Crònica de la sortida ornitològica al Riu Ripoll de Barberà – Ecologistes de Catalunya\nPenjat el 29 de gener de 2018, per Adenc\nAcompanyats per en Xavi Escobar, educador ambiental i ornitòleg sabadellenc , l’Adenc organitza una sortida al riu Ripoll al seu pas per Barberà del Vallès per tal d’observar els diferents ocells presents a la zona durant l’època hivernal.\nDurant tot el matí del dissabte 20 de gener, estem ben entretinguts fent una passejada per una petita zona que amaga una bona diversitat d’hàbitats i espècies.\nIniciem el recorregut al carrer de la Verneda, l’únic lloc a on tenim visió del curs i la llera del riu Ripoll i, en aquest petit tram de 300 metres, ja podem veure corb marí gros sobrevolant el riu amunt i avall, l’habitual cuereta torrentera, picot verd, alguns ànecs collverds entre el canyar… Però ràpidament va captar la nostra atenció el vol fugisser d’un becadell comú, una de les escasses i localitzades espècies hivernants a la zona, fàcilment identificable pel seu llarguíssim bec, el visible marge blanc a les ales i el seu reclam raspós en aixecar el vol. Tot i així, és tan ràpid que alguns ens quedem amb ganes de veure’l amb més detall… dit i fet! Al moment 2 exemplars diferents, junts i ben actius, es deixen veure perfectament amb el telescopi a la llera del Ripoll.\nSeguidament ens apropem al lloc on sempre es troba una bona concentració de tórtores turques i de seguida ens crida l’atenció un cant que no té res a veure amb els coloms presents a la zona. Fàcilment trobem un rar exemplar de tórtora domèstica (Streptopelia roseogrisea risoria) que es fa encara més evident en comparar el seu color pràcticament blanc , amb les seves cosines turques més grises. Aquest mascle porta al menys des del febrer de 2017 a la zona, cantant inesgotablement per aparellar-se amb unes tórtores que l’ignoren per que no entenen “el seu idioma”!\nTórtora domèstica (Streptopelia roseogrisea risoria)\nCaminem fins al camp de cultiu de Can Planes, llaurat el vespre anterior, on observem un petit grup de cogullades vulgars i abundants garses i cueretes blanques. És un lloc habitual per observar aloses, gratapalles i alguna perdiu roja però avui no es deixen veure.\nLa següent parada és la Bassa del Molí Vermell i el petit aiguamoll que hi ha just a tocar. Aquí aprofitem per fer una llarga parada en un petit indret que marca la diferència en tot el recorregut, perquè podem observar espècies hivernants molt localitzades a tota la comarca del Vallès Occidental, que només es troben en zones d’aigua estancada o aiguamoll i amb una bona vegetació de canyís autòcton, boga i joncs. Aquest és el cas d’aquesta petita bassa, creada al gener de 2011 i finançada gràcies al fons europeu FEDER, però que va romandre durant anys paralitzada, a mig fer i amb un nul manteniment. Finalment, a finals de 2016, l’actual equip de govern recupera el projecte i fa un observatori d’aus, planta vegetació, instal·la illes flotants i panells informatius.\nTot i la pressió humana que hi ha la zona (gossos deslligats que es banyen, llanxes teledirigides, falconeria, silvestrisme, “botellón”…), cada hivern s’instal·len aquí un grapat d’espècies ben interessants que es veuen atretes per aquesta taca d’aigua ben vegetada. Aquí observem fàcilment bitxac europeu, rossinyol bord, trist, polla d’aigua, martinet blanc, alguns repicatalons associats al canyís autòcton, un rapidíssim i tímid rascló (un dels tres que hivernen a la bassa enguany), el reclam inconfusible d’un faisà, una xivita que ens anunciava amb el seu sorollós reclam l’aterratge imminent a la bassa, un altre becadell comú que aterra al costat mateix del hide i que fotografiem mimetitzat i molt a prop… però l’estrella indiscutible de l’indret, per la seva poca abundància a Catalunya i per l’impressionant coloració, és un mascle de cotxa blava!\nTot i l’èxit, ens han fallat alguns habituals d’aquesta zona com el blauet, la puput, el cruixidell i el bec de corall senegalès. En definitiva, una bona excusa per tornar un altre dia i afinar encara més la vista i l’oïda.\nLa tornada es fa pel caminet que voreja el camp de cultiu de Ca n’Ermengol i l’horta ordenada de Can Gili. No ha estat un dia especialment bo per rapinyaires però sembla que es reserven tots pels minuts finals i, a l’últim tram de caminada i mentre ens acomiadem al petit aparcament, apareixen dos aligots, un esparver vulgar, i un astor.\nFins la propera sortida. Salut i ocells!\nA continuació teniu el llistat d’espècies que vam veure/escoltar:\nPhasianus colchicus – Faisà comú\nAnas platyrrhynchos – Ànec collverd\nPhalacrocorax carbo – Corb marí gros\nEgretta garzetta – Martinet blanc\nArdea cinerea – Bernat pescaire\nButeo buteo – Aligot comú\nAccipiter nisus – Esparver\nFalco tinnunculus – Xoriguer\nRallus aquaticus – Rascló\nGallinula chloropus – Polla d’aigua\nTringa ochropus – Xivita\nGallinago gallinago – Becadell comú\nChroicocephalus ridibundus – Gavina vulgar\nLarus michahelis – Gavià argentat\nStreptopelia decaocto – Tórtora turca\nStreptopelia roseogrisea risoria – Tórtora domèstica\nPicus viridis – Picot verd\nGalerida cristata – Cogullada comuna\nMotacilla cinerea – Cuereta torrentera\nErithacus rubecula – Pitroig\nLuscinia svecica – Cotxa blava\nSaxicola rubicola – Bitxac europeu\nTurdus philomelos – Tord comú\nCisticola juncidis – Trist\nPasser domesticus – Pardal comú\nFringilla coelebs – Pinsà vulgar\nEmberiza schoeniclus – Repicatalons\nMyiopsitta monachus – Cotorreta de pit gris


La badia de Roses, catalogada com una de les més boniques del món\nLa Badia de Roses ja forma part del club de Les Badies Més Belles del Món. Un club integrat només per 41 badies repartides al llarg de les costes dels 5 continents. És l’única de tot Catalunya i una de les dues de l’estat Espanyol.\nLa missió del club és preservar el patrimoni natural i la identitat de les badies. A més, impulsa la pràctica del màxim respecte per la forma de vida i les tradicions dels seus habitants alhora que garanteix un desenvolupament econòmic compatible amb aquests compromisos.\nSi ja penseu en les vacances i voleu visitar alguna de les 41 badies, les més importants són: Mindelo de Cap Verd i la Badia Pemba de Moçambic a l’Àfrica, la Badia Lang-Co-Hue de Vietnam i la Badia Matsushima del Japó, Badia de Somme a França i la Badia Sakarun a Croàcia i la Badia de Chaleur a Canadà i la Badia de Praia do Rosa al Brasil. La Badia de Roses és la principal badia de la costa de Catalunya. S’extén entre el Cap de Creus i el Massís del Montgrí i té una obertura de 15 km, 18km a l'interior i una profunditat de 7 km.


Medi Ambient, disposat a legalitzar el port de la Colònia de Sant Pere\nPrimer haurà d'estudiar els efectes que genera sobre el litoral\nAina Vives | 24 juliol 2000\nEl Comitè Balear de Medi Ambient està disposat a donar el vistiplau al port esportiu de la Colònia de Sant Pere a Artà perquè es pugui legalitzar talment com està ara.\nAixò sí, primer el promotor, que no és altre que el Club Nàutic, haurà de presentar un estudi per saber com l'afluència d'embarcació a les instal·lacions esportives pot afectar la franja de litoral. En aquest port esportiu actualment hi ha unes 250 embarcacions ancorades. Així mateix, des de Medi Ambient demanen al Club Nàutic que presenti un seguit d'analítiques sobre el comportament de l'aigua dins el mirall del port. Per valorar si cal o no regular l'entrada d'embarcacions a l'interior del port i establir una sèrie de mesures de caràcter mediambiental.\nCal recordar que a principis d'abril, el Grup Balear d'Ornitologia i Defensa de la Natura (GOB) presentà una proposta a la Conselleria de Medi Ambient perquè la incorporàs a la resolució de l'expedient. Aquesta proposta pretén la reducció a la meitat dels ancoratges prevists per a la construcció del nou port esportiu de la Colònia de Sant Pere.\nEls ecologistes proposen la reducció de 140 metres del dic, el qual quedaria aproximadament en 200 metres; retallar el contradic en la mateixa proporció del dic; reducció de la llargària dels pantalans un 20 per cent i fixació del nombre d'amarraments en una xifra no superior a 150 en total, és a dir, a la meitat dels prevists actualment.\nAmb aquestes propostes alternatives del GOB, del que es tracta és, en definitiva, de reduir el nombre d'embarcacions del port a la meitat i, alhora, alterar les dimensions de la instal·lació portuària retallant de manera considerable el dic, el contradic i els pantalans.


Alçades... amor i odi: Retornant a Montserrat, Els graus\nEl 13 de Desembre, amb el MSN anem a fer una matinal als Graus de Collbató. Jo no hi havia estat mai i em va semblar una bona zona per fer una rentreé a Montserrat.\nBuscant el nou sector de l'Indi, i no trobant-lo, ens posem a una via esportiva en una agulla entre els Totxos Cam i els Graus.\nCrema!, 6b+. El Marc encadena a vista, jo esbufego i reposo en un parell de xapes. Massa dura per començar: passos de presa petita, peus petits... Calla! Que estàs a Montserrat!\nVist el percal, decidim anar cap a la Roca del Sioux, als Graus.\nRhinoceroscript, V+. Surt a vista posant cintes i escalant bastant lent. Desconfio de tots i cada un dels còdols. El Marc la treu en un plis.\nPoma, poma. 6a+. És d'aquelles vies que té trucs i cantos amagats. El Marc encadena a vista. Jo faig un intent de primer però em baixo a mitja via, prefereixo intentar-la en top-rope després. Més tard tampoc hi ha sort, m'he de parar en un pas.\nTsunami sobre bono, V+. També m'hi poso en top-rope (m'entra la negativitat desprès de la via anterior). En el moment del flanqueig m'agafa una mica de basarda i m'agafo a una express... Perico que malament que estem!!!\nSoldado azul, 6a. El Marc la treu bé a vista i m'hi poso en top-rope. Ja escalo millor i en top l'encadeno a la primera.\nHa estat un dia de sensacions rares. Feia molts dies que no escalava a Montserrat i m'ha costat molt readaptar-me... caldrà anar-hi anant!\nI no, no hi ha fotos :P\nEnviat per PGB a 13:22\nEtiquetes de comentaris: Els Graus, Montserrat\nCoi, no ho heu fet al reves? primer lo fàcil, no?\nNo saviem on ens posavem fins que més tard, un home va dirnos que haviem fet un 6b+. Pel Marc no és problema, que està molt bou, però a mi em va deixar ben cuit!\nDesprés vam "redreçar-ho"\nVarem estar per primer cop la vigilia de reis (un fred del copón) i la canalla es va fer alguna d'aquelles vies (jo m'ho mirava).\nUn bon lloc per reentré, com dius\nVeig que en mica en mica vas posant-te al dia ;)\nLa veritat és que vaig aprofitar un dia de feina que no tenia res a fer i vaig escriure tots els posts. Ara els hi vaig posant les fotos i els vaig publicant.\nA veure si finalment m'atrapo :P\nPere!! que escalfar en un 6b+ et déixa cuit!!!! hauràs de tornar a aquestes vies que són per disfrutar sobretot el 6a que vàreu fer al final és molt maco, tècnic i de posar-si bé, la Poma Poma són dos passos de tibar fort i en lleuger desplom! costa encadenar!\nApa a veure si ens vas posant al dia, que em pensava que havíes fet molt el mandra i veig que no has parat!\nBon any i bones escalades.\nno hi he estat mai aquí, però et diré una cosa -molt profunda, ja veuràs- "más vale cinta en mano que canto volando"\nNano.. a aquest ritme quan arribis a la neu.. ja sera estiu!!\nPer cert a en marc li haurem de dir.. xico messenger... aixo de MSN jeje\nHi ha molt bones vies als Graus, i ara amb les vies noves, encara queda un sector més complert!\n13 de desembre, dius! Vinga que ja queda menys però el temps corre...


Blog XarxaLlull » Archive » Col·loqui “L’ensenyament del català a l’Europa Central i Oriental”\nEls passats 24 i 25 de març es va celebrar, a la Universitat Masaryk de Brno, el col·loqui “L’ensenyament del català a les universitats de l’Europa Central i Oriental: metodologies, estudis i bones pràctiques”, en el qual va participar professorat d’estudis catalans de Rússia, Sèrbia, Romania, Polònia, Croàcia, Hongria i la República Txeca.\nLa trobada va comptar amb comunicacions sobre temes diversos vinculats a l’ensenyament de llengua i cultura catalanes a càrrec de Jiří Pešek (Universitat Masaryk), David Monzó (Universitat de Wrocław), Artur Garcia (Universitat de Zadar), Montserrat Galofré (Universitat Estatal de Sant Petesburg) i Cristina Rodríguez (Universitat Masaryk). D’altra banda, Pau Bori (Universitat de Belgrad), Jan Schejbal (Universitat Carolina de Praga) i Llorenç Comajoan (Universitat de Vic) van contribuir-hi amb ponències sobre els llibres de text i el neoliberalisme, sobre el diccionari txec-català/català-txec i sobre l’ensenyament de la gramàtica, respectivament.\nMés enllà de les comunicacions i de les ponències, es va realitzar una taula rodona sobre l’ensenyament de llengües a la República Txeca amb la col·laboració de Zuzana Alcnauerová (anglès), Valeria De Tommaso (italià), Cristina Rodríguez (espanyol) i Asier Amezaga (basc). A més, les estudiants del grau de català de la Universitat Masaryk van col·laborar en l’organització de la trobada amb una visita guiada per la ciutat de Brno, que va tenir lloc divendres al vespre.


Registre de Cooperatives, Societats Laborals i Empreses d'Inserció-Modificació d'estatuts\n> Modificació d'estatuts\n1. La modificació d’estatuts socials s’ha de fer mitjançant una escriptura pública electrònica, que ha de contenir la certificació de l’acta de l’acord de modificació i el text íntegre de la modificació aprovada, com també l’acreditació que s’ha complit el que estableix l’article 89 de la Llei de cooperatives. L'acord esmentat s'ha d'elevar a escriptura pública electrònica, la qual s'ha d'inscriure en el Registre de cooperatives de les Illes Balears. El termini de presentació de la sol·licitud d’inscripció és d’un mes des de l’atorgament de l’escriptura pública electrònica.\n2. Si la modificació estatutària consisteix en un canvi de domicili social en l’àmbit territorial de les Illes Balears, la inscripció es podrà fer en virtut d’un certificat de l’acord de l’assemblea general expedit pel secretaria i amb el vistiplau del/de la president/a, en lloc de presentar còpia simple electrònica (el certificat, una vegada emplenat, ha de ser escanejat i signat electrònicament en format pdf a través del programa Adobe Acrobat Reader DC o a través del programa "Autofirma" abans de fer la sol·licitud electrònicament).\n3. Si la modificació afecta la denominació de l’entitat, l’escriptura pública electrònica ha d’incorporar el certificat negatiu de denominació sol·licitat al Registre Central de Cooperatives del Ministeri competent en matèria de treball.\n4. Si la modificació és per canvi de denominació, canvi de domicili o modificació de l'objecte social, s'ha d'anunciar almanco en un dels diaris de major circulació del domicili social de la cooperativa i abans de la inscripció, i presentar-ne una còpia al Registre de Cooperatives junt amb la còpia simple electrònica.\n5. Quan la modificació consisteixi en el canvi de classe de la cooperativa o en la modificació de l'objecte social, els socis que hagin votat en contra, o els que no havent assistit a l'assemblea expressin la seva disconformitat per escrit dirigit al consell rector en el termini de quaranta dies, comptadors des de la inscripció de l'acord en el registre de cooperatives de les Illes Balears, tenen dret a separar-se de la cooperativa.\nEn resum, per inscriure la modificació d’estatuts, s’ha de fer un tràmit electrònic amb la documentació següent:\n- Una còpia simple electrònica de l'escriptura pública de modificació d’estatuts. L’escriptura contindrà el certificat protocol·litzat de l’acord de la modificació d’estatuts). Si la modificació d’estatuts consisteix en un canvi del domicili social, és suficient presentar un certificat de l’acord de modificació de domicili, juntament amb la publicació de l’esmentat acord a un diari de major circulació del domicili social de la cooperativa). S’ha d’adjuntar 1 de les 2 opcions: escriptura o certificat).


Three-Bedroom Holiday home in Ebeltoft 21 Ebeltoft Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOer Strand, Ebeltoft, Dinamarca\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday home in Ebeltoft 21\nDissenyat tant per oci com per negoci, Three-Bedroom Holiday home in Ebeltoft 21 està situat idealment a Ebeltoft; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Three-Bedroom Holiday home in Ebeltoft 21, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Three-Bedroom Holiday home in Ebeltoft 21.


Colau tornaria a guanyar en unes eleccions i ERC seria segona força - Diari de Girona\nColau tornaria a guanyar en unes eleccions i ERC seria segona força\nEl baròmetre de Barcelona també indica que el PDECat perdria més de la meitat dels seus vots\nefe / ddg | barcelona 05.01.2017 | 10:20\nL´alcaldessa de Barcelona.\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, tornaria a guanyar les eleccions, encara que baixa 2,8 punts en intenció de vot respecte al baròmetre municipal del mes de maig, mentre que ERC seria la segona força i el PDECAT perdria més de la meitat dels vots que va obtenir en els anteriors comicis.\nSegons el baròmetre del mes de desembre de Barcelona presentat ahir pel primer tinent d'alcalde, Gerardo Pisarello, Barcelona en Comú mantindria el suport que va obtenir en les passades eleccions municipals, amb una intenció del vot que se situa en el 15,1%, un resultat similar a l'obtingut en les municipals del maig del 2015, amb un 15,2%.\nEn segon lloc se situaria ERC, amb un 11,9% de la intenció de vot (6,6% en les últimes eleccions), mentre que en tercer lloc figuraria el PDCat, amb un 5,5% (13,7%), seguit del PSC amb un 5% (5,8%). Ciutadans, segons el baròmetre, obtindria el 4,4% dels vots (6,7% el 2015), la CUP el 2,9% (4,5 %) i el PP l'1,3% (5,3%).\nL'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, és la política local més coneguda pels barcelonins, amb un 98,3%, seguida per Xavier Trias (PDECAT), que obté un 97,7%.\nNo molt lluny d'aquestes posicions se situa Alberto Fernández Díaz (PPC), conegut pel 80,7% dels enquestats, al qual segueixen Alfred Bosch (ERC), amb un 64,1%, Jaume Collboni (PSC), un 55,6%, i en les últimes posicions es troben Carina Mejías (C's) amb el 34,4% i María José Lecha (CUP) amb el 20,5%. Sobre les valoracions, la puntuació més alta la comparteixen Xavier Trias i Alfred Bosch, amb un 5,3, seguida per Ada Colau amb un 5,1, tres dècimes menys que les obtingudes en l'anterior baròmetre del maig.\nEl president del grup d'ERC, Alfred Bosch, va valorar els resultats assegurant que «a ulls de la ciutadania es confirma que ERC és l'única alternativa al govern d'Ada Colau» i va remarcar que cal tractar els resultats del baròmetre de l'Ajuntament «amb precaució i modèstia», però va assenyalar: «assumim la responsabilitat de ser l'alternativa al govern Colau».\nDe la seva banda, el portaveu municipal de CiU, Joaquim Forn, va afirmar que el baròmetre evidencia que el govern de Colau «no està fent res per solucionar problemes com el turisme, o l'accés a l'habitatge, sinó que els està agreujant» i que el govern que encapçala Colau «viu de les rendes la gestió de Xavier Trias, que surt com un dels líder més ben valorats a l'enquesta».\nD'una altra banda, la líder de Ciutadans a l'Ajuntament de Barcelona, Carina Mejías, va destacar «el desgast» del govern de Colau en ser «incapaç de solucionar problemes com el turisme, l'accés a l'habitatge i la mobilitat». Mejías va manifestar que «Ciutadans es consolida com a primera força constitucionalista que fa política útil per solucionar els problemes dels barcelonins».\nFinalment, Carmen Andrés, del PSC, es va mostrar d'allò més «satisfeta» amb la valoració que rep Jaume Collboni a partir de les dades del baròmetre barceloní i va manifestar que els resultats d'aquest «avalen de manera clara el pacte subscrit amb la formació d'Ada Colau en el govern de Barcelona».


Legió VI Ferrata - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Legió VI Ferrata o Ferrata Fidelis fou una legió romana formada per Gneu Pompeu Magne amb reclutes d'Hispània cap al 52 aC. El seu emblema era un bou, un llop i Ròmul i Rem.\nPoc després de la seva creació passà a estar sota el comandament de Juli Cèsar en la seva guerra de les Gàl·lies. L'any 48 aC la legió participà en la batalla de Farsàlia al contra Gneu Pompeu Magne. Després de la batalla part de la tropa (incloent-hi els aquiliferi) pogué escapar amb les restes de l'exèrcit pompeià, mentre que la resta de la legió (unes quatre cohorts) fou capturada i s'uní als exèrcits de Juli Cèsar. Aquesta legió reduïda (ja que els veterans no permeteren completar la força amb nous reclutes) acompanyà Cèsar a Alexandria i s'enfrontà a les forces de Ptolemeu XIII.\nPosteriorment la legió acompanyà Cèsar per enfrontar-se a Farnaces II del Pont a la batalla de Zela del 47 aC, on es guanyà el cognomen Ferrata. Entre el 58 i el 60 dC, durant el govern de Neró participà en les campanyes a Armènia contra l'imperi part comandada per Gneu Domici Corbuló i novament el 105 sota Trajà. Fou dissolta a mitjan segle iii.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Legió VI Ferrata\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Legió_VI_Ferrata&oldid=26680585»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 19 març 2021 a les 03:22.


FAQ Preguntes i Respostes Freqüents - IRS\nFAQ Preguntes i Respostes Freqüents\n1 La I.T.E.: quins edificis l'han de fer ? Quan l'han de fer?\n2 Com es pot millorar el comportament energètic del meu edifici?\n3 Què són els sistemes SATE?\n4 Per què és important realitzar la rehabilitació d'una façana?\n5 Per què és important una correcta impermeabilització?\n6 El meu edifici pateix alguna patologia estructural greu?\nEn aquest apartat podreu trobar resposta als dubtes més comuns sobre els problemes dels habitatges en obres privades i en comunitats.\nLa I.T.E.: quins edificis l'han de fer ? Quan l'han de fer?\nEls edificis que han de fer la I.T.E són els edificis unifamiliars o plurifamiliars, on existeixi l’ús d’habitatge, sens perjudici que puguin contenir també altres usos diferents del residencial.\nNo és d’aplicació als edificis unifamiliars on l’edificació dels quals, excloses construccions auxiliars d’escassa entitat constructiva, estigui separada 1,5 metres o més de la via publica, de zones d’us públic i de les finques adjacents.\nTots els edificis d’habitatges s’han de sotmetre a inspecció tècnica abans dels 45 anys d’antiguitat, prenent com a data per determinar-ne l’antiguitat la que consta en el cadastre. En el supòsit que no hi consti, es pot acreditar l’antiguitat per altres mitjans admesos d’acord amb el dret.\nPer acreditar el compliment d’aquesta obligació cal presentar a l’Administració l’informe de la Inspecció Tècnica de l’Edifici d’habitatges abans que es compleixin els 45 anys d’antiguitat, amb les excepcions següents:\nPer als edificis d’habitatges plurifamiliars amb una antiguitat posterior al 1950, s’estableix la següent programació per passar la inspecció tècnica de l’edifici:\nAntiguitat edifici Termini per passar la inspecció ITE\nEntre 1951 i 1960 Fins al 31 de desembre de 2015\nEntre 19561 i 1971 Fins al 31 de desembre de 2016\nA partir de 1971 L’any que compleixi 45 anys d’antiguitat\nCom es pot millorar el comportament energètic del meu edifici?\nPer millorar el comportament energètic d’un edifici s’han d’intentar aprofitar les condicions climàtiques i fer que l’energia que utilitzem assoleixi la màxima eficàcia.\nLes actuacions per aconseguir una millora energètics són bàsicament amb sistemes d’aïllament actius i passius:\nSistemes d’aïllament actius\nBombes de calor per a la climatització i aigua calenta .\nEstalvi d’energia en il·luminació.\nSistemes d’aïllament passius\nAïllament de tancaments i cobertes.\nEstanqueïtat i eliminació de ponts tèrmics; per exemple amb fusteria exterior amb trencament de pont tèrmic i vidres aïllants de baixa emissivitat i control solar (reducció de la transmitància tèrmica).\nSistemes S.A.T.E. i sistemes d’ injectats en cambres d’aire.\nQuè són els sistemes SATE?\nEls sistemes SATE (Sistemes d’Aïllament Tèrmic per l’Exterior) són un conjunt de solucions constructives per aportar el necessari aïllament dels habitatges a l’exterior.\nAmb els sistemes SATE es revesteix i aïlla l’exterior de l’edifici adaptant les seves geometries sense discontinuïtat, resolent la majoria dels ponts tèrmics de l’edifici.\nBeneficis dels sistemes SATE:\nReduir la factura energètica. Estalviar en les factures de llum i gas.\nAmortitzar la inversió en 5-10 anys.\nMillorar el confort tèrmic interior.\nReduir els nivells de pèrdua de calor en un 50-70%.\nReduir la condensació.\nMantenir l’habitatge més càlid a l’hivern i més fresc a l’estiu.\nReduir les emissions de CO2.\nRevaloritzar l’immoble en millorar la classificació energètica.\nMillorar el comportament acústic de l’edifici.\nRendibilitzar una rehabilitació que té una vida útil de 20-30 anysu\nEliminar els problemes d’humitats per condensació.\nPer què és important realitzar la rehabilitació d'una façana?\nLa façana, a més de ser la cara de casa nostra és un dels elements més importants de seguretat i garantia pel confort en l’interior de l’edifici.\nPer la seva situació es troba constantment exposada a les inclemències atmosfèriques, i per això, una falta de manteniment pot provocar patologies que si no s’esmenen poden tenir conseqüencies greus.\nLa rehabilitació de la façana es contempla com una acció preventiva, que permet reparar possibles patologies de l’edifici, així com millorar el seu aspecte exterior, fer-lo més modern, més segur, més eficient energèticament i integrat a l’entorn.\nMitjançant la rehabilitació de la façana, el seu edifici guanya en durabilitat i seguretat. Un manteniment correcte li estalviarà despeses en un futur.\nPer què és important una correcta impermeabilització?\nLa coberta és un element fonamental de l’edifici, és la protecció de l’estructura de tancament i el principal element d’estanquitat i protecció.\nLa coberta d’un edifici és la “façana” que està més exposada als agents atmosfèrics, és un dels elements més castigats.\nLa impermeabilització de les cobertes té una durabilitat limitada i quan aquesta impermeabilització deixa de ser eficaç, cal revisar la coberta.\nUna bona impermeabilització protegeix aquesta àrea reforçant els punts febles i prevenint d’aquesta manera les possibles filtracions.\nLa impermeabilització de la coberta, és imprescindible per evitar no solsament les molèsties que produeix una gotera o l’aparició de taques, sinó sobretot els problemes estructurals que es poden desenvolupar al llarg del temps, així com les complicacions de salut derivades de les humitats a l’interior dels habitatges.\nEl meu edifici pateix alguna patologia estructural greu?\nHi ha molts tipus de patologies estructurals, des de fissures, esquerdes, fletxes, afectacions en estructures de fusta, afectació de pilars de ferro per causa del foc, corrosió d’armadures encastades, desestructuració de la composició de la pedra, patologia del formigó armat, carbonatació del formigó, i d’altres.\nÉs imprescindible analitzar i conèixer la causa de qualsevol patologia per poder proposar la solució més òptima.\nEn cas de voler més aclariments podeu posar-vos en contacte amb nosaltres desde aquí.\n2006-2021 IRS c/ Esglèsia, 4, local 2. CP: 08950 Esplugues de Llob. (Barcelona) Tel. 936 894 624 Tel. 660 066 525


Escola Valenciana demana diàleg i consens i avança que no acceptarà cap document que elimini l'ensenyament en català - VilaWeb\nDimecres 19.10.2011 19:33\nEscola Valenciana demana diàleg i consens i avança que no acceptarà cap document que elimini l'ensenyament en català\nEscola Valenciana, juntament amb STEPV, CC OO, UGT i la Confederació Gonçal Anaya han presentat avui les al·legacions a l'esborrany de decret que defineix el nou model lingüístic a l'educació valenciana i s'encamina cap a l'eliminació del l'ensenyament en català.\nLes al·legacions es basen en el document 'L'escola valenciana: un model plurilingüe i intercultural per al sistema educatiu valencià', elaborat per la Unitat d'Educació Multilingüe de la Universitat d'Alacant per encàrrec d'Escola Valenciana. Aquest document, presentat el mes de febrer passat, compta amb el consens de la pràctica totalitat de la comunitat educativa, entitats socials i partits polítics valencians, excepte el PP.\nLes al·legacions exigeixen que es millori i s'adapti el model de línies en català actual, que és el que presenta millors resultats en l'aprenentatge de llengües, per a introduir-hi amb garanties una tercera llengua estrangera. Per l'entitat, l'ensenyament en català amb més anglès és el programa òptim per a l'aprenentatge de llengües. Escola Valenciana vol posar l'accent també en la formació de professorat trilingüe, car en l'actualitat els centres compten amb un o dos professionals trilingúes i la xifra hauria d'apropar-se a cinc docents trilingües per escola.\nIncorporació del català a les línies en espanyol\nAl mateix temps, també demana que el programa d'incorporació progressiva, l'anomenada línia en espanyol, que ara mateix no garanteix el domini de les llengües oficials, incrementi fins al 50% les matèries impartides en català, de tal manera que al final del cicle obligatori el estudiants dominin totes tres llengües. Escola Valenciana ha recordat que les avaluacions dels programes dutes a terme per la mateixa conselleria d'Educació assenyalen clarament que els alumnes de les línies d'ensenyament en espanyol són els que tenen menys domini tant del català com de l'espanyol com de l'anglès.\nEscola Valenciana també ha fet una nova petició per al diàleg entre la conselleria i el sector per a assolir el màxim consens possible. Segons Vicent Moreno, president d'Escola Valenciana, 'ací hi ha el consens de gran part de la comunitat educativa. Nosaltres li demanem al conseller que atenga les reclamacions de tots nosaltres i que treballe pel consens que pregona. Que passe de les paraules als fets i que retire o reformule de dalt a baix l'esborrany de decret per tal de garantir l'aprenentatge de llengües als alumnes i per garantir l'ensenyament en valencià'.\nI ha afegit: 'Estem a favor del plurilingüisme i volem que s'aprenguen les llengües com cal, com diuen els experts. L'ensenyament en valencià és la millor manera d'aprendre llengües, està totalment comprovat, i cal apostar per eixa via; la línia roja, allò que no consentirem, és que s'elimine la possibilitat de triar ensenyament en valencià als 230.000 alumnes que actualment ho fan; tenim clar que eliminar l'ensenyament en valencià és dinamitar el consens, anar contra el plurilingüisme i mai ho acceptarem'.


L'AUCA DE L'ANNA: d’abril 2014\nAquest any per Sant Jordi vaig decidir fer uns punts de llibre i roses.\nPer fer les roses vam fer servir paper de seda vermell, un neteja pipes de color verd per la tija, imaginació i ganes de compartir.\nPer fer els punts de llibre vam reciclar l'embolcall de la mona de Pasqua, vam retallar el cartró amb tires i ho vam decorar amb diferents motius.\nD'aquesta manera vam poder celebrar Sant Jordi d'una altra manera, compartint una tarda amb les meves filles.\nLa corretjola és una flor de la família de les convolvulàcies que prolifera en marges de camins i erms del Mediterrani.\nÉs una planta perenne, vellosa, de base llenyosa, amb tiges primes i herbàcies, enfiladissa. Fulles alternes clarament peciolades, poliformes, sovint pinnades. Els pètals estan totalment soldats i clarament radiada, de 2,5 a 4 cm. de llarg i de 2 a 3 cm d'ample de color rosa-lila.\nEspero que us agradin... demà mes!\nCom la primavera ha arribat us començaré a mostrar les meves fotos de les flors...\nLa veritat és que des que visc en un poblet he anat descobrint moltes coses que a la gran ciutat no havia vist mai.. he pogut veure com del no res naixien flors de tots colors i això m'ha fet sentir molt afortunada.\nHe vist com la terra es tornava verda i les flors anaven creixent fins a obrir-se i mostrant els seus magnífics colors.\nI amb aquestes dues comença la sèrie...\nJa han començat les vacances de Setmana Santa i per aquest motiu penso que aquesta foto fa una bona referència a aquestes vacances, pau, color i tendresa...\nM'agraden molt les fotos de flors. I he descobert que quan comença la Primavera es poden veure les flors per tot arreu, blanques, grogues, blaves, vermelles, roses, de tots els colors...\nComençaré una nova sèrie de fotos de flors i aquesta és la primera.\nJa fa molt temps que vaig deixar de fer aquestes coses però per circumstàncies de la vida des de fa poquet he tornat a saltar a corda...\nI són aquests peus els que m'han fet tornar a recordar com es saltava...\nVaig decidir fer educació infantil després de tenir les meves dues filles. Jo era persona de màrqueting, tota la meva vida havia estat treballant en el sector de les vendes, amb les meves estratègies intentava influir amb les decisions de compra dels demés. Per circumstàncies de la vida que no tenen res a veure vaig quedar-me sense feina i vaig poder reflexionar sobre el que volia i el que necessitava a la meva vida.\nNo volia posar en pràctica tot allò que havia après fins ara sinó que volia aprendre la millor manera d'educar els infants, aquelles petites personetes capaces de decidir.\nPrimer de tot vaig haver de decidir a on voldria fer les pràctiques i em vaig començar a fer una sèrie de preguntes:\ncom havia de ser l'escola\nquin tipus d'escola\ncom m'agradaria que fos\nl'edat dels infants amb que m'agradaria estar\nquina havia de ser la meva actitud\ncom m'hauria de comportar amb els infants\nLa veritat és que és força complicat decidir l'escola a on poder fer les pràctiques.\nPrimer de tot vaig decidir que voldria fer les pràctiques en una escola bressol que fos municipal, volia veure in situ la manera d'educar i la problemàtica que tenien.\nPerò davant del meu canvi de domicili les opcions se'm van reduir, ja que a on anava a viure solament hi havia una escola bressol i era municipal, per tant no tenia massa per escollir si volia fer les pràctiques a prop de casa.\nAbans de començar les pràctiques a l'escola bressol vaig anar a fer una visita, vaig poder conèixer la seva directora, una dona molt especial. Es notava que tenia una vocació extremadament immensa. M'explicava la seva feina amb to calmat i apassionadament.\nEm va presentar les educadores del centre, totes es veien molt amables. També em va ensenyar les aules i totes les dependències del centre, va ser una visita guiada molt entretinguda.\nVaig poder veure in situ la problemàtica de les retallades... estaven en ple procés d'adaptació, una època força difícil a tots els centres i s'havien trobat amb la baixa d'una de les educadores tutores d'una de les aules dels infants d'un a dos anys. Situació molt complicada per infants tant petits.\nDesprés i molt amablement em van donar la documentació que vaig sol·licitar i vaig poder consultar el seu projecte educatiu i el seu pla de centre, em van deixar llegir-lo tranquil·lament, sense cap interrupció. Dono les gràcies per la seva plena confiança.\nDesprès de poder consultar tota la documentació i d'estar una bona estona vaig poder veure que la meva decisió no anava errada, l'escola bressol era el lloc adequat per poder fer les pràctiques.\nPer finalitzar aquesta primera entrevista em van preguntar en quina aula estava interessada fer les pràctiques. Jo, prudentment, vaig demanar fer-les a l'aula dels infants d'entre un i dos anys, els mitjans, M'agrada molt aquesta edat, és l'edat on es comença a ser independent i autònom.\nVam quedar que l'horari que faria seria de 9:15 fins a les 14:15, 5 hores cada dia i que començaria el 30 de setembre.\nTenia moltes ganes que arribés el dia.!!\nGràcies a l'Escola Bressol Municipal el Serrallet de Torrelles de Llobregat


La veritat sobre el fenomen Dicker | WoolfWildeWeb\n24 agosto, 2016 29 marzo, 2017 / woolfwildeweb\nQuè? Ens trobem davant un llibre que tracta sobre la pròpia escriptura d’un llibre però és també una investigació policial amb mil girs inesperats, la desaparició d’una noia de quinze anys en un petit poble on tothom es coneix i una història d’amor prohibit.\nT’agradarà si… t’agraden les novel·les en què et converteixes en un policia o un investigador a la recerca de tota la veritat.\nLa nostra cita preferida: “La veritat no canvia en absolut el que puguis sentir per una altra persona. Aquest és el gran drama dels sentiments humans”\nCom l’has de llegir? És una lectura entretinguda i senzilla perfecta pels mesos d’estiu i per desconnectar. Es llegeix de manera ràpida tot i que tingui gairebé 700 pàgines.\nUna curiositat: Joël Dicker ens recorda inevitablement al protagonista d’aquesta novel·la, Marcus Goldman, amb qui comparteix el fet de ser un escriptor jove que triomfa i ven milions d’exemplars. Tot i això, Dicker ja havia publicat cinc novel·les poc conegudes abans del seu primer èxit i assegura que mentre escrivia La veritat sobre el cas Harry Quebert buscava passar-s’ho bé i no pensava que aconseguiria tanta fama.\nSi t’ha agradat et recomanem la seva nova publicació, que segueix la mateixa línia que aquest: El llibre dels Baltimore. Si el que busques són girs argumentals també pots provar amb un dels autors de novel·la negra més exitosos ara mateix: Pierre Lemaitre.\n← Per què no coneixem Lucia Berlin?\nVargas Llosa ens ha decebut →\nUn comentario en “La veritat sobre el fenomen Dicker”\nEl puzzle Allende


El diccionari, llibre de capçalera\nUna de les eines fonamentals i bàsiques per a tothom que vulgui escriure és el diccionari. El de significats i el de sinònims i antònims. Aquesta eina, que ara fem servir més per Internet que en format imprès, hauria d'estar sempre al nostre costat, a mà. Una forma de veure per què, és agafar qualsevol text nostre i fent servir l'eina del buscador dels processadors de textos, mirar quants cops hem escrit determinades paraules i adonar-nos-en, que ens passarà sovint, que n'hi ha que fem servit tants cops que acaben molestant i que demostren que en ocasions anem fent sense tenir en compte la riquesa del nostre llenguatge, sigui el català, el castellà o qualsevol altre. Totes les paraules tenen sinònims, ja sigui literals o figurats. De manera que si podem evitar posar la mateixa paraula dos cops en una frase, a no ser que ho fem com a recurs literari, evitem-ho. La lectura es fa així més lleugera i enriquim el vocabulari del lector després d'haver enriquit el nostre.\nEls diccionaris, a més, ens poden ajudar a trobar expressions més encertades, metàfores més aconseguides, gràcies al fet de buscar una mica, de trobar aquella paraula correcta, aquella construcció més adequada a l'estil literari que tenim i, encara diria més, la més indicada pel tipus de llenguatge que fem servir en cada relat o història. No és el mateix escriure per adolescents que per adults, ni tampoc és el mateix relatar des d'un punt de vista culte que des d'un d'informal, no escriurem igual si fem una narració de terror que una de romàntica. Cal anar trobant la forma precisa de vocabulari en cada relat. Vol dir això que hem d'estar mirant i remirant cada una de les paraules que posem? No, tot i que hi ha autors i autores que ho fan, no vol dir això. Vol dir que cal tenir-ho present i no oblidar què és el que estem construint a base de paraules, de què estem parlant i a qui ens dirigim.\nTampoc es tracta de convertir-se en un obsessiu del diccionari, aquells paràgrafs que estan plens de paraules grandiloqüents que no entén ningú o els intents de posar un seguit de sinònims continuats per demostrar cultura o vocabulari, cosa que es pot fer puntualment com a recurs narratiu, pot resultar pedant i feixuc. De la mateixa manera, quan no tinguem clar el significat d'una paraula o si és un sinònim adequat o no per allò que volem dir, és important revisar què vol dir en un diccionari, confiar directament en que un sinònim vol dir el mateix que la paraula que volíem posar, pot fer que acabem dient el que no volíem, o que no s'entengui el que volem escriure. Com a exercici, proposo que aneu a un diccionari de sinònims o a una web de sinònims i busqueu qualsevol paraula. Posem, per exemple: interessant.\nInteressant: atractiu, apassionant, captivador, incitant, original, curiós, excitant, entusiasmador, suggestiu.\nAra agafem el primer sinònim: atractiu.\nAtractiu: atractívol, atraient, agradable, seductor, graciós.\nVaja, resulta que atractiu és sinònim d'interessant però interessant no és sinònim d'atractiu. Com pot ser això? Doncs perquè depèn del significat que vulguem donar-li en cada moment i també del context. Si estem parlant d'un noi que mira una noia i diu: "és algú molt interessant", pot ser que estigui dient que és atractiu, però pot no voler dir això. Anem al diccionari de significats.\nInteressant: adj que interessa.\nAtractiu: adj que té el poder d'atreure. Allò que atreu, que sedueix en algú o alguna cosa.\nInteressar: suscitar interès, prendre interès.\nAtreure: fer venir quelcom devers de si mateix.\nNo són iguals i malgrat tot funcionen com a sinònims en determinades ocasions, sempre en context d'allò que nosaltres volíem dir quan hem pensat que el que estem descrivint (un personatge, una situació, un paisatge) és interessant.\nEls sinònims per sí sols funcionen en comptades ocasions, cal tenir present el context en el que fem servir un adjectiu, un adverbi, un verb que té significats diversos o que té interpretacions diferents. Mirar no és el mateix que veure, però són sinònims. I per últim, tinguem en compte també que no hauríem de fer servir un diccionari de sinònims castellans i traduir-ho al català, si escrivim en català, o a l'inrevés si escrivim en castellà, ja que són dues llengües diferents que tenen molts, moltíssims trets en comú, però que es regeixen per unes normes pròpies i que, per tant, una paraula en una llengua tindrà uns sinònims determinats, però en una altra llengua en tindrà alguns d'iguals i d'altres que no s'hi consideren.\nMés als tallers de narrativa, taller de novel·la breu i de novel·la


LA COMPANYIA NÒRDICA. VILLARÓ, ALBERT. 9788418572630 Llibres Colom\nLAlbert Villaró, que lany 1997 era arxiver municipal de la Seu, va rebre, en penyora de la vídua dun paleta col·leccionista dantiguitats, el dietari dun soldat prussià que va participar en la primera guerra carlina, Ulrich von Wilamovitz, botànic i violinista. El quadern descriu els fets increïbles que van succeir durant la terrible primavera del 1837. Els va viure amb uns companys de viatge molt singulars: el capità Osinalde, el pare Cebrià, monjo fugit de Montserrat, o lenigmàtica Mina, que els fa de guia. I també el sanguini brigadier Porredon, el Ros dEroles, el príncep Lichnowsky i la Mary Eyre, corresponsal de guerra del Pennsylvania Enquirer.\nLa Companyia Nòrdica és una novel·la fantàstica i sorprenent, tenyida dhumor i acció, en què la ciència i els més obscurs arcans comparteixen un escenari únic, inquietant i ple de bellesa: les aspres muntanyes del Pirineu.


ONDINA, UN AMOR PARA SIEMPRE – CineClub Utiye\nNR-12 01 h 29 m\nInterprets: Anne Ratte-Polle, Franz Rogowski, Gloria Endres de Oliveira, Jacob Matschenz, José Barros, Julia Franz Richter, Maryam Zaree, Paula Beer, Rafael Stachowiak\nDies: de divendres 25 a 30 de desembre\nHoraris: 16.15 – 18.00 – 20.00\nEn el nou lliurament del seu cinema de dones després de films com Bàrbara o Phoenix, Christian Petzold actualitza el mite romàntic de l’Ondina, la nimfa aquàtica que encarna una idea absoluta de l’amor fins al punt que destrueix als homes que la traeixen.\nLa Ondina del títol, una fascinant Paula Beer, treballa com a guia. Els seus relats sobre la configuració urbanística de Berlín, una ciutat construïda sobre l’aigua, embadaleixen com el cant d’una sirena. I així atrau el seu estimat Christoph, a qui encarna Franz Rogowski.\nPetzold construeix un drama amb els rivets foscos i fatals propis del gènere “noir” i la vocació de meravella romàntica. La seua concepció total de l’amor no s’expressa a través de l’estètica de l’excés típica del melodrama, sinó des d’una poètica sòbria d’entranyes surrealistes, que es manifesta ja des de la seqüència de la primera trobada dels protagonistes. La seua atracció provoca un sisme submarí a petita escala que desemboca en una de les abraçades més belles de la història del cinema.\nPetzold no és aliè a les operacions de desplaçament del sentit: en la seua anterior pel·lícula, Transit, situava una trama d’espionatge i falses identitats de la França de l’ocupació a la Marsella de hui, per a comprovar els efectes col·laterals de la col·lisió entre narrativa i espai.\nUndine fa el propi amb aquest personatge mitològic, per al qual l’amor és una qüestió de vida o mort, de sacrifici i dependència, de ruptura i reinvenció, enfrontant-ho a un discurs una miqueta opac sobre la capacitat de Berlín (que, en alemany, pot significar «terra pantanosa») per a la mutació urbana. És una pel·lícula que funciona millor a nivell teòric que pràctic, però és admirable que Petzold es llance al buit sense xarxa per celebrar la naturalesa irracional de l’amor en un melodrama que haurien aplaudit els surrealistes més militants. Son of Shaft


Escrita per C - de març 26, 2009\nBé Carla. Ara només falta que els companys reconeguin les petges llatines en aquest relat modern.\nDoncs la història de la Carla em sembla molt interessant ja que no s'assembla molt als mites d'Ovidi,perquè té referències molt actuals, per els avions que no existien a l'edat dels romans, però té molts trets característics de l'escriptor. Per exemple la transformació dels pilots que no sabien pilotar bé, en mosquits que viuran per sempre amb la metamorfosi, com en els mites.\nJo no tindré compassió amb els mosquits, ja que ells no la tenen amb mi.\nM'ha semblat un mite molt interessant encara que una mica bèstia quan es moren tots els pilots hahah. Però trobo que te alguna semblança amb Ovidi ja que tracta d'una metamorfòsis, ja que tots els pilots són transformats en un insecte, que en aquest cas és el mosquit.\nTrobo que està molt ben pensada però jo seguiré estan en contra dels mosquits i les seves picades per molt que busquin el tresor!\n1 d’abril de 2009 a les 10:09\nSi voleu que us digui la veritat, tinc fòbia als mosquits, però durant un examen on tens que inventar-te una història l'únic que mires són les mosques si no se t'acudeix res... Ho sento Teresa, però em vaig copiar de les mosques...Sóc culpable...\n3 d’abril de 2009 a les 19:02\nBenvinguda Carla, veig que has tornat de Londres amb ganes de comprovar el seguiment de les teves propostes blocaires... Ja veus que per aquí tot ha anat seguint el seu curs. Tot i això, hi ha algunes de les qüestions proposades que no les acaben de contestar.\n3 d’abril de 2009 a les 19:07


Ambient laboral / Tecnologia i Innovació /\nAvui en dia ja no vivim lligats a l’oficina ni al nostre ordinador de taula. Els smpartphones i les seves apps ens han donat una gran llibertat a l’hora de treballar des de qualsevol lloc. Només necessitem wifi i poc més per a funcionar. Aquesta llibertat bé acompanyada d’una quantitat enorme d’informació i possibilitats que, a vegades, ens poden resultar esbromadores i difícils d’organitzar.\nDes de Lexington, com empresa que aposta pels espais de treball flexible, us portem les 9 millors aplicacions per un CEO que està sempre en moviment. Unifica les teves accions i continguts, estigues connectat amb la teva empresa, revisa dades i resultats sense necessitat de perdre’t entre emails, trucades i papers i prepara les teves reunions de manera eficient. En definitiva, porta una bona gestió del teu negoci.\nLes 9 apps que voldràs instal·lar en el teu mòbil per gestionar la teva empresa des de qualsevol…\nEines digitals per a CEOs: Instal·la i controla la teva empresa allà on siguis\n1.Evernote amb aquesta aplicació gratuïta no se’t tornarà a escapar una idea, notícia o document. Pots realitzar anotacions de veu i escrits, capturar imatges i realitzar recerques per paraules clau dins les teves anotacions. A més és multiplataforma, utilitza-ho des de el teu mòbil, tablet o ordinador, ho trobaràs tot gràcies al seu sistema de sincronització.\n2.Feedly: És l’eina que et permet estar al dia dels teus interessos en una mateixa aplicació. Podràs llegir en diferents pàgines web però des d’un únic lloc. A més a més, pots dividir les pàgines que t’interessen o els blogs que segueixes per carpetes de tipologia i sincronització amb diferents dispositius que usis en el teu dia a dia. És una app imprescindible!\n3.Tempo Marca totes les teves reunions i esdeveniments socials mitjançant notes de veu i text sense necessitat d’entrar a cap aplicació. Tempo es una aplicació imprescindible per a tot CEO, permet l’ús d’un llenguatge col·loquial amb una alta fiabilitat, fixa totes les dates sense errors. Pots visualitzar l’agenda per dies, accedir a les reunions i consultar els contactes de les persones amb les que et vas reunir. A més, és gratuïta!\n4.Dropbox, Google Drive o qualsevol altre sistema d’emmagatzematge en el núvol. Avui en dia, encara que en una empresa tinguem un servidor compartit amb tots els treballadors de l’oficina, solem treballar en el núvol, oi? La flexibilitat d’horari, el teletreball o les noves formes d’entendre les rutines laborals han fet que aquest tipus d’eines siguin un imprescindible en qualsevol negoci. Et permeten accedir des de qualsevol dispositiu i des de qualsevol lloc a tota la documentació clau i contactes de la teva empresa. Vital per suplir oblits d’últim moment i per no anar carregat de papers a totes parts!\n5.Password Aquesta aplicació s’encarrega de generar i memoritzar contrasenyes úniques, encriptades i llargues per a cadascuna dels comptes que desitgis: xarxes socials, targetes de crèdit o aplicacions com Skype. Mai més hauràs de teclejar en la teva pantalla les teves contrasenyes. Respira una mica més tranquil, si et miren, et miren a tu, no al que tecleges en el smartphone.\n6.Fintonic: A vegades, portar el control de les finances mentre s’està viatjant o de reunió en reunió és difícil. Amb aquesta aplicació imprescindible per CEOs podràs controlar cada moviment dels teus comptes bancaris a cop de mòbil. Sense la necessitat d’anar a l’App de banc a App de banc, ja que vincularàs tots els teus comptes en un únic lloc.\n7.Expensify Estàs fart de carregar amb tiquets i rebuts per tot arreu cada vegada que viatges ? Amb aquesta app oblida’t de papers ! Captura la imatge dels rebuts , registra el teu temps i quilometratge dels teus viatges de negocis i a més, et genera un informe de despeses.\n8.Todoist. Gestiona i prioritza totes les teves feines i projectes amb aquesta aplicació. Simple, de fàcil ús i altament efectiva. Et permet organitzar millor la teva vida prioritzant els projectes i accions més important. Amb el seu senzill disseny podràs veure d’una sol ullada totes les teves tasques i dades de finalització de cada una.\n9.Calm: Perquè un CEO necessita, en nombroses ocasions, parar, respirar i contestar aquell email. Per això, aquesta és una aplicació imprescindible, ja que podràs portar amb tu una app que t’ajudi a meditar, a relaxar-te i a desconnectar durant uns minuts. Serà el teu gran aliat per aquests moments de crisis.\nPorta amb tu una aplicació que t’ajudi a relaxar-te en moments de crisis\nEl volum d’aplicacions per empresaris disponibles és enorme i aquí hem vist 10 de les imprescindibles per a CEOs. Sempre hi ha una que complementa o millora alguna de les teves tasques, però al final, acabem caient en una voràgine de descarrega i instal·lacions d’aplicacions amb les seves corresponents dades de registre que acaben tornant’-nos bojos. Per aixó, volem aplicacions com aquestes, que uneixen accions i permeten despreocupar-te de papers i contrasenyes per a que et centris en el que és més important: el teu treball.\n“La disciplina és l’ingredient més important de l’èxit”


El Món | El jutge imputa Narcís Serra per un forat de 720 milions a Catalunya Caixa | Economia\nEl jutge imputa Narcís Serra per un forat de 720 milions a Catalunya Caixa\nL'Audiència Nacional també obre investiga Adolf Todó i 13 alts càrrecs més per un presumpte delicte d'administració deslleial\nper B.V. / Redacció 16/03/2017\nEl jutge de l'Audiència Nacional Ismael Moreno ha imputat Narcís Serra, expresident de Catalunya Caixa, per un forat de 720 milions a l'entitat bancària. El jutge també investiga l'exdirector general Adolf Todó i 13 alts càrrecs més per un presumpte delicte d'administració deslleial.\nA més, Moreno ha deixat al Fons de Reestructuració Ordenada Bancària l'opció d'executar accions civils o penals per la qualitat d'entitat pública que hauria comprat Catalunya Caixa.\nEl govern espanyol sempre tan despistat. Narcís Serra no és dels nostres, sinó dels seus. No deixarem anar ni una llàgrima si l'envien al penal de Santonya 20 anys, junt amb la seva banda.\nQuè t'hi jugues que la UGT no comissiona iaioflautes perquè coordinin amb les televisions que se'ls enregistri fent els crits de rigor ("Shoriso" i "Degüerverdinero") cada cop que aquest botifler entri i surti del jutjat?\nLa corrupció sociata va arribar a tals nivells, arran l'Año de España, que va generar una moneda per mesurar i acordar els pelotazos. Fou el pellón. Un pellón equivalia a mil milions de pessetes. Però per la premsa de Catalunya (així com pels programes de televisió de la Trinca), els dolents de la corrupció sociata eren els mitjans de Madrid que en parlaven. La corrupció sociata era silenciada igual que ara ens silencien la corrupció d'En Comú Podem.\nLes targes dites black, puta mandanga al costat de sous, indemnitzacions i stock options, tu mires TV3 i et fan creure que eren cosa del Rato o sigui del PP. Tarja black en realitat en tenien també consellers sociates i comunistes, representants dels sindicats, pares de dirigents de Podemos. I per regla general eren aquests, el que més tiraven de la tarja. Per cert, el model bancari de Podemos és just aquest que s'ha enfonsat només que ara tenint-hi ells participació, és clar.\nHi ha una dita castellana que diu: A TODO CERDO LE LLEGA SU SAN MARTIN.\nPobre Sr (??) Serra...segur que estava tocant el piano i no se'n va enterar...\nRes de res, tot acabarà en aigua mullada. Tots aquests fenomens neixen, creixen i s'ajuden pel que pugui ser.\nCaixer automàtic, si però alguna vegada al tal "cerdo" li toca una cort preferent i... "a otra cosa mariposa"\nTé relació, Sr. Iceta?\nPot tenir relació amb el tant per cent del Sr. Mas?, sr. Iceta?. El Sr. Narcís Serra és Socialista?\nJo no crec que se'ls hagi fotut a la butxaca, però segur que si iresim poder trobariem credits en el Psc que no son retornats , per exemple. El que si es segur es que quant l'entitat estava en dificultats es va pujar el sou una barbaritat i ho sé xq m'enrecordo que vaig veure la noticia en el diari i em va semblar una porcada ja que ja hi havien rumors de que la Caixa de Cat no anava bé.\nCorrupció del PSC?\nNo és corrupció el sobressou del socialista Narcis serra i la consegüent jubilació dorada a expenses d'una Catalunya Caixa arruïnada, sr. Iceta?. No és corrupció una convalidació milionària de deute del PSC, per Catalunya Caixa arruïnada, sr. Iceta?.\nUn finançament irregular que no és mai motiu d'escàndol, és el préstec a fons perdut... sempre i quan el beneficiari faci "bondat". Bondat que tant pot ser que el govern del partit que ha rebut els diners doni llum verda a una OPA a sota preu (PSC), com que no sumi dins el bloc sobiranista (Iniciativa, UDC). Per cert, el partit de la Colau tornarà o no, el deute d'Iniciativa amb la Caixa?\nAquests milions han anat a la condonació de préstecs al PSC i a la condonació de les hipoteques de molts dels seus membres destacats.\nPer a despistats...\nNarcís Serra és d'un partit sucursalista i de la 3a "via" s'amaga darrere de l'estanquera, o aquesta mena d'acudit fàcil solament és apte per a espanyolistes per a intentar desprestigiar l'independentisme? En Serra és investigat per un forat de 720.000.000€. Ep! 24 vegades més que els diners "desapareguts" del Palau de la Música de Barcelona. Els diners de la Caixa eren dels dipositaris, els del Palau donacions d'empreses... Cal afegir res més?\nI no buscaràn a l'Ajuntament de Lleida per veure com aconsegueix el Sr. Ángel Ros vendre uns terrenys que ningú volia per un preu superior al m2 del centre de Madrid? El seu amiguet Narcís Serra va financiar il·legalment la Llotja per a que el DarkAngel guanyés les eleccions, i ara què? Han de surtir nous número 2 del consistori a denunciar les corrupteles socialistes? Quina vergonya!\nPerò, aquest barrut no en tenia prou amb el sou d'ex-ministre del govern espanyol, que per cert, tots contribuïm a finançar ? o es que ho volia destinar a beneficència ? per cert, no es soci del psc ?


o_7196 – Traces\nESGLÉSIA DE SANT LLORENÇ DE CAMPDEVÀNOL\nEdita obra ESGLÉSIA DE SANT LLORENÇ DE CAMPDEVÀNOL\nLa parròquia de Sant Llorenç, independent ja el 1075, es troba a l'esquerra del Merdàs, prop de la carretera de Gombrèn. De la primitiva església resta sencer el campanar, ornat d'arcuacions cegues i lesenes als pisos superiors. La torre sembla que fou escapçada o potser inacabada i ha estat coberta per una teulada a doble vessant. Al primer pis hi ha una finestra d'obertura senzilla, les altres dues estan aparedades. Al segon pis hi ha quatre finestres, una cada cara de la torre, dues d'elles també aparedades.


AulaMèdia. Joves en Antena. IES Pau Casesnoves (Inca-Mallorca). Margalida Mascaró\nIES Pau Casesnoves (Inca-Mallorca)\nJoves en Antena\nJoves en Antena (JenA) és el títol del programa radiofònic que desenvolupa un grup d’alumnes de l’IES Pau Casesnoves (Inca – Mallorca) des de fa 4 anys durant els temps dels esplais. Els alumnes ofereixen una programació amb música, notícies, concursos...\nAra bé, no es tracta ben bé d’una emissora, no es compta amb cap antena, és una programació que arriba tan sols a l’institut (entrada, passadissos i pati) i que transmeten via altaveus. És per això que quinzenalment els alumnes emeten des d’una ràdio de bon de veres, SO D’INCA RÀDIO, la ràdio municipal d’Inca; d’aquesta manera s’arriba a un sector més ampli d’oients, concretament a tota la comarca del Raiguer.\nLa idea sorgí quan la Conselleria d’Educació de les Illes Balears oferí unes beques per a la realització de projectes diversos, un dels quals era sobre els mitjans de comunicació. Davant l’augment d’alumnat nouvingut que desconeixia la nostra llengua, els alumnes i el professorat implicat en el projecte consideraren que una de les maneres de contribuir a l’aprenentatge del català era possibilitar que escoltassin (en el temps dels esplais) xerrar en català sobre temes d’interès per a ells (ja que ho ferien al·lots i al·lotes de la mateixa edat); donar-los l’oportunitat de conèixer i estimar la nostra música, els nostres cantants; i finalment, oferir-los la possibilitat, al darrer trimestre o bé al següent curs, d’incorporar-se a formar part dels joves locutors i locutores de Joves en Antena (JenA). La llengua catalana: principal protagonista\n- La llengua catalana vehicula la totalitat del projecte, entès en el sentit més ampli (locució, entrevistes i fins i tot la música que contribueix a donar cos a cada emissió ja que les cançons que s’emeten són en un percentatge molt elevat d’autors, grups i intèrprets que fan música en català).\n- L’alumnat gaudeix d’una immillorable oportunitat de constatar que el català és una llengua d’ús viva i quelcom més que una llengua d’ús familiar, d’àmbit reduït.\n- Es planteja la ràdio com a eina de normalització lingüística i com a nucli, en el marc del centre, on l’alumnat immigrant o de parla no catalana pot viure en català, tenint present que el seu entorn més immediat no s’expressa en aquesta llengua.\n- El fet de donar a conèixer música diversa sempre interpretada en català permet a l’alumnat adonar-se de l’existència d’un horitzó més enllà dels cantants de moda i motivar-los envers el gust dels diversos estils musicals en la nostra llengua.\n- S’intenta contribuir que l’alumnat assoleixi un major grau de fluïdesa oral a l’hora d’expressar-se a través dels micròfons i al mateix temps una millor comprensió escrita implícita en la tasca del guionatge.\n- El fet que els alumnes hagin de redactar guions (tècnic i literari) els suposa tenir una idea clara d’allò que volen transmetre als oients i en la necessitat d’expressar-la correctament de forma escrita la qual cosa els ajuda també a les seves tasques com a estudiants.\n- Finalment, tot l’alumnat hi té el seu racó: tothom hi pot participar (des dels que cursen ESO i batxillerats fins els que cursen cicles formatius), tant els que presenten algun tipus de necessitats educatives especials, com aquells que segueixen línies de via lenta (que s’anomenen de diversificació curricular) i els nouvinguts (després del primer curs a l’IES).\nPer tal de poder comptar amb un programa diari de ràdio es formen 5 grups de dues o tres persones cadascun, un per cada dia de la setmana. Cada equip ha de preparar el guió corresponent al programa que ha de desenvolupar. En un principi a l’alumnat li costava molt escriure’l (ho feien massa llarg o massa curt, no sabien com expressar el que volien comunicar...) però amb la pràctica acaben per tenir gran facilitat, i fins i tot, alguns gosen improvisar en certs moments.\nPer formar els grups, el primer que es fa és establir un període d’inscripció a principi de curs (obert a tothom excepte a 1r d’ESO). Això significa que els alumnes que ja hi formaven part i poden continuar-ho fent i a més s’hi poden afegir altres. D’aquesta manera quan es constitueixen els equips de treball sempre es procura que s’ajunti alumnat que ja té experiència amb altres que comencen: els primers es converteixen en professors dels segons. Enguany els que formen part del projecte són tots alumnes d’ESO (majoritàriament de 3r d’ESO). Entre aquests, la gran majoria són alumnes de diversificació curricular i també es compta amb dos de necessitats educatives especials que veuen reforçada la seva autoestima a través del seu protagonisme radiofònic.\nEl programa diari, molt més senzill que el quinzenal, es desenvolupa en format magazín i compta amb música, notícies d’interès (de cultura, del cor, de l’escola, de la localitat...), acudits, concursos i informacions vàries. Té una durada de 25 minuts. Cada grup ha de presentar el seu guió per escrit, tot i que les cançons les seleccionen al mateix moment, excepte si parlen de qualque grup musical o cantant en particular. Per tal de no repetir-se massa pel que fa amb les cançons tenen una graella que cada grup omple i així saben què posa cadascú. JenA només té música en català, de tot tipus i sempre procura estar al dia de les darreres edicions musicals. So d’Inca Ràdio\nEl programa de SO S’INCA RÀDIO és més aviat convencional. Hi ha música en català, debats de temes que preocupa a l’alumnat (anorèxia, alcohol, tabac, bullying...), temes d’interès cultural (Fòrum de Barcelona, problemàtica de l’ús de la nostra llengua, Joves per la música...), temes d’informació diversa (el Dijous Bo, Trobada d’Internautes, Carnestoltes...), entrevistes (al cantant Valentí Mendoza, als grups Fora des Sembrat, Sal de Cocó, Antònia Font, Anegats, Al Mayurqa, Amb una Mica de Sort, Marga Pocoví...), notícies curioses, notícies d’Inca i del Raiguer, informació específica sobre un grup o personatge musical, i acudits. La durada és aproximadament d’una hora. Aquest programa és realitzat per un grup de 4 persones que sempre són les mateixes (cal ressenyar que es fan dos grups, per tal que cadascú només hi hagi d’anar un pic al mes), que elaboren el guió que és presentat uns dies abans a SO D’INCA RÀDIO i que els permet emetre des d’una emissora professional contribuint a la possibilitat de desenvolupar la seva afecció d’una forma real. Això també implica que els alumnes es familiaritzin amb el vocabulari específic del món de les ones, (sobretot pel que fa a l’àmbit visual: llum verd o vermell, llum parpellejant...), compten amb la possibilitat d’entrar en contacte amb convidats de forma directa o via telefònica i, en resum, de viure tota una experiència que potser els obrirà camins en la construcció del seu futur.\nEn aquests moments l’equip de so consta de dos reproductors de CD, un reproductor de minidisc (ja que l’emissora d’Inca empra aquest format), un reproductor de minidisc portàtil, un micròfon, uns auriculars, una taula de mescles i una cinquantena de CD de música en català. Ens facilitaria la tasca poder disposar d’un altre micròfon.\nSón molts els alumnes que han passat per l’emissora. Alguns per poc temps, ja que han considerat que el volum de feina no queda compensat, d’altres ja fa tres anys que s’hi dediquen plenament (cal ressenyar que els que iniciaren l’experiència ja no estan a l’institut perquè acabaren els seus estudis). El que es té clar és que ningú mai no està obligat a fer ràdio, que poden provar a ser locutors o locutores sense més compromís que el d’avisar amb quinze dies d’antelació si no volen continuar. En aquest punt es pot afirmar que són molts pocs els que abandonen (normalment hi participen dos o més anys) i ningú no pot entrar a formar-hi part si no hi ha algú que en surt ja que es comparteix l’espai amb el departament d’extraescolars i el consell assessor de la revista del centre i aquest és més aviat reduït.\nl'IES Pau Casesnoves


Villa Anastasia Illa de Creta Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPlatanias, Illa de Creta, Grècia - Veure al mapa\nAl visitar Platanias, vosté es sentirà com a casa a Villa Anastasia, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nVilla Anastasia ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Els clients de l'hotel poden gaudir de transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, ascensor.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara piscina privada, aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa per satisfer els clients més exigents. Bany, centre esportiu, sauna, piscina exterior, jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Villa Anastasia la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Platanias.


La Mostra de Teatre tornarà amb majoria de companyies valencianes — Pagina 66, Noticias de Alcoy y de El Comtat\nLa Mostra de Teatre tornarà amb majoria de companyies valencianes\nDestaquen noms com Bambalina, La Dependent, Maduixa o Bramant.\nLa Mostra de Teatre d’Alcoi tornarà a parlar valencià. Un 65% de les companyies que actuaran són valencianes i desplegaran els seus espectacles del 26 de maig a l’1 de juny.\nEntre les 15 companyies valencianes destaquen noms com Bambalina, La Dependent, Maduixa o Bramant, a les quals se sumarà la productora creada per l’Institut Valencià de Cultura juntament amb Teatres de la Diputació de València.\nMaduixa Teatre obrirà la mostra amb Mulïer, un espectacle de dansa sobre xanques interpretat per cinc ballarines i que va obtindre el premi Max al millor espectacle de carrer i millor composició musical. Amb ‘La Ravalera’ presentaran una de les seues propostes de teatre breu en espais no convencionals i ‘El Dia D’ és una peça d’humor que planteja la realitat d’uns personatges que podran reivindicar tot el que volen a partir de saber qui són.\nLa Teta Calva tornarà a Alcoi amb ‘El tambor de Cora’. Els seguiran Bramant Teatre amb ‘Microepisodis de feixisme quotidià’, un projecte escènic que revisita la família tradicional amb el desig de pervertir-la irònicament. Un text atrevit de Jerónimo Cornelles que està ja a punt per agradar a programadors i públic en general.\nLa dansa tindrà també un paper important dins la Mostra de Teatre d’Alcoi amb Tremor Dance Company i ‘Konvergenz’, que faran dues funcions vespertines a la Plaça de Dins. La companyia Pérez&Disla presentarà Willkommen Merkel, una divertida comèdia ambientada a València en 2017 enmig d’un hipotètic cim amb els polítics més importants del món, entre ells, la cancellera alemanya Àngela Merkel.\nBambalina Teatre Practicable estaran de nou a Alcoi per presentar una atrevida adaptació del clàssic ‘La Celestina’, feta pel dramaturg Jaume Policarpo. Una proposta de circ i de teatre dels valencians Lucas Locus alçarà el teló del Teatre Principal amb la posada en escena de ‘Habitació 108’.\nL’últim treball de El Pont Flotant i Teatre Escalante és ‘Les 7 diferències’, una emotiva reflexió sobre la diversitat dirigit al públic familiar. En el Centre Cultural, hi haurà titelles de El Ball de Sant Vito amb l’obra ‘El Rei Mides i les Metamorfosis’. La Fam cia de Teatre farà eixir al Parc de Cervantes per a gaudir d’un treball a l’aire lliure, ‘The Wolves’. Els alcoians de La Dependent, presentaran la seua última producció, ‘Separeu-vos junts’, una comèdia que parla de les relacions de parella, escrita per Gemma Miralles.\nYapadú Produccions arribarà a Alcoi amb l’espectacle infantil ‘Kailo’, una producció que tracta l’acceptació d’un mateix per a descobrir que dins de nosaltres tenim un món increïble d’imaginació i valentia. L’últim espectacle de carrer serà en la plaça Ferrandis i Carbonell amb la companyia Acrobàcia mínima. ‘Seu-te!’ és un espectacle de circ per a divertir a grans i menuts.\nTancarà l’edició la producció de l’Institut Valencià de Cultura i Teatres de la Diputació de València. ‘Els nostres’ és un treball signat per un privilegiat elenc de dramaturgs valencians i protagonitzat per grans professionals.\nLa Mostra de Teatre tindrà més de la meitat d’obres amb segell valencià\nLa Mostra de Teatre d'Alcoi es desenvoluparà en 8 espais\nJordi Vila, autor del cartell de la Mostra\nEl Premi de Teatre s’obri a altres autonomies\nValoracions molt positives respecte a la Mostra 2014\nEls professionals de la Mostra podran vendre el seu projecte en un Elevator Pitch


El Consell Comarcal reitera la voluntat de donar continuïtat als projectes de l'extint Consorci Ter Brugent - Tribuna Selvatana - Diari comarcal de La Selva - Actualitat, notícies, opinió...\nFotografia: La reunió va tenir lloc ahir a la seu de l´Arxiu Comarcal de la Selva. / Consell Comarcal\nEl Consell Comarcal reitera la voluntat de donar continuïtat als projectes de l'extint Consorci Ter Brugent\nAhir dilluns va tenir lloc una reunió entre el president del Consell i els alcaldes i alcaldesses de la zona del Ter Brugent per tractar sobre l'estat de la liquidació del Consorci.\nLes alcaldesses i els alcaldes del Ter Brugent van celebrar ahir dilluns una reunió amb el president del Consell Comarcal, Salvador Balliu, i diversos tècnics de l'ens per tractar sobre l'estat de la liquidació del Consorci Ter Brugent i les actuacions del Consell Comarcal al territori. Aquesta reunió s'emmarcava en les trobades que s'estan realitzant a partir de la dissolució d'aquest consorci amb caràcter previ a la celebració trimestral del Consell d'Alcaldes de la Selva.\nBalliu va explicar que l'objectiu és donar continuïtat als projectes iniciats des del Consorci Ter Brugent. En aquest sentit, va destacar que a banda de donar continuïtat als projectes iniciats, cal atendre degudament les necessitats d'aquest territori en relació amb els serveis i competències del Consell Comarcal, i generar nous projectes, especialment en els àmbits de la dinamització econòmica, la turística i de l'ocupació, àmbits en els quals incidia precisament el Consorci.\nA la sessió, que es va fer a l'Arxiu Comarcal de la Selva, hi van participar les alcaldesses d'Amer, Maria Rosa Vila; Anglès, Àstrid Desset i Susqueda, Eva Viñolas; i els alcaldes de la Cellera de Ter, David Sarsanedes; el de Sant Julià de Llor i Bonmatí, Marc Garcia, i el d'Osor, Joan Pla.


El 55è Saló Nàutic de Barcelona creix un 10% amb 670 embarcacions exposades\nPublicat 28/09/2016 12:43CET\nPreveu igualar o superar els 55.000 visitants nacionals i internacionals del 2015\nEl Saló Nàutic Internacional de Barcelona creixerà un 10% aquest any, amb 670 embarcacions exposades entre el Moll de la Fusta i el Moll d'Espanya i un protagonisme creixent dels vaixells de major mida, ja que hi haurà 165 (+30%) a l'aigua --corresponents a unitats de més de vuit metres d'eslora--, ha anunciat en roda de premsa el director del saló, Jordi Freixas.\nL'edició 55 tindrà més de 260 empreses expositores en 54.000 metres quadrats i els visitants podran veure un centenar de novetats: més de 70 corresponents a embarcacions i una trentena sobre motors, accessoris i electrònica.\nEl saló organitzat per Fira de Barcelona del 12 al 16 d'octubre preveu atreure entre 55.000 i 57.000 visitants nacionals i internacionals, igualant o superant l'edició 2015: "Esperem que el festiu del 12 d'octubre ens ajudi", ha dit Freixas.\nEl president del Saló Nàutic, Luis Conde, augura que "pot ser un molt bon saló" perquè el sector nàutic espanyol està creixent (un 3,15% fins a agost) i perquè es presentaran novetats tecnològiques que fan la nàutica molt més fàcil.\nHa posat l'exemple d'un nou sistema que permet atracar el vaixell automàticament --equivalent als sistemes d'aparcament dels cotxes-- i un altre que elimina la necessitat de fondejar perquè manté el vaixell en posició sense necessitat d'àncora, el que soluciona dos de les maniobres més complicades: "Navegar serà més fàcil que anar en bicicleta; sol cal posar la clau en el contacte del vaixell".\nDe tota manera, Conde ha afirmat que el creixement pot ser més gran si es desbloqueja la situació política espanyola: "Confio que els nostres governants arribin a algun tipus d'acord, forçat o no, que generi estabilitat per a les empreses que estan esperant a veure què passa i generi un repunt".\nEn la mateixa línia, el secretari general de l'Associació Nacional d'Empreses Nàutiques (Anen), Carlos Sanlorenzo, també espera una sortida a la situació política, mentre la nàutica veu com tornen consumidors després de la crisi i entren nous "amb ganes de quedar-se".\nACTES DEL SALÓ NÀUTIC\nA més de la venda d'embarcacions --aquest any amb presència destacada de catamarans--, el Saló acollirà més de 30 jornades i conferències, un espai on una vintena de startup del sector presentaran les seves innovacions; i es farà la nit de la nàutica, que inclourà exhibicions de nedadors escortats per caiacs, música en viu, desfilades de moda i degustacions, entre d'altres iniciatives.\nL'espai 'Marina tradicional' sobre el patrimoni històric i cultural marítim arribarà a la seva desena edició, mentre que serà la primera d'unes jornades dedicades a l'emprenedoria que inclouran un fòrum d'inversió.\nEl sector nàutic espanyol ha registrat 4.095 matriculacions de gener a agost, un 3,15% més que en els vuit primers mesos del 2015, amb Catalunya, Andalusia i Balears al capdavant del creixement, mentre també hi ha altres comunitats que decreixen.\nCatalunya és líder a Espanya, amb una quota de mercat del 23% i un creixement de les matriculacions del 14% fins a agost, distanciant-se encara més de la resta d'autonomies, segons Sanlorenzo.\nEl 90% de matriculacions a Espanya segueixen i han estat per a embarcacions de menys de 8 metres d'eslora --incloent motos d'aigua--, però estan creixent les vendes de més de 12 metres (4%), així com el segment xàrter (vaixells dedicats al lloguer, +13,4%), en un mercat general actual amb major interès pel motor que per la vela.


Mobilitat elèctrica sostenible - factorenergia\nEstàs a: factorenergia > Blog > La mobilitat elèctrica sostenible és clau per a la salut del planeta\nLa mobilitat elèctrica sostenible és clau per a la salut del planeta\nLa preocupació pels efectes de l'canvi climàtic ha fet que cada vegada siguem més conscients que hem de canviar els nostres hàbits per millorar la salut mediambiental del nostre planeta essent més sostenibles. Només d'aquesta manera mantindrem l'habitabilitat de les nostres ciutats i la qualitat de vida dels seus habitants.\nEl futur de l'energia passa per les energies renovables i l'eficiència energètica, així com totes aquelles formes de generar-la i consumir-la sense provocar contaminació, com ara l'autoconsum fotovoltaic i la mobilitat elèctrica.\nLa mobilitat elèctrica permet esmenar dos dels majors problemes mediambientals dels nostres temps: la contaminació atmosfèrica i el canvi climàtic. Mentre la contaminació atmosfèrica afecta directament la salut de la població, el canvi climàtic augmenta l'aparició de fenòmens naturals violents i destrueix gran part dels ecosistemes, posant en risc la supervivència de l'ésser humà al planeta Terra.\nZero emissions, gran estalvi\nEl combustible dels vehicles elèctrics és l'electricitat. En països com Espanya, gran part d'aquesta electricitat és d'origen renovable, de manera que aquest tipus de vehicles permet reduir les emissions de gasos contaminants que s'envien a l'atmosfera. Els cotxes elèctrics estan catalogats com "ZERO EMISSIONS" al punt de consum, ajudant a prevenir els episodis d'alta contaminació atmosfèrica, cada vegada més freqüents en les grans ciutats.\nSubstituir un vehicle convencional per un vehicle elèctric suposa, de mitjana, un estalvi de 1.500 kgCO2 a l'any.\nInvertir en un cotxe elèctric val la pena\nAmb la compra d'un cotxe elèctric no només estalviem fins a un 75% en combustible, sinó també en el seu manteniment, ja que tenen un 90% menys de peces que els de combustió i no són necessaris ni olis ni filtres.\nUna de les senyes distintives dels cotxes elèctrics és que a l'circular no generen cap tipus de soroll, de manera que també redueixen la contaminació acústica.\nA més, els cotxes elèctrics compten amb reduccions en els peatges d'autopistes, bonificacions en les tarifes d'aparcament, gratuïtat de la recàrrega en espai públic, etc.\nBeneficis del cotxe elèctric respecte del convencional\nEl govern espanyol està apostant fermament per impulsar el desenvolupament de el vehicle elèctric i, per això, ha aprovat incentius fiscals, ajuts econòmics de fins a 5.500 € per a l'adquisició de vehicles elèctrics i subvencions de fins al 40% de el cost de la instal·lació de punts de recàrrega.\nA més, el govern ha aprovat un paquet de mesures restrictives per als cotxes més contaminants. Per exemple, a partir de l'any 2040 es prohibirà la venda de cotxes de gasolina, dièsel, gas natural i híbrids amb l'objectiu que l'any 2050 tots els vehicles siguin de zero emissions.\nL'impuls de la mobilitat elèctrica ho veiem reflectit en l'augment de les vendes de vehicles elèctrics, que han passat de 1361 el gener del 2019 a 1973 al març del 2019, és a dir, un 23% més en només 3 mesos. Tot i així, encara estem molt allunyats d'altres països com Noruega, on més de la meitat dels vehicles ja són elèctrics.\nCarregar el vehicle elèctric és molt fàcil\nPer recarregar el teu vehicle, només necessites disposar d'un punt de recàrrega per a cotxe elèctric al pàrquing de casa teva o comunitat. Aquesta connexió la pots fer tant a través d'un endoll convencional com a través d'un punt de recàrrega específic per a cotxes elèctrics. Quina és la diferència entre ells? Amb l'endoll convencional la càrrega estarà limitada a 2,3kW mentre que amb un punt de recàrrega específic podràs carregar el teu cotxe amb fins 50kW de potència. Aquesta última opció ens permet carregar el nostre cotxe en pocs minuts.\nSi vius en una comunitat, només hauràs de comunicar que vas a instal·lar un punt de recàrrega propi perquè l'electricitat consumida se't facturi a tu i no a altres.\nFactorenergia s'encarrega de la instal·lació i de tota la gestió del teu punt de recàrrega per a vehicle elèctric. Així que si t'interessa, posa't en contacte amb nosaltres i estarem encantats d'ajudar-te.


Nom: CAPELLA DE MONTSERRAT\nAdreça: Carretera de la Simpàtica\nEdificació situada vora la carretera Simpàtica, en el sector d'urbanització residencial de Tortosa conegut com a Mig Camí. Enfront la casa núm. 27.\nEdifici de tres naus de dos trams separades per pilars amb capitell compost. Absis de planta quadrada, amb sagristia adossada. En el primer dels trams de la nau se situa el cor; a les naus laterals d'aquest primer tram dels peus hi correspon un porxo exterior d'arcs de mig punt. La coberta interior és voltada i a l'exterior la teulada és a doble vessant. La decoració interior és austera i de tipus classicitzant.\nLa façana, rematada per una petita espadanya, presenta porta de mig punt amb una galeria d'obertures rectangulars a sobre, i al damunt quatre plafons d'esmalt i pedra a manera de fornícula dedicats, d'esquerra a dreta, a Montserrat, Sant Salvador d'Horta, Mare de Déu de Montserrat amb la inscripció "Els Consellers de Tortosa a Montserrat" i el Beat Francesc Gil de Federich i Tortosa, aquest amb l'escut de la ciutat. Edificació situada vora la carretera Simpàtica, en el sector d'urbanització residencial de Tortosa conegut com a Mig Camí. Enfront la casa núm. 27.\nLa façana, rematada per una pe...


16 de maig: Bona cuina | Des de dintre\n← 9 d’abril: Constància\n22 de maig: Lesbianes →\n16 de maig: Bona cuina\nPosted on 16/05/2009 | Deixa un comentari\nQui no hagi vist mai un xinès menjant es pot dir que no ha vist menjar.\nAlgun amic amb pretensions europees m’ha dit algun cop que l’Àsia és avorrida i poc autèntica, un lloc poblat per robots sense ànima on un no hi aprèn res que li valgui per la vida. En canvi, l’Àfrica, sospira, no és una ubicació geogràfica sinó un estat d’esperit, una lloc interior on un hi pot trobar de tot, principalment el propi jo i aquell pont invisible que el connecta a la Humanitat.\nAl meu amic i tothom que pensa com ell, per no ferir-li la sensibilitat de voluntari de sis mesos a Zàmbia, no li recordo que la Humanitat va començar quan els nostres avantpassats van fugir cames ajudeu-me de l’Àfrica.\nSí li dic però que si vol veure el Serengueti desplegant-se davant els seus ulls en tota la seva animalitat, l’únic que ha de fer és passar-se pel Food Republic de la planta quarta. La reacció que es desencadena en l’espectador occidental és una de completa literalitat del Jo, un Jo emanat més que mai d’un Nosaltres cultural, tribal, oposant-se a un Ells rotund i diàfan, excloent.\nLa cuina xinesa és famosa per la seva àmplia varietat d’estils, plats i ingredients. És un tòpic a Europa (caricatura entre els anglosaxons), però un pot afirmar que, comparat amb les nostres tradicions, més esquifides, els xinesos mengen “de tot”. També coses impensables per nosaltres.\nEls afectats en lloen el matís i la tècnica, la complexitat de les receptes (sobre tot la condimentació) i la preocupació per la presentació. És la classe de bajanades que un desinformat pot arribar a escriure després de passar una setmana a Shanghai, de l’aeroport als hotels de Pudong (com més amunt més “sorprenent” és “l’experiència culinària xinesa”, segurament proporcional a la raritat de l’aire), d’allà a visitar les putes i de cap a l’aeroport.\nPer valorar correctament la cuina xinesa, un ha de saber una mica a què s’enfronta en termes culturals, quina és la tradició que hi ha al darrere, el context social, i abstenir-se de fer el ridícul tant com es pugui.\nEl fet asiàtic, el fet xinès per antonomàsia, és la gana. Tota la seva cultura, tot el seu desenvolupament humà, tota la seva teoria política, filosòfica, social té com a rerefons la preocupació per abastir un nombre creixent, descomunal, d’organismes en un entorn de planures ermes i elevacions gasives, o de valls fluvials que són com nens grassos i barruts que de tant que s’estimen els seus conillets o els seus gatets els acaben ofegant, els inunden, els arrasen.\nEl xinès és condicionat per aquest entorn d’una manera molt particular, radical. És una persona totalment física, rep la informació del seu entorn i automàticament la processa en termes corporals, sense remei ni matís possible. Una altra manera de descriure-ho, més polida, podria ser que la cultura xinesa és altament sensual.\nDigui’n com vulgui, per algun mecanisme evolutiu desconegut, la humanitat d’aquesta banda de món, exposada a una geografia i un clima poc propicis, ha emprès un camí de confrontació total amb la Natura.\nSi fem un esforç (potser futil) d’abstracció de l’enorme sac de rocs cultural que són quatre o cinc mil anys de civilització mediterrània, amb aquella tendència melancòlica, a pensar sempre en la mort, típica nostra (la “morbidesa” que Pla no para d’esmentar en les seves Cartes d’Itàlia), entendrem més bé què és aquesta corporeïtat xinesa.\nEl tòpic descriu els pobles mediterranis com a sensuals, hedonistes, físics, cridaners, ciclotímics, passionals, terribles. I bé, tot això s’assembla força a la descripció dels xinesos que et farà un petit empresari català en tornant de Canton per primera vegada. Però és una similitud superficial, formal, que s’acaba allà on comença l’epidermis, perquè a l’interior la maquinària vital és completament distinta.\nEl mediterrani sap que s’ha de morir i això el marca a foc. La idea el turmenta i li és axial, tot gira sobre ella. Així doncs, la cuina, com a resum de la cultura, està feta per al gaudi, és conscient, és una medicina espiritual. O potser no és cert que un dels insults més habituals cap a les cuines del nord a casa nostra, o a Itàlia, o a qualsevol dels països fills de la Mar Nostra, és que “no té ànima”, que “és purament alimentícia”?\nDoncs això mateix és la cuina xinesa. Aliment. Alegria física i prou, no pas espiritual. Un àpat no és un moment menys fins al Moment Fatal, sinó un moment més abans del següent.\nEl mediterrani es plega davant la certesa, amb aquesta mania de pensar que té, racionalitza i entén que no pot véncer. Per tant valora l’herba, es desespera davant un mal material, es relaciona amb el punt de sal i respecta profundament el sabor propi de l’ingredient. Per al xinès, que a la violència física que contra ell es desplega respon sense abstraccions, aferrant-se a les roques, als arbres, amb les dents, l’herba és una arma contundent, el mal material fa bullir l’olla igual, sobre el punt de sal només en sap qué més és millor i entén l’ingredient com un engranatge anònim d’una piconadora bestial, part d’una gran obra de domesticació, com els seus grans canals, la Muralla, l’extinció massiva de tigres, llops i altres feres.\nAixí doncs, la cuina xinesa, des de la popular més miserable, fins a la més refinada, s’adiu perfectament amb el seu clima i la seva gent. És doncs, una bona cuina, cultura de veritat, perquè ajuda a explicar coses, i paga la pena entretenir-s’hi si un té interés de debò en la qüestió xinesa, que és de la màxima importància a nivell asiàtic i darrerament també a nivell global.\nAra bé, el lector queda avisat en termes pràctics: la taula xinesa és un holocaust d’esquitxades, salses marrons, gelatines, textures baboses, estovalles greixades, invertebrats, espècies pungents, banys maries i, sobre tot, sorolls corporals.\nLa boca oberta d’aquella iaia que t’enseya el contingut mig processat dels farcellets de porc i gambes; els burxaments digito-dentals (fins al queixal més enretirat si cal) de l’empleat de multinacional estrangera; la mirada fixa, en mode d’espera mental, de la noia del karaoke mentre devora la cansalada cuita en salsa de soja batent les barres com un caimà: tot plegat són gestos triomfals, escopinades a la cara del món. Avui hem fet un altre àpat: t’hem fotut una altra queixalada, i demà hi pensem tornar.\nNo és agradable de mirar, però tampoc no ho són els documentals de Sir David Attenborough.


Domnech rebutja la idea d'un govern de concentració: "El Govern ha fracassat"\nPublicat 17/9/2019 10:47:28 +02:00CET\nL'exlider de CatComú i exsecretari general de Podem Catalunya, Xavier Domnech, ha rebutjat aquest dimarts la idea que ha plantejat ERC de constituir un govern de concentració com a resposta a la sentncia del Tribunal Suprem contra els impulsors de l'1-O i ha concls: "El Govern ha fracassat".\nEn una entrevista de TV3 que ha recollit Europa Press, ha recordat que, abans de deixar el seu crrec públic i d'apartar-se de la política per tornar a les aules de la Universitat Autnoma de Barcelona (UAB), ell va plantejar un govern de concentració, per ha recordat que el moment "era un altre" i que la seva proposta passava per fer un govern amb independents.\n"En aquell moment vam proposar la idea d'un govern d'independents perqu hi havia dues visions: una deia que estvem a les portes d'una ruptura. Les eleccions les havia guanyat Carles Puigdemont i JxCat, i semblava que aix significaria que tornaria Puigdemont i que hi hauria un big bang i deien que ja estvem en una república... aquesta era la visió inicial de la majoria independentista", ha recordat.\nHa destacat que la seva posició no era aquesta, que ell considerava que Catalunya es trobava en un moment de "resistncia i que rebria molts cops, per la qual cosa calia enfortir les institucions".\nAixí, el 28 de mar del 2018, després de tres intents d'investidura fallits, Domnech va plantejar el govern d'independents per "acabar amb el bloqueig institucional, amb l'aplicació de l'article 155 (vigent en aquells moments) i per recuperar l'autogovern de Catalunya".\nAquest dimarts, Domnech ha subratllat que, des de llavors, a Catalunya es va passar de la fase en qu semblava que la ruptura estava molt a prop "al fet que cada vegada més partits independentistes comencessin a reconixer que no era així".\n"Representa que aquest Govern s'havia de preparar per a la sentncia i de moment no sabem qu pensa fer. Aquest Govern no ha pogut aprovar ni els pressupostos, per tant, ara plantejar una suma de partits... Per a fer qu?", ha qüestionat.\nHa insistit que ell va plantejar el govern d'independents en un moment de "retallades de drets i llibertats" en qu veia necessari enfortir les institucions davant d'un Estat que tenia intervingut l'autogovern de Catalunya i que s'havia comproms a aixecar el 155 quan Catalunya formés un govern.\nEn aquell moment, els grups independentistes al Parlament primer van plantejar investir Puigdemont des de l'estranger i després els encausats per impulsar l'1-O Jordi Snchez i Jordi Turull, i, en frustrar-se totes aquestes possibilitats, el 155 continuava vigent, i per aix va posar sobre la taula una alternativa.\nDomnech ha reflexionat que, des de llavors, han passat moltes coses: "En aquests moments parlar de com posar més partits en un Govern que ha fracassat és parlar poc d'estratgia sobre qu passar en els propers mesos".\nL'expresident dels comuns al Parlament, ha explicat que després d'abandonar la política li van proposar formar part del Consell d'Estat, cosa que va rebutjar per "com estava la situació a Catalunya".\nAssegura que no té previst tornar a la primera línia política i que es vol centrar en les seves funcions com a professor d'histria a la universitat.


Ajornats els Jocs Olímpics de Tòquio 2020 pel coronavirus | betevé\nDe moment, no hi ha dates perquè se celebrin, però podria ser de cara a l'estiu del 2021\nDavid Bertran | dimarts, 24 de març del 2020, a les 20.04\nFinalment, les pressions internacionals dels diferents Comitès Olímpics i Federacions de diferents esports de cada país han fet prendre la decisió d’ajornar els Jocs Olímpic de Tòquio 2020 al Japó per la crisi del coronavirus. Així ho ha comunicat el COI i el seu president Thomas Bach de manera oficial. La competició s’havia de celebrar aquest estiu, del 24 de juliol al 9 d’agost i deixarà sense competició als atltetes catalans que els havien de disputar.\nUn ajornament inevitable\nLa crisi sanitària mundial de la covid-19 ha posat en alerta tot al món de l’esport i, malgrat que al Japó es veien capaços de celebrar els Jocs Olímpics, la concentració d’atletes de tot el món, la poca preparació dels esportistes que estan confinats a casa, com en el cas dels nedadors, que no es poden preparar en condicions, han motivat l’ajornar la cita. El tancament dels centres d’alt rendiment, com el CAR de Sant Cugat, també ha afectat uns esportistes que difícilment podien disputar uns jocs amb garanties.\nEl precedent de Tòquio 1940\nDes de 1896 tan sols s’havien ajornat tres jocs i per motius bèlics. La capital del Japó ja tenia un precedent de suspensió dels Jocs Olímpics d’estiu. Va ser l’any 1940. La segona guerra sinojaponesa del 1937 i posteriorment, la Segona Guerra Mundial van traslladar la seu a Helsinki, Finlandia. Allà però, tampoc es va poder disputar i van quedar definitivament supesos. Més endavant, Tòquio va organitzar els Jocs de l’any 1964.


Fundació Infermeria i Societat - Inici\najuda'ns a lluitar contra el COVID-19\nImpulsar el compromís amb el progrés del coneixement i el desenvolupament de les cures infermeres en benefici de la salut de les persones.\nContribueix al creixement de la infermera d'una manera diferent.\nLa Fundació Infermeria i societat estrena marxandatge\nCantimplora 14 €\nPin de plata 60 €\nPin de goma 1 €\nLa Fundació Infermeria i Societat neix auspiciada pel Col·legi Oficial d’Infermeres i Infermers de Barcelona amb la missió d’impulsar el compromís amb el progrés del coneixement i el desenvolupament de les cures infermeres en benefici de la salut de les persones a partir dels principis i valors de la disciplina infermera.\nEster Risco explica el projecte de recerca Coordinació de l’atenció social i sanitària en persones grans amb comorbiditat, finançat per la Fundació\nLa infermera de l'Hospital Clínic de Barcelona, Ester Risco, explica en un vídeo en què consisteix el projecte Coordinació de l’atenció social i sanitària en persones grans amb comorbiditat, que va rebre una de les Ajudes a la Recerca Infermera 2018. Risco és la investigadora principal del projecte, les conclusions del qul han estat publicades recentment en un article de la revista internacional Environmental Research and Public Health.\nCurs: La tornada a l'escola en temps de coronavirus\nDel 28 de setembre al 26 d'octubre, el servei de formació a la ciutadania SalusLife, associat a la plataforma de formació i consultoria sanitària SalusOne, inicia un curs adreçat a les famílies sobre com prevenir la infecció pel coronavirus i preservar la salut física i mental dels infants cas d'aïllament per covid-19. Es tracta d'una activitat gratuïta, que està basada en continguts audiovisuals i interactius.\nLa inscripció al curs la podrà fer la mare, el pare o el tutor legal de l'infant. Les persones d'entre 14 i 18 anys es poden inscriure amb el consentiment dels seus pares.\nLa Fundació Infermeria i societat amplia els terminis d'execució de les ajudes a projectes de recerca infermera degut a la situació de pandèmia per la covid-19\nDonada la situació de crisi sanitària, econòmica i social provocada per la pandèmia, la Fundació Infermeria i societat ha decidit prorrogar un any els terminis d'execució dels tots projectes finançats. Aquesta mesura s’ha pres per garantir la consecució dels seus objectius i minimitzar els efectes que aquesta crisi ha pogut ocasionar en el desenvolupament dels projectes a partir del mes de març de 2020.


Tot el que et cal saber per fer de Rei | Un cop de mà | Suport pedagògic\nTot el que et cal saber per fer de Rei\nCuriositats Notícies 10-12-2016\nHi havia una vegada, uns pares amb els seus fills que van anar a la planta d’una gran superfície dedicada als videojocs, nintendos, gameboys, wiis, plays,... perquè aquests jocs s’havien posat molt de moda i volien saber si al seu fill li feien il·lusió o no. De fet, ell mai havia insinuat que en volgués cap.\nDe sobte, amb un to de veu contundent i sec, el fill va dir:\n- NO sé què hi fem aquí!\nT’has preguntat mai si...\nConeixes prou bé el teu fill?\nSaps exactament què vol o què necessita?\nHas escoltat les seves demandes?\nLi has preguntat què li fa il·lusió?\nQuantes joguines tens a casa sense que hi hagi jugat pràcticament mai?\nHas de saber que el teu fill demana allò que veu i que crida més l’atenció sense pensar si ho farà servir, només veu l’embolcall. Ell demana per demanar i la teva tasca és saber destriar que és el que realment l’ajudarà a créixer.\nDeixa’t portar pel teu sisè sentit a l’hora de fer de Rei. Coneixes el teu fill i saps com fer-lo sentir feliç i content i tingues en compte que...\nLa quantitat no és sinònim d’alegria.\nEls regals cars no són el passi a les bones relacions pares-fills.\nEls regals no han de compensar la falta de temps.\nLa simplicitat, senzillesa i practicitat donen bon resultat.\nEls millors regals són els que es fan amb el cor i no amb la butxaca.\nEls regals transmeten sentiments, tria’ls amb molt d’afecte.\nConfia en la teva intuïció de mare/pare, segur que l’encertes abans de posar-te el vestit de Rei.