Any de construcció 1687\nSuperfície de la parcel·la 255,75 acres\nAquest complex exclusiu disposa de diverses construccions a més de la casa principal, una històrica masia del segle XIX. amb 1100m2 dividits en tres plantes.\nLa planta baixa de l'edifici principal de 1.100 m2 té tres menjadors, dos per a l'hivern amb llar de foc i un gran per a l'estiu. Una capella, amb capacitat per a 50 persones, amb permís litúrgic ideal per a celebracions religioses o concerts de música clàssica. Quatre banys, un petit taller interior i una espaiosa cuina amb illa. Aquesta planta magnífica i espaiosa, permet la celebració d'esdeveniments.\nLa primera planta té un gran menjador amb llar de foc, perfecte com a sala de ball en el marc d'una festa de recepció i una sala d'audiovisuals, sala de reunions, un dormitori doble, els tres amb llar de foc, dues habitacions individuals, amb bany i un lavabo compartit, i una suite amb llar de foc, TV i bany propi, al costat de la suite hi ha una biblioteca molt ben equipada i una sala de música acollidora orientada a la sortida del sol.\nLa segona planta té un ampli saló menjador amb xemeneia, al costat d'una sala de billar, 4 dormitoris i un bany gran amb 3 WC, 3 dutxes i 3 lavabos. També hi ha una sala d'assecat i un petit saló interior amb TV.\nTots els edificis configuen un conjunt harmònic. Oficines, sales de conferències, Spa-wellness, menjadors exteriors i sales de reunions, amb un total de 2.500 m2 construïts. També trobem una cova natural amb manantial, ideal per a celler, llac artificial, 14 paddocks, pista de competició il·luminada, pista auxiliar de DOMA i piscina 25x4m.\nPodem trobar aquesta finca en un entorn privilegiat, el Parc Natural de Sant Miquel del Fai. Es caracteritza per ser una zona residencial amb molta naturalesa, explotacions artesanals i un sector de processament d'aliments ecològic molt respectuós amb el seu entorn natural.\nEl fet d'estar en un lloc d'abundant natura li dóna un gran valor ambiental. Aquest fet afavoreix que hi hagi una demanda potencial per a espais singulars per a la pràctica d'activitats outdoors per a empreses i famílies.\nSituat a 700 m d'alçada, té un clima propi per ser orientat al sud i protegit del Nord, amb abundants boscos d'alzines, roures i únics paisatges a només 40 km de Barcelona, ciutat que podem divisar des de la masia pel mar Mediterrani. Té dos accessos a la carretera i una autovia a 12 Km de distància.\nValor de consum d'energia 245 kWh/(m²*a)\nConsum d'energia final 245 kWh/(m²*a)\nEspectacular finca al Montseny a Breda\nPropietat exclusiva al bell mig de la natura a Sta. Coloma de Farners\nRepresentativa masia catalana en un entorn exclusiu a Rupit\nMasia amb rendibilitat a la Garrotxa\nMasía senyorial amb vistes panoràmiques a Viladrau


Proves de tractament amb llum ultraviolada per desinfectar trens, escales i locals del metro | TMB Notícies\nInici » Transport » Proves de tractament amb llum ultraviolada per desinfectar trens, escales i locals del metro\nProves de tractament amb llum ultraviolada per desinfectar trens, escales i locals del metro\nEls rajos germicides s'apliquen després de la neteja ordinària sobre les superfícies de contacte, igual que en l'esterilització dels quiròfans.\nTMB està provant els rajos de llum ultraviolada UVC per desinfectar els trens, les baranes de les escales mecàniques i determinats espais de les instal·lacions de la xarxa de metro, com a reforç de les condicions higièniques contra la propagació del coronavirus i en la línia de fer del transport públic un espai ambientalment segur. El tractament, el mateix que s'aplica en quiròfans hospitalaris, s'ha provat inicialment en dependències i trens a l'estació Vall d’Hebron de la línia 5 i en una escala mecànica de l'estació de La Sagrera.\nLa irradiació de llum ultraviolada UVC té un contrastat poder germicida i s'utilitza des de fa temps als equipaments sanitaris per desinfectar superfícies ambientals en pocs minuts. Al rebre els flaixos de llum, els microorganismes l'absorbeixen, el seu ADN es fusiona i queden desactivats.\nRobots contra els virus\nLa llum ultraviolada és letal per als virus, però també fa mal a les persones, per això s'aplica mitjançant robots. A les proves en trens i dependències s'han fet servir diferents models de robot equipats amb llums UVC que actuen durant uns minuts de manera autònoma i amb l'espai buit de persones.\nEn el cas de les escales mecàniques, es col·loquen dispositius esterilitzadors a l'interior de l'equip perquè escombrin constantment els passamans amb llum ultraviolada. D'aquesta manera es mantenen higienitzats al llarg de tota la jornada. Per a la prova s'està utilitzant una escala mecànica de l'estació de la línia 1 de La Sagrera que comunica l'andana amb el vestíbul d'enllaç amb la línia 5.\nLes proves s'estan fent amb la col·laboració d'empreses de neteja, dels fabricants d'aparells d'UVC i d'empreses especialitzades en robòtica autònoma col·laborativa. Si es verifica l'eficàcia i la viabilitat del tractament, la irradiació amb llum ultraviolada s'afegirà als procediments de neteja i higienització dels espais i els vehicles de les xarxes de metro i autobusos que s'han adoptat arran de l'emergència sanitària.\nRecordem que, pel que fa al metro, es desinfecten diàriament amb aigua, detergent i lleixiu o altres productes equivalents els espais d'ús col·lectiu i, especialment, tots els elements susceptibles de ser tocats amb les mans. De forma general, es tracta totes les superfícies d'ús públic o compartit (seients dels trens i les estacions, passamans, baranes) i tots els dispositius d'accionament, com ara manetes i tiradors de portes, polsadors, botoneres d'ascensors, validadores i màquines de venda.\nLa desinfecció s'aplica igualment a les dependències que fan servir els empleats, com ara les cabines de gestió de les estacions i els lavabos.\nModel de robot autònom provat a Vall d'Hebron / Foto: Pep Herrero (TMB)\nRobot desinfectant l'interior d'un tren 5000 a Vall d'Hebron / Foto: Pep Herrero (TMB)\nProva d'esterilització de la barana d'una escala mecànica / Foto: TMB\nProva de desinfecció de la cabina de control / Foto: Pep Herrero (TMB\nConceptes: #covid19|Salut|Infraestructura: Estació|Material mòbil|Institucions: TMB|Servei: Metro|Anys: 2020\nInfografies: els procediments de neteja i desinfecció del metro i els autobusos en detall


El Quadern d'Enric : Nota del PP CONTESTACIÓ CARTA ALCALDE PASSOS PEATONS\nNota del PP CONTESTACIÓ CARTA ALCALDE PASSOS PEATONS\nComunicat de premsa Partit Popular Tavernes de la Valldigna\nApreciat senyor Juan, em veig en la necessitat de contestar-li a la carta oberta que vostè ha publicat per tal de deixar clars diferents punts.\nEn primer lloc, com a portaveu del Partit Popular de Tavernes, jo entre per registre d’entrada un document on li sol·licite permís per pintar els passos de vianants que el seu govern ha descuidat en quatre anys.\nVostè no respon a eixe requeriment i se’n va per les rames amb una carta agradable però que és un NO disfressats de bones paraules. D’entrada vostè ja ha rebutjat una proposta bona per a Tavernes que feia el Partit Popular.\nEn la seua carta amable hi ha moltes inexactituds que bordegen un falsejament de la realitat.\nDiu que el PP s’ha mostrat contrari a la pintada dels passos de vianants en tres ocasions. Això no és així i ara li ho explique.\nLa primer d’eixes vegades que vostè va dir és a mitjans de 2014, quan volia fer una il·legalitat. Vostè planteja al ple destinar el superàvit de 2013 a moltes coses. Li diguérem que la seua proposta no es podia fer i veient que era il·legal, vostè mateix va deixar la proposta damunt la taula. Cap regidor va arribar a votar si sí o no.\nCom a alcalde vostè no va ser hàbil, per a fer el que volia hauria d’haver-ho pensat abans que acabara el 2013 i fer aleshores una modificació de crèdit per pintar els passos de vianants. Però no ho va fer, no es va acordar dels passos i sols volia traure una notícia on es diguera que tenia superàvit. Ja veu que car ens ha eixit eixe superàvit aconseguit amb la pujada d’impostos als veïns. Sense fer res i la ciutat abandonada, i tot per voler-se lluir dient que tenia superàvit.\nL’altra ocasió que vostè diu és a finals de 2014, quan pretenia aprovar un pressupost sense cap debat, sense cap consens i fet únicament per vostè atenent a interessos molt electoralistes pel seu partit i descuidant a associacions i necessitats de Tavernes. Ningú li va votar a favor del seu pressupost que mai ha sigut res i que va significar el trencament definitiu del seu debilitat govern.\nNo s'oblide que 3 mesos abans, al setembre de 2014, vostè i a porta tancada en un despatx havia aprovat un pressupost municipal i seguia sense acordar-se dels passos de vianants i tampoc de les necessitats de la nostra ciutat i veïns.\nLa tercera ocasió és ara, a uns pocs dies per eleccions. Vostè demana més de 100.000 euros per pintar passos de vianants. Una autèntica barbaritat de diners.\nSiga més seriós i pense que els passos han de tindre un manteniment anual continuat, no acordar-se de pintar-los per una barbaritat de diners quan arriben eleccions.\nVaig a fer una pregunta bàsica. L’alcalde, que és vosté, haguera pogut fer que es pintaren el passos de vianants?\nCom ho haguera pogut fer?\nEscoltant a la resta de partits que li demanàvem modificacions de crèdit amb un únic concepte. Vostè no ha presentat una opció justificada i raonable pel manteniment dels passos de vianants. 100.000 euros és molt excessiui sols atén a l’arribada d’eleccions.\nCom a alcalde haguera pogut destinar part de la partida de manteniment a pintar 20 passos a l’any. Ara estarien tots pintats.\nA més, té vostè a una gran nombre de treballadors qualificats a la brigada. Haver destinat a dos a pintar-los enlloc d’enviar-los a fer hores a un retén de la policia que ens ha costat ja més de 200.000 euros.\nVostè ens denega el permís i diu que hi ha que buscar la supervisió d’empreses especialistes. El Partit Popular ja li deia a la seua sol·licitud que tenia el suport d’empreses del sector i ens oferíem a que els treballs els supervisaren els tècnics municipals.\nMire vostè com estaven pintant-se els passos de vianants de la platja el dimecres pel matí. Li assegure que el Partit Popular posarà més mitjos de seguretat i protecció per a les persones que assistisquen a pintar-los que els que vostè ha facilitat. Adjuntem fotografies del que parlem.\nSenyor Juan, vostè ha volgut confondre als veïns. Amb el PP en majoria hi havia més consens i debat que ara amb un govern de 5 regidors sobre 17.\nEn el Ple del passat 2 de març ens espantarem quan va dir que votàrem el que votàrem sobre els passos de vianants no els pintarien fins a l'estiu. Açò és una barbaritat.\nTot és molt senzill. Autoritze el PP a fer una pintada de primera urgència i parle amb la resta de partits, no vulga imposar el seu criteri amb partides molt inflades que sols es preocupen de les eleccions.\nEl Partit Popular seguirà fent la seua tasca de fiscalització des de l’oposició i demanant un diàleg que fins ara vostè no ha oferit mostrant-se molt autoritari. El PP li ha demanat una acció real de pintar els passos. Done permís i abans de falles podran estar pintats els passos més urgents de les zones escolars. Després iniciem el debat que vostè considere que ja seria hora. El Grup Popular porta quatre anys esperant que ens asseguem a parlar i debatim.\nL'alcalde ja tindria que haber manat que es pintaren els pasos de vianant i deixarse de cartes obertes i plenos extraordinaris o autoritzar al PP que els pinte.\nEl PP te tota la rao. Si no s'han pintat els pasos ha sigut perque a l'alcalde no los ha donat la gana.\nAnónimo 7 de marzo de 2015, 20:04\nVota que sí el dimecres. El moviment es demostra caminant. Ja es veu que vas a votar No\nKarl Marx 7 de marzo de 2015, 20:38\nPartida de pim-pom i el poble parat. No tardarà massa la resposta a la resposta.\nAnónimo 7 de marzo de 2015, 20:45\nAl PPSOE no limporta el Poble un bledo, esteu fent una politica de acoso i derribo a Jordi i sabent que qui pert es el Poble, sols busque el vostre interes, tinc moltes ganes que vingen les eleccions i que el Poble vos castige\nQuina bestiesa de PP! Ara comprenc perquè hi ha tanta gent de dreta que no votarà Manolo Vidal.\nAnónimo 7 de marzo de 2015, 23:18\nJo haguera dit que si, no més per bore a Manolo treballar una volta.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 11:11\nSi dius açó de Manolo es pq parles sence coneiximent de causa, parla en quasevol treballador de l'ajuntament i pregunta si alguna vegada Manolo ha deixat de faltar un sol dia a l'ajuntament per a dedicar-se al partit, sols dir-te que mentres tots els partits estaven per el mercant fent campanya en les eleccions locals, Manolo continuaba treballant al seu despatx atenent a la gent del poble. Aixó es treballar per si no ho saps.\nQue MENTIRA més gorda!!! Ell el primer al mercat! Ale va!! Que se les inventeu com voleu.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 6:27\nNo entenc perqué es pot pintar a la platja en gent de convenis d'ocupació, o de la brigada i no es pot fer el mateix al poble.\nS'ha pintat a la platja que no hi ha ningú i s'han deixat es del poble. Inexplicable.\nEl mes normal haguera segut pintar primer al poble i després a la platja, falta prou per l'estiu.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 12:53\nPregunta-li-ho a Manolo que diuen les lleis al respecte la seua pretensiói. Ell es advocat. Ara si sap tant d'advocat com ha demostrat que sap d'alcalde després de 4 anys fent eixa petició, apaga y vamonos!.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 7:51\nPER A ALTRA NOTICIA\nfalles portal, dula i passeig, possicions 12, 13, 16, premis a promocio dels llibreta en valencià.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 8:40\nPobret Jordi. Que llastima dona. Tots a per ell. Que malos son els altres. El PPSOE no l'ha deixat fer res...\nQuanta mentira i quant decteatre\nNo es feu les victimes que sabem que ho feu aposta per tapar la vostra ineficacia i falta de talant negociador.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 9:27\nManolo i companyia estan cagats de por ..saben que han perdut molt i ara volen arrreglaro en cartetes com si foren xiquets.xe aproveu lo que toque i cuan toque menos desficacis que ja estem mes que farts de vosatros\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 10:12\nPinten els pasos de vianants de la platja que estaven be i no pinten ni un del poble que estàn borrats\nAixò és el mon al reves.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 10:33\nEn eixe cas que lalcalde propose pressupostos coherents. Es faena de loposicio fiscalitzar al govern. I estaras dacord que 100.000 € es una barbaritat per pintar els passos. Hi ha que plantarli cara a estos listillos. Molt be Manolo..que no puga amb tu\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 10:44\nI ja esta be de dir i manar el que hem de fer els ciutadans que no pensen com vostes senyors de Compromis. Aço es una democracia i hi ha que fer oposicio als capritxets del senyor alcalde que no esta mai pel poble.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 13:48\nI ja esta be de dir i manar el que hem de fer els ciutadans que no pensen com vostés senyors del PP. Açò es una democràcia i NO hi ha que fer oposició de capritxets d'un senyor exalcalde, que no assessora ni ha portat res al poble, i ara proposa una bestiesa legal volent substituir les responsabilitats de l'Ajuntament per particulars.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 15:48\nManolo demana, no mana.llig be\nNormal que no mane, no pot manar. No es alcalde. Ni ho sera.\nAdministrador Quadern 8 de marzo de 2015, 13:11\nSobre els dos darrers comentaris no publicats, acussacions i insinuacions sobre actuacions posiblement constitutives de delicte, amb noms i cognoms i al jutjat.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 13:58\nEls 100.000 euros (106.000 per ser exactes) no son un capritx, sino la valoració del projecte feta pels tècnics de l'Ajuntament.\nAntigament el PP solia pintar el poble amb projectes partits,per sectors, una pràctica que comptava amb l'informe negatiu d'Intervenció.\ne Si sembla una barbaritatr tectix--\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 19:58\nUns pintaven per sectors i altres posen columpis per sectors. En lo dels columpis no sabem si els informes d'intervenció són a favor o en contra,i tampoc crec que ho sapiguem,com que perillen algunes productivitats.\nAra ataquen a Intervencio. Quan els peperos no tenen arguments la paguen els funcionaris.\nEn esta legislatura no s'ha muntat cap zona de jocs, excepte Cantalot. No hi ha jocs per sectors.\nAnónimo 10 de marzo de 2015, 21:02\nNo? I lo del bar Encarnita i lo del Passeig Colón,i lo de la placeta del tio Juliet,ahí no han montat cap joc?\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 15:38\nQuina manera de perdre el temps.\nPolitiqueig pur i dur.\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 15:51\nI tambe em sembla una barbaritat lo del reten de la policia. A qui no? No senfade pero es que te collons la cosa..\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 15:53\nI altra barbaritat que a Jordi no li vegem el pel pel poble pobret...\nAnónimo 8 de marzo de 2015, 18:24\nTodo después de que Compromís, que ostenta el gobierno en clara minoría de 5 ediles contra 12 en el pleno, haya llevado en cuatro ocasiones una propuesta de para habilitar 108.000 euros adecentar las señales del suelo desde el pasado mes de junio. Cuando no se ha topado con el rechazo de la oposición por distintos motivos, ha recibido votos particulares que, a entender del alcalde, desvirtuaban por completo la propuesta inicial.\nAnte esa postura, el nacionalista le propone al líder del PP vallero «hacer las cosas bien hechas», lo que implica pasar la propuesta por el pleno, que es el órgano competente para estas cuestiones y dotar de presupuesto los trabajos. «De esa manera –indica el alcalde– seguiremos los cauces que marca la legalidad vigente: un proyecto elaborado por técnicos municipales, memoria de ejecución, materiales de alta calidad, etc».\nLevante de hui


Tannu Tuva: Un tros de fang\nUna en català! Encara que tinc, i he escoltat, molta música en català (i castellà) el fet és que m’atrau molt més la música feta als països anglo-parlants. No sé el perquè però pocs grups catalans baixen del prestatge a casa per entrar el toca-CDs. Dels conjunts que si que escolto sovint, però, està aquest. Mishima, un grup de Barcelona, liderat per David Carabén. Segur que els coneixeu molt millor que jo, i així no cal que m’enrotlli més amb la seva biografia!\nUn tros de fang (Carabén) és una cançó del seu 4t LP, Set tota la vida, de l’any 2007.\nAmb video mig-enregistrat a les Coves de Benifallet ! Aprofito aquest fet per deixar caure una pregunta que, no per ser vella, ha perdut pertinença – quants de llocs hi ha al mon que, tenint el patrimoni paisatgístic-natural-cultural que tenen les Terres de l’Ebre, es quedarien amb els braços creuats?\nPublicado por Brian en 8:33\nEtiquetas: 2000s, mishima, un tros de fang\nAnònim 14 de maig de 2009 a les 1:36\nque bé sona, perfecte que sigue en català\nEl curiós cas del castell Billinghurst, de David Fernández Sifres\nBlack Fly Song: Wade Hemsworth\n[Clásico Telúrico] Booker T. & M.G.'s - Soul Limbo (1968)\nMASDENVERGE. FOTO 2\nNovetats del mes d'octubre\nEntrevista Antena caro #18anysLoRiuÉsVida


Judici contra un líder de TMB, acusat de trencar una càmera de TV3 - Notícies Economia - Notícies Economia - e-notícies\nEconomia · 21 de Febrer de 2012. 19:19h.\nJudici contra un líder de TMB, acusat de trencar una càmera de TV3\nEl fiscal demana a Josep Garganté, de la CGT, més de 8.000 euros o 10 mesos de presó\nGarganté, en una foto d'arxiu\nEl líder de CGT a TMB, Josep Garganté, serà jutjat el proper dijous, acusat d'haver trencat l'òptica d'una càmera de TV3 durant una manifestació a Barcelona el passat 29 de setembre del 2010.\nEl fiscal li demana al dirigent sindical poc més de 2.600 euros en concepte de responsabilitat civil per la càmera, i la pena multa de 10 euros durant 20 mesos, que representen 6.000 euros o, subsidiàriament, el compliment de 10 mesos de presó. TVC, SA ha sol·licitat la mateixa responsabilitat civil, però una pena de 12 mesos amb una quota diària de 10 euros, és a dir, 3.600 euros o 6 mesos de presó.\nGarganté, conductor d'autobusos de TMB, va ser detingut el 14 d'octubre del 2010 acusat de trencar la càmera i de provocar aldarulls. El sindicalista va passar una nit a la comissaria de Les Corts.\nUn grup de suport al dirigent sindical ha assenyalat que "denunciem que TVC, SA està fent de confident de la policia i, per tant, volem fer una crida a la ciutadania de Catalunya que vagin molt en compte quan es trobin amb una càmera de TV3 gravant imatges".\n"Volem denunciar públicament que a les imatges no es veu trencar absolutament res al nostre company, que tampoc no se’l veu a les càrregues del Mossos d’Esquadra contra els manifestants i que només se l’escolta i se’l veu discutint-se amb el càmera de TV3, fet que no representa cap prova que sustenti les acusacions", han afegit.\nLa direcció veu en perill la "viabilitat" de TMB\nEls treballadors de Panrico no fan cas de CCOO\n#10 donatella, bcn, 23/02/2012 - 22:02\nDoncs m'han dit que que estava força nerviòs...potser perquè sap el què va passar?\n#9 josep, bcn, 22/02/2012 - 16:23\nL'amic Garganté sap molt bé el que va passar, no li doneu més voltes...\n#8 Enric, Barcelona, 22/02/2012 - 11:25\nQuin desgraciat i quins desgraciats els seus "companys". No importa si ell és un delinqüent, només importa si està gravat. Com, presuntament, l´Urdangarin.\n#8.1 Jona, l'h, 22/02/2012 - 14:40\nTu si que em sembles un desgraciat. No hi ha res gravat perquè el que diuen és mentida. Jo hi era present. "No importa si és un delinqüent, nomes importa si està gravat". Ni està gravat ni és un delinqüent, per sort gentuça com tu n'hi ha poca, i com diu el refrany "a cada cerdo..."\n#8.2 josep, bcn, 22/02/2012 - 16:25\nQuina sort que hi fossis !!\nLlavors també saps que passar....\nLlavors també saps qui no diu la veritat...\n#7 marc, bcn, 22/02/2012 - 11:22\nI aquest sr. condueix autobusos? No vull pensar com reaccionaria en una discusió de trànsit. Recordem q portar un autobús es una responsabilitat molt gran.\n#7.1 xevi, Argentona, 22/02/2012 - 12:42\nCatalonofilias a favor de tv3 i de ciu?, no gracies. Preferei-xo un sindicalista honrat que un convergent que molt de tv3, molt català i pacten amb el pp\n#6 Quim, BARCELONA, 22/02/2012 - 09:07\nÀnims Josep, estem amb tu!


Arxiu de la categoria: El món 2.0\nPublicat el 11 de febrer de 2013\nHi ha un debat recurrent sobre els tertulians als nostres mitjans de comunicació. Recurrent, dic, i ho faig amb prudent distància, perquè la cosa mereixeria, segurament, adjectius més rotunds com ara esgotador, frustrant… El cas és que els experts ‘todo en uno’ continuen regnant, a ple pulmó (malgrat algunes noves i refrescants incorporacions), a les franges matinals i vespertines a les ràdios i televisions del país (i en bona part dels mitjans escrits, aquí com a articulistes). A Mèdia.cat s’han fet bones repassades al fenomen, denunciant l’ancorament generacional i ideològic de la majoria d’aquests opinadors professionals, per no parlar de les llacunes d’alguns respecte determinats temes tractats.\nJo mateix m’hi referia en el darrer article meu publicat a la casa, el passat 30 de novembre. Avui reprenc el fil de la qüestió. (continuar llegint).\nPenso que hem tendit a enfocar el tema amb un fatalisme comprensible, però que, tanmateix, ens ha fet passar per alt algunes senyals positives. De fet, hem parlat menys de la reacció, la manera com diferents sectors professionals – el nostre inclòs – han començat a respondre a la invisibilitat a que el sistema captiu els ha condemnat. Politòlegs, economistes, gestors culturals i periodistes ‘off’, que haurien de ser en moltes d’aquestes taules han sabut evitar la temptació de l’apatia i la resignació i, ben al contrari, han decidit amb èxit qualitatiu compartir reflexions i idees en desenes de bitàcores personals i especialment en un dels fenòmens emergents de més interès: el dels blogs col·lectius, que en els darrers mesos han guanyat complexitat, rigor… i impacte!\nMèdia.cat, que ara ha reforçat l’aposta d’opinió i informació de context, és un bon exemple de la consolidació d’aquest corrent alternatiu en l’anàlisi de l’actualitat.\nAlguns casos més: el cercle Gerrymandering s’ha renovat amb l’any (tot incorporant noves signatures de La Concòrdia), mentre El Pati Descobert ha aconseguit entrar amb regularitat dins l’ecosistema del paper de l’ARA. El Diario.es ha pogut articular un estol de blogs molt robust, amb un peu posat al país. Nativa aposta de fa temps per una reflexió exigent al voltant del món cultural i el Núvol.com, més recent, ha convertit en imprescindible el seu torrent d’informació i reflexió diari. Són alguns casos, però n’hi ha d’altres: aquí, per cert, podeu accedir a un llistat personal, programat com a fil d’RSS.\nL’eclosió d’aquests espais (blogs professionals, webs de continguts, bitàcores) representa un fenomen emergent que implica: a) que el sector acadèmic i professional cada vegada surt dels despatxos amb més frescor i vigor, i amb més ganes d’explicar coses i d’implicar-se; i b) que hi ha altres veus per comentar amb rigor i amb bones dots de comunicació l’actualitat.\nEl bon moment dels blogs de comentari especialitzat, junt amb d’altres fenòmens, com el vigor delcrowdsourcing vinculat al periodisme, deixa en evidència alguns dels mitjans –diguem-ne- convencionals.\nLes grans capçaleres (les de premsa, però no només) es defensaven en el nou ecosistema informatiu tot assegurant que, en tot cas, ells garantien la informació de llarg recorregut, el context, la reflexió pausada. Un valor afegit que els havia d’ajudar a preservar el propi model de negoci en un context de transició accelerada. Però aquest monopoli està discutit, avui. Molt ben discutit, afegiria.\nPublicat a Media.cat l’1.2.2013\nPublicat dins de El món 2.0 | Deixa un comentari\nLa nostra ha estat, és i serà una feina canviant. Els horaris de tancament i d’emissió ens confronten a la imperfecció, des del dia 0. La primera lliçó: de tu no s’espera la notícia perfecta, sinó la millor notícia possible atesos uns exigents paràmetres de temps i llargada. No és l’obra mestra, sinó l’obra útil. No és literatura, és periodisme, estúpid (com deia aquell).\nSegona lliçó: A un periodista difícilment se’l pot jutjar per una peça concreta, -al capdavall depèn de tantes variables i tantes persones-, sinó per una trajectòria llarga, per la suma de moltes peces, doncs. Algunes d’aquestes peces poden ser fins i tot les peces d’altres, algunes d’aquestes peces no semblen ni tan sols peces. Embolica que fa fort. O no. La nostra ha estat, és i serà una feina canviant. [ARTICLE PUBLICAT A MEDIA.CAT EL MARÇ DE 2012]\nAmb més informació que mai, hi ha periodistes que fan periodisme endreçant i filtrant la feina d’altres, sigui a través dels seus delicious, llistes a Twitter o blocs.\nBenvinguts siguin, fan falta. Amb més canals que mai, hi ha periodistes que estan aprenent a escriure en marcs realment sorprenents, impensables fa tan sols uns pocs anys (mesos, en algun cas).\nCom s’escriu una crítica musical que es visualitzarà no en el diari de diumenge sinó a través d’una app de l’Spotify? S’escriu igual? Segur? De quina manera hem de plantejar una infografia? Ha de ser sempre un suport d’acompanyament? O pot tenir sentit en solitari? Hi ha una manera d’escriure per a gràfics? Com podem aprofitar nous canals com Pinterest en el qual proliferen aquesta mena de tractaments? Quina informació s’ha de donar en un ‘tip’ per a Foursquare? Per cert, se’n pot fer un aprofitament periodístic, d’aquesta xarxa social de geolocalització? Quina és la manera més eficient de presentar una conversa social a Storify? Pots programar la teva televisió a través de youtube? Hi ha molts exemples arreu i, cada cop més, també, al nostre país.\nGrans professionals, alguns gent ben jove, comencen a fer bullir la xarxa amb bones iniciatives, bé que no sempre amb un model de negoci apropiat, un context normatiu i fiscal ajustat i/o un entorn empresarial suficientment sanejat, emprenedor i visionari. Això, però, haurà de ser objecte d’un altre article.\nNoves eines per a una vella feina\nPublicat el 11 de desembre de 2011\nAl blog d’Escacc llegeixo que segons una enquesta recent, “la majoria dels professionals de la comunicació menystenen les xarxes socials”. “La meitat dels enquestats ha expressat la seva convicció que el paper d’aquestes eines està ‘sobrevalorat’, tot i que el 65% dels que es defineixen com a ‘bloggers’ en discrepen. El 60%, a més, creu que han influït negativament sobre els mitjans tradicionals.”\n¿Tan poc ens estimem, que creiem que un sol ocellet és el que ha ‘revolucionat’ la nostra feina i de pas aquell món que, imprudentment, ja donàvem per descomptat? Una part dels nostres col·legues no han sabut (o no han pogut?) anar més enllà de les ‘marques’; dels noms, vaja.\nI és que… no és Twitter, no és Facebook, no és Google+; és un lector que ha canviat per sempre més; és una notícia sense principi ni final; és un kiosk instal·lat a cada casa. Twitter, Facebook, Google+ són, doncs, les eines que cal aprendre a fer servir apropiadament en un escenari on es mantenen els reptes de sempre de la professió: el rigor, la independència i el compromís.\nEl manual d’ús d’aquests nous instruments l’estem escrivint ara mateix i entre tots; potser a voltes erràticament i, segur, amb anades i vingudes que ens descol·loquen i ens inquieten, però és així com anem reinventant la professió. Noves eines per fer la ‘vella’ feina.\n* Llegiu l’article complet a Media.cat, publicat el 12 de novembre de 2011.\nReinventar-se, l’obligació permanent\nPublicat el 28 de setembre de 2011\nÉs periodista i escriptor. I potser assagista. També ha tastat la gestió i la comunicació política. «Prefereixo deixar estar les etiquetes i… anar fent coses. Aprendre i compartir el que calgui.» Avui és una de les veus més escoltades del periodisme a la xarxa. Es diu Joan Carreras, Janquim, i és el meu entrevistat a la secció de Tasques Connectades del número de setembre de la Revista d’Òmnium Cultural.\nUn tastet de l’entrevista –per cert realitzada via twitter–: “Per Vida a Mart em referia a la visió que de vegades hi ha d’Internet des del periodisme… com si Internet fos un món a part i no part del món.” “Sóc un narrador. Amb més o menys fortuna. El periodisme és un dels oficis que he fet. És una provisionalitat. Reinventar-se és quasi una obligació permanent.”\nL’entrevista sencera la podeu llegir aquí i totes les Tasques en aquest altre enllaç.\nVa, sí, fes-ho (del futur del periodisme)\nPublicat el 6 de juliol de 2011\nDiu el New York Times el que molts sabíem. L’anunciado en TV d’abans és, avui, un mitjà global en anglès dient coses com: “gent, que no es la quantitat, que és la qualitat”. És obvi, sí, però les obvietats, d’òbvies que són tendeixen a la invisibilitat. Recordem els primers temps de les xarxes socials? Aquella boja cursa per tenir més amics i seguidors que ningú. Confoníem un públic ampli amb el nostre poder d’influència i prescripció. L’equació fallava de totes totes, sí, però i què?, mira, tu, per si de cas…\nAl final, a les xarxes socials no hi funciona res que no funcioni també en la vida, diguem-ne, presencial. Matrix és una bona pel·lícula, però és una pèssima metàfora del nostre món. Hi ha una sola ‘realitat’, avui i aquí i malauradament crec que encara és pertinent recordar-ho. “No, és que jo prefereixo el contacte personal…”, es defensen alguns com si es tractés de propostes excloents. [Continuar llegint l’article a Media.cat, on ha estat publicat originalment]\nHi ha notícies que només estan aquí\nPublicat el 9 de novembre de 2010\nVilaweb va néixer com un diari, fa 15 anys. I 15 anys després continua sent això mateix, un diari. Hi havia (i hi ha) un clar compromís amb un territori i una sòlida agenda pròpia, els dos ingredients principals d’una capçalera d’èxit. Aquí ens interpel·la cada matí una mirada perfectament reconeixible. La distingiríem entre una multitud, aquesta mirada. Hi ha notícies que només trobem en aquest espai, ras i curt.\nParlem així de Vilaweb perquè sempre va ser, principalment, un projecte periodístic.\nTambé ha estat (i és) un referent en l’aplicació de les noves tecnologies en el periodisme. Però sempre m’ha semblat que insistim massa en l’aspecte tecnològic, al voltant de Vilaweb. D’acord: Internet ha estat l’instrument que ha servit per fer un periodisme extés capil·larment arreu del país (les famoses edicions avancen uns quants anys el fenomen dels mitjans hiperlocals!), que ha permès avançar en la línia de l’aleshores incipient paradigma de la conversa (amb un ecosistema de blogs avui encara molt viu). Vilaweb, el diari digital nadiu, va entendre molt aviat que una capçalera és, avui, moltes coses a la vegada: lletra, imatge, veu, presència.\nTanmateix, la tecnologia ha acompanyat sempre una idea; la idea de fer un diari, un bon diari. La tecnologia ha aportat eficiència i més emoció. Però per si sola –perdoneu l’obvietat– hagués servit de ben poc.\nGent de Vilaweb, Assumpció, Vicent… ens heu fet molt millors ciutadans, aquests darrers 15 anys. Gràcies.\nQue la informació és com l’alcohol\nEt mires el teu ‘inbox’ amb terror, com si fos una selva fosca i xisclaire, mentre et preguntes quant de temps fa que no apagues l’ordinador. El cap de setmana fa temps que ha deixat de ser aquella habitació amable en la que hom esperava poder fumar en pipa i col·leccionar segells per ser un volàtil estat mental conjugat en condicional. Al metro, quan tanques els ulls, és com si fessis zàpping entre les coses que no faràs. No és que no sàpigues què fer, és que no temps temps per fer-ho tot. Et pots morir de gana. Et pots morir d’un empatx. Que la informació és com una beguda alcohòlica, que sempre en vols més, i a vegades ja no saps ni perquè. En el fons la feina del periodista, com la del barman, sempre ha estat la d’administrar-nos amb subtil ofici –un gota gota i un bon esmòquing– la nostra ànsia de saber més. La premsa anglosaxona es devia inventar el format de ‘llista’ (a les quals és tan aficionada!) per ajudar en aquest procés de selecció. Els 10 homes més rics, les 10 ciutats més boniques, els 10 millors directors de cinema, les 10 capçaleres més influents, els 10 llocs que has de conèixer… o els cinquanta millors plats i els llocs on menjar-los. Precisament: “The 50 best things to eat in the world, and where to eat them” és l’article publicat per Killian Fox a l’Observer britànic aquesta setmana. L’article és prou curiós (i molt discutible). Els estressats, però, han de saber que hi ha tres plats que es poden menjar a prop de casa; dos a Barcelona –patates fregides a la Cova Fumada, de la Barceloneta, i tapes, a Cal Pep, a la plaça de les Olles– i un altre a les Illes –porc, a Estellencs, Mallorca–. Tic-tac… el temps corre! Encara te’n queden 47!\nCinc blogs per descobrir\nPublicat el 31 d'agost de 2009\nAvui 31 d’agost és el Blog Day: aquests són els meus cinc blogs recomanats segons les normes de participació d’aquest esdeveniment mundial. Hi ha tants blogs interessants… però he hagut d’acotar la meva selecció a cinc. He decidit enllaçar a blogs amics que es mouen a la xarxa amb discreció (bé que amb eloqüent qualitat) i que, per tant, potser no coneixeu. Si el Dia del Blog és la gran festa de la blogosfera jo, avui, em permeto venir acompanyat d’alguns amics. Crec que us agradaran.\nSilvie Rothkovic: Petits apunts, grans poemes.\nVentura Public Works: Un dels secrets més ben guardats de la xarxa. Un gran guionista s’amaga rera aquest gran blocaire.\nProductes de neteja: Imprescindible… còmic, pop, tecnologia en clau quotidiana. L’ironia ‘cool’.\nUna lectora corrent: La mirada ‘gens corrent’ d’una periodista científica de referència, la Mercè Piqueras.\nHospitabulis (Jordi Ballesteros): El gran bloc badaloní per descobrir…\nMao al balneari de Battle Creek\nLlegeixo a Reuters un d’aquells titulars que justifiquen el manteniment d’un blog. “China has banned electro-shock therapy as a treatment for internet addiction” (la Xina ha prohibit la teràpia de l’electroshock com a tractament de l’addicció a internet). Una notícia singularment seductora, entre la innocentada i l’afilada descripció social. La redacció de la nota és exasperantment correcta (a l’estil del despatx informatiu anglosaxó) però al cosa dóna per a molt. De fet, se’n podrien fer desenes d’apunts en incomptables blogs. Però vaja, aquí va el meu, d’apunt, en forma de ràpida noteta. El promotor dels tractaments és un tal Doctor Yan Yongxin, també conegut com a ‘Uncle Yang’. El ‘tiet’ en qüestió té cura d’un camp d’internament, portat marcialment, a la manera Han, relacionant grotescament dos escenaris que, d’alguna estranya manera, tampoc sorprèn tant veure junts: el de la revolució cultural de Mao i el de la bogeria puritana del balneari de Battle Creek.\nVas escrivint amb el mòbil… i caus per un forat!\nL’Alexa Longueira, una noia nordamericana de quinze anys, estava escrivint un sms mentre caminava pel Victory Boulevard, d’Staten Island. Anava fent tan tranquila, fatalment atreta per la inquietant foscor que havia deixat al descobert una ‘tapa’ de serveis aixecada al mig del carrer. Algú devia estar reparant una conducció, o supervisant algun tram de clavegueres. Tan se val. L’Alexa va caure pel forat, a mig escriure una ‘n’, amb un xisclet mut, i en una sola mil·lèssima de segon es va enfadar (qui gosava destorbar-la?), es va espantar (el vertígen de la caiguda lliure no et deixa indiferent) i, finalment, va reflexionar: del diàleg sempre difícil entre virtualitat i realitat, de la futilitat de les nostres passes, del sentit de l’expressió ‘tocar de peus a terra’… Els pobres treballadors que van veure caure l’adolescent als seus peus anavien dient ‘I’m sorry, I’m sorry, I’m sorry’ i a dalt, rera aquell puntet de llum, la mare que xisclava, mentre dubtava si marcar el número de l’advocat o de l’ambulància. Pel que sembla, i segons denuncia la família, encara hi ha una bamba perduda en el putrefacte forat, però l’Alexa està bé. Així ho diu almenys la notícia de The Wired, que en cita una de MSBCN.\nDe qui és allò que escrius?\n“Lentament, en el camí de tornar les coses a lloc (tot comprovant que no hi ha un lloc per cada cosa ni una cosa per cada lloc).” Ho escrivia dissabte passat al meu twitter i en uns pocs minuts la sempre activa Trina Milán en feia un RT. Un RT? Aquesta sigla prové de Re-Tweet; l’acció de reenviar, tot citant-ne la font, un dels comentaris de 140 caràcters que alimenten aquesta comunitat virtual. És una forma ràpida i eficient de compartir coneixement, d’aflorar coses interessants en la boca dels seus autors per portar-los a un nou públic. És més que un acte de generositat; això implicaria l’acte de concedir el favor i és més que això… és un acte de aprenentatge solidari. Que això és la xarxa, avui. La suma dels centenars de twits que hom llegeix al dia conformen un corpus dinàmic, molt viu (la funció de RT encara ho fa més evident, això) i que vinculem a la curiositat, la reflexió, la quotidianitat i la informació. No es poca cosa. El meu twitt, en ser publicat va deixar de ser meu. Això passa amb tot: una cançó, un poema, una pel·lícula. Només que aquí ‘passa’ més ràpid, l’experiència envigorida per la tensió de la immediatesa. La meva reflexió va esdevenir també la reflexió dels seus lectors. El que jo volia dir amb “el lent camí de tornar les coses a lloc” deu ser força diferent al que li devia suggerir a la Trina. I ja és això. La frase era meva, i després seva. I finalment de ningú. I entre aquest post i aquell twitt han passat una bona colla de dies. I enmig hi ha hagut molts més twits, RT: enllaços intercanviats, informació difosa, pensaments contrastats… el corrent imparable dels que comparteixen a temps real.\nContrastos a l’Ateneu\nPublicat el 18 de gener de 2009\nLes fotos continuen explicant moltes coses: ahir dissabte una vintenta de blocaires de procedència molt diversa ens vam trobar en la tertúlia a l’Ateneu Barcelonès que, (sobretot) per mitjà de Guillem Carbonell, mantenim regularment amb el nom d’Ateneuesfera. En una sala llarga i fosca i entre la pols ben portada de milers de llibres, silenciós tresor present (i no sé si llunyà) de la cultura del segle XX, vam parlar de Facebook, Twitter, Flickr i no sé quantes coses més, amb iphones i pda diverses damunt la taula. El contrast entre un i altre món era un pèl obvi i fàcil –en el fons, d’acord, les fronteres entre la cultura del paper i la virtual no sempre són tan absolutes–, però el context, la ‘foto’ amb la qual començava aquest apunt, oferia una ironia irresistible.\nFoto: Guillem Carbonell.\nEls ‘retalls’ més llegits aquest desembre\nPublicat el 3 de gener de 2009\nEls Manel i els eslògans entusiastes\nDissabte a la nit a l’edat mitjana\nSant Jeroni, la història que no s’entén\nLa fi dels Picarol, un problema pel Centre o per Badalona?\nBoy-meets-girl, un cop i un altre\nUna altra mirada a L.A\nObama a Barcelona, amb la motxilla a l’esquena\nUna falsa tria\nAlgunes notes ràpides sobre música\nEl nou full de ruta d'ERC: insisteix en la taula de diàleg però planteja buscar "alternatives democràtiques"\nERC llama al “desbordamiento democrático” para reforzar su posición en la mesa de diálogo\nERC vol l’aval dels militants a la taula de diàleg però amb alternatives\nERC condiciona l'èxit de la taula de diàleg a la unitat i mobilització social\nERC preveu accions de desbordament democràtic i desobediència\nERC reafirma el diálogo en su nueva hoja de ruta, sin renunciar a otras vías - España - COPE


La descoberta d'una placa als Carlins dona el tret de sortida al projecte sobre els teatres i cinemes de Manresa | NacióManresa\nper Redacció, 18 de febrer de 2021 a les 20:49 |\nInstal·lació de la placa als Carlins | AjM\nL'exterior del Teatre dels Carlins ha acollit aquest dijous al migdia un dels primers actes de la Festa de la Llum 2021, després que aquest mateix matí s'hagi celebrat al Saló de Sessions de l'Ajuntament el Pregó Infantil. Es tracta de la descoberta d'una placa que explica la història de l'emblemàtic teatre manresà, que va obrir portes a principis del segle XX. La iniciativa forma part del projecte Teatres i cinemes de Manresa, la proposta estrella que l'Associació Cultural El Galliner ha ideat com a entitat administradora de la Festa de la Llum d'enguany. L'acte ha comptat amb la presència de l'alcalde de Manresa, Marc Aloy i Guàrdia; del coordinador del Galliner, Morros i Torner; de la regidora de Cultura i Festes, Anna Crespo Obiols; de la representant del Galliner, Àngels Serentil i Aubets; del representant de la Fundació Cultura i Teatre, Josep M. Soler i Bonet, i del representant de l'Associació Misteriosa Llum, Antoni Erro.\nEl projecte Teatres i cinemes de Manresa consta de diferents activitats. Per una banda, la identificació, mitjançant les plaques, de 16 edificis de Manresa que havien acollit o encara acullen teatre o cinema. Les plaques van acompanyades d'una breu explicació de cada espai, una imatge i un codi QR, a través del qual totes les persones que ho vulguin podran escoltar, des de qualsevol dispositiu mòbil, una audioguia on s'explica la trajectòria de cada cinema o teatre, narrades per grans veus escèniques, com ara Sílvia Bel, Jordi Bosch, Pep Cruz o Emma Vilarasau, entre altres. El projecte es completa amb l'edició d'un opuscle, amb les xerrades que aquest cap de setmana de la Llum es faran a l'Espai Plana de l'Om (vegeu programa complet en aquest enllaç) i amb l'aportació a la web memòria.cat —portal de referència en matèria de memòria històrica— de més de 800 fotografies, cartells, programes i testimonis sobre els teatres i cinemes de Manresa, una informació que també es pot trobar a la web que s'ha creat per a l'ocasió teatresicinemesdemanresa.cat.\nDurant l'acte, Joan Morros ha subratllat que les audioguies s'han pogut elaborar "amb la complicitat d'una setzena d'actrius i actors i amb la col·laboració de destacades veus manresanes". També ha agraït la col·laboració ciutadana i d'institucions, que ha permès recollir la documentació que es pot trobar a les webs: "ha suposat molta feina, però l'hem fet amb moltes ganes i il·lusió". El representant del Galliner també ha aprofitat la trobada per presentar l'opuscle Teatres i cinemes de Manresa, que resumeix en un llibret la història dels 16 edificis que s'han identificat "amb la voluntat de recollir una part del projecte que s'ha dut a terme per recopilar informació dels prop de 100 teatres i cinemes que hi ha hagut a Manresa des de mitjans del segle XIX i fins a finals del XX". L'opuscle es podrà trobar en llocs com el teatre del Kursaal o l'Oficina de Turisme de Manresa (també es pot localitzar a la web teatresicinemesdemanresa.cat).\nFinalment, Morros ha convidat la ciutadania a assistir a les xerrades que es duran a terme aquest dijous mateix i també dissabte i dilluns a l'Espai Plana de l'Om, i que aniran a càrrec de l'historiador Francesc Comas. Les sessions "permetran conèixer virtualment tots els teatres i cinemes que l'entitat està documentant". També ha indicat que la idea inicial de l'entitat era la de poder realitzar visites ciutadanes, però que davant la pandèmia havien hagut de reconduir la proposta. Malgrat tot, ha avançat que, quan la situació sanitària ho permeti, l'entitat reprogramarà aquestes rutes.\nPer la seva banda, l'alcalde de Manresa, Marc Aloy Guàrdia, ha valorat positivament que la proposta que el Galliner fa per la Llum sigui un projecte que pugui perdurar a la ciutat, més enllà de la festa, un projecte que, ha dit, "valoritza la memòria històrica, social i cultural dels teatres i cinemes de la ciutat". També ha subratllat que aquestes plaques se sumen a les que la ciutat ja té per difondre el seu patrimoni. Finalment, ha agraït l'esforç i dedicació de totes les persones que han fet possible "aquest projecte de memòria".\nCultura i Mitjans, Festa Llum, els carlins, el Galliner, memòria històrica, cinema, teatre


La Casa de Cultura acull la presentació del nou treball d’Ildefons Alonso Quartet - SIESTV\n18 des. 2015 La Casa de Cultura acull la presentació del nou treball d’Ildefons Alonso Quartet\n"Metrinova vol.1” és un recull de set composicions que pendulen entre la mirada a la tradició del jazz i la passió per investigar formes rítmiques poc habituals\nPosted at 15:35h in Cultura, Música by siestv\nDivendres 18 de desembre a les vuit del vespre tindrà lloc el concert de presentació del nou treball d’Ildefons Alonso Quartet a l’Auditori Josep Viader de la Casa de Cultura de Girona.\n“Metrinova vol. 1” és un projecte d’experimentació amb la mètrica i els ritmes, on la matèria prima són els compassos irregulars. L’ànima de les composicions d’Ildefons Alonso –un bateria format inicialment en el piano clàssic- beu de les fonts de la tradició del jazz. El bebop, els espirituals negres, els estàndards de Broadway són presents en la seva música, però la sorpresa arriba quan tot aquest material es presenta a través de formes rítmiques poc habituals. Ildefons Alonso (bateria) actua acompanyat de Dani Comas (guitarra), Marc Cuevas (contrabaix) i Lucas Martínez (saxo).\nIldefons Alonso participa en projectes com “El Petit de Cal Eril”, també ha participat tocant i composant per al tercer volum dels Underpool Sessions. I des del 2000 ha sigut baterial habitual de l’escena folk i tradicional en grups com El Pont d’Arcalís. També ha treballat al teatre amb Dagoll Dagom a “La Nit de Sant Joan”.\nAquest concert tanca la Temporada de música 2015 de la Casa de Cultura de Girona, on hi han tingut lloc dotze concerts de diversos gèneres, estils i formacions, amb propostes de música clàssica, jazz contemporani, cançó contemporània i cançó d’autor.\nEl preu de l’entrada és de 3 € i es poden comprar a Secretaria de la Casa de Cultura de dilluns a divendres de 9 a 13 h i de 16 a 19 h. També es poden adquirir a l’Auditori\ncançó contemporània, cançó d'autor, Casa de Cultura de Girona, concerts, jazz contemporani, musica, música clàssica


Patterson (Iowa) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n41° 20′ 56″ N, 93° 52′ 50″ O / 41.3489°N,93.8806°O / 41.3489; -93.8806\nPatterson és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia una població de 126 habitants.\nSegons el cens del 2000, Patterson tenia 126 habitants, 58 habitatges, i 33 famílies. La densitat de població era de 243,2 habitants per km².\nDels 58 habitatges en un 20,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51,7% hi vivien parelles casades, en un 3,4% dones solteres, i en un 41,4% no eren unitats familiars. En el 27,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 6,9% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,17 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,74.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 16,7% tenia menys de 18 anys, un 12,7% entre 18 i 24, un 24,6% entre 25 i 44, un 34,1% de 45 a 60 i un 11,9% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 118,8 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 47.500 $ i la renda mediana per família de 52.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 31.607 $ mentre que les dones 24.375 $. La renda per capita de la població era de 21.457 $. Cap de les famílies i l'1,4% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nSt. Marys (13 km)\nBevington (8 km)\nEast Peru (14 km)\nMartensdale (12 km)\nTruro (16 km)\nWinterset (11 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Patterson_(Iowa)&oldid=19029963»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 22 oct 2017 a les 01:38.


Ajuntament de Vilassar de Dalt/Comerç i empresa\nData i hora oficials: 17/01/2022 11:35\nLa regidoria de Comerç i empresa treballa per donar suport a les empreses locals i als comerços per a millorar la seva competitivitat i el seu desenvolupament empresarial. Es vol impulsar la cultura emprenedora, potenciar el comerç i el turisme com a motors d'activitat i la promoció, creació i desenvolupament d'iniciatives empresarials que conformen els objectius prioritaris de la Regidoria.\nTambé es porta la gestió dels mercats ocasionals.\nDesenvolupament de la programació del Pla Estratègic de Turisme. Gestió transversal dels recursos municipals per al deplegament anual d´accions.\nProjectes d´intervenció en el Casc Antic en línia amb les polítiques d´acollida de visitants.\nGestió de les Rutes Patrimonials i dels convenis d´interès turístic: Conveni Cau del Cargol; Conveni de visites al Castell.\nEquipaments d´interès turístic: BCIN, BCIL, hospedatge i serveis associats al desenvolupament del turisme local.\nPromoció de la Marca Vilassar.\nRelacions amb els consorcis i institucions de promoció econòmica i turisme: Consorci Costa de Barcelona Maresme i Consorci DO Alella.\nEmpreses i dinamització del comerç local.\nGestió dels mercats ocasionals.


Colau frena el tramvia a canvi que Trias doni suport al pressupost | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nColau frena el tramvia a canvi que Trias doni suport al pressupost\nL'exalcalde aconsegueix eliminar dels comptes la partida destinada al projecte executiu de la connexió\nBarcelona 18 GEN 2018 - 22:37\tCET\nColau i Trias, al desembre, en un acte a favor de l'Agència del Medicament. Carles Ribas\nEl mateix dia que va haver-hi sessió de la comissió d'estudi sobre la connexió dels tramvies per la Diagonal, en la qual el govern de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, la defensar amb vehemència. La vigília de la manifestació d'entitats a favor de la unió, en la qual participaran regidors de Colau. En aquest context, el grup municipal del PDeCAT va anunciar aquest dijous que ha aconseguit que Colau retiri del projecte de pressupost la partida de 401.00 euros destinada a redactar el projecte de connexió. A canvi, el PDeCAT va donar gairebé per fet que s'abstindrà per facilitar l'aprovació dels comptes.\nL'argument de l'exalcalde Xavier Trias va ser que no té cap lògica que al pressupost figuri una partida per a una qüestió sobre la qual no hi ha, ara com ara, consens. "Si s'acaba decidint fer la connexió, es podria fer una modificació de crèdit per pagar la redacció del projecte", va afegir la regidora del PDeCAT Sònia Recasens.\nFonts del govern municipal van confirmar que el Pla d'Inversions Municipals (PIM) del pressupost incloïa una partida per redactar el projecte de connexió, però que l'ha retirat fins que hi hagi un acord polític que avali la connexió: "El govern continuarà treballant perquè hi hagi acord".\nL'acord és una victòria de Trias, tenint en compte que la unió del tramvia és una de les principals promeses electorals de Colau. L'exalcalde va comparèixer a la tarda per donar a conèixer de la posició del seu partit en la comissió d'economia prevista per a aquest divendres per resoldre les al·legacions dels partits de l'oposició al pressupost.


the lost art of keeping a secret: recurs\nPublicat per òscar a 11:14\ntens tota la raó: algú ho havia de dir! :D\nA mi m'ha agradat saber -30 anys després!!!- que van arrasar el bar del Congrés i es van atipar de whisky, cervese y no se quantes begudes alcohóliques obviament sense pagar.\nO sigui com si fos un día normal de servei.\nUns autèntics patriotes...\n23 de febrer de 2011, a les 12:37\njo estava fent un cop d'estat xD\n23 de febrer de 2011, a les 13:02\njo volia fer una entrada però al final em passava que no havia fet res extraordinari i em vaig inventar un conte però no em va agradar...potser l'any que ve...\n23 de febrer de 2011, a les 13:35\nEl tema de on èren els periodistes de pedigrí me la porta fluixa. Però el tema de l'Imagine del Lennon... per aquí si que NO!!\nO sigui, tot el que vulguis menys l'Imagine que és una plasta de cançò gastada com la pana del Alfonso Guerra i que necessita descansar a la nevera durant uns quants anys.\nElls me la porten fluixa, Imagine m'enerva. A on he arribat en la meva perversió de les prioritats morals, pordió.\n23 de febrer de 2011, a les 13:52\nVaig a ser molt groller, ja aviso, per si algú de cor sensible comença a llegir el meu comentari, millor que no continuï. Com que considero que tu no ets de cor sensible, dic el que he pensat. Curri Valenzuela no sé què ha declarat que estava fent en aquell moment, però jo et diré el que estava fent en realitat, s'estava ficant els dits en el lavabo més proper, de l'exitació orgàsmica que li produia el cop d'estat. Aquesta dona... bé, m'estalviaré altres comentaris, que et tanquen el blog...\nPer cert, inicialment havia llegit 'clapar a les orelles', no 'clapar a les ovelles', i m'encuriosia aquesta expressió teva. Però no, no, clapar a les ovelles sé perfectament el que és.\n23 de febrer de 2011, a les 17:13\nJo era al col.le, els meus pares mirant la tele i jo vinga dir: treieu aquest rollo, però no em feien cas.\nL'endemà a classe erem la meitat.\nIntuïa que alguna cosa passava tot i que només em manaven callar i no fer nosa.\nAvui fa un any que es va morir una persona molt estimada, el millor amic del pare de la meva filla, i bé, sempre recordaré que va ser el 23F xq la data s'ha fixat en el nostre inconscient, però ara ja no puc pensar en el Tejero sino en el Joan.\n23 de febrer de 2011, a les 17:27\nOstres, i jo que no tenia ni idea de qui era la Curri Valenzuela! (ho prometo) ho he hagut de buscar al Google i, llavors, la seva imatge ja m'ha sonat... pels APM's i tal... és la de Telemadrid, oi?\nDoncs jo si recordo el que estava fent el 23-F... i és memorable de veritat! :-)\nTenia 19 anys i era a l'estació de tren, amb una amiga... el seu novio marxava a la mili, a Vitòria i m'havia demanat que l'acompanyés... suposo que per no tornar sola després d'acomiadar-se d'ell (snif)\nJust quan marxava el tren, un tio amb una ràdio petita (res dels invents d'avui en dia, ni tan sols d'mp3 o un walkman) una ràdio... petitona, prop de l'orella... i anava cridant "Un golpe de Estado en el Congreso!!"\nI tots pensavem, "quina poca gràcia que té aquest tio, aquests nanos que van a la mili al País Vasc i aquest inventant un cop d'Estat"\nNingú el va creure!!...\nI, en sortir de l'estació, ens varem assabentar que era veritat!! hahaha...\nOstres, ara ric, però la meva amiga, quan sentia que si els tancs per aquí o per allà estava espantadíssima pobreta.\n23 de febrer de 2011, a les 18:04\nJo el 23F no el puc oblidar mai: és l'aniversari del meu pare :) 75 anyets avui...\n23 de febrer de 2011, a les 18:46\nAh, però és que hi va haver un cop d'estat? Jo pensava que era un anunci del Geyperman Spanish Picoleto.\n23 de febrer de 2011, a les 18:52\nJo acabava d'entrar en l'adolescència, però ací en aquesta ciutat de 25.000 hab. els fatxes, que brindaven en un bareto de memòria execrable, havien escrit el meu nom i el del meu germà en una llista negra. Per què?\n23 de febrer de 2011, a les 19:11\nOstres ara m'adono que es el 23 F 30 anys després !! Doncs ni flowers del que estava fent concretament, sé que estava estudiant i que de sobte aquell dia no vaig tenir clase..\nTothom a casa anava d'un lloc a l'altre amb la tele encesa, i la radio .. i la gent gran com els avis ens deian que ens preparessim per la guerra ,que nosaltres no sabien el que era, i teníen rao, els meus germans i jo no sabien res.. de res..\nI ara m'adono que ja tinc una edat!\njo no recordo que estava fent , ni en recordo rs de res . Això que ja tenia 7 anyets.\nAlguna ovella adormida?\n23 de febrer de 2011, a les 19:22\nJa se sap periodisme d'alta volada! però com se t'acut mirar aquests programes....després et pot agafar mal de cap o alguna cosa pitjor....hipersomnia o insomni el que seria interessant seria que hi sortissin uns quants dels qui van promoure el cop d'estat i ens expliquessin la veritat....la curri no sé qui és però ara m'has fet venir la idea de fer-me arrós al curri!\n23 de febrer de 2011, a les 20:37\nOk, exercici de rebobinat:\nLa Curri anava per la cosa que apunta Xexu, segurament.\nLo Sostres s'emprovava amb mala fortuna les calces de la iaia i trempava mentre es mirava al mirall.\nAR buidava un flascó d'esmalt per les ungles al bolso de la becària que li va aixecar el plan amb el jefe de turno.\nUna servidora s'acabava el Phoskitos de tornada del cole cap a casa.\nI les ovelles... pregúnta-li a en Shaun: http://www.youtube.com/watch?v=Mtfb4m6xGCA\nel que més recordo es el fet de que el meu germà a l'endemà marxava a la mili...Cangueli, però no massa\n23 de febrer de 2011, a les 22:10\nCert, què pesats estan siguent amb l'aniversari! a ningú se li ha ocorrit fer alguna cosa que no fora "què estaves fent aquell dia"?? em fa gràcia especialment quan pregunten a gent que tenia 1 o 2 anyets aquell dia, de segur que aporten testimonis molt enriquidors... per als fabricants de xumets\n23 de febrer de 2011, a les 22:16\nJo sí me'n recordo què estava fent. Aquests personatges només fan que banalitzar la dimensió dels fets, res com si fos l'any de la nevada.\n23 de febrer de 2011, a les 23:02\nM'estas dient que ahir van fer un especial famosos-23 F i jo m'ho vaig perdre. Feia anys que desitjava saber què feia en Paquirrin (bé aquest potser encara havia de nèixer) però que feia en Jesulín, la Pantoja, ostres l'Ana Rosa...ohhh i jo que estava a la parra. Deuen estar apunt de donar-els-hi un premi al reportatge interessant, original.... Perquè aquesta associació de dades= famosos-23F no se li hauria ocurregut a ningú.\nOscar, sobretot, pel què més vulguis si tornen a fer un especial així avisa'm. No sé, per exemple què feien el dia que va caure el mur de berlín-famosos; el dia que l'home va arribar a la lluna-famosos;... ;P\nMira, tu, si pot donar per programes això...espero no haver inspirat cap ment perversa de la premsa rosa amb la meva anterior ironia.\n24 de febrer de 2011, a les 9:31\nQue decir sobre el 23-F...yo no habia ni nacido. Poco puedo aportar a tu entrada escepto que como siempre, no defraudas.\n24 de febrer de 2011, a les 11:55\nCoi, el 23-F ja havies nascut? Què n'ets de vell! (com t'acostuma a posar una comentarista, que sempre em fa riure).\n24 de febrer de 2011, a les 19:12\nJo em puc estalviar explicar res perquè llavors encara no havia nascut (i encara faltava algun anyet perquè ho fes!).\nLa història de l'Assumpta posa els pèls de punta. Quin patir totes dues després de saber la notícia!\n24 de febrer de 2011, a les 21:10\nI a mi el 23 F d'aquest any em va passar per alt, perquè a Anglaterra és un dia com qualsevol altre... tot i que vaig tenir un flaix de mi mateixa entrant a la classe d'estadística amb el paraigües en alt cridant "everybody to the floor!" i amenaçant el professor si no m'aprova el coi d'examen...\n24 de febrer de 2011, a les 21:58\ndoncs jo el que cada any em cansa més del 23 F és sentir parlar del rei com si fos un déu salvador, com si fos l'única cosa de profit que hagués fet...òndia!! és que és l'única!! (a part del "¿por qué no te callas?", és clar)(és una manera de justificar la monarquia???)\n24 de febrer de 2011, a les 22:53\nI cada any sentir els especials del 23F des del Congrés i que sempre diguin: encara es veuen els forats de bal.\nI és que què farien els mitjans de comunicació sense els temes recurrents de cada any? Jo faré territori i em quedo amb un tema que em fascina completament. Potser perquè m'ha tocat cobrir-lo algun cop i sempre ho he fet preguntant-me per què estava perdent el temps. Parlo de la notícia de la primera nevada a Prades (poble del Baix Camp a molts metres d'alçada on la notícia real seria que algun any no nevés). Doncs res, ja em veus fent una hora d'anar i una altra de tornada per fer foto de la plaça blanca i preguntar a la gent la seva opinió sobre la nevada. Periodisme d'alt nivell, cinc anys estudiant per això.\nUn altre tema que m'encanta és l'aniversari del naixement/mort de l'Elvis o de la Marilyn, com si no hi haguessin hagut altres genis de la música que compleixin anys cada any. D'aquesta manera no m'estranya que la gent després no conegui a figures imprescindibles del món de la música i del cinema, si només senten a parlar dels dos de sempre.\nEn fi, que l'originalitat mola molt, només falta que molts mitjans la descobreixin.\n24 de febrer de 2011, a les 23:18\nNo puc explicar on era aquell 23-F perquè encara no estava ni en projecte dins les ments dels meus pares. Però passat els anys i el que se sap al respecte, encara que hi hagi buids entremig que potser mai sabrem, crec que se l'hauria d'estudiar com el cop d'estat més "xapusa" de la història.\njo vaig triar "imagine" per la b.s.o...;) Si ho arribo a saber, n'hauria proposat una altre per no fer-te passar aquest mal tràngol...;\nperò m'estalviaré explicar-te què feia i on era el dia en qüestió.\nem va encantar conéixer-te!\nun petó, o dos!\n28 de febrer de 2011, a les 0:58\nOstres, ostres, Óscar! I jo que venia a buscar comentaris sobre el sopar i em trobo aquest Cumpleaños total, que és més pesat que... que... que l'Imagine del Jonh Lennon, que ja és dir! ;) bé, jo sóc carrossa i m'agrada més el Lennon...\nNo, tampoc no t'explicaré res del que no vols saber... però me'n recordo perfectament ja que tenia 29 anys... ei! qui parlava de vells?\nSí que et diré que em va agradar molt conéixer-te i vaig trobar que ... bé ja t'ho he dit al meu blog i no t'ho repetiré per no fer-me pesada i per no fet-te posar vermell.\n28 de febrer de 2011, a les 19:21\nJo és que era molt i molt petita quan van fer el cop d'estat i clar, no me'n recordo de res... De fet, si me'n recordés, em preocuparia!\nI per saber què feia l'Ana Rosa al moment que es va produir el cop d'estat jo MA-TO!!!\nQueda clar... no? :)\n1 de març de 2011, a les 11:35\ncada any la mateixa excusa CLIDICE. pesats que són, déu meu!\nla pàtria amb alcohol entra, TORO. de tota la vida.\na alguns estats un bon cop, segur, que no els hi aniria malament PONS.\nun any per fer un conte ARIS??? no me’l penso perdre!!! :)\nels límits de la perversió comencen i acaben en l’imagine de lennon, STARBASE.\nprefereixo, XEXU, pensar en el desbordament lacrimal que deuria patir la sra. curri (fins i tot el nom té pebrots!) el 20 de novembre. no sempre les tristors dels altres ens han de commoure, la veritat.\nl’11-M és el dia del meu aniversari LULA. t’explico això perquè, molt cops, les pàgines del calendari de la història acaben esdevenint molt menys (però molt menys) importants que les nostres pròpies històries.\ndoncs si la mili, per si sola ASSUMPTA, ja no feia massa gràcia; una mili en ple cop d’estat deu ser per acollonir més que per recordar.\namb retard VIDA però ... per molts anys!!! celebracions com aquesta sí que valen la pena repetir-les any rere any.\nmolt de moda en aquella època RICARD. ara ja no ... per sort!\n1 de març de 2011, a les 15:42\nhòsties DISSORTAT ... això si que no fa riure. ni gota, venint d’uns fatxes.\ntenim una edat, és cert LISEBE, però és que cada any (amb memorials d’aquesta mena) s’entesten a recordar-nos el ràpid pas de les planes del calendari. petoooons!!!\njo sí que m’adormo, MIREIA, amb tant de record al coi de 23-f. cada any la mateixa conya!\nels que van fer el cop d’estat deuen estar passant una jubilació daurada ELVIRA. i les jubilacions daurades solen silenciar moltes boques.\nvas ser tu, apreciada DELFICA, qui et vas fotre el darrer phoskitos del súper? això sí que és un fet per commemorar, bandida! :) unes ovelles gens somnolentes, la veritat.\ndoncs sou valents a casa teva, JOAN. si mon germà (el gran) hagués fotut el camp a la mili el 24-f a casa meva es munta un drama d’aquí t’espero.\nels testimonis enriquidors, per tal de sortir a la tele MARIA, s’inventen el testimoni que faci falta i més. i sinó, sempre els hi val allò de “me lo explicó mi padre”.\ndoncs porten massa anys banalitzant RAFEL. per banalitzar així, millor no commemorar res i posar una reposició del diario de patricia.\nhi ha, ara mateix NITS, un grapat de caps de redacció de diaris i tn’s prenent nota del teu comentari. ja sé a qui :) fotre-li la culpa de la programació del proper 23-f.\nte puedo asegurar que jugando al baloncesto sí que defraudaba. ¡y mucho, IRONIC! :)\n1 de març de 2011, a les 16:11\nés molt bona l’aina, PASEANTE. fins i tot dient-nos vells :) fes un cop d’ull als seus escrits.\nquan ets nen, totes aquestes coses passen com un joc ALBERT. i tejero i els seus amics no jugaven pas.\nsuposo que et va aprovar LLENGUADDICTA. contra el que jo podia a priori creure, les classes d’estadística poden ser mooooooooolt interessants :) molt content de trobar-te de nou per aquí!!!\na jutjar pel que han explicat els darrers trenta anys SIX, el 23-f del rei va durar al menys quaranta-tres hores. com dirien els depeche :) l’haurem de nombrar, in eternum, com el nostre personal jesus.\ndoncs a un servidor a prades, apreciat ILLA, li agradaria tornar a cobrir la notícia de la festa del cava. era anar primer als sanfermins i després ... cap a prades que hi falta gent! :)\npel que he anat escoltant (inevitablement) amb el pas dels anys, si enlloc d’en tejero ho organitzen uns tals esteso i pajares també semblaria coherent CATERINA.\njo sóc molt rajón FANAL. però no cal disculpar-se pel pobre lennon, cal disculpar-se per posar-lo a tots els resums de l’any. va ser un plaer molt i molt gran que, segur, s’ha de tornar a repetir. :)\nels planetas són molt bons, CARME, tot i que a vegades al cantant (J es fa dir) li costa una miqueta vocalitzar. i sí ... ho he llegit i has aconseguit posar-me vermell :) un plaer la trobada de dissabte, de veritat.\nla delfica ha dit, GUSPIRA, que estava buidant un flascó d’esmalt per les ungles al bolso de la becària. la delfica s’equivoca molt poc :)\n1 de març de 2011, a les 16:46


Una ‘startup’ catalana permetrà diagnosticar la sèpsia amb una mostra de sang en tres hores\nEls investigadors ja disposen d'un primer prototip de laboratori que es comercialitzarà quan superi la fase de validació\nLa ‘startup’ catalana Moirai Biodesign ha creat un prototip de kit de diagnòstic que permetrà detectar la sèpsia –un procés inflamatori potencialment mortal– a partir d’una mostra de sang. D’aquesta manera, el pacient no haurà de realitzar un hemocultiu previ. Amb aquest kit es podran detectar els patògens que causen la sèpsia, així com les seves resistències als antibiòtics en poques hores i obtenir resultats molt més ràpid que amb l’anàlisi de l’hemocultiu, que requereix diversos dies per concloure un diagnòstic. Moirai Biodesign s’ha beneficiat de l’ajut ‘Startup Capital’ d’ACCIÓ, l’agència per a la competitivitat de l’empresa del Departament d’Empresa i Coneixement de la Generalitat de Catalunya. La ‘startup’ ha rebut 75.000€ que podrà destinar a finançar les activitats derivades de l’execució del pla de negoci inicial, com per exemple cobrir despeses de personal, contractar serveis a tercers, invertir en material i equipaments, llogar espais o elaborar estratègies de comercialització i comunicació.\nEl dispositiu de diagnòstic que han creat és d’un sol ús i està basat en la seva tecnologia de biosensors, on s’introdueix una mostra de sang del pacient per identificar bacteris que puguin causar sèpsia. Segons el CEO de Moirai Biodesign, Amadís Pagès, “en menys de tres hores” es poden obtenir resultats. D’aquesta manera, es pot evitar la realització de l’hemocultiu, que s’allargava fins a cinc dies. Un fet que permet als especialistes clínics prendre decisions “més ràpides”. De fet, la tecnologia que fa servir el kit estava prèviament pensada per la detecció de la leucèmia. “Ara també s’aplicarà a la sèpsia”, ha explicat Pagès. Aquest kit d’un sol ús identifica les causes que provoquen la sèpsia i analitza les seves resistències a antibiòtics, per mirar de combatre-la. Segons Pagès, “és clau poder realitzar l’anàlisi ràpidament per identificar els patògens que causen la sèpsia i quines resistències tenen per poder administrar l’antibiòtic adequat com més aviat millor”. I és que Pagès ha subratllat que si un pacient “no rep el tractament adequat en qüestió d’hores” es pot arribar a morir.\nLa ‘startup’ catalana ja disposa d’un primer pilot d’aquest dispositiu que al llarg dels mesos vinents passarà per la fase de validació. El seu objectiu és comercialitzar el dispositiu en hospitals. Amb seu al Parc Científic de Barcelona, compta amb un equip de sis especialistes en biomedicina, bioquímica i intel·ligència artificial, entre d’altres. Moirai Biodesign té previst continuar ampliant les aplicacions de la tecnologia de biosensors per poder adaptar-la per la detecció d’altres tipologies de malalties.


Galeria – Josep Sànchez\nConcentració de Rebuig a la sentència del judici del Procés\nAvui al vespre ens hem concentrat centenars de persones davant l’ajuntament per mostrar el nostre rebuig contra una sentència ignominiosa. No només han sentenciat injustament 9 persones innocents, volen empresonar les nostres il·lusions, volen empresonar els anhels de llibertat de tot un país, volen empresonar els nostres drets fonamentals i polítics. Ho volen fer però no podran, perquè no poden empresonar tot un poble.\nAquells que ens han precedit van donar la vida per defensar les llibertats i la justícia en moments de la història que no hi havia esperança. Tinguem esperança, siguem dignes hereus del sacrifici que van fer els nostres avantpassats, del sacrifici dels nostres companys i companyes empresonats, exiliats i represaliats. Que de la nostra indignació neixi una mobilització pacífica, cívica però ferma que planti cara a la repressió de l’Estat.\nNo podran perquè som molts, perquè cada dia som més, perquè tenim la raó de les nostres conviccions democràtiques, perquè defensem els valors de la justícia, la llibertat i la igualtat, perquè ho tornarem a fer!\nOrgullós d’Arenys de Munt! Orgullós d’un país mobilitzat!\nFormat GaleriaPublicat el octubre 14, 2019 octubre 14, 2019 Categories PaísEtiquetes Arenys de Munt, llibertat, Presos Polítics, República, sentènciaDeixa un comentari a No podran empresonar els nostres anhels de llibertat


Borsa de treball - Infordisa\nEstem en fase de creixement i busquem professionals que vulguin formar part del nostre equip.\nEmplena el formulari que trobaràs a continuació i ens posarem en contacte amb tu.\nPerfils demandats actualment\nTècnic@ de hardware\nFunció: Tècnic de hardware per help desk i instal·lacions de clients.\nEstudis: Grau superior o enginyeria informàtica.\nAptituds: Ganes de formar-se per fabricants, dinamisme, responsabilitat.\nResidència: Valls o comarca.\nTècnic@ de software\nFunció: Tècnic de software per a suport i desenvolupament a mida.\nAptituds: Ganes de formar-se per fabricants, coneixements SQL + C# + Delphi.\nConsultor@ comercial TIC\nFunció: Consultor comercial per a projectes en sistemes informàtics.\nEstudis: Coneixement del sector i tecnologia.\nAptituds: Ganes de formar-se per fabricants, iniciativa, experiència en el sector, ambició.\nResidència: Valls o província.\nConsultor@ comercial Ciberseguretat\nFunció: Consultor comercial per a projectes en ciberseguretat.\nEstudis: Enginyeria informàtica.\nAptituds: Curiositat i passió per la informàtica, iniciativa, experiència tècnica.\nCV (PDF < 1Mb)\nQuin lloc de treball t’interessa?\nTècnic de hardware Tècnic de software Consultor comercial TIC Consultor comercial Ciberseguretat


Com renovar l’exterior de casa amb els tèxtils | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nCom renovar l’exterior de casa amb els tèxtils\nLa primavera i l’estiu són dues estacions idònies per renovar alguns aspectes de la decoració de la casa, per tal d’aconseguir un espai fresc, alegre i relaxant. No cal fer grans transformacions, només canviant els tèxtils és possible donar un aire refrescant a tota la casa, fins i tot a l’exterior.\nCom que els complements tèxtils de balcons, terrasses i jardins pateixen més que els d’interior, encara que estiguin fets amb materials resistents cal canviar-los de tant en tant. Abans de començar amb la renovació, el primer que hem de tenir en compte és que hem de triar sempre teles naturals. Teixits com el lli o el cotó fan que la sensació tèrmica sigui molt menor que la que hi ha fora de la casa, a més de ser transpirables. El segon, és optar per colors neutres i clars a les teles que faràs servir. Amb aquestes tonalitats, la casa tindrà un toc fresc que ajudarà a combatre les altes temperatures. Colors com el blau, que evoca el mar, o el verd que recorda la natura i el camp, són molt adients per a gandules, coixins i catifes d’exterior. Si utilitzes el blanc podràs gaudir d’una terrassa, balcó o jardí plens de llum i frescor.\nPer protegir-nos del sol en els espais exteriors hem d’utilitzar tendals de tela que siguin lleugers i clars. Això permetrà que el vent circuli, fet que ens ajudarà a aconseguir un espai amb una temperatura més fresca. Una altra opció és col·locar para-sols. També hauran de ser colors clars o neutres perquè transmetin sensació de frescor. Recorda decorar el mobiliari amb teles de colors freds i estampats estiuencs que evoquin ambients naturals. Tonalitats suaus de blaus, verds, violetes i roses, així com el blanc i el beix, són un encert segur.\nSi tenim la sort de tenir espais exteriors on fer menjars o aperitius, és recomanable que fem servir estovalles resinades, ja que són impermeables. Per donar més confort als menjadors d’estiu de patis i terrasses podem utilitzar catifes d’exterior, més lleugeres que les de dins de casa i amb capacitat de transpirar. Les cortines, estores i gelosies són molt útils per protegir-se del sol i, a més, donen privacitat. Això sí, els materials han de ser resistents a les inclemències del temps.


L’hospital Verge de la Cinta incorpora una infermera per facilitar les vacunacions de la grip | Diari de Tarragona\nProcedent de l'atenció primària de l'ICS\n9 de Noviembre de 2018 - 13:06 hs\nL’Hospital Verge de la Cinta de Tortosa ha incorporat una infermera d’atenció primària, per dur a terme la vacunació de la grip els usuaris que acudeixin a visites de consultes externes i amb el consell previ del professional mèdic que els atengui. D’aquesta manera, des de l’Institut Català de la Salut (ICS) Ebre s’aposta per coordinar els diferents àmbits assistencials per tal d’augmentar la cobertura vacunal en persones amb problemes de salut i de risc que segueixen un control hospitalari de les seves malalties.\nAquesta mesura està en marxa des del passat 7 de novembre i es durà a terme durant tot el calendari de vacunació de la grip. I és que aquesta vacuna es considera fonamental per evitar complicacions de la grip en les persones amb patologies de base, «que es tradueixen en descompensacions, ingressos hospitalaris i morts», segons detallen des de la Gerència territorial de l’ICS.\nEntre els objectius de la campanya de vacunació 2018-2019 hi ha millorar la cobertura en persones majors de 60 anys (per apropar-se al 60 per cent) i en persones amb problemes de salut de risc, també en dones embarassades (per arribar al 40 per cent), en professionals sanitaris (l’objectiu és també apropar-se al 40 per cent) i en definitiva, millorar els indicadors en vacunació.\nPel que fa a les persones menors de 60 anys que presenten un risc alt de complicacions derivades de la grip, hi ha els infants a partir de 6 mesos i els adults amb malalties cròniques cardiovasculars, neurològiques i respiratòries; o els que tinguin malalties com la diabetis mellitus, malalties cardíaques cròniques o obesitat mòrbida. En els grups de risc hi ha també les persones afectades per malalties hepàtiques cròniques, pulmonars cròniques, immunodepressió o Síndrome de Down, entre d’altres.\nEl Departament de Salut ha adquirit més d’1.200.000 dosis de vacunes que ja estan disponibles als CAP, amb l’objectiu de prevenir la grip i evitar les complicacions i la mortalitat associada a aquesta malaltia. El període òptim de vacunació és fins al 15 de desembre, uns quinze dies abans que la grip arribi al llindar epidèmic, que se situa als 110,7 casos per 100.000 habitants.


El Mercat Vintage de Gandia tornarà al mes de novembre - Diari Serpis\nEl Mercat Vintage de Gandia tornarà al mes de novembre\n– Aquesta mesura s’ha pres per afavorir el desenvolupament de la Fira i Festes\n– El Mercat s’instal·la cada dissabte i consta de 10 tendes amb productes i articles variats de concepte “vintage” que varien amb cada edició.\n– Es va posar en marxa el passat mes d’abril per a dinamitzar el comerç local afectat per la crisi econòmica derivada de la pandèmia i reforçar el Raval i el Centre Històric.\nEl departament de Polítiques Econòmiques, Comerç, Indústria i Innovació de l’Ajuntament de Gandia ha informat aquest migdia que el Mercat Vintage que se celebra cada dissabte a la Plaça del Prado des del mes d’abril s’ajornarà fins al mes de novembre per afavorir el ple desenvolupament de la Fira i Festes.\nCal recordar que aquesta iniciativa es va posar en marxa com un revulsiu econòmic orientat a dinamitzar el comerç local i servir d’element de consum i d’atractiu per als visitants per a compensar, així, els efectes negatius derivats de la pandèmia. Alhora, també es pretén reforçar el Raval i el Centre Històric amb activitats com aquesta i tractar de compensar el trasllat del tradicional mercat dels dissabtes a Roís de Corella.\nPel que fa a les activitats d’aquest mercat, comptarà amb un total de 10 parades amb tota mena d’articles inclosos en el concepte “vintage” com mobles grans i menuts, objectes de decoració, taules, cadires, articles de disseny i joieria, articles de col·lecció i vinils, entre altres. Una varietat que, a més, varia amb cada edició setmanal.\nArticle anteriorGran cap de setmana de Pilota organitzat per l’empresa El Zurdo\nArticle següentCompromís per Gandia denuncia un cas de discriminació lingüística


12 idees de navegació excel·lents que us permetran canalitzar la vostra interior Joanna Gaines - de banda amplaLlegir Més\nPrincipal de banda ampla 12 idees de navegació excel·lents que us permetran canalitzar la vostra interior Joanna Gaines\n12 idees de navegació excel·lents que us permetran canalitzar la vostra interior Joanna Gaines\nHi ha una raó per la qual shiplap ha estat un dispositiu a l'escena de disseny d'interiors durant un temps. Hi ha alguna cosa d’aquest material que aporta un aspecte net i desitjable a qualsevol espai. A més, s’adapta a gairebé qualsevol disseny que puguis somiar. No ens creieu? Continuar desplaçant-se. Aquestes idees de navegació són tan cridaners que us permetran de canalitzar la vostra Joanna Gaines interior en molt poc temps.\nA continuació, es detallen algunes coses que s'han de tenir en compte a l'hora de tenir en compte les idees de navegació. Imatge: Art Home Garden\nQuè cal tenir en compte abans de col·locar la nau a les parets\nShiplap com a producte acabat sembla fantàstic, però no és el projecte més senzill del món a dur a terme. Tenint en compte això, us enumerem unes quantes consideracions perquè pugueu reflexionar abans d’intentar intentar recrear aquestes aparences. Són les següents:\nTipus de tauler: no totes les taules es creen iguals. Hi ha navegues reals, que es poden trobar en cases més grans i jardins de fusta, però és molt car de comprar. Aleshores, hi ha taules de llengüeta i ranura, que s’ajunten tal com el nom indica i es poden comprar a la vostra botiga local de millora de la llar. O podeu considerar la fusta contraplacada, que és l'opció més assequible, però no té alguns detalls que es poden trobar en altres opcions.\nMida del buit : la saviesa tradicional estableix que heu de deixar un buit de la mida d’un níquel entre les juntes. Tanmateix, podeu utilitzar els espaciadors d’una botiga de millora d’habitatges local per reduir o ampliar el buit que considereu oportú.\nColor de la pintura: No tot el vaixell ha de ser blanc. Penseu en pintar un color dramàtic per fer una gran declaració, sobretot si l'utilitzeu com a paret d'accent o punt focal.\nPro i bricolatge: no és una tasca fàcil posar el vaixell. Requereix tallar les taules de mida, per assegurar-se que són nivells i comptabilitzar les cantonades. Cal que decidiu si esteu preparant la tasca o preferiu presentar els avantatges.\nConsulteu aquestes 12 idees de navegació:\nFeu una declaració incloent shiplap en una entrada genial. Imatge: William Guidero Planificació i Disseny\nShiplap funciona perfectament quan es combina amb un aspecte rústic del país. Imatge: Chelsea Lauren Interiors\nIncloure altres matisos en el teu disseny per crear sensació de contrast. Imatge: Jessica Jacobson Interiorisme\nCreeu una paleta blanca per ressaltar realment l’aspecte de l’embarcació. Imatge: Nathaniel Ebert\nLa textura que proporciona la tela de navegació la converteix en una excel·lent elecció per convertir-se en una paret d’accent en qualsevol habitació. Imatge: STOR-X Organizing Systems - Edmonton\nCol·loqueu garma en una xemeneia per crear un punt focal instantani. Imatge: Kelly Hohla Interiors\nUtilitzeu una tela blanca per deixar net el teu bany. Imatge: Moen\nTrieu juntes més amples per crear una estètica més moderna. Imatge: electrodomèstics i matalàs de Duerden\nPenseu en deixar alguns dels taulers sense acabar per crear un aspecte natural. Imatge: Art Home Garden\nAneu amb compte on col·loqueu costures entre les juntes i els voltants de les portes. Imatge: CP McClary Construction Inc\nJa que la tela blanca és lleugera i aèria, és ideal per a espais més grans, com sales de disseny obertes. Imatge: Westcoast Windows\nEspecifiqueu el look de la nau en altres elements del disseny per crear un disseny cohesionat. Imatge: Cole Harris Associates LLC\nUna encantadora família familiar a l'illa de Waiheke està dissenyada per viure en una vida relaxada\nUna casa compacta de formigó rep el nom de Best Small Home de Nova Zelanda\nCom crear un bany monocrom\nAquesta cuina de Du Bois Design demostra que la vida familiar és elegant i elegant\nRenovació de vil·la d'inspiració escandinava a Parnell\nAra és la vostra oportunitat d’assegurar un apartament de luxe a Eden Terrace\nGuia de compra del coixí Thome de Freshome\nAquesta nova construcció de Snells Beach, ha estat un estil mariner


Guanyar demana realitats i consens en la tasca de reactivació d’Alcoi | GUANYAR ALCOI\nAquests dies hem vist que a ajuntaments de ciutats com València o Madrid es signava un acord entre totes les forces polítiques per a definir les línies d’activació després de l’estat d’alarma i el confinament\nA Alcoi per unanimitat de totes les forces polítiques es va acordar una comissió de reactivació que no ha obtingut cap resultat\nGonzález: ”Com ens temíem, i així vam manifestar, aquesta comissió s’ha convertit en un mer tràmit que el govern només utilitza com a propaganda i també com a excusa per a no fer res”.\nDes de maig de 2020, a petició del grup Popular i refrendada per tots els grups polítics de la corporació, a l’Ajuntament d’Alcoi està constituïda una mesa per acordar quines accions dur a terme per a poder contribuir a pal·liar les conseqüències negatives de la pandèmia i del confinament. Setmana darrere setmana s’han reunit tots els grups sense treure cap acció real en clar, segons la plataforma municipalista Guanyar Alcoi. Tal com explica el regidor Pablo González, “les accions de major envergadura que ha aconseguit implementar el govern de Toni Francés van ser proposades amb anterioritat: és el cas de les ajudes al comerç proposades per Guanyar Alcoi en el mes d’abril. Altres, no obstant, no han sigut ni considerades, com totes les demandes que hem fet des de la plataforma per a evitar un creixement de la desigualtat entre els xiquets i xiquetes”.\nGuanyar Alcoi demana que s’actue de veritat i de manera sistemàtica, eficient i negociada. ”És curiós com el nostre alcalde defensa la negociació i el consens en la Diputació d’Alacant i ací, que ho té més fàcil per a dur-ho a terme, no fa res més que aparentar que ho fa”, remarca González. “Mirem amb enveja altres ciutats que han aconseguit crear un marc d’acció consensuada i conjunta, perquè això significa que tot i les dificultats volen que les seues ciutats, que els veïns i veïnes, vagen endavant. Hem de pensar que el govern té majoria, però som tota la corporació la que representem al conjunt de la ciutadania. Ens sembla, una vegada més, que només estan fent com si feren alguna cosa mentre es dediquen a altres menesters que sembla que els interessen més”.\nPer a Guanyar Alcoi la dinàmica de treball de la mesa de reactivació és totalment ineficient, només s’escolta al govern i no es convida a cap expert (com per exemple fan a les Corts Valencianes) per aportar noves idees i possibles accions. Tot i que Guanyar va demanar en repetides ocasions que no fóra una comissió burocràtica més, per a la plataforma s’ha convertit justament en això. “I tot, malgrat les demandes organitzatives bàsiques que hem reclamat des de Guanyar Alcoi, i que era totalment ilògic que no tinguera, com un simple calendari de sessions i temàtiques a tractar”, explica González.\nPer a Pablo González el propòsit és clar: ”Estem una vegada més davant d’un embolcall preciós, presentat a l’opinió pública com una comissió seriosa i que projecta una imatge de gestió eficient; però com sempre, l’aparença amaga la inoperància efectiva del govern de Toni Francés. Pensem que és una falta de respecte a la ciutadania, no només per als grups de la corporació. Ens mereixem com alcoians un govern que vulga governar, que vulga millorar les condicions de vida de la ciutat, no simple burocràcia sense cap visió general a mitjà i llarg termini, i sempre pendent dels interessos del seu partit”.\nGuanyar Alcoi proposa mesures econòmiques a curt termini per fer front a la crisi\nGuanyar Alcoi proposa un pla per reimpulsar la ciutat\nGuanyar Alcoi proposa accions educatives per revertir el temps sense escola\nGuanyar Alcoi proposa mesures de suport al sector cultural alcoià\nGuanyar Alcoi demana manteniment en condicions als itineraris per a vianants


Simulacre d'emergència per un focus de pesta... - Govern.cat\nquery_builder 9 març 2021 18:44\nSimulacre d'emergència per un focus de pesta porcina africana\nDurant l’exercici els Agents Rurals han abalisat i senyalitzat i rastrejat la zona per tal de localitzar altres exemplars afectats\nEl simulacre serveix per preparar la resposta operativa en cas que es localitzés un brot a Catalunya\nSimulacre dels Agents Rurals\nAquest matí s’ha realitzat al terme municipal d’Olost (Osona) un simulacre d’actuació en cas de localitzar un focus de Pesta Porcina Africana (PPA) en porcs senglars.\nL’objectiu de l’exercici ha estat avaluar la resposta ràpida davant d’una emergència sanitària amb la detecció i localització d’exemplars morts, la senyalització i extracció de mostres, i la retirada dels animals. Durant l’exercici s’ha comptat amb la participació d’una seixantena d’efectius tant del Cos d’Agents Rurals com dels Serveis Veterinaris oficials del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació.\nL’exercici ha simulat la detecció d’un cas positiu de PPA d’un porc senglar localitzat al medi natural. A partir d’aquesta coordenada s’ha establert la zona nucli del brot a un radi d’un quilòmetre. També s’ha establert la zona d’infecció a un radi de sis quilòmetres i la zona de vigilància a un radi de 10 quilòmetres.\nEn primer lloc, diverses patrulles han senyalitzat els accessos a la zona nucli i a partir d’aquí diferents patrulles i unitats del cos han començat la cerca d’animals morts en 49 quadrícules de 9 hectàrees cadascuna. Prèviament s’havien deixat tres exemplars de porcs senglars morts en aquesta zona nucli.\nAgents rurals de la unitat RPAS buscant senglars\nMembres del Grup Especial Caní (GEK9) han localitzat el primer exemplar a la cua del Pantà de la Gavarresa, a prop de l’aigua i tapat per vegetació. La Gaia, un gos del cos especialitzat en la detecció de cadàvers, ha sigut l’encarregada de localitzar-lo.\nParal·lelament, la unitat RPAS del Grup de Suport Aeri (GSA) del Cos d’Agents Rurals s’ha encarregat de pentinar a vista de dron els espais de conreu i més oberts, on han localitzat en un torrent un altre exemplar mort.\nFinalment, a les zones boscoses, diverses patrulles han fet batudes a peu on s’ha acabat trobant el tercer exemplar en un pas de fauna a prop de la carretera C-62.\nLocalitzats tots els exemplars, patrulles equipades amb mesures de bioseguretat s’han encarregat d’abalisar la zona, prendre mostres dels animals i procedir a la seva retirada. Dos exemplars, donada l’orografia i les dificultats tècniques de l’extracció, s’han retirat amb l’ajuda de l’helicòpter del Cos.\nAmb aquesta pràctica s’ha volgut posar a prova la relació, coordinació i intercanvi d'informació entre els serveis veterinaris, el Cos d’Agents Rurals i l’IRTA-CRESa, i per tal de poder fer una estimació dels recursos humans i materials necessaris per tal d’estar preparats per donar resposta davant de situacions d'emergència sanitària per aparició de focus de PPA en senglars.\nCatalunya territori lliure de PPA\nAgents rurals extreuen mostres d'un senglar\nCatalunya és un territori lliure de la malaltia, ja que no s'han declarat focus ni en animals salvatges ni en domèstics.\nLa PPA va entrar a l'est de la Unió Europea a finals del 2014. Des de Rússia es va estendre als països limítrofs d'Ucraïna i Bielorússia, des d'on es va propagar a països de la UE. Actualment, hi ha 15 països afectats a Europa, dels quals 11 són membres de la UE. El darrer país en veure's afectat per la malaltia va ser Alemanya. Aquest Estat va declarar la PPA per primer cop el 9 de setembre de 2020 a Schenkendöbern, Spree-Neiße – al land de Brandenburg – amb més d'una trentena de focus afectant, de moment, només senglars.\nLa Pesta Porcina Africana suposa un risc important per al sector i per això els exercicis de simulació són necessaris per garantir una resposta ràpida, coordinada i efectiva davant la possible aparició d'algun focus a Catalunya. Estar preparats per a poder actuar ràpidament és un element clau per tal de poder controlar i eradicar la malaltia si mai es detectés a Catalunya, tot i que fins ara no s’hi ha hagut cap focus ni en animals salvatges ni en domèstics.\nMesures de bioseguretat i control\nDes de l’aparició de la Pesta Porcina Africana (PPA) a Bèlgica, l’any 2018, el Departament d’Agricultura no ha deixat d’implementar actuacions per millorar l’estat de la bioseguretat a les granges i prevenir l’entrada de la malaltia a Catalunya. Des el primer moment, el Departament d’Agricultura compta amb un Pla de contingència que estableix les accions immediates, a mitjà i llarg termini, destinades a respondre en el cas que la malaltia es detectés a Catalunya.\nEn aquest sentit, per reforçar les mesures de vigilància contra la Pesta Porcina Africana, des de l’1 de gener de 2020 s’han pres 101.086 mostres de sang per al control d’anticossos i 29.138 mostres per PCR de bestiar porcí i s’han analitzat 18 porcs senglars trobats morts en el medi natural sense cap indici de mort per tret ni per accident. Tots els resultats han estat negatius.\nUna malaltia que no afecta a l’ésser humà\nLa pesta porcina africana, que no afecta a l'ésser humà, és altament contagiosa i afecta a porc domèstic, porc senglar europeu i facoquer africà. Algunes formes del virus de la PPA, presenten un elevada virulència, que es caracteritza per febre elevada, anorèxia i hemorràgies a la pell i els òrgans interns podent arribar a produir la mort en uns 2-10 dies. La mortalitat de la malaltia pot arribar a ser del 100%.\nLa PPA és una malaltia inclosa dins de la llista de malalties terrestres notificables de l’Oficina internacional d’Epizoòties (OIE) i per tant de declaració obligatòria.\nAgents rurals prenen mostres d'un senglar 6392\nReunió de planificació 5536\nL'inspector en cap senyalitzant les quadrícules sobre mapa 3202\nAgents de la Unitat RPAS buscant senglars 5303


El cartell d’aquesta edició segueix la línia del divertimento, del que volen o han de ser Les Santes.\nDijous, 12 Juny 2014 16:52\nLa composició està prenyada de personatges santeros, d’alegria, de disbauxa, de mediterraneïtat.\nQuan queda una mica més d’un mes, -perquè arribin les anhelades festes de Les Santes-, és moment per fer una reflexió del cartell d’enguany. Ja sabem que sobre gustos no hi ha res escrit, i els comentaris d’aquest any són de tota mena.\nL’autora del cartell de Les Santes 2014 és la dissenyadora Regina Puig. Relacionant la seva professió i la composició del mateix s’hauria d’entendre quins camins ha seguit. De vegades esperem que el cartell esdevingui una obra d’art, cosa que es fa difícil quan no es busca aquest objectiu.\nEl cartell d’aquesta edició segueix la línia del divertimento, del que volen o han de ser Les Santes. La composició està prenyada de personatges santeros, d’alegria, de disbauxa, de mediterraneïtat. Pot recordar les conegudes composicions de Kukuxumusu, doncs també.\nSi volem trobar paral·lelismes amb el món del còmic, hi són. Si cerquem hashtags i selfies, paraules de moda actuals, també les trobarem. Què la missió és customitzar el sentit de les Santes, la Regina Puig ha fet la seva particular interpretació.\nEvidentment, un disseny que lluirà en samarretes. Hi pot tornar a haver un èxit de vendes. I una barreja de colors: gris, blanc, negre i la marca rosa de Les Santes, que es fa amable i deixa respirar el farciment de personatges.\nPer als que els hi agradin els dissenys minimalistes, aquest no és l’any. El format recorda més el concepte d’horror vacui barroc. Però ja és això, Regina Puig desvetlla unes Santes plenes d’humor, intenses però sobretot amb caliu humà. Puig ha fet, en definitiva, un excel·lent exercici de disseny gràfic que transmet o intenta transmetre.


El Parlament posa en marxa el pla d'igualtat amb l'objectiu d'incrementar la presència de dones en els òrgans de decisió\nTorrent admet que la presència d'una sola diputada a la mesa és una "fotografia dolorosa"\nBarcelonaEl Parlament ha posat en marxa avui el seu pla d'igualtat amb una jornada amb experts internacionals. En el discurs d'obertura de la jornada, el president del Parlament, Roger Torrent, ha fixat que el "gran repte i el gran objectiu" del pla és que la presència de dones en els òrgans de decisió de la cambra catalana sigui com a mínim amb igualtat de condicions que els homes diputats. I en aquest sentit, ha admès la "fotografia dolorosa" de la mesa actual, amb només una dona de set membres. Segons Torrent, el pla d'igualtat de dones i homes és un compromís de legislatura i una de les prioritats que assumeix a "nivell personal". "No vol ser un document cosmètic, sinó que ha de ser útil i efectiu per a qüestions reals i tangibles", ha afegit.\nEl pla d'igualtat que es comença a impulsar avui ha de servir primer per elaborar una diagnosi de la situació de les dones i els homes al Parlament, tant pel que fa als representants electes com al personal que hi treballa. D'aquí en sortirà un pla d'accions amb mesures i objectius estratègics per avançar en la igualtat efectiva. Torrent ha posat en valor la feina dels seus antecessors en aquest àmbit, especialment la feina de Carme Forcadell, però ha afegit que malgrat l'evolució "encara no és suficient". Actualment, a la cambra catalana el 42,2% dels escons estan ocupats per dones i, en canvi, les dones representen un 51% de la societat. "No és normal que al segle XXI la foto de l'hemicicle no sigui la mateixa foto en termes quantitatius que la societat", ha afegit el president del Parlament.\nPerò la qüestió més preocupant i en què s'ha d'incidir més és, segons Torrent, la falta de dones en els òrgans de govern de la cambra catalana, allà on es prenen les decisions. I, en aquest sentit, ha posat d'exemple que a la mesa del Parlament només hi hagi una dona d'un total de set membres. "Aquesta fotografia va ser dolorosa, perquè no representa el que volem ser", ha admès. Segons Torrent, la perspectiva de gènere també ha d'estar present en les decisions que pren el Parlament i la cambra catalana ha de demostrar que té "tolerància zero" davant de qualsevol assetjament sexual. I ha posat d'exemple que s'ataca determinades diputades no amb els mateixos termes que es plantejaria a diputats homes.\nTorrent ha assenyalat que la reforma del reglament del Parlament també ha de servir per donar una condició de gènere a la reforma, i s'ha referit a l'aprovació de la llei d'igualtat efectiva de dones i homes de la passada legislatura com una "declaració d'intencions" en la funció legislativa del Parlament. El president del Parlament ha expressat el seu compromís que aquest pla d'igualtat sigui un objectiu de legislatura sota la seva presidència i, fins i tot, una prioritat que assumeix a "nivell personal". Torrent també ha defensat que el Parlament no serà creïble si defensa la radicalitat democràtica, els drets i les llibertats fonamentals, sense tenir en compte la igualtat entre homes i dones.\nEn les jornades, que s'allargaran fins demà dimarts, hi participen expertes acadèmiques de les universitats de Londres, Edimburg, Estocolm i Uppsala. La primera de les sessions de treball se celebra sota el títol 'El règim de gènere dels parlaments' amb la professora de la Universitat Pompeu Fabra Tània Verge com a moderadora.