una altra manera. És difícil no tenir simpatia per algú que va experimentar aquest nivell de trauma infantil: una medula sobreestimulada busca i percep perill a tot arreu. Per a algú en aquest estat, vol dir que les seves accions tenen sentit o estan justificades '>\nHi ha qui pensa que la pel·lícula podria existir a part dels còmics de DC, Gotham i una història d’origen del Joker. 'No ho pensava', va dir Phoenix, 'perquè és el que era. Però, sincerament, hi va haver vegades que vaig lluitar per dir el nom 'Thomas Wayne'. 'Com puc dir aquest nom?' Era una cosa continuada. Vaig topar amb les línies. '\nFinalment, Phillips es va enfrontar amb ell. 'No vull dir el nom.'\n'Tens raó', va dir Phoenix.\nA través del seu treball, Phillips i Phoenix també van jugar amb allò que era fantasia i realitat, cosa que no queda clar per a l'espectador. 'És tota una altra història complicada', va dir. 'És estrany. Ens va resultar tan normal fer la pel·lícula de la manera que la vam fer que ara que aquestm fent premsa i mirant enrere, m’adono de com era d’única. El que va canviar i va evolucionar. Mai he tingut una experiència com aquesta. Sovint faríem una escena com a guions, després improvisaríem o parlaríem de diferents idees. 'En lloc de dir aquesta línia, prenem-la en una altra direcció. Potser no deixem de disparar aquí, hem estat dues hores al sofà, anem a fer-ho al dormitori, potser interactua amb el televisor ”.\nMentre que Phoenix apreciava algunes de les improvisacions, també confiava en el guió. 'Només ho podeu fer si teniu un guió fort', va dir. 'És un dels guions més ajustats que he llegit mai; van pensar en tot. Això ens va donar la llibertat de dir, 'Sabem que això és interessant i sòlid, però pot ser que puguem desvetllar algun altre color que no haguéssim previst fins arribar fins aquí'>