“Imatge i mirall”, nova exposició al Castell de Púbol | Bonart\n“Imatge i mirall”, nova exposició al Castell de Púbol\nS’ha inaugurat la nova exposició temporal del Castell de Púbol “Imatge i mirall”, que compta amb la col.laboració de la Fundació Bancària “La Caixa”.\nEn aquesta mostra hi han participat la directora del Museus Dalí, Montse Aguer, i les comissàries de la mostra, Rosa M.Maurell i Bea Crespo, del Centre d’Estudis Dalinians. La direcció científica del projecte és de Montse Aguer.\nL’exposició es compon d’una seixantena de fotografies, la majoria provinents dels fons de la Fundació Dalí. La selecció compta amb imatges creades per fotògrafs de prestigi internacional, com ara Man Ray, Cecil Beaton, Phillippe Halsman o Eric Schaal, i amb fotografies inèdites o de recent adquisició. L’exposició es complementa amb un apartat documental integrat per llibres, futllets i revistes que posen de relleu els diferents usos de la fotografia per part dels surrealistes i, en especial, per part de Salvador Dalí.\nUna vegada més, l’extens fons fotogràfic del Centre d’Estudis Dalinians ha permès revisitar les vides de Gala i Salvador Dalí i proposar un altre discurs possible ja que enguany l’exposició posa de relleu el paper del document fotogràfic com a vehicle i testimoni en la construcció de la imatge de Gala i Salvador Dalí. Amb aquesta mostra de petit format es vol continuar el camí iniciat ara fa més de 20 anys al Castell de Púbol, que té com a objectiu complementar la visita a aquest espai i endisar al visitant a conèixer més la figura de Gala i Dalí.\nPel que fa al recorregut de l’exposició, ressegueix les vides de de Gala i Salvador Dalí, abans i després de l’encontre decisiu que té lloc a Cadaqués a l’estiu de 1929, moment culminant a les seves vides i trajectòries, i alhora permet establir diàlegs i ponts entre les fotografies que els immortalitzen.\nLes imatges que conformen la mostra es parlen, s’interroguen i de vegades, també, es confonen i es camuflen. Algunes habiten espais comuns de la infància, i d’altres evoquen molt més del que expliquen. A voltes les imatges ens retornen el reflex de l’altre o bé ens cofronten amb els rols tradicionals de l’artista i la musa, tot qüestionant la memòria col.lectiva. Dalí se serveix de les fotografies, pures creacions de reflexió per si mateixa, també esdevé material de taller, il.lustració per als seus escrits, teòrics i literaris, testimoni d’accions artístiques i, per sobre de tot- i aquí s’emmarca també Gala, espai de pensament i construcció de la pròpia identitat.\nPel que fa a les seccions de l’exposició, aquestes es divideixen en cinc: “Records reals de la infància”,” Ball oníric”, “El mite de Narcís”,” Autoretrats automàtics” i “Metarmorfosis”.\nA “Records reals de la infància”, es mostren com els retrats d’infantesa i de joventut de Gala i Dalí tenen analogies sorprenents, fruit de les convencions del gènere fotogràfic i de l’època.\nPel que fa a l’apartat “Ball oníric”, representa la darreria de la dècada de 1920 en la que trajectòria artística i vital de Salvador Dalí es projecta irrevocablement cap al surrealisme. D’aquí el seu interès per l’automatisme i per altra part, la fotografia és un ferm aliat de Dalí alhora de poguer solidificar els somnis i les seves idees obsessives del subconscient.\nEl tercer apartat, “El mite de Narcís”, explica com Dalí s’emmiralla en Gala, s’hi reconeix, i viceversa. Tots dos mantenen una relació espectacular, narcisista. En aquesta recerca de la identitat té lloc també la construcció de la pròpia imatge, i en aquest procés el mitjà fotogràfic va exercir un paper fonamental.\nA “Autoretrats automàtics”, Gala i Salvador Dalí es representen al photomaton, on juguen amb la identitat, l’esquiven… i, entre flaix i flaix, deixen al descobert indicis de veritat. També les sobreimpressions de la parella, creades primer per atzar i més tard per caprici, fan evident una realitat a plena veu: Gala i Salvador Dalí formen un tercer personatge que els inclou i els transcendeix tots dos.\nEn cinquè i últim apartat “Metarmorfosis”, ens podem adonar de la Gala compromesa amb el procés creatiu de Dalí, o podem veure al Dalí fent de model per a les seves pròpies obres. En aquí ens poden adonar que la relació personal i creativa de tots dos és més complexa i rica.\nPel que fa la muntatge de l’exposició ha estat dissenyat per Pep Canaleta de 3carme33 i el grafisme ha anat a càrrec d’Alex Gifreu.\nEl catàleg de mostra inclou textos de Montse Aguer, de Rosa M.Maurell i Bea Crespo i d’Elisabet Riera. Cal assenyalar, que per primera vegada, el catàleg es publicarà en línia en quatre idiomes (català, castellà, anglès i francès) i es podrà descarregar de forma gratuïta a través de la pàgina web de la Fundació. El catàleg ha esta dissenyat per Àlex Gifreu.\nParal.lelament, s’ha editat mateiral divulgatiu consistent en un càpsula audiovisual, a càrrec de DocDoc Films, que estarà disponible al web i les xarxes socials de la Fundació Dalí.\nAquesta exposició es podrà visitar des del 18 de juny d’enguany fins el 6 de gener de 2020.\nEtiquetes: Castell de Púbol · Dalí · Gala


BERT, la nova actualització de l'algoritme de Google - Javajan\nGoogle revoluciona el seu algoritme amb una nova actualització per millorar la intenció de cerques naturals dels usuaris.\nBERT (Bidirectional Encoder Representations from Transformers), la nova actualització per part de Google, és una xarxa neuronal de codi obert per processar el llenguatge natural amb l’objectiu de millor les cerques dels usuaris, relacionant cada paraula de cerca amb el seu context i així, oferir resultats de cerca més efectius i precisos.\nAquest nou algoritme no substitueix els anteriors com ara Rankbrain, sinó que treballa en col·laboració. Tot i així, de moment només s’ha introduït als Estats Units i està disponible en les cerques angleses, però està previst que surti en un futur en coreà, hindi i portuguès.\nFins ara Google analitzava paraula per paraula les cerques dels usuaris, però amb aquest nou algoritme BERT, posarà en relació totes les paraules per comprendre el context en les que apareixen. Per tant, Google entendrà què és el que l’usuari busca, sense tenir en compte com ho escriu o com ho busca.\nFinalment, aquest algoritme pot ajudar a les pàgines web a millorar el SEO, introduint continguts de qualitat, keywords d’interès i una bona estructura de continguts pels usuaris.


Aragonès, llengua, estat (i Losantos) (Viles i Gents) - La Franja\nSource: Aragonès, llengua, estat (i Losantos) (Viles i Gents) | Xarxes socials i llengües\nPublicat a La Comarca el 9/7/2021\nDiu Losantos que «un dialecto grotesco al que llaman aragonés, de dos valles pirenaicos, se va a enseñar donde ya no se enseña ni inglés», i que «el chapurriau es un dialecto vágamente emparentado con el valenciano, ni siquiera con el catalán». Però no tos fixeu en l’elefant a l’habitació. Fixeu-tos que no és gens innocent la definició les dos llengües pròpies com a “dialectos”. És evident que les llengües i les fronteres polítiques estranyament coincideixen. Però també és cert que «una llengua és un dialecte en un exèrcit». Lo poder no defineix les llengües, però hi té un impacte molt important. Allò que Sabina definiria com «yo no quiero contigo ni sin ti».\nGuillermo Tomás Faci, professor de la Universitat de Saragossa, i arxiver de l’Arxiu de la Corona d’Aragó, ha publicat una obra en un propòsit immens: entendre les relacions entre poder i llengua en la formació medieval de l’aragonès. A El aragonés medieval. Lengua y Estado en el reino de Aragón (2020) demostre en dos arguments que l’aragonès es va distingir tant com la resta de varietats del llatí veïnes: castellà, català, occità. Lo primer argument és que existeix una llengua escrita comuna i diferenciada que, acompanyant al Poder, arrenque en la compilació dels Furs d’Aragó l’any 1247, i es difon per un exèrcit d’escrivans públics que reprodueixen este model de llengua prestigiosa, que és la scripta. Lo segon és que els parlants són conscients de la singularitat lingüística del que denominen aragonès, i provoquen, per posar un exemple, acalorades discussions entre l’aristocràcia aragonesa i la catalana sobre les tries lingüístiques a les Corts d’Aragó. Però este procés tant clar de singularització de l’aragonès se difumine per la substitució global que pateix 200 anys més tard. I segurament que per això un periodista d’origen aragonès pot acabar maltractant-lo com a «dialecto grotesco».\nPerò a Tomás també li interessen les anomalies. I no només tracte les varietats occitanes parlades a Jaca, en les que es va redactar els seu Fur. També es llance a explicar per què les nostres varietats del llatí al Matarranya, Baix Cinca, etc., a pesar de pertànyer a la mateixa comunitat política, històricament mai acaben per encaixar en la «llengua aragonesa». Tomás expose que les nostres viles usen la scripta catalana ja abans de la consolidació de la frontera política (al s. XIV), perquè per als seus parlants ja són varietats prou diferents de l’aragonès. I en les discussions posteriors sobre el dibuix d’esta frontera política apareixen arguments diversos, però mai la llengua escrita que use cada vila.\nPerò és esta «anomalia» del català la que acabe consolidant la segona hipòtesi del llibre. L’aragonès desapareix dels textos escrits en un procés ràpid a partir de mitjans del segle XV, i el català a Aragó ho fa una miqueta més tard i de manera diferent, però en un procés clarament diferenciat al del català a Catalunya o el País Valencià. Esta evidència per a Tomás demostre que les raons de substitució de l’aragonès no es produeixen perquè les varietats aragoneses i castellanes siguen (més) pròximes, si no que la raó de la substitució és política, perquè afecte a totes les llengües que pertanyen a la mateixa unitat política.\nLo llibre manté una posició pessimista sobre el futur de la llengua aragonesa. Esperem que s’equivoco, en això. Però com ell diu, «pase el que pase, la lluita hará valeu la pena». I els Losantos continuaran tenint lo micro obert.\nNormalització del català (4.323)\nLlengües a Aragó (2.579)\nArxius Selecciona el mes gener 2022 (20) desembre 2021 (52) novembre 2021 (50) octubre 2021 (62) setembre 2021 (56) agost 2021 (42) juliol 2021 (60) juny 2021 (33) maig 2021 (36) abril 2021 (46) març 2021 (39) febrer 2021 (61) gener 2021 (36) desembre 2020 (20) novembre 2020 (27) octubre 2020 (49) setembre 2020 (50) agost 2020 (27) juliol 2020 (30) juny 2020 (63) maig 2020 (48) abril 2020 (49) març 2020 (39) febrer 2020 (57) gener 2020 (59) desembre 2019 (41) novembre 2019 (56) octubre 2019 (30) setembre 2019 (47) agost 2019 (27) juliol 2019 (28) juny 2019 (35) maig 2019 (64) abril 2019 (37) març 2019 (64) febrer 2019 (69) gener 2019 (62) desembre 2018 (53) novembre 2018 (83) octubre 2018 (99) setembre 2018 (31) agost 2018 (79) juliol 2018 (68) juny 2018 (67) maig 2018 (54) abril 2018 (86) març 2018 (70) febrer 2018 (104) gener 2018 (100) desembre 2017 (107) novembre 2017 (127) octubre 2017 (114) setembre 2017 (88) agost 2017 (86) juliol 2017 (38) juny 2017 (91) maig 2017 (97) abril 2017 (65) març 2017 (88) febrer 2017 (78) gener 2017 (73) desembre 2016 (62) novembre 2016 (89) octubre 2016 (85) setembre 2016 (89) agost 2016 (103) juliol 2016 (124) juny 2016 (108) maig 2016 (57) abril 2016 (82) març 2016 (86) febrer 2016 (100) gener 2016 (88) desembre 2015 (86) novembre 2015 (100) octubre 2015 (85) setembre 2015 (103) agost 2015 (117) juliol 2015 (120) juny 2015 (92) maig 2015 (81) abril 2015 (95) març 2015 (96) febrer 2015 (61) gener 2015 (41) desembre 2014 (71) novembre 2014 (87) octubre 2014 (106) setembre 2014 (83) agost 2014 (122) juliol 2014 (91) juny 2014 (111) maig 2014 (146) abril 2014 (100) març 2014 (124) febrer 2014 (108) gener 2014 (81) desembre 2013 (53) novembre 2013 (122) octubre 2013 (128) setembre 2013 (108) agost 2013 (126) juliol 2013 (152) juny 2013 (192) maig 2013 (175) abril 2013 (97) març 2013 (98) febrer 2013 (78) gener 2013 (92) desembre 2012 (65) novembre 2012 (58) octubre 2012 (96) setembre 2012 (66) agost 2012 (94) juliol 2012 (162) juny 2012 (129) maig 2012 (82) abril 2012 (72) març 2012 (75) febrer 2012 (101) gener 2012 (63) desembre 2011 (54) novembre 2011 (71) octubre 2011 (94) setembre 2011 (95) agost 2011 (154) juliol 2011 (107) juny 2011 (51) maig 2011 (82) abril 2011 (67) març 2011 (82) febrer 2011 (92) gener 2011 (77) desembre 2010 (53) novembre 2010 (116) octubre 2010 (95) setembre 2010 (65) agost 2010 (96) juliol 2010 (86) juny 2010 (168) maig 2010 (178) abril 2010 (130) març 2010 (205) febrer 2010 (168) gener 2010 (185) desembre 2009 (241) novembre 2009 (157) octubre 2009 (196) setembre 2009 (109) agost 2009 (140) juliol 2009 (142) juny 2009 (108) maig 2009 (2)


Ping pong en el Parc del Centre\nAire lliure o indoor. Tu esculls. No has de pagar pista. Aprofita el bon temps i gaudeix d'una estona d'esport i diversió amb tan sols una taula, dues pales i una bola! El Parc del Centre és un dels que més convida a jugar. No es queden enrere, però, ni la taula al davant del Iposa, la del Passeig San Joan amb Còrsega o la de la platja de la MarBella.


A aquesta humil col·laboradora li agradaria realitzar unes observacions a alguns comentaris freqüents que solen fer els usuaris feliços (que n'hi ha) i defensors diversos de la homeopatia...Si se us ocorre cap altre estarem encantats d'incloure-ho. Els principis bàsics en els quals es basa l'homeopatia (la força vital, la llei de semblants, la individualització i les dosis infinitesimals) es donen per coneguts, però teniu un resum aquí.\n-L'èxit de l'homeopatia no es pot explicar per l'efecte placebo, ja que també funciona en nens i animals, que no poden mostrar efecte placebo.\nEls nens petits i els animals, malgrat que no se'ls atribueix tenir plena consciència com un ésser humà adult, manifesten curacions espontànies com qualsevol fill de veí, que també s'engloben sota el terme "efecte placebo". L'efecte placebo no és un terme rigorós que defineixi solament les conseqüències de la suggestió supersticiosa d'una ment racional i pensant sobre la seva curació. Encara que normalment s'utilitza aquesta expressió per a referir-se a l'efecte de pràctiques rituals i de la fe en la curació, en realitat engloba qualsevol efecte no específic sobre la salut, siguin quines siguin les seves causes. L'efecte placebo és un terme genèric que designa la multitud d'explicacions que poden estar darrere que humans o animals manifestin processos de millora o curació espontània en absència de principi actiu farmacològic (que és un fenomen observable en els assajos clínics): efectes del contacte físic amb l'experimentador, artefactes experimentals, particularitats inespecífiques de l'organisme en concret, dieta, desviacions estadístiques, temps atmosfèric, influències de la lluna, estrès ...l'efecte placebo s'està investigant des de fa dècades!\nDe fet, precisament perquè en nens i animals támbé és necessari discernir entre els efectes derivats d'un tractament farmacològic i els efectes derivats d'una altra rocambolesca explicació, és pel que és obligat utilitzar també els assajos clínics randomizats, controlats i doble cecs en les investigacions que afecten nens petits i animals, i en general s'inclouen els grups control en qualsevol experimentació amb éssers vius (fins i tot a nivell de cultius cel·lulars).\n-En la medicina tradicional també s'usen medicaments basats en el principi homeopàtic de dilució infinitesimal, per exemple les vacunes, que contenen quantitats molt petites del microbi o virus causant de la malaltia i que malgrat tot són suficients perquè l'organisme generi resistència.\nLes vacunes no poden comparar-se de cap manera amb els preparats homeopàtics. Els preparats homeopàtics són dilucions infinitesimals d'una substància (que evidentment no sempre és un microrganisme patògen), fins al punt que no hi ha traces detectables de principi actiu en el preparat. Les vacunes estan compostes per antígens purificats del microbi causant de la malaltia o pels mateixos patògens inactivats o atenuats, en dosis baixes però suficients perquè siguin detectades experimentalment, però sense comprometre la salut del receptor de la vacuna. A més en el desenvolupament de les vacunes és obligatori completar els assajos clínics randomizats, controlats i doble cecs de rigor, abans de posar-la a la venda. No es basen en cap principi homeopàtic de dilució o agitació i responen a tots els procediments experimentals de la ciència "tradicional".\n-L'homeopatia es coneix des de fa 200 anys, si no funcionés no hagués durat tant.\nQue una creença (sobretot si té darrera un negoci amb grans beneficis) es mantingui durant molts anys no té relació amb que sigui certa o falsa: el pas dels anys no constitueix una forma de demostració en si mateixa. Això és una cosa que saben bé els metges doncs al llarg de la història de la Medicina s'han mantingut creences mèdiques errònies i horribles que van trigar segles a corregir-se; la teoria dels humors, per exemple, va provocar que els matasans practiquessin sagnies a discreció als pacients pensant que això guariria la seva malaltia, i van haver de passar un parell de segles abans que els metges quedessin convençuts que no constituia un benefici en la majoria de casos, i sí un perjudici. Semmelweis va morir boig abans de convèncer els seus col·legues que havien de rentar-se les mans abans d'atendre parts. I en la resta de disciplines científiques hi ha casos més sagnants, com la creença que la Terra era plana o el creacionisme, que segueix vigent amb el rentat de cara del disseny intel·ligent.\nEls preparats homeopàtics són inofensivos en si mateixos: no causen més danys que a la butxaca i no produeixen efectes secundaris, raó suficient perquè no siguin retirats immediatament i es mantingui el seu ús. A més, els usuaris descontents amb l'homeopatia es cuiden molt de reconèixer-ho per evitar burles i crítiques, per la qual cosa hi ha un biaix o a l'hora de recollir opinions sobre l'homeopatia. Els preparats homeopàtics viuen un auge de publicitat i presència en els mitjans, hi ha molts interessos econòmics darrere: però la popularitat tampoc constitueix una demostració d'efectivitat.\n-En els assajos clínics randomizats, controlats i doble cecs tradicionals se sol demostrar que l'homeopatia no funciona, però es deu al fet que no és correcte aplicar-los a l'homeopatia, només serveixen per a la medicina tradicional.\nL'ús de controls i la reducció al màxim dels efectes artefactuals i de l'atzar en l'experimentació ve derivat de l'ús del mètode científic, que és el sistema racional per excel·lència de provar una hipòtesi i rebutjar les creences falses i els prejudicis. El disseny dels assajos clínics garanteix que ni l'atzar, ni l'efecte placebo, ni l'interès esbiaixat de l'investigador, interfereixi en les conclusions. D'altra manera qualsevol podria demostrar el que li vingués de gust ajustant el disseny de l'experiment als seus propis interessos. En ciències com la farmacologia, no n'hi ha prou amb l'observació empírica d'un fenomen per a donar aquest coneixement com a cert.\n-Hi ha estudis que demostren que l'aigua té memòria i se'n recorda de les molècules que han estat en contacte amb ella.\nAquesta afirmació es basa en la manipulació dels coneixements químics que es tenen sobre les diferents estructures de la molècula d'aigua, de les quals podeu aprendre molt aquí (està en anglès). Els defensors de l'homeopatia han d'explicar com després d'una dilució infinitesimal d'un solut aquestes estructures es mantenen estables després de la dilució, les agitacions i la ingestió per part del pacient, o què passa amb les estructures causades per les impureses inevitables fins i tot en l'aigua més pura, que també poden considerar-se com soluts.\nA més, demostrar que en l'aigua existeix un efecte memòria estable, depenent del solut, predecible i mantingut en el temps no és el mateix que demostrar que aquest efecte guareix malalties de forma significativament major que un placebo. És una fal·làcia relacionar una cosa amb l'altra.\nPublicat per Elena Garrido a les 10:59\nEtiquetes: Actualitat, Medicina, Opinió\nSuperfucker ha dit...\nÉs una vergonya que a les farmàcies es venguin productes homeopàtics...comprenc les motivacions de caràcter mercantilista, tals com que la homeopatía ajuda a alleujar la saturació dels serveis sanitaris, per no parlar de les carretades de diners que estan guanyant molts embaucadors, força d'ells amb titulació universitària i pertanyents al sector de la sanitat, però no per això deixo de sentir-me avergonyit de la nostra classe científica...suposo que la gent de ciència, pel sol fet d'haver estudiat, no està necessàriament lliure de la corrupció i de la prostitució intelectual.\n17 de febrer de 2008, a les 14:49\nÉs molt interessant el teu article. Durant quasi 3 anys em vaig medicar amb homeopatia. Tot i que la metgessa que m'ho receptava era titulada en medicina tradicional i al mateix temps homeòpata, encara ara no puc dir si em va anar bé o malament. I tens tota la raó quan dius que molt pacients que hem sigut tractats amb homeopatia no diem res ni a favor ni en contra ja que no hem tingut cap benefici. Però encara és un tema que m'atrau molt i sempre que puc m'interesso per ell. No sé si es veritat o mentida. Tinc entès que tan a França com a Alemanya a la Seguretat Social l'Homeopatia esta contemplada. Això em feia pensar que el tema era una mica més seriós. Però després de llegir el teu article ara tinc encara més dubtes.\n22 de febrer de 2008, a les 0:06\nPermeteu-me que us recomani una pàgina web que podría ésser del vostre interés: El escéptico digital, butlletí mensual de l'associació Alternativa Racional a las Pseudociencias. Hi ha gran quantitat d'articles referents a l'homeopatia, sobre la qual adopten una postura molt crítica. La seva vocació divulgativa fa que es preocupin molt per fer-se comprensibles al gran públic, i abans de dequalificar aquesta terapia es molesten molt en explicar els seus fonaments.\n23 de febrer de 2008, a les 14:15\nEsteve Garriga ha dit...\nAquest comentari va dirigit al "Superfucker"...\nNo crec que les farmacies guanyin "carretades de diners amb l'homeopatia, ja que els preus que tenen els medicaments son de riure..\nJo personalment , m'estic tractant de lumbalgia crònica i em va perfecte.\nSota el meu punt de vista , l'homeopatia es "buena , bonita y barata" , i el més important de tot és que NO te efectes secundaris!!\n11 de novembre de 2009, a les 9:38


Ada Colau: "És una vergonya que amb els nostres impostos els mossos deixin al carrer a 300 persones"\nRedacció Catalunyapress | dimecres, 24 de juliol de 2013\nCatalunyapress.- Els afectats pel desallotjament de la nau de Poblenou qualifiquen a l'alcalde de Barcelona, Xavier Trias i el seu govern "de xenofòbia, racisme i odi". A aquestes declaracions s'han unit les de la portaveu de la PAH a Barcelona, Ada Colau, que ha mostrat el seu suport i rebuig a l'actuació municipal. Davant aquesta manera d'actuar del consistori l'Assemblea Solidari Contra el Desallotjament ha volgut denunciar la falta d'una alternativa al problema d'habitatge, papers i treball dels 300 desallotjats aquest dimecres.\nEn aquest sentit l'Assemblea en nota de premsa ha volgut puntualitzar el següent:\n"SOBRE ELDESALLOTJAMENT AVUI DE LA NAU DEL CARRER PUIGCERDÀ\nAquesta matinada, a prop de les 6 hores, un fort desplegament policial ha acordonat els carrer adjacents de la nau situada al carrer Puigcerdà 127 per procedir al posterior desallotjament a les 8 hores. En aquell moment, dins de la nau hi havia un nombre important de persones que s'hi havia quedat al no disposar d'un sostre on reallotjar-se a partir d'aquesta nit. El desallotjament s'ha produït sense cap enfrontament, però sí amb molta tensió.\nDavant d'aquest fet, des de l'Assemblea Solidària Contra els Desallotjaments volem denunciar:\nHa estat un desallotjament policial i no social, en tant que les persones no disposaven en el moment de produir-se d'una alternativa a la seva problemàtica d'habitatge, papers i feina.\nTot i que l'abandonament de la nau ha estat pacífic, tal i com s'havien compromès els i les habitants de la nau, constatem l'incompliment de la promesa de l'Alcalde de Barcelona, Xavier Trias, de que "ningú es quedaria sense sostre", tingués o no papers. A més, l'estret marge de temps ha impossibilitat poder desenvolupar els tràmits necessaris per aconseguir papers (tot just en marxa) i concretar els dispositius d'inserció laboral contemplats en el Pla d'Assentaments de l'Ajuntament.\nEl dispositiu de Serveis Socials s'ha limitat a realitzar una primera i improvisada atenció a les persones que sortien de la nau, facilitant als que volguessin una estada a un alberg d'entre tres i vuit dies, i tiquets de menjar. Aquest fet segueix en la línea de la profunda ineficàcia de l'Ajuntament en matèria d'habitatge. Que nosaltres tinguem constància, fins ahir al vespre només hi havia 15 persones de la nau re ubicades en pensions i albergs, una dada del tot insuficient tenint en compte que disposem d'un cens amb 340 persones necessitades d'un habitatge. D'altra banda, ens consta que la Creu Roja ha negat l'atenció a una família romanesa sense que ens hagin explicat raons convincents.\nPrèviament a l'execució del desallotjament, s'han detingut dues persones de la nau mentre miraven la possibilitat d'ocupar un altre espai per no quedar-se al carrer, i encara resten a Comissaria. També s'ha desallotjat la nau del carrer Pere IV, on vivien unes 30 persones.\nPer aquests motius, l'Assemblea Solidària Contra els Desallotjaments continuarem treballant en la lluita pel dret d'aquestes persones a una digna. Volem deixar clar que en cap moment hem anunciat una nova ocupació com alternativa de lluita. En tot cas, a les 13 h s'ha convocat una assemblea a la Rambla de Poblenou cantonada Doctor Trueta per valorar la situació present i propostes de lluita.\nAssemblea Solidària Contra els Desallotjaments"


L'home jutjat per una violació ocorreguda el 2003 a Tarragona, d'esquenes a l'Audiència, al costat del seu advocat.\nActualitzada 14/09/2018 a les 16:33\nTres homes i sis dones conformen el tribunal popular encarregat de jutjar l’acusat de matar la seva dona a la Pobla de Mafumet (Tarragonès), el desembre del 2016. Després de la constitució del jurat aquest divendres, la vista oral arrencarà dilluns amb la declaració dels primers testimonis. Segons la fiscalia, l’acusat va atacar la seva dona per sorpresa amb un ganivet i li va clavar 20 punyalades, així com diversos cops al cap i a la cara. Les lesions van provocar-li una greu hemorràgia que va ocasionar-li la mort. El ministeri públic sol·licita una pena de 21 anys de presó per assassinat amb l’agreujant de parentiu i l’atenuant de confessió, atès que l’home es va lliurar a una comissaria dels Mossos. Per la seva banda, l’acusació particular que representa els familiars de la víctima eleven la petició fins als 25 anys de presó.\nComenta el contingut : Constituït el tribunal popular encarregat de jutjar l'acusat de matar la seva dona a la Pobla de Mafumet


El PP lamenta que el tripartit no convocara el Consell Sectorial per a que Borriana poguera al·legar a l’avantprojecte de la LOTUP – Noticies en Valencià de València Castelló i Alacant\n26 agosto, 2017 vlcseo 399 Views 0 Comments\nFuster (PP): “No entenem com Del Moral, al front de Participació, no ha convocat a la Marjaleria per tal d’abordar un avantprojecte decisiu per a la zona”\nEl tripartit que governa Borriana va decidir ignorar el període de participació obert pel Consell per a al·legar a l’avantprojecte de modificació de la Llei d’Ordenació del Territori, Urbanisme i Paisatge de la Comunitat Valenciana malgrat disposar d’un fòrum, el Consell Sectorial de la Marjal, en el qual podria haver recaptat l’opinió de veïns i afectats.\nEl 9 de juny de 2016, el tripartit va aprovar la creació d’aquest òrgan que va quedar constituït el 19 d’abril de 2017. Des del PP consideren que haguera sigut una bona mesura que convocaren el fòrum per a dotar-ho de contingut, aprofitant que el Consell de Puig i Oltra han decidit modificar la llei urbanística vigent “i ens afecta directament”. “Creiem que haguera sigut una oportunitat excel·lent per a abordar un tema de transcendència com és aquest, aprofitar per a explicar al detall les noves condicions que estipula l’avantprojecte i oferir als veïns l’oportunitat d’opinar”.\nDes del Grup Municipal del Partit Popular a Borriana, el regidor Juan Fuster, ha qüestionat d’una banda que “el tripartit, davant un període d’exposició pública com aquest, en el qual s’hauria de donar participació a la ciutadania, haja donat la callada per resposta”. A Borriana, amb un edil de Participació, com és Cristopher del Moral (Podem), “s’hauria de garantir l’audiència als veïns especialment en un cas com a est”.\nNo obstant açò, el silenci que s’ha mantingut durant aquests mesos, “confirma no solament la nul·la intenció del tripartit a facilitar informació sobre les modificacions que introdueix l’avantprojecte”. “El que resulta més greu és que, tenint fòrums que podria haver aprofitat per a informar, no solament no ho ha fet sinó que a més han negat als veïns l’oportunitat que es pronunciaren sobre aquest tema”.\nCal recordar que el 2 de juny passat el Consell va sotmetre a informació pública per un període de dos mesos l’avantprojecte de modificació de la LOTUP. “Expirat el termini de participació pública, a Borriana solament ens queda reivindicar-nos com a veïns, ja que és clar que a través de l’ajuntament la participació no solament no es promou, sinó que a més es veta”, ha lamentat Fuster.\n← Castelló executa una desena d’obres per 3,6 milions d’inversió durant l’estiu\nLa II edició solidària de la ‘Travesía a Nado’ de la platja de la Patacona calfa motors a Alboraia →\nLa reforma integral del barri de Maestría suposa el 40% del pressupost i es perllongarà fins a finals d'any


Palacio Viejo de Las Corchuelas Trujillo Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCarretera EX-208 Km. 31.400 Segundo caserio, Trujillo, Trujillo, Espanya, 10694 - Veure al mapa\n"Fabulous old farmhouse in a rural setting with stunning view..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Palacio Viejo de Las Corchuelas està situat idealment a Trujillo; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPalacio Viejo de Las Corchuelas ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Instal.lacions per a minusvàl.lids, restaurant, visites turístiques, biblioteca, àrea de TV/saló compartit són només algunes de les comoditats que fan que Palacio Viejo de Las Corchuelas sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com piscina exterior, jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Càceres, faci de Palacio Viejo de Las Corchuelas la vostra llar.\nTots els tipus de viatgers (100) Parelles (82) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants petits (3) Famílies amb infants grans (1) Grups (10)


Les retallades amenacen de desballestar la graella de TV3 - comunicació21\nLes retallades amenacen de desballestar la graella de TV3\nRedacció|2018-01-23T20:44:45+01:0023 gener 2018|Comunicació21\nTV3 haurà de reduir la despesa en 33 milions d’euros si no hi ha una aportació extraordinària del Govern, cosa que deixarà la seva graella irrecognoscible i greument afeblida. El director Vicent Sanchis ha explicat al comitè d’empresa i el consell professional el pla de contenció previst, concretant així una mica més les “terribles” conseqüències de les quals ja va advertir a principis d’any si no arribava una injecció econòmica.\nEl pla per reduir la despesa de TV3 s’aplicaria de forma gradual, tot i que el gruix de l’afectació es produiria durant el segon semestre, amb retallades de producció i inversions en totes les àrees. Així, a partir de juny es prescindiria de la programació associada i les coproduccions d’entreteniment, havent-se de cancel·lar espais d’èxit com Polònia, El foraster o Joc de cartes. A més, els drets esportius gairebé desapareixerien i a partir del tercer trimestre se suprimiria la sèrie de sobretaula Com si fos ahir.\nEn l’àmbit informatiu es planteja eliminar les corresponsalies de Pequín, Moscou i Buenos Aires; prescindir de les unitats d’enllaços de les delegacions territorials, i retallar la compra de producció aliena per als programes Sense ficció i 30 minuts, segons explica el comitè.\nDemanen aturar les “decisions irreversibles”\nEl comitè d’empresa coincideix amb la direcció que és “urgent” una aportació extraordinària del Govern al pressupost de 2018, però també ha reclamat que s’aturin unes “decisions irreversibles” que podrien suposar “un desastre per al futur de TV3 i de tot el sector audiovisual”.\nEls representants dels treballadors consideren “temerari” començar a prendre unes mesures que “poden arribar a arraconar del tot TV3 en l’espai de comunicació i producció en català”, i demanen a la direcció de la cadena i de la Corporació que facin totes les accions possibles per “revertir” la situació.\nEn paral·lel, el comitè també insta els grups parlamentaris a “complir amb els seus compromisos de campanya quan van reconèixer que el dèficit per l’IVA a la CCMA era una emergència que s’havia d’atendre específicament”.\nLa Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals s’enfronta a una reducció de la despesa de 39,5 milions d’euros per aquest any, amb l’aportació de la Generalitat prorrogada. 20,4 milions corresponen a la nova despesa d’IVA; 7,1 milions pertanyen al dèficit amb què s’ha tancat el 2017, que s’ha d’eixugar aquest any, i 12 milions són per la disminució prevista d’ingressos publicitaris per al 2018.


Quique: "Els horaris no ajuden i cal repartir-los millor"\nL'entrenador de l'Espanyol, Quique Sánchez Flores, ha assegurat a la sessió prèvia al partit contra el Llevant a Cornellà-el Prat (21:00 hores), que prefereix jugar, "d'entrada, contra equips amb dubtes", encara que ha insistit que després el seu equip ha de rematar les seves opcions.\nEl tècnic, en aquest sentit, ha insistit que actualment "els jugadors emocionalment són més sensibles als resultats, al positiu i al negatiu". És per això que ha apuntat que és "molt important" avançar-se al marcador: "Fins ara ho hem fet bé i tant de bo mantinguem aquesta dinàmica".\nDe tota manera, el preparador blanc-i-blau ha destacat les virtuts del Llevant: "Són físics i donen prioritat als espais interiors. Mentre es troben dins del partit són un equip incòmode, amb un bon contraatac i pilota aturada". Enis Bardhi, una de les grans sensacions en aquest inici de lliga, és un "risc", segons Quique, en les faltes directas.\nEl vestidor català arriba al compromís "amb bones sensacions". "Hem fet una setmana extraordinària després de l'aturada, però això no assegura res", ha comentat. A més, Quique Sánchez Flores ha mantingut que els seus jugadors tenen l'"ambició" de guanyar totes les jornades possibles.\nQüestionat per la titularitat a la porteria, l'entrenador no ha revelat qui estarà sota pals: Pau López, habitual fins ara, o Diego López. "No m'agrada anunciar titularitats. Aprofitarem els bons moments dels jugadors", ha dit. Amb aquesta premissa, Pau mantindria la seva condició de porter titular.\nD'una altra banda, el tècnic blanc-i-blau ha valorat els horaris de l'Espanyol, que comença a conviure amb els divendres i els dilluns, allunyant-se del cap de setmana: "Els horaris no ajuden. Respectem la gent a la qual pertany el futbol, però crec que cal repartir millor aquestes situacions".\nQuique també ha afegit que a l'Espanyol li agradaria "participar d'aquest gran pastís i aquesta festa jugant un dissabte o un diumenge i no ser convidats en els grans casaments de Madrid i Barcelona". "M'encantaria parlar amb aquesta gent, no afavoreix el creixement d'alguns equips. Hi ha molt per millorar", ha explicat.\nFinalment, l'entrenador blanc-i-blau ha assegurat que la tensió política no ha afectat a la plantilla: "Tenim un club i un grup on impera el seny i això ha estat molt important perquè no hi hagués tensió al vestidor. Estem sempre amb la concòrdia, l'amistat, el suport i compartir. Són els verbs i les paraules que ens agraden".\nPau López, Diego López, Edu Frias, Aarón, Dídac Vilà, Hermoso, David López, Sergio Sánchez, Marc Navarro, Javi López, Marc Roca, Pablo Piatti, Granero, Javi Fuego, Pape Diop, Darder, Jurado, Hernán Pérez, Leo Baptistao, Gerard i Sergio García.\nFutbol Femení El Barça femení, a vuitens de Champions sense forçar la màquina (2-0) El Nacional


Felip IV de Castella - Viquipèdia\n(S'ha redirigit des de: Felip el Gran)\nFelip IV de Castella i III d'Aragó, el Gran, (Valladolid, Espanya 1605 - Madrid, 1665), monarca d'Espanya (1621 - 1665), rei de Castella i Lleó, rei de Portugal (1621 - 1640), Aragó, València, Mallorca, Sicília, Nàpols, Sardenya, duc de Borgonya i Milà i comte de Barcelona; príncep d'Astúries (1605 - 1621).\n4 Ascens del Comte-Duc d'Olivares\n4.1 Reformes internes\n4.2 Caiguda d'Olivares\n4.3 Conflicte amb Catalunya\n4.4 Conflicte amb Portugal\n5 Ascens de Luis Méndez de Haro\n5.1 Revoltes internes\n5.3 Independència de Portugal\n6 Segle d'Or\nVa néixer a Valladolid el 8 d'abril de 1605, fill del rei Felip III de Castella i de l'arxiduquessa Margarida d'Àustria. Era nét per línia paterna del rei Felip II de Castella i de l'arxiduquessa Anna d'Àustria, i per línia materna de l'arxiduc Carles II d'Àustria i de la princesa Anna Maria de Baviera.\nEs casà el 25 de novembre de 1615 a Bordeus amb la princesa Isabel de França, filla del rei Enric IV de França i de la princesa Maria de Mèdici. D'aquesta unió nasqueren:\nSAR la infanta Maria Margarida d'Espanya, nascuda el 1621 a Madrid i morta el mateix any a la capital.\nSAR la infanta Margarida Maria Caterina, nascuda el 25 de novembre de 1623 a Madrid i morta el mateix any a Madrid.\nSAR la infanta Maria Eugènia d'Espanya, nascuda el 1624 a Madrid i morta el 1627 a Madrid.\nSAR la infanta Isabel Maria Teresa d'Espanya, nascuda el 1627 a Madrid i morta el mateix any.\nSAR l'infant Baltasar Carles d'Habsburg, nat a Madrid el 1626 i mort el 1646 a Madrid.\nSAR la infanta Marianna d'Espanya, nada el 1636 a Madrid i morta el mateix any.\nSAR la infanta Maria Teresa d'Espanya, nada el 1638 a Madrid i morta el 1683 a París. Es casà amb el rei Lluís XIV de França.\nEs casà, en segones núpcies, el 7 d'octubre de 1649 a Madrid amb Marianna d'Àustria, filla de l'emperador Ferran III del Sacre Imperi Romanogermànic i de la infanta Marianna d'Espanya. D'aquesta unió nasqueren:\nSAR la infanta Margarida d'Espanya, nascuda a Madrid el 1651 i morta a Viena el 1673. Es casà el 1666 amb l'emperador Leopold I del Sacre Imperi Romanogermànic.\nSAR la infanta Maria Ambròsia de la Concepció d'Espanya, nada el 1655 a Madrid i morta el mateix any a la capital.\nSAR l'infant Felip Pròsper d'Espanya, nat el 1657 a Madrid i mort el 1661 a Madrid.\nSAR l'infant Tomàs Carles d'Espanya, nat el 1658 a Madrid i mort l'any 1659 a la capital.\nSM el rei Carles II d'Espanya, nat el 1661 a Madrid i mort el 1700 al Monestir de l'Escorial. En primeres núpcies es casà amb la princesa Maria Lluïsa d'Orleans i en segones núpcies amb la princesa Maria Anna del Palatinat-Neuburg.\nVa tenir diversos fills il·legítims, entre ells, tingut de l'actriu Maria Calderon La Calderona:\nJoan Josep d'Àustria (1629-1679) que fou governador dels Països Baixos i virrei de Catalunya.\nAscens del Comte-Duc d'Olivares [modifica]\nReformes internes [modifica]\nEl Conde-Duque de Olivares a caballo, per Diego Velázquez (1634)\nL'objectiu prioritari del seu mandat va ser restaurar el poder de la corona, que havia patit una disminució considerable en el regnat anterior. Va delegar el seu poder en el poderós comte duc d'Olivares (1621-1643), amb l'objectiu de realitzar un ambiciós projecte de reforma que afectava a la major part de les institucions. La seva primera tasca es va centrar en l'Hisenda, on va intentar recuperar les rendes perdudes: el control sobre la despesa pública, l'ordenament i estructuració del sistema impositiu, entre altres.\nEn l'àmbit econòmic, es va intentar importar el model mercantilista holandès i es va presentar el projecte de la Unió d'Armes, amb la finalitat d'ordenar i canalitzar els recursos provinents dels territoris perifèrics, necessaris per a mantenir un exèrcit potent per afrontar la guerra dels trenta anys i de pas establir la periodicitat i seguretat dels lliuraments a la Hisenda reial. El projecte de reformes es va completar amb les mesures moralitzants proposades per la Junta de Reforma, entre el 1618 i el 1622.\nEl 1624 la ideologia reformadora es va plasmar en el Gran Memorial, destacant com a grans línies d'actuació la consecució d'una monarquia de tall administratiu, dominada per l'eficàcia, i la racionalització de les accions de govern, encaminades cap a l'acompliment d'objectius i amb criteris purament executius.\nDiversos problemes faran fracassar el projecte reformador: la quantitat decreixent d'or que arriba al port de Sevilla entre 1619 i 1621, l'oposició de les Corts de Castella als canvis en els impostos, l'oposició de les regions a la Unió d'Armes i l'enfrontament dels consells al Comte-Duc i a les seves juntes. Tot plegat incidí per declarar la primera fallida de la monarquia el 1627, després d'haver aconseguit dues grans victòries militars el 1625 (Batalla de Bahia i batalla de Breda). A més, la intervenció a Bohèmia en 1618 i la no renovació de la treva d'Anvers el 1621 van viciar la política exterior i van suposar un maldecap per al govern d'Olivares.\nLa situació es va anar convertint de dramàtica en desastrosa. A pesar del benefici que en primera instància va suposar la fallida per eixugar el dèficit, els fets posteriors van resultar nefastos. Així, entre 1621 i 1626 es va procedir a encunyar moneda de velló en excés; la caríssima intervenció a Màntua va anar seguida de les derrotes a la batalla de Matanzas (1628), la batalla de Hertogenbosch (1629) i la batalla de Pernambuco (1630). Les mesures no van fer més que empitjorar la situació: l'abolició dels milions per part de Felip IV i l'augment excessiu del monopoli de la sal el 1631 van provocar la rebel·lió a Biscaia (1631-1634); els projectes de reforma van quedar definitivament aparcats, instal·lada la monarquia en un esforç bèl·lic que implicava tots els territoris i que consumia els escassos recursos de la Hisenda.\nCaiguda d'Olivares [modifica]\nEl 1635 el conflicte de la guerra dels Trenta Anys porta a la guerra amb el Regne de França, un costosíssim conflicte que aprofundí la crisi de la monarquia, obligada a recórrer a la venda de regalies i patrimoni de la Corona, a donatius i a la utilització de les Corts per augmentar els serveis. A més a més, la necessitat de fons incrementa la pressió sobre una noblesa ja endeutada, sobre la qual recaurà la necessitat de tropes i la defensa del regne, al mateix temps que és allunyada de la Cort per Olivares. Si bé la guerra va ser al principi reeixida amb les victòries a Nördlingen (1634), Hondarribia (1638), les mesures preses per a sufragar-la van provocar les revoltes de catalans i portuguesos (1640) i van costar el càrrec a Olivares el 23 de gener de 1643 i el seu desterrament. En el seu lloc, es va formar un govern d'emergència, tutelat per Felip IV, que ja no tornaria a donar el mateix grau de poder a ningú més.\nConflicte amb Catalunya [modifica]\nEl conflicte entre el Comte-Duc i Catalunya va iniciar-se amb la negació de les Corts Catalanes de 1626 a col·laborar amb la Unió d'Armes que el Comte-Duc havia proposat. La guerra contra França va dificultar més l'entesa de la Generalitat de Catalunya i el Consell de Cent amb l'Estat.\nLes tropes castellanes i italianes que havien entrat a Catalunya per combatre amb els francesos al Rosselló van causar grans mals a les zones rurals, actuant en determinats moments com un exèrcit d'ocupació. En senyal de protesta, el 7 de juny de 1640 uns centenars de segadors catalans, que es trobaven a Barcelona per a ser contractats per a la sega, van ocupar la ciutat i van matar el virrei, en l'anomenat Corpus de Sang. La Generalitat va actuar amb indecisió, per la qual cosa el vàlid del rei volgué actuar amb força. Com a resultat de la manca de resposta del rei a les reiterades protestes de la Generalitat pels abusos de les tropes i la insuportable càrrega fiscal que les institucions havien de suportar, la Generalitat trencà amb la monarquia i va proclamar la República Catalana. Finalment, davant la imminent guerra amb Castella, Pau Claris hagué de transigir davant la pressió diplomàtica francesa i donà el comtat de Barcelona al rei Lluís XIII de França. Des de llavors i durant dotze anys, es desenvoluparia una guerra entre la monarquia espanyola i Catalunya, primer amb l'ajut de França i posteriorment sola, que s'ha conegut com a Guerra dels Segadors.\nConflicte amb Portugal [modifica]\nArticle principal: Guerra de la Restauració\nEl retorn de les hostilitats a les Províncies Unides el 1640 va repercutir sobre les colònies portugueses d'Àsia i Brasil. Al desembre d'aquell any una conspiració, encapçalada per la noblesa, va proclamar rei de Portugal el duc de Bragança, amb el nom de Joan IV de Portugal. Aquest va firmar la pau amb els holandesos i va obtenir el suport dels anglesos i francesos. Obligat el Comte-Duc a combatre en molts fronts, només va aconseguir reunir un exèrcit molt debilitat, que fou derrotat a la batalla d'Elvas, i d'aquesta manera Portugal assolí la independència.\nAscens de Luis Méndez de Haro [modifica]\nDesprés de la caiguda d'Olivares el rei va nomenar nou vàlid Luis Méndez de Haro, nebot de l'anterior, amb el títol de primer ministre. El seu objectiu es centrà en acabar amb els conflictes interns i aconseguir la pau a Europa.\nRevoltes internes [modifica]\nEls conflictes a Catalunya i Portugal van continuar, unint-se a aquests els d'Aragó. Méndez de Haro aconseguí, el 1652, finalitzar la Guerra dels Segadors, després de 15 mesos de setge, entrant el mateix rei a Barcelona.\nLa pressió fiscal, la falta d'aliments, el descontentament per l'alteració de la moneda i les lleves crearan malestar en diverses zones com al Regne de Nàpols i Sicília el 1647, Corona de Castella entre 1647-1652 i 1655-1657.\nPintura que recrea la trobada entre Lluís XIV de França i Felip IV de Castella i que representà la signatura del Tractat dels Pirineus el 1659.\nLa guerra amb França va continuar pel problema plantejat sobre el Franc Comtat i el Rosselló. Gràcies a la guerra interna de França els castellans aconseguiren derrotar els francesos a Valenciennes el 1656. Anglaterra i la pròpia França pactaren l'any següent repartir-se les Disset Províncies, iniciant-se un nou front. La insostenibilitat de la guerra conduí a firmar la pau amb el país gal per la Pau de Munster de 1648 i el Tractat dels Pirineus de 1659 que significà la definitiva pèrdua del Rosselló i de part de la Cerdanya, així com l'Artois, que caigueren en mans franceses. També es pactà el matrimoni de la infanta Maria Teresa d'Espanya amb Lluís XIV de França, amb una dot de 500.000 escuts.\nIndependència de Portugal [modifica]\nEl 1665, les tropes enviades per Felip IV per a retornar Portugal a la seua obediència van ser derrotades per Alfons VI a la Batalla de Villaciosa, posant fi així a las pretensions d'intentar unir el regne lusità a la Monarquia Hispànica.\nSegle d'Or [modifica]\nFelip IV fou un home de gran cultura i mecenes de les arts, adquirint per la Corona més de 800 quadres, la majoria exposats avui dia al Museu del Prado de Madrid, d'artistes tant importants com Diego Velázquez, Giovanni Lanfranco, Aniello Falcone o Nicolas Poussin. També va protegir la música. Feu venir a la seva cort, el músic Pablo Bruna dit El ciego de Daroca, per esser un bon compositor i gran interpret de l'orgue.\nVa morir el 17 de setembre de 1665 a Madrid, sent enterrat al Monestir de l'Escorial, i deixant una monarquia en profunda recessió i crisis i amb la seva autoritat fortament qüestionada per nobles, ciutats i regions.\nPer la mort del seu fill Baltasar Carles d'Habsburg fou succeit pel seu fill petit Carles II d'Espanya, l'últim rei de la Dinastia dels Àustries.\n↑ Història de la Generalitat de Catalunya i els seus Presidents Barcelona: Enciclopèdia Catalana, 2003. ISBN 84-412-0885-9 (Vol.2), pàg 189.\n«Felip IV de Castella». Enciclopèdia Catalana. [Consulta: 21 de març 2011].\nRei de Castella i Lleó, Aragó,València, Sicília, Nàpols i Sardenya, Comte de Barcelona i Duc de Borgonya i de Milà\nObtingut de «http://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Felip_IV_de_Castella&oldid=11856790»\tCategories: Prínceps d'AstúriesReis de PortugalReis de Castella de la dinastia dels HabsburgReis de Lleó de la dinastia dels HabsburgReis d'Aragó de la dinastia dels HabsburgComtes de Barcelona de la dinastia dels HabsburgReis de Sicília de la dinastia dels HabsburgReis de Nàpols de la dinastia dels HabsburgReis de València de la dinastia dels HabsburgReis de Mallorca de la dinastia dels HabsburgDucs de BorgonyaDucs de MilàMonarquia d'Espanya\tMenú de navegació\nDarrera modificació de la pàgina: 15 maig 2013 a les 10:54.


Més enllà de la realitat: govern o partit\ngovern o partit\nAra que s'apropa l'Assemblea d'Iniciativa per Catalunya (21 a 23 de novembre) és hora de plantejar-se algunes coses...\nEn el Document Organitzatiu i d'Estratègia Política, preparatoris de l'assemblea, surten dos conceptes en diverses ocasions que crec que són importants: CREDIBILITAT i UTILITAT POLÍTICA com a aspiracions d'IC-V de cara als propers anys.\nL'altre dia vam tenir la presència de Josep Vendrell a l'agrupació d'Horta-Guinardó i va explicar les finalitats dels documents i de l'assemblea: fer un balanç dels darrers 4 anys, des de l'anterior assemblea; decidir l'estratègia política davant el proper cicle electoral (que s'inicia el 2010); reestructurar l'organització de manera que no es noti la càrrega de feina que té el president com a Conseller d'Interior, Relacions Institucionals i Participació i, per tant, el fet que no pot dedicar-se plenament al partit; i fer propostes de cara a afrontar la crisi econòmica en la que es troba el nostre país.\nPel que fa a l'estratègia política aquesta passa per tres elements: el bon govern, ser capdavanters en certes polítiques, i tenir veu pròpia.\nEn aquestes dues darreres jo sóc especialment crítica, penso que quan es va formar el darrer govern de la Generalitat es va perdre una bona oportunitat (sent l'únic partit d'esquerres que va pujar en vots i escons) de fer valer l'experiència i les propostes del programa electoral sobre política social i haver agafat el Departament d'Acció Social. Per una altra banda, pel que fa a tenir veu pròpia crec que IC-V ha de fer una aposta clara per distanciar-se de certes opinions o decisions que el partit majoritari del Govern sembla que adopti per si sol.\nPerquè no tenint veu pròpi no es pot tenir credibilitat i sense aquesta no es pot ser útil políticament ni pels militants d'un partit ni pels possibles votants.\nEstic il.lusionada en assistir a aquesta Assemblea, és la primera vegada que hi aniré, i desitjo tant sols que Iniciativa canvii algunes coses en el seu funcionament i en els seus plantejaments i prengui força per fer visibles les seves posicions...\nPublicat per boja per la Katherine a 22:20\nEn aquesta Assemblea, em fa l'efecte que hi anem tots amb il·lusió, i crec que això propiciarà l'entesa entre tots nosaltres. Tant de bò no m'equivoqui.\nI per el que fa a la "veu pròpia"... no sé si ha de ser un consòl o no, però al carrer es veu com a veritable nº2 del Govern a ICV. De fet ERC no fa gaire soroll... Tot i que entenc que al coordinar l'àmbit que et toca més de prop, molt possiblement tu potser sí que sofreixes més dependre de un partit que no és el teu i amb una manera de fer tant diferent... en fí, de cualsevol manera ja ens veure'm a Sabadell, si no abans.\ncuida't i no escriguis tant que ja comença a costar seguir-te! ;-)\n30 d’oct. 2008, 11:07:00\nEi Laura! som uns novatos i no sabem on hem d'escriure els comentaris que no tinguin a veure amb cap article!!!\nBé te'l deixem aquí mateix, ok?\nRealment està molt bé, és una molt bona manera de coneixer-te, de saber qui ets, què fas i cap a on et mous (en tots els sentits).\n2 de nov. 2008, 10:24:00\nPeriodisme i cohesió social\nFora del comú


La Marina estrena una petita joia del teatre: la Sala Maremar - Línia Sants\nLa Marina estrena una petita joia del teatre: la Sala Maremar\nRedacció|2019-01-23T11:04:53+02:0023 Gener 2019|La Marina|Línia Sants\nLa Sala Maremar començarà a funcionar divendres. Foto: Districte\nLa Marina està d’enhorabona. El barri estrenarà aquest cap de setmana un nou teatre. Es tracta de la Sala Maremar, que s’obrirà al públic divendres i dissabte amb un espectacle creat al centre de dansa i arts vives El Graner, que forma part de la programació del festival Sàlmon.\nLa Sala neix després de la remodelació de l’antic teatre de l’Escola Bàrkeno, que ha necessitat una inversió de 345.000 euros, feta en el marc del Pla de Barris. D’aquesta manera s’ha pogut equipar la sala amb nous sistemes d’il·luminació, de so i d’aïllament i millorar i homologar les mesures de seguretat per tal que s’hi puguin fer tot tipus d’espectacles.\nAixí doncs, el primer espectacle que acollirà la sala serà divendres a dos quarts de sis de la tarda. Serà ‘V.I.P, homenaje a Severiano Naudin’, de l’escenògrafa Mariona Naudin, resident del Centre de Creació de dansa i arts vives El Graner. L’obra combina la dansa, el teatre i la performance per fer una reflexió sobre les figures anònimes i què significa ser ‘algú’ en una societat en plena transformació. Durant la mateixa sessió es projectarà un vídeo sobre el projecte Som la Marina i també es farà un petit concert del rumber José Luis Serrano, que interpretarà la cançó de la Marina. L’espectacle ‘V.I.P, homenaje a Severiano Naudin’ es repetirà dissabte a partir de les 12 del migdia. Les entrades es poden recollir al Centre Cívic Casa del Rellotge i són gratuïtes.\nUn cop feta la inauguració, la sala la podran fer servir, no només les escoles de la Marina (en horari escolar), sinó també totes les entitats, companyies i col·lectius artístics del barri. Per tal d’impulsar la programació s’ha creat una Taula de Cultura, que forma part de la Unió d’Entitats de la Marina.


Amics del Poble SahrauÃ de XÃ tiva participarÃ a les dos fires que es desenvoluparan aquest cap de setmana a la capital de la Costera - Portal de Xàtiva\nAmics del Poble SahrauÃ de XÃ tiva participarÃ a les dos fires que es desenvoluparan aquest cap de setmana a la capital de la Costera\nDe nou es muntarÃ una haima sahrauÃ a lâ€™Albereda de XÃ tiva.\nAmics del Poble SahrauÃ de XÃ tiva participarÃ aquest cap de setmana a les dos fires que sâ€™han programat a XÃ tiva. Dâ€™aquesta manera, el dissabte 7 de novembre muntaran la haima sahrauÃ a lâ€™Albereda de la nostra ciutat dins de la I Fira Associa Dones que ha estat organitzada per la Regidoria de la Dona de lâ€™Ajuntament de XÃ tiva. Estarem des de les 10 del matÃ fins a les 20 hores de la vesprada. A la haima es podrÃ prendre te, realitzarem un taller de henna, informarem de les nostres activitats que realitzem al llarg de lâ€™any.\nPer altra banda, Amics del Poble SahrauÃ de XÃ tiva tambÃ© participarÃ a la III Fira mÃ©s Qtendes, que estÃ organitzada per ADEXA (AssociaciÃ³ dâ€™Empresaris) i eixirem el dissabte 7 i el diumenge 8 de novembre. Ens situarem al C/ Sant Francesc, prop de la Pl. La Bassa.\nAmb aquesta participaciÃ³ en ambdues fires, Amics del Poble SaharauÃ de XÃ tiva pretÃ©n informar de la problemÃ tica del poble sahrauÃ, sensibilitzar a lâ€™opiniÃ³ pÃºblica sobre les condicions de vida dâ€™aquest poble, tant als territoris ocupats com en els Campaments de Refugiats de Tinduf. A mÃ©s a mÃ©s, us comentarem les campanyes que estem realitzant al llarg de lâ€™any per ajudar al poble sahrauÃ. Dâ€™aquesta manera tota la gent que passe pels nostres punts dâ€™informaciÃ³ podrÃ assabentar-se de primera mÃ de les activitats que fem que entre altres sÃ³n: les Jornades de Solidaritat, amb exposicions, conferÃ¨ncies o cicles de cinema, o tambÃ© de la Caravana dâ€™Ajuda HumanitÃ ria que permet portar aliments bÃ sics a la poblaciÃ³ sahrauÃ (arrÃ²s, sucre i oli de gira-sol) o del programa de Vacances en Pau en el qual participen famÃlies acollidores de xiquets i xiquetes sahrauÃs durant els mesos de lâ€™estiu. Als nostres punts dâ€™informaciÃ³ tambÃ© podreu trobar llibres, samarretes i altres productes en els quals colÂ·laborar en les nostres iniciatives.\nUs convidem a quÃ¨ passeu per la haima, pels punts dâ€™informaciÃ³ i ens pregunteu per qualsevol dubte que tingueu sobre el poble sahrauÃ o sobre les nostres activitats.\nPublicado el noviembre 5, 2009 Autor Portal de XàtivaCategorías Eventos, XàtivaEtiquetas adexa, mesqtendes, saharaui, sahraui, Xàtiva\nAnterior Entrada anterior: La 25Âª Mostra Internacional de Titelles a la Vall dâ€™Albaida intensifica su programaciÃ³n\nSiguiente Entrada siguiente: Jorge Herrero y Miguel Bailach presentan la XXIV Pujada al Castell de XÃ tiva


Mesura europeus EGGER fusta pre va fer Armaris Mobles de Cuina, Cuina Interior Design Idees Els fabricants i proveïdors de la Xina - modificada fàbrica de mobles - Mobles BOCCER\nNombre de model: FC17-EKC06\nBC17- EK C0 6\nTauler EGGER en el gra de fusta clara creats un aspecte elegant i espaiós en aquesta cuina. Gabinets en color del gra de fusta clara són duradora i versàtil, que apareix en el clàssic, tradicional, i una cuina moderna.\nGabinets insulars disseny proporciona més espai per a la preparació dels àpats. Coutertop amb el mateix color dels armaris, la cuina fa encara més harmoniosa.\nCalaixos llocs de sortida amb sistemes separats de rebuig i cuberters\nHot Tags: Mesura de fusta Egger europeu pre va fer mobles de cuina, armaris Interior de la cuina de disseny d'idees, la Xina, fabricants, proveïdors, personalitzat, de la fàbrica, a l'engròs, RTA, projecte\nArmaris de cuina de fusta preparats per encàrrec per...\nDe gamma alta de la laca contemporanis Mobles de Cui...\nDisseny modern WalkInCloset fusta contraxapada obert...


CURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 30 DE GENER MATÍ - Escola de Monitors Barcelona\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 30 DE GENER MATÍ\nInicio / Cursos / Suport vital bàsic / CURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 30 DE GENER MATÍ\nEl curs de SVB + DEA que s’imparteix a la prestigiosa Escola de Monitors de Barcelona, prepara a l’alumne per intervenir de manera segura davant d’algú que ha tingut un accident/incident de salut capacitant-lo per saber actuar.\nTitulació oficial tramitada per la Generalitat de Catalunya (Departament de Salut) – Nivell 2\nPer mitjà d’aquest curs l’alumne aprendrà a realitzar el suport vital bàsic (SVB) en pacient amb aturada cardiorespiratòria que ho requereixin. Aplicar el desfibril·lador extern automàtic (DEA) en pacients amb aturada cardiorespiratòria que ho requereixin.\nHorari: diumenge de 9:00 a 15:00h\nData inici: 30 de gener de 2022\nData finalització: 30 de gener de 2022\nRealitzar el suport vital bàsic (SVB) en pacients amb aturada cardiorespiratòria que ho requereixin. Aplicar el desfibril·lador extern automàtic (DEA) en pacients amb aturada cardiorespiratòria que ho requereixin.\nDestinataris: Professionals, voluntaris i estudiants que en l’exercici de les seves tasques es poden trobar amb pacients en situació d’aturada cardiorespiratòria, treballadors amb responsabilitat a les empreses en aspectes de prevenció de riscos laborals, i ciutadans que vulguin adquirir competències en la pràctica de SVB i DEA.\nPer tal de complir la normativa actual, la formació ha de ser acreditada per el Consell Català de Ressuscitació (òrgan competent a Catalunya de la reanimació), el personal que supera el curs amb èxit anirà inscrit al Institut d’Estudis de la Salut.\nL’empresa que realitza la formació, haurà de ser: centre formador autoritzat per l’Institut d’Estudis de la Salut, centre col·laborador amb Consell Català de Ressuscitació. El personal instructor haurà de ser també membre del CCR i l’empresa ha de disposar de director de curs establert també per CCR.\n1. Causes i lloc més comuns de l’aturada cardiorespiratòria. 2. La cadena de supervivència.\n3. Reconeixement de la situació.\n4. Activació del Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) (112).\n5. Importància de la ressuscitació cardiopulmonar (RCP) de gran qualitat.\n6. Què és i per a què serveix un DEA.\n7. Seguretat en la utilització del DEA.\n8. Aspectes legals.\n9. Algoritmes d’actuació amb DEA i sense DEA de l’European Ressuscitation Council.\n1. Seguretat en l’escenari.\n2. Valorar la consciència.\n3. Obrir la via aèria amb la maniobra front-mentó.\n4. Valorar si la persona respira amb normalitat.\n5. Activar el SEM (112).\n6. Efectuar compressions toràciques de gran qualitat.\n7. Efectuar ventilacions de rescat.\n8. Alternar compressions i ventilacions.\n9. Efectuar una seqüència de ressuscitació completa.\n10. Posició lateral de seguretat.\n11. Conèixer com és el DEA.\n12. Col·locar correctament els pegats\n13. Com utilitzar correctament i amb seguretat el DEA.\n14. Simulacions pràctiques integrades de SVB amb DEA i sense DEA.\nCertificació oficial per la Generalitat de Catalunya (Departament de Salut) - Nivell 2\nExpedida pel Consell Català de Ressuscitació CCR, amb el reconeixement de l’European Resuscitation Council (ERC).\nL’alumne ha de realitzar una desfibril·lació́ abans de 90 segons d’iniciar la ressuscitació.\nEl curs té un cost de 125€ /persona.\nEl preu inclou: Tramitació de dades de l’alumne, registres i certificats oficials, material docent, manual del CCR per cada alumne.\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 30 DE GENER TARDA\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 19 DE FEBRER MATÍ\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 19 DE FEBRER TARDA\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 27 DE MARÇ MATÍ\nCURS DE SUPORT VITAL BÀSIC (SVB) I ÚS DEL DESFIBRIL·LADOR (DEA) – 27 DE MARÇ TARDA


Hospitals en A qasim - Directori - Llistat - Guia - Hospital - Aràbia saudita - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Aràbia saudita › Hospitals en a qasim\nHospitals en a qasim Aràbia saudita\nSense salut, no pot tenir una bona vida, i per això és tan important quan estem malalts, busqueu ajuda immediatament. Per aquest motiu, oferim tota la informació de contacte Hospitals en A qasim perquè pugueu calmar al moment del contacte, de manera que pugueu saber que truqueu al telèfon correcte.\nSi necessiteu atenció mèdica urgent perquè acaba d'haver estat víctima d'un accident domèstic, laboral o d'altre tipus, el trobareu aquí a la guia de l'hospital Aràbia saudita, tot Hospitals en A qasim ordenat per rellevància, de manera que podeu contactar-vos o personalitzar-lo i assistir-hi Ràpidament.\nEls 1038379 habitants de A qasim tenen diversos hospitals que poden proporcionar-los atenció mèdica. Si necessiteu trucar i demanar una cita, o fer qualsevol pregunta abans d'anar, o fer qualsevol consulta, trobeu aquí els telèfons de contacte i adreça de tots Hospitals en A qasim.\nHospitals en A qasim per categoria\nL'accés als serveis bàsics de salut és un dret de totes les persones. Si el vostre metge l'ha dirigit a un especialista, dirigiu-vos al sistema de salut pública i usareu els serveis als quals s'utilitza el vostre impost. Trobeu aquí tots els hospitals públics de A qasim (Aràbia saudita)\nIntroduïu per conèixer totes les dades de contacte, com ara el telèfon, el correu electrònic i la web de cada un dels hospitals privats A qasim (Aràbia saudita). No perdis temps i fes clic a l'enllaç just a sobre d'aquest text\nHospitals en A qasim per ciutat important\nNo espereu més si necessiteu veure el vostre especialista avui mateix. La vostra salut hauria de ser la vostra prioritat i ha d'estar en bones mans. Consulteu aquí en aquesta base de dades d'hospitals, el vostre hospital més proper a Buraydah, Aràbia Saudita.\nEls hospitals de Unaizah, estan presents en aquesta base de dades que conté tots els hospitals de Aràbia Saudita. Si necessiteu contactar amb un o més hospitals, ja sigui un pacient que necessiti assistència mèdica o un professional de la salut que busqui treball en un hospital, aquí els trobaràs tot.\nPassar ràpidament a un hospital pot ser necessari en algun moment, especialment en casos de malaltia greu de caràcter urgent. Per tant, tome nota d'aquí els telèfons dels hospitals de Ar Rass, Aràbia Saudita per tenir-los a mà si és necessari.\nNi la malaltia ni els accidents escullen temps o lloc per manifestar-se. Per aquest motiu, és tan important disposar de tota la informació dels hospitals, especialment dels més propers, a mà i ràpidament. Aquí trobareu tot el que necessiteu saber per poder contactar amb qualsevol hospital Al Mithnab, a Aràbia Saudita.\nHospitals en A qasim per província\nLlistat de hospitals pròxims a A qasim


Vuitena diada de l’AMPA La Minerva | Ràdio Calella Televisió\nVuitena diada de l’AMPA La Minerva\nLes famílies de l’Escola La Minerva celebraran aquest dissabte, al Passeig Manuel Puigvert, la vuitena Diada de l’AMPA del centre. Una festa popular i de germanor, que està oberta a tothom. S’han programat activitats infantils a l’aire lliure, posant en valor l’espai públic i natural de Calella en tant que La Minerva forma part de la xarxa d’Escoles Verdes de Catalunya.\nLa Diada de l’AMPA La Minerva començarà de bon matí amb una cursa d’orientació que han preparat els mestres d’Educació Física del centre. Serà una mena de gimcana que es desenvoluparà per diversos espais de Calella, com ara el Pati de l’Ós o el Passeig Manuel Puigvert.\nLes activitats que han preparat les famílies estan obertes a tothom. “És una festa popular i molt pensada per als nens, perquè en definitiva és una festa d’una escola. Qui vulgui venir, nosaltres encantats de rebre’ls”, ha recalcat Txell Botey, vocal de l’AMPA La Minerva.\nEls inflables es muntaran al Passeig Manuel Puigvert a les 11 del matí, mentre ja s’estarà preparant el dinar de germanor. Si encara en queden, hi haurà tiquets a la venda el mateix dissabte al preu de 10 euros. Se servirà amanida, un plat de fideuada i fruita de postres.\nA les quatre de la tarda s’ha previst una actuació de màgia per a infants i, en acabar, hi haurà un berenar popular.\nSegüent CDC de Calella fa un acte de suport als imputats pel 9N\nAnterior [Quinzena Solidària] Entrevista Calella x Refugiats\nÒmnium Cultural premia la creativitat literària d’infants i joves del Maresme\nConvocat per demà un minut de silenci pels atemptats de Brusel·les


El valor afegit d'una Recruiter "Techie" | Trentia\nEls especialistes en gestió del Talent som els que unim les necessitats dels nostres clients amb els professionals que les poden satisfer. D’aquí la importància de conèixer en profunditat el sector i les tecnologies que es mouen en el mercat per a oferir el millor Talent a les empreses i les millors oportunitats als professionals. Aquest és el rol que exercim des de Trentia Tech Talent oferint serveis de Selecció i de subcontractació en tota Espanya.\nTrentia sempre ha sabut aprofitar les oportunitats, avançant-se als seus competidors. Aquesta visió ha ajudat a veure la rellevància de formar tecnològicament als reclutadors per a aprofundir en l’anàlisi dels requisits dels clients i en les capacitats dels candidats.\nArribats a aquest punt em va presentar: em dic María i sóc Recruiter IT en Trentia. Em vaig graduar en Enginyeria Informàtica i m’encanta la Tecnologia.\nEls nostres clients saben el gran avantatge que la meva formació professional universitària aporta en la gestió de les seves necessitats pel que tot tipus d’empreses, internacionals, gran grandària, especialitzades, ens encarreguen processos sabent que amb aquesta mena de background podrem seleccionar adequadament i incorporar gran varietat de perfils de l’àmbit dels sistemes i les telecomunicacions. Així és com en Trentia Tech Talent pas a pas, èxit rere èxit, amb molta dedicació i entusiasme, hem aconseguit ser els principals col·laboradors en múltiples processos de selecció.\nVolem agrair als nostres clients la confiança que dipositeu en nosaltres de manera recurrent, sabent que la nostra experiència i coneixement del sector IT us garanteixen el millor servei i el millor Talent per a la gestió de processos de selecció en exclusiva. Tot això fet amb professionalitat i molt afecte pel treball ben fet.\nPer aquesta raó som proveïdors preferents de diversos clients, la qual cosa ens fa sentir orgullosos.\nEncara que ja estàvem especialitzats en la selecció de perfils de programació, gràcies a un coneixement exhaustiu de les tecnologies més capdavanteres de l’àmbit de les telecomunicacions i els sistemes informàtics, ens hem consolidat com a experts en la cerca i captació de tota mena de professionals tecnològics.\nL’experiència i formació tecnològica que tinc, em permet aprofundir en aquest coneixement específic més ”techie” per a poder satisfer les necessitats dels nostres clients, de manera que podem tenir candidats més especialitzats i certificats en diferents fabricants, assegurant l’èxit i la ràpida adaptació dels nous empleats als seus llocs de treball, és més ajustada la selecció perquè parlem el mateix llenguatge.\nEls perfils més demandats en els últims temps i que s’han consolidat després del punt d’inflexió generat pel coronavirus a Espanya, són els especialitzats en infraestructures de telecomunicacions i serveis Cloud. Entre la nostra àmplia cartera de candidats i potencials candidats comptem amb especialistes en Ciberseguretat certificats en Hacking Ètic, que desenvolupen la seva trajectòria en clients tecnològicament capdavanters i entorns crítics del bon acompliment dels quals depèn l’estabilitat de les infraestructures en les quals treballen.\nD’altra banda, un perfil molt demandat, sobretot a partir de l’era COVID-19 són els Tècnics de Xarxa i Seguretat especialitzats en implantació de noves arquitectures i administració de les mateixes que estiguin certificats en fabricants de LAN i WAN com CISCO i Firewalls com Fortinet, CheckPoint o Palo Alto. Al valor afegit del coneixement dels protocols, tecnologies i fabricants, s’uneix la confiança reiterada que els professionals dipositen en Trentia per a trobar el projecte que millor s’adapta a les seves inquietuds i necessitats.\nTant el meu treball com Recruiter IT especialitzada en telecomunicacions, com el dels meus companys especialitzats en Desenvolupament de Software, ens posicionen com una de les consultores preferides per als professionals IT que saben amb certesa que seran avaluats de manera professional i veuran satisfetes les seves necessitats tant personals com professionals.\nSóc una Recruiter Techie molt humana, així ho defineixen candidats i companys:\n“María no sols se m’ha ajudat a aconseguir un nou i emocionant lloc de treball, sinó que s’ha preocupat en el procés d’incorporació al meu nou lloc de treball. Es nota que ha estat en l’altre costat, i confio que amb aquesta dedicació, simpatia i proximitat, li anirà tot molt bé en la vida. Moltes gràcies..”\n“Excel·lent companya i professional. Atenta, amable i sempre disposada a ajudar. Els coneixements i l’experiència tècnica de María aporten a l’equip un més a més en el sector de RRHH. Està oberta a nous canvis i aporta idees contínuament.”\nCom va dir Steve Jobs “La Tecnologia no és res. L’important és tenir fe en les persones, que són bàsicament bones i intel·ligents, i si els dónes eines, faran coses meravelloses amb elles“.\nA Trentia sabem què Tecnologia i Talent units fan coses extraordinàries.\nOrgullosíssima de formar part d’aquest gran equip!\nperfils, Recruiter it, Selecció, talento, Techie, tecnologia i talent


De la tradició a la contemporaneïtat: cultura amb D.O. ebrenca | Oriol Fuster i Cabrera\nDe la tradició a la contemporaneïtat: cultura amb D.O. ebrenca\nRondalla del Canalero al Coll de l'Alba\nSembla que a les Terres de l’Ebre la tendència a la creació i la promoció cultural no fa més que créixer. Potser el sentiment d’inferioritat i abandonament respecte les capitals catalanes que històricament ebrencs i ebrenques hem patit comença a deixar de banda la queixa i el victimisme —normalment més que justificat, alguna vegada gratuït— i a revertir en voluntat de construir cultura, sinergies i territori. No es tracta de cap interpretació alegre de la realitat: si donem una ullada a què s’ha cuinat últimament per esta part del país la conclusió és més que optimista.\nEs fa difícil valorar si l’equip de Surtdecasa.cat —el portal digital de referència cultural a les Terres de l’Ebre— han fet només de compiladors o han ajudat també a catalitzar este fenomen; en tot cas, la seua aparició ara fa poc més d’un any va suposar una petita revolució en l’àmbit. La persona interessada en saber “què fan per aquí baix” (a més de bous) ja no ha de dependre del boca-orella o de les agendes —incompletes i desactualitzades— dels diaris: ara disposa d’un mitjà en línia dedicat a este paper. Que la centralització informativa de bona part de la vida cultural del territori serà quelcom positiu és evident: si, a més, a la llarga això funcionarà com a punt de trobada entre creadors i activistes culturals i ajudarà a generar nous projectes comuns només el temps ho dirà.\nNo es pot insinuar, però, que a les Terres de l’Ebre no face ja temps que existixen projectes culturals nascuts des de la societat civil i amb voluntat de llarg recorregut. En són bons exemples el festival Ebre Terra de Vent de Tortosa, que enguany celebra la seua 10a edició; les Jornades Musicals a l’Ermita de la Pietat d’Ulldecona, que des de fa 8 anys porten diversitat, qualitat i quantitat musical a este referent històric i cultural local; la Bouesia de Deltebre, nascuda també fa 8 anys com a projecte pluridisciplinari on es va de la poesia als camps d’arròs; el festival campredonenc de curtmetratges Curtredó, que enguany n’ha complit 5 tot creixent de manera exponencial; la Fira Litterarum d’Espectacles Literaris de Móra d’Ebre present des del 2007, o la trobada de Gènere Negre del Matarranya i el Priorat, Ebre Negre.\nEn una breu radiografia de la vida cultural ebrenca com esta, però, seria un error no destacar també la tasca de col·lectius que tot i treballar en altres àmbits en els darrers anys han fet igualment una tasca important en este sentit. Parlem d’espais com el Casal Popular Panxampla de Tortosa i la seua Jota a la Plaça, els AMICS d’Ulldecona o les Festes Alternatives d’Amposta, Surt al Castell!. En una línia molt diferent —allunyada, potser, d’allò que el lector habitual de Núvol seguix, però que caldria tenir igualment en compte— a Amposta trobem, precisament durant estos dies, la tercera edició del Festival de cinema Fantàstic i Gore Kutrefacto. Finalment, fets com la recent renovació del Museu del Montsià —que en convertir-se en el Museu de les Terres de l’Ebre pretén ampliar considerablement la seua oferta cultural— o la posada en marxa del Centre d’Art Lo Pati apunten, d’altra banda, una possible continuació —i promoció?— d’esta tendència des de les institucions.\nLa temporada cultural d’estiu es tancarà aviat, oferint-nos abans de cloure una prometedora primera edició de l’Eufònic, Mostra d’Art Sonor i visual de les Terres de l’Ebre. La Mostra, repartida entre diferents pobles i espais, tindrà lloc del 7 a l’11 de setembre i acollirà actuacions, audiovisuals, tallers, debats i un especial aperitiu musical protagonitzat per Guillamino, al qual només s’hi podrà accedir en barca des de Sant Carles de la Ràpita.\nRes no indica, però, que la fi de l’estiu signifique una davallada en el ritme d’activitats, ans al contrari. Projectes com el Centre d’Interpretació de la Jota de les Terres de l’Ebre, que tot just està començant a veure la llum impulsat pels populars activistes del folklore Quico el Célio, el Noi i el Mut de Ferreries, fan preveure un dolç futur de creació i innovació per a la terra de l’Ebre.\nUn futur, a més, que assumix naturalment que el mar de la creació cultural moderna està format pels sediments de la tradició. Tal i com demostren projectes com l’XYZ, iniciat a Amposta este estiu, el riu de la contemporaneïtat cultural ebrenca no pensa perdre els orígens.\nTwitter d’Oriol Fuster i Cabrera | @oriolfc\nJaume Coll el 2 setembre 2012 a les 16:30 ha dit:\nM´agrada el que escrius però a l´article trobo a faltar com a iniciativa feta per la societat civil i des de el voluntariat una iniciativa teatral.\nFa 8 anys neix a Ulldecona la programació estable de teatre professional “Dissabtes de teatre”, anem per la novena temporada gràcies al públic del territori i de les comarques nord del País Valencià.\nEstas invitat a vindre a Ulldecona el dissabte de funció que vulguis i voràs com natros també podem formar part de la cultura amb D.O. ebrenca.\nOriol Fuster i Cabrera el 3 setembre 2012 a les 12:42 ha dit:\nTens tota la raó Jaume. De fet conec la vostra iniciativa i em va alegrar molt veure que aconseguíeu los quartos del Verkami. Lo text no pretén ser exhaustiu i partix del principi que tot resum d’este tipus serà incomplet per definició, però s’agraïxen igualment les posades de dit a la llaga.\nPotser podem compensar-ho fent una crònica dels Dissabtes d’enguany si los companys de Núvol s’animen, no trobes? 😉\nRetroenllaç: De la tradició a la contemporaneïtat: cultura amb D.O. ebrenca | Núvol | NOTÍCIES TERRA ALTA | Scoop.it\nElena Fabra el 4 setembre 2012 a les 13:26 ha dit:\nSincerament, l’escrit està molt bé, només una observació: ja sé que és difícil (podem dir que gairebé impossible) nomenar totes les iniciatives culturals que tenen cabuda al nostre territori (per sort!) però vull fer un apunt perquè trobo a faltar el Festival internacional Deltebre Dansa, un referent quant a cultura contemporània i un dels únics esdeveniments amb un abast d’àmbit internacional.\nOriol Fuster i Cabrera el 6 setembre 2012 a les 15:05 ha dit:\nMoltes gràcies Elena, no ho coneixia.


ESMUC- Mireia Mora Mireia Mora - ESMUC\nTítol superior de pedagogia i interpretació de violí clàssic (1993, R.S. Konstervatorium, Munich).\nProfessora titulada de Tècnica Alexander (1996, C.T.C., Londres) després d’estudiar els 3 anys de formació.\nPostgrau en reeducació de la veu i respiració (1996-1998 C.T.C., Londres).\nFormació en cant modern (Laura Flores) i direcció coral (Manel Cabero).\nFormació complementària en Mindfullness, Seitai, meditació, dansa lliure, Veu integral, Reiki, T’ai Chi Chuan i U.C.D.M.\nEl cos i la ment en el procés d’aprenentatge.\nRelació dels propis hàbits psicofísics amb la capacitat d’interpretació, expressió musical, salut, projecció de so i gaudi.\nMora, M. (2013).Canvi d’hàbits i prevenció de trastorns musculoesquelètics en l’àmbit laboral. L’Esmuc Digital, Revista de l’Escola Superior de Música de Catalunya. (n. Juny – setembre).\nDes de 1996 ha exercit com a professora de Tècnica Alexander especialitzada en músics a la seva consulta privada, escoles de música, cursos internacionals de música, conservatoris i universitats d’arreu del país.\nHa sigut professora de violí, orquestra i co-directora de l’Escola de Música de la Fundació Collserola (1997-2002), així com professora de violí a Blackheath Conservatoire of Music (1994-1996, Londres), The Arts Educational Schools (1994-1996, Londres) i Waldorf Schule (1986 – 1992, Munich).\nVa ser directora dels cors amateurs Cor Babel i Cor de Butxaca (2004-2010). Membre de l’orquestra M.J.O. de Munich i Münchner Philarmonie (1986-1993).\nActualument viu la música des de l’improvisació amb la veu, cos i violí.


jo anxovejo: 09.2009\nFa falta tot un poble per ensenyar un infant\nAquesta setmana ha començat puntualment el nou curs escolar. Dilluns, quan anava cap al gimnàs -una escola de Barcelona que es converteix en un centre de fitness un cop acabades les classes-, em vaig trobar les mares i pares a la porta del centre. Esperaven els seus fills i filles amb el berenar a una mà i el paraigües a un altre, i em vaig recordar d'aquells anys a Les Escolàpies.\nDes de mitjans del mes d'agost, abans fins i tot de marxar de vacances, la Laia i jo ja ho teníem tot preparat: els llibres, la motxilla (amb la seva carpeta, el seu estoig, la goma, el llapis, el regle, etc. tot de conjunt!), fins i tot la bata o el xandall de gimnàs. Però tot i tenir-ho tot apunt, el primer dia de 'cole' sempre arribàvem tard. Era l'únic dia de l'any que ens acompanyava la mare i no el pare, i cada any amb la Laia ho recordem. Això sí, tal i com passava dilluns a les portes de l'IPSI, tots dos ens esperaven puntuals a les cinc de la tarda.\nAvui, coincidint amb l'inici de curs, vull recuperar un reportatge de premsa escrit per l'assignatura de Periodisme de Fonts el passat mes de març. Es tracta d'un reportatge sobre el nou calendari escolar que fa un temps va proposar el Departament d'Educació. Una mesura que està previst aplicar a partir del curs vinent. De moment avui tothom parla de la introducció dels ordinadors portàtils a les aules.\nMíriam Gifre/BARCELONA.- ‘Saps quina és la meva assignatura preferida?’, em pregunta retòricament Mar Roura mentre remena dins de la seva motxilla nova de la Kitty, ‘socials’, respon ella mateixa tot traient el llibre de ciències socials de la bossa. La Mar té 9 anys i estudia quart de primària al CEIP Empúries de L’Escala, a l’Alt Empordà, ella només és un exemple dels milers de col·legials catalans que en cursos propers es veuran afectats pel nou calendari escolar proposat pel Departament d’Educació.\nLa proposta preveu avançar una setmana l’inici de les classes al mes de setembre, incloure una setmana de vacances al mes de febrer –que s’ajustaria d’acord amb la Setmana Santa, que varia cada any-, i eliminar la jornada intensiva del mes de juny. Però la nova proposta educativa del Conseller Ernest Maragall no es pot entendre només des de l’ensenyament ja que són molts els aspectes que pivoten al voltant de l’escola. En aquest sentit, el canvi ‘segurament va més enllà del món educatiu perquè afecta a la dinàmica de les famílies’, assegura Assumpció Bover, directora del nou CEIP Esculapi de L’Escala.\nI és que l’educació afecta a tota la societat, i per això, ‘el tema de la conciliació de la vida escolar i familiar és bàsic’ diu el regidor d’Educació de l’ajuntament de L’Escala i inspector d’ensenyament dels Serveis Territorials de Girona Josep Gifre. Una opinió que també comparteix la presidenta de la delegació de Girona de la Federació d’Associacions de Mares i Pares d’Alumnes de Catalunya Imma Fuyà, qui considera que caldrà introduir canvis en l’organització de l’administració, dels docents i de les famílies, però sobretot convindrà inserir-ne en el sector empresarial i laboral. ‘Perquè la conciliació de la vida laboral i familiar té molt a veure amb l’horari laboral’, opina Fuyà.\nTot i això, el més important és l’educació de l’alumnat. De fet, aquesta és la premissa per la qual el Departament d’Educació ha tirat endavant la proposta del nou calendari. Un canvi que, segons la Conselleria, s’ha pensat a favor de la qualitat de formació dels alumnes. Però per Joaquim Bosch, director de l’IES Narcís Xifra i Masmitjà de Girona, ‘aquest fet puntual no suposarà gaire res en la formació de l’alumne’; i és que Bosch dubta que es pugui trobar un indicador fiable que clarifiqui la influència d’aquest canvi de calendari en els resultats acadèmics. De totes maneres, ‘l’educació dels infants’, diu l’inspector d’ensenyament dels SSTT de Girona Josep Maria Garcia, ‘és quelcom que s’ha de contemplar també a través de les pauses i intermitències que s’han d’aplicar’. És a dir, hi ha d’haver períodes per a l’estudi, però també per al descans, i aquests han de ser ‘graduals’, considera Garcia. Precisament els experts en pedagogia solen convenir en aquesta bondat de combinar períodes de descans i de treball més curts, tot i que deixant, com el nou calendari escolar proposa, un temps més llarg a l’estiu.\nNo obstant, aquesta pausa lectiva dels alumnes, ‘que respon a una corrent d’escolarització europeista’, segons concreta la companya de Garcia i Gifre als SSTT de Girona Neus Serra, no coincideix amb el període de vacances dels seus pares, fet que ha propiciat discrepàncies entre els col·lectius afectats ja que suposa una nova planificació per al conjunt de la societat.\nUn pal a la roda, aquesta falta de coincidència festiva, i una qüestió a resoldre que, segons la responsable de participació de la Federació d’Ensenyament de Comissions Obreres de Catalunya Dolors Vallejo, ‘no tenim notícia de que s’hagin intentat aquests passos a través de cap canal institucional’. I és que per Vallejo, el benestar de l’alumnat és raó suficient per a plantejar el canvi, però ‘si la mesura s’implementa sense les condicions necessàries, pot ser que el que guanyem per un cantó ho perdem per l’altre’, afegeix. Per això, diu la presidenta de la FaPaC a les comarques Gironines Imma Fuyà, ‘cal un debat de tots els agents implicats dins i fora de l’escola per acordar la modificació del temps escolar i laboral de forma que sigui conciliable’.\nDe totes maneres, el Departament d’Educació ha anunciat que oferirà convocatòries incloent activitats d’Escoles Obertes la setmana festiva del mes de febrer; unes convocatòries que requereixen monitors de lleure educatiu, majoritàriament en edat universitària. ‘El febrer és un mes complicat perquè els estudiants universitaris estem d’exàmens’, diu el monitor de lleure de l’empresa Serveis d’Esplai Sergi Giménez, qui compagina la feina de monitor al CEIP Orlendai de Barcelona amb els estudis de Filosofia. ‘S’hauria de veure fins a quin punt les dues coses són compatibles i, si no’, afegeix, ‘buscar un altre perfil de persones per omplir aquest buit de monitors no disponibles o pensar en altres tipus d’activitats’. I és que la conciliació familiar durant setmana no lectiva del mes de febrer és ‘la principal causa del retard en l’aplicació de la mesura’, diu Joaquim Bosch, qui precisament va formar part del Consell Escolar de Catalunya que al 2005 va proposar avançar tres dies l’inici del curs –del 15 al 12 de setembre-.\nPrecisament el Consell Escolar de Catalunya, és a dir, l’organisme superior de consulta i participació de l’ensenyament no universitari dins l’àmbit de la Generalitat, ha aprovat la iniciativa de la Conselleria d’Educació, però alhora ha proposat que s’apliqui a partir del curs 2010-2011. ‘Segurament, fer-ho de cara al curs vinent seria massa precipitat perquè hem de tenir present que això afecta a la societat en general’, opina l’inspector d’ensenyament Josep Maria Garcia. Una opinió, la de Garcia, que novament es relaciona amb els costums i les tradicions de la societat catalana que disseminen els dies festius al llarg de l’any segons un calendari religiós. ‘La dependència de les festes religioses impedeix distribuir els dies lectius de manera equilibrada’ critica l’inspectora d’Ensenyament Neus Serra, ‘i no ajuda a regular de forma efectiva el calendari’, s’afegeix a la crítica Imma Fuyà des de la FaPaC. Cal tenir en compte que la reacció normal a qualsevol canvi d’status quo és la discussió i la por, però amb diàleg i cerca de solucions poc a poc s’accepten els canvis. S’haurà de veure.\nNo obstant, la qualitat de la formació a Catalunya no depèn només del calendari escolar sinó que aquest tant sols pot ser-ne una petita aportació. És per això que la responsable de participació de la Federació d’Ensenyament de CCOO a Catalunya Dolors Vallejo considera que aquest anunci és un ‘element de distracció per evitar afrontar els problemes greus de l’educació’. Perquè de fet, l’anunci del nou calendari escolar coincideix amb una conjuntura del moment educatiu actual poc favorable: el debat parlamentari per la Llei de l’Ensenyament de Catalunya (LEC), la convocatòria d’una vaga de mestres pel 19 de març signada per tots els sindicats, etc. En definitiva, la llenya ja està al foc, i per tant, ‘hi ha altres temes que caldria resoldre abans’, creu l’inspector d’ensenyament dels SSTT de Girona Pep Gifre, perquè ‘la clau no està en el calendari, el calendari només és una passa més’, afegeix. Una opinió que també comparteixen els seus companys dels Serveis Territorials Josep Maria Garcia i Neus Serra: ‘la qualitat de la formació respon a un bon nombre de factors, i el calendari escolar només pot ser-ne una petita aportació’, diu Serra; ‘però es tracta de fer una lectura en profunditat i cercar en què podem canviar per millorar’, afegeix Garcia.\nL’Educació és necessària per fer Catalunya, per fer cultura, per crear talent, per fer progrés, per fer economia, etc. De fet, aquest és el discurs que en aquests moments de crisi econòmica es repeteix tant des de l’administració com des dels mitjans de comunicació. Però cal tenir en compte que l’educació sobretot és un dret de cada un dels ciutadans i ciutadanes de Catalunya, i per tant, la clau de tot plegat rau en el mateix alumnat.\nPublicat per mim a 5:27:00 p. m. Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Catalunya, Educació, periodisme, Universitat


Esborrany del “Projecte 571”\nEl Project 571 (xinès : 五七一工程; pinyin: Wǔqīyī gōngchéng) fou un pla dissenyat per realitzar un cop d'estat contra Mao Zedong l'any 1971. L'havia de dur a terme Lin Liguoal qual donava suport el seu pare,Lin Biao , el Número 2 del règim comunista de la Xina des del moment en què , al IX Congrés del Partit , Mao .el va designar el seu successor. Aquest complot es va saber un cop mort Lin Biao.\nEl nom no era fruit de l'atzar perquè en xinès els nombres 5-7-1 sonen de manera semblant a “aixecament armat” (xinès : 武起义; pinyin: wǔqǐyì). Mao amb Lin Biao , en un primer moment , formaven un tàndem que dirigia el país, ja que Lin controlava l'exèrcit. Amb el temps Mao va comença a desconfiar tot observant l'enorme poder que anava acumulant Lin Biao. Per tal de frenar el seu ministre de Defensa , va organitzar una Conferència del Partit el mes de maç de 1971 però Lin no es va doblegar. Llavors el ministre i la seva esposa Ye Qun són considerats sospitosos. Lin Liguo accelera la seva conspiració juntament amb amics i col·laboradors-El complot tenia com a objectiu apartar Mao del poder i, finalment, es decideix assassinar-lo però les circumstàncies impedeixen dur a terme l'atemptat. Zhou enlai comença a tancar el cercle. Fa preguntes compromeses i una filtració obliga als Lin fugir del país però Lin Liguo comet la imprudència d'explicar-li a la seva germana Doudou que havien de marxar del país. En contra de l'opinió dels seus pares sabien que la germana era fanàtica maoïsta . A més , Liguo, desesperat, va intentar , en el darrer moment,e matar Mao però la seva acció no va reixir. Perseguits arriben a l'aeroport de Beidaihe, on els esperava un avió Trident que va haver d'enlairar-se precipitadament sense omplir del tot el dipòsit de combustible i sense la tripulació completa. El país triat per a la fugida era Hong Kong però la proximitat de la frontera i les bones relacions del ministre amb la URSS aan ser motius suficients per escapar a aquest país. A la matinada del 13 de setembre de 1971 l'avió s'estavella a Mongòlia. Les autoritat xineses van trigar en donar la notícia. Encara no s'ha aclarit si va ser a conseqüència d'una trampa , de la manca de combustible o d'un error del pilot. La hipòtesi més acceptada, la del combustible, ha estat desmentida perquè s'ha sabut que l'avió va cremar durant molt de temps. I els motors no estaven afectat abans de l'accident.\nGlossary of Political Terms of the People's Republic of China\nPer Gucheng Li., The Chinese University of Hong Kong., ISBN 962.-201-615-4\nThe Culture of Power: The Lin Biao Incident in the Cultural Revolution” de Qiu Jin..Editorial Stanford University Press.1999.Càpitol 7 (i concretament pàgs 9., 161 i 171). Pàg. 155. ISBNISBN: 9780804735292.\nEnglish: Project 571\nрусский: Проект 571


Disseny web, webs responsive i continguts • Omnia Comunicación\n˚DINAMITZEM LA TEVA IDENTITAT DIGITAL\nLa web és la identitat digital d’una marca i la base d’operacions de l’estratègia de màrqueting online. El disseny és una part fonamental de la mateixa, però també ho és la seva usabilitat i correcta visualització en tot tipus de dispositius fixos i mòbils (responsive), per garantir una bona experiència d’usuari.\nCom a experts en el disseny i desenvolupament de pàgines web, duem a terme webs professionals, dinàmiques i a mida, per a organitzacions, pimes i grans empreses. Conjuguem la nostra experiència en disseny, programació i màrqueting digital per oferir-te un lloc web diferenciat i eficaç.\nDissenyem i desenvolupem la teva web de forma atractiva i efectiva, perquè puguis diferenciar-te de la competència, millorar la teva imatge de marca, generar major confiança i optimitzar les vendes\nUn disseny web d’acord amb les últimes tendències gràfiques, enfocat al client i a la seva conversió\nUna website ben estructurada i amb una usabilitat òptima. Configurada des d’una visió de màrqueting i enfocada al SEO\nEl seu disseny i estructura cal que s’adaptin a tot tipus de dispositius fixos i mòbils (tablets, smartphones…)\nAmb tots els elements necessaris per poder compartir fàcilment els seus continguts en les Xarxes Socials\n˚ESPECIALISTES EN DISSENY WEB\nDisseny de botigues online a mida\nDisseny d’ecommerces amb WooCommerce, Magento o Prestashop


Baix i guitarra: Kasky Svart\nVeus: Dani Kraken\nBaix: David Suria\nQuan un disc SENCER surt del cap d'una persona sola és per atendre cada detall, cada espai, cada silenci, cada tram. Les coses estan posades allà per alguna cosa, les harmonies, les melodies, la violència i el so. Dic això perquè molt probablement hàgim de recórrer a aspectes propers a la demonologia per comprendre més de prop aquest projecte anomenat "Davant ruinam", de THE LAST oblation.\nAquest projecte està encapçalat, compost i dirigit per Juanjo Pérez (A.K.A. Kasky Svart) qui interpreta tots els instruments, deixant les veus a càrrec de Dani Kraken.\nSi bé estem davant d'una base clara de Death Metal, les complexes estructures i composicions que van assaltant l'ambient pel que fa sona "Aurum deceptio", ens posa en un camí ple de velocitat que frega un tècnic ferotge, i una bateria intensa, que sona com un suport grandiós a les veus. L'atmosfera està plena de desesperació, altíssima confraria de bogeria i canvis tan artístics com lúcids. Cada cançó respon als anomenats que fan les bases; marca els ritmes, canvia els tempos, i es fa propietària de tota la fúria de THE LAST oblation.\nCada tema del disc és pura brutalitat. Té un so net, sense distraccions, estret i pensat com el pas final a tota l'obra a la qual ens enfrontem.\nLes veus passen d'un Black fosc, profund i d'intestins, a un Death descarnat, però frontal, aspre com un Asphix acorralat. Durant determinats trams la desesperació i el terror treuen el cap per tot arreu (artísticament parlant, és clar), i no trobem lloc per ocultar-nos. La guitarra solta uns puntejos meravellosos, tècnics, crus i en la seva justa mesura. La bateria es creua amb el baix per deixar tot a disposició de qui interpreta uns diàlegs entre diversos tons, fent pròpies les lletres, sentint cada vers i escopint una fúria que, de nou, ressalta gràcies a la feina post-gravació. Els nivells estan altíssims, quant a intensitat i velocitat, la força no pot desaparèixer ni reduir la violència; aquí és quan la màgia dels controls apareix per desplegar la puntada final a aquest projecte.\nPer tenir en compte, gairebé de manera atzarós, recomano posar dins de les teves llistes a l'hora d'anar a fer la compra o pagar els comptes: "Aequitate Episteme Exitium" i "principium". Per lectures religioses o sociopolítiques "Sanguinem Paenitentiam" (Vaja bogeria reflecteix cada instrument i profunditat les veus, la meva preferida). Mentre que la cançó que tanca "In ruinam" no podria estar en millor lloc: on un li dóna a el botó de repetir sense dubtes.\nSi alguna cosa reflecteix aquest projecte anomenat THE LAST oblation és un treball primmirat, cura i pensat perquè sigui una oda, no tot just un altre disc de Metall Extrem. Entra en la meva decàleg de Black / Death nacional, sense cap dubte.