Rerafons de la manifestació de Madrid | De solanes i obagues\n← Els meus enllaços: web del Servei Jesuïta al Refugiat\nLa senyora Angeleta →\nRerafons de la manifestació de Madrid\nPublicat el 27 de novembre de 2006 per Santi Torres\nA Madrid dissabte es van manifestar més de 100.000 persones a favor de les víctimes del terrorisme i en contra de la política de Zapatero en el procés de pau. Si ens fixem en les pancartes la motivació era més la segona que no pas la primera. Des dels nostres ambients assistim perplexos a aquest moviment que no entenem. He de confessar que tot plegat em produeix com a mínim inquietud.\nLa lògica política diu que una qüestió com la del procés de pau hauria d’estar marcada per un consens de mínims entre govern i oposició, consens almenys en no fer pública discrepància (així ho hem vist en la qüestió d’Irlanda del Nord). La participació de tota la cúpula del PP en la manifestació del dissabte trenca aquesta lògica.\nLa lògica diu que una estratègia com la del PP hauria de ser castigada en les enquestes per una opinió pública més aviat moderada i confiada en arribar a algun tipus d’acord que acabi d’una vegada amb el conflicte. Les enquestes del CIS tampoc indiquen pas això sinó més aviat el contrari.\nAlguna cosa passa, algun factor estar distorsionant aquests plantejaments. En la meva opinió la influència del binomi COPE-El Mundo és més important de la que ens pensem. La repetició constant i diària d’unes consignes que apunten no al cap sinó al sentiment estan començant a recollir els seus fruits, i no només entre sectors d’extrema-dreta sinó entre sectors que en podríem dir de dreta moderada. S’ha generat una èpica, o millor un imaginari, que dóna sentit a la vida política de moltes persones que per raons diverses havien perdut aquesta motivació.\nDins aquest imaginari que suma conceptes com nació i catolicisme (es a dir nacional catolicisme) els enemics són fonamentals. Ho són els separatistes, ho són els maçons, ho són els immigrants sobretot musulmans. Tot això ben agitat dóna com a resultat un sistema complert i tancat: uns valors pels quals lluitar i uns enemics dels quals defensar-se, i sobretot uns herois-màrtirs que han caigut per aquests valors (les víctimes).\nDic que tot plegat em provoca inquietud perquè quan s’hi barreja l’element pseudo-religiós en política és molt distorsionador. Qui defensa unes idees des d’aquests plantejaments deixa de dialogar amb una realitat amb la qual cal pactar i a vegades fins i tot cedir, i entra en una dimensió nova, la de la "fe" malentesa, que ja només permet "amb mi o contra mi" o el "tot o res". Qui defensa unes idees polítiques com si es tractés d’un credo se sent investit d’ un sentit, d’una missió i la seva motivació és molt més gran que qui parla de qüestions tan ambigües com la cohesió, el diàleg, el consens, etc…\nCom recuperar, en aquest context, el sentit de la política, tal com l’ha interpretat sempre les democràcies liberals? No ho sé pas. Tot plegat inquieta. Ens en riem (i fem bé, es clar) en algun gag de Polònia o en algun llibre que fa antologia de disbarats. Però no podem fer res més que esperar com acaba tot. Espera i fer el possible, perquè almenys aquesta mena de "passa" del populisme essencialista no s’estengui a casa nostra.


Als Aigols Podrits. Hivernal amb raquetes\nPublicat per Adriana Llongarriu Castanyer el dia 19.3.15\nPassejada hivernal del dia 7 de març de 2015\nAproximació: El nostre punt de sortida és al Pla dels Hospitalets, a la carretera de l’estació d’esquí de Vallter 2000, on comença el camí que va al refugi d’Ull de Ter.\nItinerari: Comencem a caminar pel camí que porta al refugi. Després de fer els primers metres de camí amb poca neu, a la primera esplanada ens podem posar les raquetes, ja que hi ha neu abundosa i tova.\nPujada al refugi d'Ull de Ter. Ja hi ha neu tova.\nQuan arribem al refugi d'Ull de Ter (2.235 m), seguim en direcció al coll de la Marrana (2.529 m). Tot i que l'últim tros és dret i la neu és dura, es fa bé amb raquetes i l'esforç val la pena perquè un cop al coll, la vista és fantàstica i les condicions fabuloses per fer una passejada tot raquetejant.\nLa pujada al coll de la Marrana, a l'ombra del Gra de Fajol,\nsempre té una claror especial.\nAl coll de la Marrana, amb els Torreneules al fons.\nVista enrere: el Massís del Canigó.\nSeguim pel camí de Núria tot baixant per la Feixa Llarga fins a tocar els Aigols Podrits, un dels possibles punts d'accés al refugi de Coma de Vaca i la coma del Freser.\nEl coll de la Coma d'Orri i el Pastuira.\nPic de Tirapits pic Inferior de la Vaca,\npic dels Gorgs, pic de l'Infern i pic del Freser.\nLa coma del Freser, coma de Vaca,\nenvoltada del Pastuira, el Font Lletera i el Balandrau.\nDesprés d'una parada i un lleuger refrigeri desfem camí cap al coll de la Marrana. Baixem en direcció al refugi d'Ull de Ter i, poc abans d'arribar-hi, seguim la pista "del Xalet", que actualment no la preparen per als esquiadors de pista i està destinada a esquí de muntanya i raquetes. Aquesta pista és de molt bon seguir i baixa fins arribar al peu del telecadira (1.910 m).\nGra de Fajol i refugi d'Ull de Ter des de la pista del Xalet.\nHi estem aproximadament una hora i mitja d'anada i una hora de tornada. Una passejada fantàstica, amb unes vistes fabuloses. Un matí ben aprofitat. I a dinar a casa que demà tornarem a sortir!


L’Ametlla permetrà fer topless a les piscines municipals - somVallès\nL’Ametlla permetrà fer topless a les piscines municipals\n231 dones de les 379 que han participat en la votació s'han decantat per aquesta opció\nDilluns, 11 de juny de 2018 | 19:24h\nLes piscines de Ca l'Arenys\nEl 60,9% de les dones que han participat en la consulta està a favor de permetre fer topless a les piscines municipals. Els resultats de la consulta són vinculants, de manera que ara s’iniciarà el procediment per canviar la normativa de les piscines de Can Camp i Ca l’Arenys.\nL’Ametlla del Vallès permetrà practicar el topless a les piscines de Can Camp i Ca l’Arenys després que el 60,9% de les dones que han participat a la consulta sobre permetre o no aquesta pràctica s’hagi decantat per aquesta opció.\nTal com es va comprometre l’equip de govern, els resultats d’aquest procés participatiu són vinculants, de manera que immediatament s’iniciarà el procediment per canviar la normativa de les piscines del poble.\nLa regidora de Participació, Dolors Ferrer, es mostra “molt satisfeta d’haver fet la consulta, sobretot per l’alta participació que ha tingut” –és el procés participatiu amb més participació dels fets a data d’avui–, i per “haver pogut donar veu a la ciutadania i aplicar la voluntat de la majoria”.\nLa decisió d’endegar aquest procés participatiu és fruit d’un compromís polític de l’equip de govern va adoptar després de la controvèrsia generada l'estiu passat i després de consultar-ho amb l’Observatori d’Igualtat de Gènere de la Generalitat de Catalunya, organisme que va aconsellar que les persones consultades fossin les afectades.


Joan Safont: Un dilema cada quatre anys (publicat a la revista Valors)\n25 de gener 2012\nUn dilema cada quatre anys (publicat a la revista Valors)\nAl pòrtic del Capitoli, a Washington, cada quatre anys, gairebé sempre en vint de gener des dels anys quaranta – quan les cirscumstàncies ho han permés – un nou president dels Estats Units és investit. Jura el càrrec davant del president del Tribunal Suprem, repetint les paraules que recull la constitució, amb la mà esquerra sobre els evangelis i la dreta alçada en senyal de promesa. Mentre un nou Comandant en Cap rep els honors presidencials i un nou mandat neix, amb la invocació religiosa i, almenys en el cas dels presidents demòcrates, amb la innauguració lírica a càrrec d’un poeta, des de que J.F. Kennedy demanés que al gran Robert Frost que llegís a la seva investidura, milers de persones desmunten la Casa Blanca. Recullen tot el que ha conformat la presidència de l’antecessor del nou president, tan en les dependències privades com en les oficines de l’administració – la mítica Ala Oest -. Com un decorat efímer, es pleguen mobles i mandats. Quan l’acte acaba, l’antic mandatari marxa cap a la seva nova llar, i tot ha d’estar llest perquè n’entri un altre, que disposarà la seva decoració i la seva nova política. Quan a més, el canvi és de partit, l’estil dels que marxen sol ser venjatiu i malhumorat, amb bromes pesades i regals inesperats, com alguns dels devots de The West Wing, recorden.\nTot però, segueix un precís ritual, gairebé inalterable en el fons, des de fa 200 anys, que només ha suposat establir, encara més, un model de continuïtat institucional. La gran tradició americana no obre una efímera nova era – només en grans presidències, com la de J.F.K., es parlà en aquests termes – com sol passar a Mèxic, on cada cinc anys, un nou ocupant de la Cadira de l’Àliga desperta unes noves il·lusions, que seran els desencisos del demà, o com ha passat a la nostra història democràtica recent. Ja en el sistema de la Restauració, el cronista literari de la història d’Espanya, Benito Pérez-Galdós, va retratar a la seva novel·la Miau la categoria dels “cesantes”, aquells treballadors públics que eren despedits amb cada nou govern del sistema turnista de la Restauració canovista. La temptació de fer net, i desmuntar – com fan els sistemàtics encarregats de mudances de la Casa Blanca – tot allò que recordi al predessor, és tan gran com el temor de que l’antessor projecti la seva ombra cap a l’acabat d’investir. Nous salons, noves decoracions, nous projectes i noves cares. Podriem trobar exemples, en l’ascens d’Aznar, Maragall, Zapatero, Mas i, fa ben poc, de Rajoy, a les seves respectives presidències.\nAlhora, també trobem exemples de continuitat institucional o burocràtica, malgré tout, en aquells alts funcionaris, gairebé hereditaris que han governat els principals ministeris de Madrid des de la nit dels temps, immunnes a la història i als canvis de règim. O en els responsables dels mitjans de comunicació públics de Catalunya – des dels directius fins als presentadors estrella – que no han patit aquella magna guillonita que van instaurar determinats responsables tripartits, a partir de 2003, per esborrar qualsevol record anterior. O en un conseller de cultura, que ho estat del govern de dos rivals de dos partits diferents. Continuitat o trencadissa? Obertura d’un nou escenari o temor del fantasma del passat?


14 de setembre de 2018 16 de setembre de 2018 Josep Guijarro Triadó Infraestructures, TerrassaNo comments\nLa Comissió de les Rieres va reunir-se amb l’Alcalde per reclamar mesures urgents\nAlfredo Vega tenia a punt les mesures des el passat 5 de setembre, com avaçà Terrassanoticies.com\nMés d’un centenar de veïns s’aplegà ahir a les sis de la tarda davant l’Ajuntament. Havien estat convocats per la Comissió de les Rieres de Terrassa per reclamar mesures urgents a les rieres de la ciutat. Li ho vam preguntar a l’Alcalde Alfredo Vega en l’entrevista en exclusiva que concedí a Terrassanoticies.com i on ens avançava que s’havia reunit amb el conseller de Territori de la Generalitat, el president de l’ACA així com amb diferents directors generals “per trobar vies de diàleg.” Afegí que vindrien aquí per veure la situació i que “s’està fent una licitació per millorar la neteja de les rieres.”\nLes fortes pluges del mesos d’agost i setembre han posat a prova aquestes infraestructures que, segons Pablo Gómez tenen desperfectes visibles que podrien causar alguna desgràcia.\nAl finalitzar la reunió, els líders veïnals van explicar que “aquesta tardor es destinaran més de 100.000 euros a la neteja de les rieres de la ciutat”\nAl llarg de la reunió l’alcalde va presentar les actuacions que preveu realitzar. Així, en les properes setmanes, un cop finalitzi el període de licitació corresponent, està previst que es realitzi una primera actuació a la riera de Les Arenes, entre el pont de l’avinguda de Béjar i la riera del Palau.\nVega ens avançava que destinaria una sèrie de diners (amb continuïtat l’any següent) per deixar en perfecte estat la vegetació que pogués fer de pressa. Així, es destinaran 61.299 euros finançats a través del conveni signat amb l’ACA (Agencia Catalana de l’Aigua) per arrencar i triturar la vegetació d’aquest tram.\nL’altra actuació prevista per aquest any, és la retirada de residus a la riera del Palau i a la de les Arenes. Amb un pressupost de 44.000 euros es netejarà el tram comprès entre l’avinguda de Portugal i la carretera de Rubí a la de les Arenes, i entre la corba de l’avinguda de Josep Tarradelles i el carrer dels Horts, a la del Palau.\nSon el tret de sortida a un seguit d’accions previstes tant per aquest darrer quadrimestre de 2018, com d’altres que es perllongaran al llarg de l’any 2019.\nTagged: alcalde Infraestructures neteja rieres veïns\nLa Casa Alegre de Sagrera millora els seus camins


Aquest Bloc és ...: Setmana del 23 al 27 de març Fi Q 3r\nSetmana del 23 al 27 de març Fi Q 3r\nCom sembla que durant uns dies no podrem compartir espai físic, no ens queda altra que anar avançant en el nostre coneixement repecte a l'interior de la matèria per aquest camí virtual. Ànim.\nPer a esta setmana hi ha dues sessions, en les que seguirem aprofundint amb el significat del que és un canvi químic, com es produeix i les lleis que es segueixen en ellsen la primera i sobre l'ajust de reaccions químiques a la segona.\nInicialment hi ha preparats uns formularis en els que podreu anar penjant les vostres soluciaons als problemes/ activitats que s'han d'anar fent. Estos formularis no cal omplir-los tots d'una vegada, ja que els podeu editar tantes vegades com necessiteu.\nPot ser que tingau alguns dubtes que amb el llibre no queden totalment clars, no tingau problema en enviar.me un mail i vos contestaré el més prompte i clar que puga.\nJa que la última setmana va ser un poc irregular, recordarem alguna de les activitats que vam fer i tirarem endavant.\nA banda del llibre,també podreu trobar informació clarificadora en:\npunts 1 i 2\nLlei de Proust\n(conseqüències 1 i 2)\n03. Ajust d'eqüaciions químiques.\nEste apartat de la unitat és un poc més complexe . Caldrà fer un esforç per entendre les explicacions del llibre i ajudar-vos de les explicacions que passse en els enllaços.\nApartat 4 (ajustar per tanteig, no és necessari per coeficients)\nRecordeu que heu d'aconseguir que tant als reactius com als productes el nombre d'àtoms de cada element químic siguen els mateixos.\nActivitat a completar\nPublicat per Salvador Blasco a 2:25\nSetmana del 30 de març FiQ 3r\nSetmana del 30 de març 4t d'ESO\nControl binaris FiQ 4t\nSetmana del 23 al 27 de març. FiQ 4t ESO


…o ens preparem per l’arribada d’un virus nou que ha colpejat amb força la salut mundial? El Coronavirus (SARS-CoV-2), que ha posat en evidència les necessitats per optimitzar el funcionament del sistema sanitari per a poder continuar salvant vides. Alhora, són moments de reflexió en família: cap on dirigim la nostra salut i les nostres vides?.\nUs proposo que anem a buscar remeis per estimular el sistema immune i per prevenir infeccions víriques.\nEs curiós observar els capritxos de la sàvia natura amb les fruites i verdures que ens aporta durant la tardor i l’hivern… Riques en Coure, Vitamina C, Vitamina A, Magnesi, Calci i Zinc, totes elles estimulants de la immunitat. No és cap casualitat.\nRecomanem menjar els següents productes ecològics, de temporada, que conserven totes les vitamines, minerals i antioxidants perquè s’han recollit en el seu moment òptim de maduració i no porten els pesticides, fungicides ni els additius que necessitarien perquè arribin a taul desnaturalitzats.\nAquests són els regals de la tardor-hivern que tots necessitem:\nEl coure amb propietats antivíriques els trobem a: naps, moniato, carbassa, castanyes, magranes i bolets.\nLa vitamina A amb propietats antivíriques i protectores de les mucoses els trobem a: moniato, carbassa, aranja, magrana, figues.\nLa vitamina D que millora el sistema immune innat i adaptatiu el trobem als: xiitakes, rovell d’ou i peix blau.\nLa vitamina C estimula la capacitat del neutròfils i la proliferació dels limfòcits T que ens protegeixen dels virus que els trobem als: cítrics sobretot a l’aranja, caquis, mangos, magrana, carbassa, moniato i naps.\nEl magnesi augmenta l’activitat de les cèl·lules assassines encarregades de neutralitzar virus i càncers que els trobem a: naps i figues.\nEl zinc augmenta el nombre de limfòcits T que els trobem als: naps, carbassa i bolets.\nEls bolets que “casualment” surten a la tardor porten, a més, una substància antivírica anomenada lentinam. El Xiitake és la “vacuna natural” que recomano per prevenir la grip d’una forma fantàstica i sense efectes secundaris. El lentinam dels bolets és més biodisponible si es barregen amb arròs integral.\nLa introducció d’aquests aliments serà una bona forma de prevenir els refredats i les grips… naturalment.


PRESS: GENCAT ‹ Mapping Pantocrator Sant Climent de Taüll 1123\nNota de premsa presentació Taüll\nEs presenten els treballs de restauració i museïtzació de l’absis de l’església de Sant Climent de Taüll\nEl Departament de Cultura i l’Obra Social “la Caixa”, han realitzat aquest projecte amb la col·laboració del Bisbat d’Urgell, el Consorci del Patrimoni de la Vall de Boí, i el MNAC\nEl projecte s’ha dut a terme amb els equips tècnics del Departament de Cultura i el finançament de 400.000 euros que aporta íntegrament l’Obra Social “la Caixa”.\nL’actuació s’ha dut a terme en el marc del programa Romànic Obert que impulsen Generalitat i Obra Social “la Caixa” amb l’objectiu de promoure la conservació i difusió del patrimoni català\nEl projecte ha consistit en la reconfiguració de l’espai original de l’absis per tal de fer palesa tota la seva complexitat pictòrica i en l’establiment d’un nou paviment de l’absis per tal de millorar la funcionalitat de l’església. També s’ha instal·lat una reproducció virtual que recrea les pintures originals de l’absis i de tot el presbiteri, actualment conservades al Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC). La recreació es fa mitjançant projecció audiovisual (mapping). Prèviament, s’han retirat les imatges de l’absis que s’han exposat fins ara, reproducció de les originals, i s’han restaurat tots els fragments de pintura original que restaven al seu darrere, als murs de l’absis. També s’ha habilitat una nova il·luminació que permet destacar les pintures originals existents a l’església.\nEl conseller de Cultura, Ferran Mascarell; el director general de la Fundació “la Caixa”, Jaume Lanaspa; l’arquebisbe d’Urgell, Mons. Joan-Enric Vives; l’alcalde de la Vall de Boí, Joan Perelada; i el director general d’Arxius, Biblioteques, Museus i Patrimoni del Departament de Cultura, Joan Pluma, han participat en la presentació de la restauració, que es realitza en el marc del programa Romànic Obert, que impulsen conjuntament el Departament de Cultura i l’Obra Social “la Caixa” per a la conservació del patrimoni arquitectònic català.\nEn el transcurs de l’acte, el conseller de Cultura, Ferran Mascarell, ha destacat la importància de la restauració de l’absis de Sant Climent de Taüll: “Avui restituïm el valor de present d’una icona europea, dels pobles de la Vall de Boï, de la comarca. Una icona que, més que cap altra cosa, és un projecte de futur per a la vall i per a Catalunya, perquè sintetitza la voluntat de seguir construint el país a partir de la innovació. Les noves tecnologies ens permeten recrear un món que crèiem que era impossible de recuperar. Avui estem restituint la mirada contemporània sobre el nostre passat. Mirant la projecció tens la sensació d’estar veient la feina d’homes i dones de fa nou segles, que davant teu desfilen les seves il·lusions i les realitats que estaven vivint. Per això dono les gràcies a l’Obra Social “la Caixa, al Bisbat d’Urgell i a tots els tècnics, que ho han fet possible aquesta restauració”.\nPel director general de la Fundació “la Caixa”, Jaume Lanaspa, “avui és un dia històric, la culminació simbòlica de tot el que ha suposat el programa Romànic Obert, redescoberta, restauració i reestructuració del romànic”.\nL’arquebisbe d’Urgell, Mons. Joan-Enric Vives, ha afirmat que la restauració “és projectes de participació de tots els projectes. Ës simbiosi de restauració, arquitectura i audiovisual. Em rendeixo als tècnics i a la bellesa del que han fet”.\nL’alcalde de la Vall de Boí, Joan Perelada, ha destcat que “des de l’Ajuntament de Taüll, hem cregut que aquest projecte era una aposta claríssima de futur. Pot ser un nou motor que ajudi al Consorci de la Vall de Boí a impulsar les esglésies de la vall”.\nEl pressupost d’aquesta actuació a l’església de Sant Climent de Taüll és de 400.000 euros, que aporta íntegrament l’Obra Social “la Caixa”. L’església ha romàs oberta durant tot el procés de restauració de les pintures i les feines dels tècnics han pogut ser contemplades pels visitants durant el seu desenvolupament. L’evolució del desenvolupament de la restauració es pot seguir a través dels webs www.romanicobert.cat i www.gencat.cat/cultura i i mitjançant Twitter amb l’etiqueta #taüll1123.


Illa de còmic: Bruño / Salvat: Astèrix\n[Darrera actualització: 29 d'octubre de 2019]\nBrúixola Editorial és el segell en català del Grupo Editorial Bruño, que pertany al Grupo Anaya. Bruño s'encarrega d'editar els còmics d'Astèrix en català des de la publicació d'Astèrix i els Pictes (2013). A les portades dels àlbums hi continua apareixent el segell de l'Editorial Salvat, que s'havia encarregat de la publicació i que també pertany al Grupo Anaya.\nAvui en dia (octubre de 2019), hi ha tres edicions diferents en català dels àlbums d'Astèrix, però només n'hi ha una de completa. En primer lloc, l'edició que Bruño anomena La Col·lecció Clàssica, que és l'heretada de Salvat i consta de 38 àlbums. L'editorial n'està fent una nova edició des del 2016, però de forma desordenada. Segons Tebeosfera, la diferència respecte a l'edició anterior (la de Salvat) és un petit canvi de disseny a les portades: els noms dels autors hi apareixen subratllats. Per tant, en aquests moments es poden trobar a les llibreries àlbums diferents d'ambdues edicions: 11 de l'antiga i 27 de la nova.\nEn segon lloc, Bruño està publicant des del 2011 l'edició anomenada La Gran Col·lecció, de la qual per ara n'ha publicat els 19 primers àlbums. Es tracta d'una edició nova més gran, amb els dibuixos restaurats, colors nous, traducció revisada i alguns extres a les darreres pàgines dels àlbums.\nEn tercer lloc, el març de 2019 va publicar 2 àlbums de l'anomenada Edició de luxe. A més de la historia en català, inclouen les planxes originals en francès entintades per Uderzo i 30 pàgines d'informació i curiositats.\nA més d'aquestes tres edicions, hi ha dos àlbums que tenen una altra edició diferent: La Residència dels Déus, de 2015, i Astèrix als Jocs Olímpics, de 2016.\nFinalment, hi ha dos volums amb històries realitzats per diversos autors. Salvat va publicar el volum Homenatge a Albert Uderzo. Astèrix i els seus amics (abril de 2007), amb motiu del 80è aniversari del dibuixant d'Astèrix. Bruño ha publicat el volum Generacions Astèrix (octubre de 2019), amb motiu del 60è aniversari del personatge.\n5. La volta a la Gàl·lia d'Astèrix\n6. Astèrix i Cleopatra (novembre de 2016)\n17. La Residència dels Déus\n20. Astèrix a Còrsega\n25. La gran rasa\n27. El fill d'Astèrix\n33. El cel ens cau al damunt\n5.La volta a la Gàl·lia d'Astèrix (abril de 2012)\n6.Astèrix i Cleopatra (abril de 2012)\nPublicat per Jaume a 9:33


Pierre-Auguste Renoir - Col·lecció Gelonch-Viladegut\nCol·lecció Gelonch-Viladegut Pierre-Auguste Renoir\nPierre-Auguste Renoir va néixer a Limoges el 25 de febrer del 1841 i va morir a Cagnes-sur-Mer (França) el 3 de desembre del 1919. Fou un pintor impressionista, que, en la segona part de la seva carrera, es va interessar per la pintura de cossos femenins en paisatges, inspirats sovint en pintures clàssiques renaixentistes i barroques.\nRenoir ofereix una interpretació més sensual de l’impressionisme, més inclinada a l’ornamental i a la bellesa. No sol incidir en allò de més aspre de la vida moderna, com a vegades feren Manet o Van Gogh. Va mantenir sempre un peu en la tradició i va tenir com guia els pintors del segle XVIII, que mostraven la societat galant, com Watteau.\nEn les seves creacions mostra l’alegria de viure, àdhuc quan els protagonistes són treballadors. Sempre són personatges que es diverteixen, en una natura agradable. Va tractar temes de flors, escenes dolces de nens i dones i sobre tot el nu femení, que recorda Rubens per les formes arrodonides. Pel que fa al seu estil i tècnica es nota un fort influx de Corot. Renoir posseeix una vibrant i lluminosa paleta que en fa un impressionista molt especial.\nEl 1862 va aprovar l’examen d’ingrés a l’Escola de Belles Arts. Alhora, freqüentava un taller lliure on ensenyava Charles Gleyre, professor d’aquella institució. Durant aquesta etapa, va conèixer als qui serien els seus millors amics i companys en l’art al llarg de tota la seva vida. Allí va lligar una forta amistat amb Claude Monet, Frédéric Bazille i Alfred Sisley, amb els què sovint anava a pintar a l’aire lliure al bosc de Fontainebleau.\nMonet i Renoir pintaven el riu Sena, prop del pont de Chatou, allí on, enmig d’una multitud d’illots, a La Grenouillère, va obrir un restaurant que es va convertir en un dels llocs predilectes dels futurs impressionistes.\nLa primera exposició dels impressionistes va coincidir amb el moment d’afirmació de la visió de pintor de Renoir. El 1873, a més, es va traslladar a Montmartre, on viuria fins el 1884. Un fet significatiu en la seva trajectòria.\nEn la vida artística de Renoir, la dècada de 1880 fou excepcionalment agitada. En les seves converses amb Ambroise Vollard, mencionava aquella sensació de carrera sense sortida que havia aparegut cap a 1883. La seva insatisfacció respecte de l’antiga manera impressionista el va dur a adoptar un nou estil. Sentia que no sabia ni pintar ni dibuixar. Deprimit, va destruir tota una sèrie de teles. En aquesta etapa difícil, Jean-Auguste-Dominique Ingres va acudir al seu auxili. L’obra de Renoir durant aquesta època s’emmarca dins del que comunament es coneix com el ‘període ingresc’. Es tracta d’una tendència perceptible en tots els seus quadres d’aquesta època: un dibuix més net i un traçat de millor precisió, amb una clara plasticitat, així com l’ús de colors locals.


Mar, salut i benestar\nPer tal de tenir cura d’aquest tresor que és la nostra salut, es proposa aquest taller pràctic i participatiu, basat en cinc activitats que ens ajudaran a aprofundir en els continguts més bàsics de la nostra salut:\nSistema digestiu i alimentació\nSistema i higiene dental\nEmergències i salut\nNivell: P5, Primària, Secundària, Batxillerat i formació d'adults.\nNum alumnes: 25-30\nPreu: 4€ / Preu Programa Indika: 1,75 € (Cost per alumne)\nInici de la visita: Antic Hospital\nFUNCIONAMENT I RESERVA\nEs pot fer la reserva enviant un correu electrònic a museuhistoria@guixols.cat, especificant la visita que es vol, la data, hora i nombre d’alumnes, o per telèfon al 972821575 . Es recomana fer la reserva amb el màxim d’antelació possible per assegurar-se disponibilitat de data i horari.\nUs recomanem que feu la reserva a principi de curs per garantir el màxim possible que la reserva sigui acceptada.\nEl pagament es pot fer en efectiu un cop acabada la visita o bé per transferència bancària, prèvia sol·licitud.\nMuseu d’Història-Monestir de Sant Feliu de Guíxols\nPl. Monestir s/n. 17220 Sant Feliu de Guíxols\nProgrames pedagògics i divulgatius de la Diputació de Girona - SUBVENCIÓ INDIKA\nA partir del 3 de setembre, cada escola haurà d'inscriure la petició a la web: www.programespedagogics.cat La Diputació de Girona donarà la conformitat, per escrit, d'aquelles activitats que entrin dins de la subvenció, en relació amb el crèdit pressupostari disponible pel curs escolar i donant prioritat a la diversitat d'escoles davant la concentració d'activitats per part d'un mateix centre escolar. És per això, que les escoles que tinguin subvencionades 6 activitats en el programa Indika, quedaran en llista d'espera.\nEls Programes Pedagògics i Divulgatius de la Diputació de Girona tenen com a finalitat materialitzar l’aproximació dels escolars al patrimoni cultural i natural de les terres de Girona. El conjunt de les activitats pedagògiques estan repartides arreu del territori gironès, i són organitzades per entitats especialitzades en aquest tipus de serveis. La Diputació de Girona, a través de l’Àrea de Cooperació Local, Cultural i d’Acció Social i del Departament de Medi Ambient, a banda de la inversió econòmica anual que hi dedica, s’encarrega de la gestió i de la coordinació de les activitats amb els grups d’escolars que les sol·liciten.\nEnllaç: Programes pedagògics i divulgatius de la Diputació de Girona


TrempL'Ajuntament de Tremp també ha reclamat que l'Hospital del Pallars ofereixi el servei d'interrupció voluntària de l'embaràs, tal com ja han demanat altres consistoris de la comarca. Ho ha fet arran de la moció presentada pel grup municipal de Compromís per Tremp, a l'oposició, que ha estat aprovada per unanimitat en el ple d'aquest dilluns al vespre, també amb els vots dels dos partits de l'equip de govern, Esquerra i Junts. En un comunicat de premsa, Compromís ha explicat que "recollint la denúncia del col·lectiu de dones feministes del Pallars Jussà", ha presentat la moció "per demanar al Govern de la Generalitat, a través del Departament de Salut, que faciliti que les dones del Pallars Jussà i comarques veïnes disposin dels mitjans necessaris perquè una vegada presa la decisió inicial sobre el seu embaràs, aquesta decisió, conscient i responsable, sigui possible de complir a l'Hospital del Pallars".\nDes del grup municipal han recordat que "la interrupció voluntària de l'embaràs dins dels supòsits previstos per la Llei no és un servei que ofereixi l'Hospital del Pallars". En el supòsit d'avortament farmacològic, afegeixen, "actualment a les dones del Pallars se les destina a Balaguer, on només hi ha una professional que dona aquest servei. I en el supòsit d'avortament quirúrgic, les usuàries només poden accedir a les demarcacions de Tarragona, Girona i Barcelona, perquè a Lleida no s'hi ofereix". Per tant, conclouen, "a Catalunya existeixen desigualtats territorials quan es tracta de l'accés a l'avortament, donat que hi ha regions sanitàries on no es disposa de clíniques acreditades. Això provoca que les dones no puguin escollir lliurement el mètode, ja que la barrera territorial suposa un impediment".\nDes de l'equip de govern, l'alcaldessa, Maria Pilar Cases, ha explicat que Salut ja està treballant per garantir aquest dret i ha donat a entendre que es podria solucionar ben aviat. El primer ajuntament que va aprovar mocions en aquest sentit al Pallars Jussà va ser el de la Torre de Capdella, fa unes setmanes, i de moment se li han afegit altres, com el de la Pobla de Segur.


Nadal per Espanya en autocaravana – l'Alba\nNadal per Espanya en autocaravana\nPublicat a 27 December, 2018 28 December, 2018 per lalba\nSabem que molts de vosaltres aprofiteu qualsevol oportunitat per a carregar a la família en l’autocaravana i sortir de la rutina. I el Nadal és una d’aquestes oportunitats. Després dels sopars i menjars copiosos, molts aprofiten aquests dies de festa per a conèixer llocs i tradicions. Per això en aquesta última entrada de l’any en el nostre blog us proposem destinacions on passar un Nadal diferent.\nUs agrada esquiar i la cultura mil·lenària? Granada és la vostra opció. Podreu practicar l’esquí o snowboard en les pistes de Sierra Nevada (o gaudir amb els nens amb el típic trineu o fent una guerra de boles). A més podreu gaudir de la màgia de l’Alhambra o del flamenc barri de l’Albaicín.\nNo us perdeu el mercat nadalenc Bib-Rambla o els dolços nadalencs que elaboren i venen els convents de la ciutat.\nMés neu i cultura en l’anomenada “Porta dels Pirineus”. Amb 5 estacions pròximes (Astún, Candanchú, Cerler, Formigal i Panticosa) és una destinació molt recomanable per als amants dels esports de neu i de la naturalesa.\nA més la ciutat d’Osca té molt a oferir. Compta amb un patrimoni històric considerable i a més per Nadal hi ha atraccions de fira infantils i es celebren, a més, mercats nadalencs, exposicions i concerts.\nLa capital d’Espanya també es vesteix de gala per a les festes, amb innombrables activitats nadalenques. Podeu passejar pels seus carrers il·luminats o també podeu recórrer-les amb el “Naviluz”, un autobús que us farà una ruta pels carrers principals.\nEl mercat nadalenc de la Plaça Major és d’allò més destacat encara que també us recomanem la fira de artesania de la plaça Espanya. I com no, menjar-vos els raïms en la mítica Porta del Sol, tota una experiència que caldria viure almenys una vegada en la vida.\nEl Nadal a Barcelona és sinònim de tradició i modernitat alhora. El centre, espectacularment il·luminat, us ofereix la possibilitat d’unir-vos al consumisme nadalenc comprant i de reviure èpoques passades als carrers i places carregades d’història dels seus barris.\nLa Plaça Catalunya cada any ofereix diferents activitats nadalenques per a totes les edats i el Cap d’any és màgic amb focs artificials en l’Avinguda Maria Cristina i les fonts de Montjuïc amb espectacle de llum , aigua i música.\nCiutat històrica, amb impressionant catedral i universitat, que convida a passejar pel seu casc vell on el seu patrimoni històric no us deixarà indiferents.\nTrobareu pista de gel en la Plaça de la Catedral i gran varietat d’activitats gratuïtes per a tota la família, especialment per a nens. També compta amb una cavalgata de els Reis Mags molt recomanable.\nDe nou una ciutat que ha sabut combinar la seva història amb la modernitat dels seus nous edificis. Una bona oportunitat per a visitar la Ciutat de les Ciències i les Arts.\nPer Nadal també compten amb pista de patinatge, en la plaça de l’Ajuntament, i cap any falta el circ i la fira d’atraccions. Amb nens no deixeu d’anar al Expo Jove amb tallers i activitats. A més compta amb molta tradició en l’elaboració de pessebres que segur us deixaran impressionats.\nLa màgica i històrica ciutat de Còrdova us rebrà amb els braços oberts en festes. Tota una experiència gastronòmica, amb tapes i platerets riquíssims, en un entorn únic amb història i edificis que no et pots perdre.\nPer Nadal el seu principal atractiu són els seus patis típics, Patrimoni de la Humanitat, plens de flors, olors i color. Sens dubte una destinació molt recomanable.\nMèrida compta amb un dels conjunts arqueològics més extens del país, i també nomenat Patrimoni de la Humanitat.\nEl Nadal coincideix amb els actes organitzats en honor a la màrtir Santa Eulàlia. Durant tot el mes de desembre i els primers dies de gener, es duen a terme diferents actes com concerts i teatre. A més, durant aquestes dates duen a terme una altra activitat: la de la ruta per la Via de la Plata, en la qual es recrea l’activitat de la Transhumància.\nSant Sebastià (País Basc):\nSens dubte Sant Sebastià és una gran destinació tot l’any però especialment per Nadal. A les seves platges, la seva gastronomia d’autor amb els pintxos característics i el seu encant urbà, se li suma la màgia de la il·luminació nadalenca i de la tradició.\nAllí podreu conèixer al Olentsero, una versió basca del Pare Noel i a la plaça Guipúzcoa es munta cada any un gran belen amb més de 150 figures d’un metre d’altura.\nLa ciutat de Sevilla, hereva del seu llegat àrab, ens ofereix infinitat de llocs de visita obligada com la Torre de l’Or, la Giralda, la seva catedral o la Plaça Espanya.\nPer Nadal el seu casc vell s’omple de llum i bullícia i compta amb activitats molt originals com la fira gastronòmica i artesanal. A més, s’organitzen concursos de nadales, fent fluir la creativitat i l’art andalús.\nEsperem que les destinacions que hem triat us hagin agradat i us animeu a visitar-les. Bon Nadal i Pròsper Any Nou!\nAquesta entrada va ser publicada a Rutes. Marqui com a favorit el Enllaç permanent.


L'agenda de la família reial endarrereix la decisió del PSOE sobre la investidura de Rajoy\nLa gala d'entrega dels premis Princesa d'Astúries obliga a convocar el comitè federal del PSOE en diumenge\nActualitzada el 18/10/2016 19:29\n651x366 Felip VI i Mariano Rajoy, en una imatge d'arxiu. / EFE Felip VI i Mariano Rajoy, en una imatge d'arxiu. / EFE\nLa decisió de convocar en diumenge el comitè federal que ha d'aclarir el posicionament del PSOE davant la investidura de Mariano Rajoy ha estat determinada per la celebració, aquest proper divendres, de l'entrega dels premis Princesa d'Astúries. El president de la gestora del PSOE, Javier Fernández, és a la vegada el president d'Astúries. De ben segur que la situació dels socialistes serà un dels principals temes de conversa entre canapè i canapè.\nEls diputats del PP, amb San Gil\nL'exregidora de Cort Irene San Gil, en llibertat amb càrrecs per la presumpta relació amb un frau en l'adjudicació del contracte de l'ORA de Palma, ha passat tot el dematí a la seu del PP, al carrer del Palau Reial. San Gil n'ha sortit en diverses ocasions per fumar i ha captat l'atenció dels periodistes que cobrien el ple del Parlament. En acabar el ple, tots els diputats populars han sentit les seves explicacions a les portes de la seu.\n540x306 L'exregidora Irene San Gil, aquest dimarts, davant la seu del PP / I. BUJ L'exregidora Irene San Gil, aquest dimarts, davant la seu del PP / I. BUJ\nJosep Melià, contra la massificació... de l'accés a Palma\nEl ple del Parlament ha començat aquest dimarts una hora abans de l'habitual, a les 9 del dematí. Aquest canvi ha motivat que el diputat d'El Pi Josep Melià no hi hagi pogut arribar a temps de formular la seva pregunta de control a causa del trànsit. En arribar-hi i prendre la paraula, ha demanat excuses i ha justificat el seu retard perquè "l’entrada a Palma des d’Alcúdia a aquestes hores és terrorífica". Un diputat, llavors, ha dit que el problema és la massificació turística, i Melià li ha rebatut que "no és culpa dels turistes. És així tot l'any".\nGabriel Escarrer, Marca Espanya\nEl fundador del Grup Melià, Gabriel Escarrer Melià, ha estat elegit ambaixador honorari de la Marca Espanya. Es tracta d'un guardó que pretén reconèixer públicament les persones, empreses o institucions que més i millor hagin contribuït, amb la seva trajectòria professional, a l'enfortiment d'una imatge positiva d'Espanya a l'exterior.


Cap de setmana amb raquetes de neu al Pallars Sobirà\nEl cap de setmana del 27 i 28 de gener anirem a gaudir de la muntanya i de la neu al Parc Natural de l’Alt Pirineu. Ens allotjarem al refugi de Comes de Rubió, on hi ha gran diversitat de rutes tant a l’hivern com a l’estiu, que ens permetran endinsar-nos de nou al Massís de l’Orri. El tracte del personal del refugi és immillorable i la seva ubicació a 1.980 m d’alçada ens farà assaborir al màxim, tant des del punt de vista gastronòmic com paisatgístic. En aquesta ocasió ens endinsarem entre boscos de pi roig, pi negre i avet fins a arribar a l’estació d’esquí nòrdic de Sant Joan de l’Erm (municipi de Castellbò i Montferrer), equador de la nostra sortida, on podrem visitar el nou santuari que des del 1959, substitueix a l’antic, situat a Sant Joan de l’Erm Vell, a uns 4 km de distància.\nLa ruta prevista serà circular però en funció de les capacitats físiques dels assistents podrà variar de 4 a 6 hores. L’exigència física alta no és un requeriment imprescindible en aquesta sortida, per tant si ja s’està habituat a fer caminades d’un mínim de 3 hores amb raquetes de neu, es podrà seguir sense inconvenient. L’únic que podrà variar serà la distància de l’itinerari, ja que en funció de la preparació física del conjunt del grup, anirem i tornarem pel mateix recorregut o bé farem traçats diferents en l’anada com en la tornada.\nL’hora de sortida de Riudoms serà a les 10 del matí, per tal de poder arribar cap a la 1 del migdia a Sort i poder recollir les raquetes de lloguer. Un cop hàgim dinat, ens aproparem al nucli de població de Rubió, a 15 minuts de Sort, on deixarem els cotxes i començarem a caminar, amb les raquetes ja els peus, fins al refugi on passarem la nit, que es troba a 2 hores de distància del poble. Allà estarem allotjats amb règim de mitja pensió (sopar, dormir i esmorzar) amb l’opció d’agafar a banda el pícnic per a diumenge al migdia, ja que dinarem durant l’excursió. Si no es vol agafar el pícnic del refugi, cadascú haurà de portar-se l’avituallament del dia de casa.\nPer l’estada al refugi cal portar sac de dormir (llençols i/o coixinera per qui ho vulgui) i tovallola. El preu de la sortida inclou l’allotjament MP+lloguer raquetes.\nPreu sortida socis Cerap: 48€\nPreu sortida no socis Cerap: 50€\nPreu picnic: 7€


Plans de mar i de muntanya - Diari de Girona\nPlans de mar i de muntanya\njavier cuervo 10.03.2018 | 07:05\nA Espanya no entren refugiats perquè tot acord de quotes d'admissió ha estat meticulosament incomplert amb la indolència pròpia d'un govern de Rajoy, que hi ha coses en què no es fica.\nEls emigrants que entren per les nostres costes arriben malgrat els esforços coordinats i transversals de diversos governs perquè se'ls cruspeixi el mar. La seva mort no importa: no són espanyols. Tot i que no doni per fer-li una lletra a l'himne, ser espanyol té algun avantatge. Exemple del que passa a Espanya: una persona africana es llença al mar per necessitat, corre perills en l'intent d'arribar a una altra riba i queda en mans de la sort que hi hagi bona mar i que no l'agafi la guàrdia civil. Una persona espanyola se'n va a la muntanya per diversió, corre perill en l'intent d'aconseguir el cim i si té mala sort, li envien un helicòpter de rescat de la Guàrdia Civil. La diferència no és estar federat. I sí ho és.\nSi els immigrants toquen terra immediatament se'ls retreu que venen a treure el lloc de treball a un espanyol. Un lloc així és una cosa molt preuada però no tant com per agrair-li al muntanyenc que mor en l'intent que l'hagi deixat per a un altre espanyol. Una altra mostra que és igual que els immigrants morin és que mai sentiràs un regidor corrupte dient que és víctima d'una persecució política contra ell per desviar l'atenció de les morts d'emigrants il·legals o d'una càrrega a El Tarajal. L'atenció ja està desviada.\nEns interessa més la corrupció d'un del poble que les dotzenes de morts d'altres pobles i ni una ni altres ens importen gens perquè no canvia la intenció del nostre vot. A viure, que són dos dies perquè morir és un moment.


2013 – Pàgina 2 – Fes Ta Festa – La cultura popular a la ràdio i a internet\nPer norma general, als catalans ens costa posar-nos d’acord amb les coses. Tenim aquesta fama, què hi voleu fer… Inclús alguns afirmen rotundament que aquest és el nostre mal endèmic. Que per això estem on estem i hem estat tractats com hem estat tractats. Vaja, que allò de la unió fa la força no ho …\nAUGMENTEN LES COLLES DE 9 A banda de les cinc colles de gamma extra, sis colles més han fet castells de 9. Els Capgrossos de Mataró no han pogut enguany amb la gamma extra, després de tres temporades a la màxim categoria. Uns Xiquets de Tarragona en forma, tot i provar el 5de9 amb folre, …\nA vegades és difícil parlar d’alguna cosa quan n’ets part interessada, quan es tracta de valorar quelcom en què hi has esmerçat molt temps, molts esforços, molta dedicació… N’hi ha que ho fan sense cap mena d’escrúpol, amb tota la barra del món, sense esgrimir ni el més mínim alè d’autocrítica… Els que em coneixen …


"Bé: trobem que és una vergonya que aquest darrer llibre no haja estat rebut com li pertocava: com un llibre de trencament i iniciador de nous camins dins la poesia catalana al País Valencià. A Lívius Diamant (El Mall, 1975) el llenguatge poètic perd aquella violència jaferiana inicial, s'hi assuaveix i esdevé el poema una investigació lingüística mai no vista per aquesta cantonada dels famosos Països Catalans. I ací la clientela sense assabentar-se'n, home. El llibre ofereix un continu tour de force a la imaginació lectora i productiva de significació. Rimes internes, al·literacions, accents en la quarta, recaceig de lèxic depurat, vers computat i poema-bloc. Deuria d'haver-se constituït en una provatura de nous camins i de fet ho fou si parem esment en els darrers textos coneguts i suara comentats de Bonet, Navarro, G. Jaén Urban i que en vista de l'èxit, possiblement aturà la publicació dels d'aquests darrers poetes. I segons sembla arrabassà les ganes de continuar produint que atenallen Jàfer. Josep Iborra ja va criticar-ho a Reduccions. Ací insistim: per què Lívius Diamant ha estat un llibre poc llegit? Això ocorre massa sovint amb alguns dels nostres bons poetes. De res."\n(Vicent Escrivà. "Del Brau d'Ausiàs March a l'animalogia poètica valenciana actual", Cairell (València), núm. 3, març de 1980)\n"Aquest viratge pressuposa estudi, anàlisi, investigació, provatures: evolució, desplaçament, absorció. Fusió de contraris. Des de L'esmorteïda estela de la platja (1974) fins a Lívius Diamant (1975) el lector pot trobar uns avanços més o menys quallats en la proposta poètica jaferiana. Allò que realment interessa és de constatar que el poeta ha viscut intensament joia i desengany. I que el poema no intenta de traslluir la pròpia experiència sinó de muntar el poema com un text artístic autosuficient. Era la línia proposada pels grans emprenyadors universals: T. S. Eliot, E. Pound, W. Stevens... o Ferlinghetti, A. Ginsberg. Els grans corsaris que remouen la cultura burgesa païda, estandarditzada, domesticada, de lladrucs a l'amo. Jàfer diu: "Nosaltres intentàvem introduir en la poesia valenciana un corrent d'aire nou". I, tocant les tècniques introduïdes: "No es tractava de reflectir la teua experiència en el poema, sinó de fer del poema una experiència nova, de viure'l, investigant-lo". El mètode de confecció del poema és, doncs, un "encolatge de pensaments, visions i cites que et donen peu per muntar un text. Tot això ja ho ha fet el mestre Gimferrer (...). Allò que s'esdevé és que cadascú aporta el seu toc personalista al treball lingüístic, i aquí ja perden el seu sentit les classificacions literàries i tècniques. [···]\nTrobarem, doncs, tres constants, que anomenarem temàtiques: a.-el retrobament material de la pròpia pàtria; b.-la peripècia interpersonal (OH SOLITUD, datat el 24.01.82), corresponent al text que jo enumere 11, xifra que simbolitza el conflicte, el perill, la inseguretat. Si hi aplicàvem l'explicació del Vell Tarot, potser les lectures variarien: és el risc del joc lector que Salvador Jàfer reclama per als seus productes poètics; c.-la complexitat del nou món esotèric en què, al meu parer, desemboca, es marifica i mirifica una bona part dels materials proposats en el tantes vegades reportat Lívius Diamant. Més que una reformulació, és la sistematització d'aquelles possibilitats entrevistes dins la quietud i el silenci del cervell (Vedat del Caçador) on s'iniciava una possibilitat de noves experiències cognitives, una estètica en el sentit grec del mot: percepció, coneixement. Una experiència provocada tot usant el mètode energètic: allò que sempre s'ha dit màgia, al·lucinació, superxeria, obscurantisme, mètode irracional de coneixement. Salvador, en aquest aspecte, cerca no pas l'efecte immediat de la paraula que vindria a ser la comunicació i de conceptes, sinó la "vibracó" que transfereix i comunica emocions, efectes de percepcions, visions directes. La recerca de les energies mentals no racionals: les vibracions de què ens parla en aquell paper reportat més amunt (realment l'únic "manifest" dels actuals poetes en circulació...).\nAquestes tres constants temàtiques aporten, doncs, un avanç molt interessant en la praxi poètica tan esparsa i espaiada de Salvador Jàfer. En el procés de despullament de la retòrica tradicional, posterior als simbolismes manipulats, s'esdevé una "simplificació" del llenguatge extern, material, que s'eixampla a mesura que avança el formulament de l'enxarciat de la nova simbologia i la subposició de conceptes esotèrics, que cerquen la percepció pura, sense pre-concepcions. Com diu aquell Sutra del Diamant: "No tingueu pas idees preconcebudes sobre la realitat de l'existència ni sobre la irrealitat de l'existència"."\n(Vicent Escrivà. "Periple ple de Salvador Jàfer", dins Jàfer, Salvador: Els caçadors salvatges. València: 3 i 4, 1984, p. 7-20).\n"I els companys de viatge de Salvador Jàfer? Els caçadors salvatges, poetes de l'energia. (I els amics que, un instant, l'acosten a l'Amor Perfecte.)\nLa sensualitat dels àrabs, no pas la tradició apol·línia de la mediterrània noucentista: als meus avis islàmics "els dec la saba dels meus ulls d'ametller, els meus cabells rullats i la blancor cetrina que esdevé com l'oliva, quan el sol de l'estiu em retorna al desert, a les vores del riu, amb el bell faraó de qui sóc l'amant místic." (p. 61)\nI T. S. Coleridge, Steve Reich, Patti Smith, Henry Purcell, Nina Hagen, els Carmina Burana citats com a companyia de vers. La deessa de la Poesia, l'Altiva Dama de la Vida, el Mestre Amorós, l'Oració profunda. La terra estimada: Benicadell. Perceval i Llull, el Mestre Foll. L'apassionat Ausiàs March...\nSegons el pròleg (Vicent Escrivà), "la component biogràfica absoluta fins retrobar la identitat històrica personal"; la xarxa de símbols (Foix, Gimferrer i l'Espriu en connexió amb la cultura oriental); i, en tercer lloc, "la vivència actualitzada dels productes musicals." En Altaió, pintura, cinema, teatre com a portes per una ampliació dels motius del text; en Jàfer, la música, les ciències paral·leles, la teosofia."\n(J. M. Sala-Valldaura. "Jàfer i Altaió en la diversa radicalitat", Reduccions (Vic), núm. 26, juny del 1985, p. 79-80)\n"Entre els autors més significatius d'allò que molts crítics han anomenat la generació dels setanta, Salvador Jàfer és un poeta especial. Retoricista però hermètic, místic però quotidià, els seus versos resulten una incessant recuperació d'imatges i de mites, el ressò de la poesia pura. El gust gairebé plàstic per la imatge -per una particular visió de la imatge- recupera molts elements de la tècnica poètica per a filtrar-los dins d'un codi que ha assumit una simbologia pròpia, una recerca constant que pot oscil·lar entre unes influències clarament intel·lectualistes i una quotidianitat sorprenent. Aquesta transgressió contínua d'espai, temps i forma atorga als seus versos una capacitat per a combinar una expressivitat discursiva d'acurada perfecció estilística i una conceptualització que per mitjà d'una imaginació protagonista confirma la doble vessant creativa i teòrica.\nJàfer és potser el poeta dels setanta que ha sabut harmonitzar l'exposició discursiva i l'experimentació més avantguardista. Ja des dels seus primers versos, el poeta cercava una visualització que es recreava a les llums o les veus, la descripció d'un hermetisme que utilitzava la distància com a fórmula unificadora d'un desig de trobar el monòleg fred distintiu i que delimitava l'estructura del poema a la percepció concreta, al domini dels sentiments vers una necessitat extemporània, una enunciació lluny d'exterioritzar, de subjectivitzar l'emotivitat. Aquesta predisposició dels silencis, per a captar el do intrínsec de la paraula, ha intensificat una gravitació que alguns crítics han denominat mística i que respon a una pràctica verbal atemporal, d'indagar dins d'un territori que s'ha demostrat ric, dens i carregat de jocs i d'atenuades figures retòriques. Un ritual ha acompanyat la poesia de Jàfer cap a la consecució d'un tractament del silenci, de la contenció verbal i d'una estètica contemplativa d'interessants resultats."\n(David Castillo Buïls. "Divuit anys d'obra de Salvador Jàfer", El Temps (València), núm. 225, octubre de 1988, p. 124)


21/01/16.- Conferència-col·loqui: Noves tecnologies en l’àmbit de l’Administració de Justícia – ICAIB\n21/01/16.- Conferència-col·loqui: Noves tecnologies en l’àmbit de l’Administració de Justícia\nA càrrec del senyor Enrique Díaz Revorio, lletrat de l’Administració de Justícia del jutjat del Mercantil número 1 de Palma, a les 17.00h, tindrà lloc una conferència en la que es parlarà de, entre altres qüestions, l’objectiu paper “zero”; els actes de comunicació telemàtics; les noves aplicacions informàtiques; les subhastes judicials electròniques; i alguns dels problemes que pot afrontar l’advocacia amb el funcionament de les noves tecnologies.\nL’activitat, que es celebrarà a la sala d’actes de l’ICAIB Palma i es retransmetrà per videoconferència a totes les seus col·legials, té un cost de 10 euros, excepte pels col·legiats de l’ICAIB, que podran assistir-hi gratuïtament, a canvi d’un punt del Bo de Formació.\nLes persones que s’inscriguin en aquesta activitat poden enviar amb antelació, al correu electrònic fpj@icaib.org, aquells dubtes o les consultes que puguin tenir en relació al tema de referència, perquè siguin tractades el dia de la conferència.\nPer formalitzar la inscripció és necessari emplenar el formulari que trobarà a continuació i realitzar el pagament del preu d’inscripció (10 euros) a la c/c ES72 0487 2217 1120 0000 2380 del Banc Mare Nostrum, a nom de la Fundació per a la Pràctica Jurídica de l’Il·lustre Col·legi d’Advocats de Balears, indicant el nom de la persona inscrita.


Francesc Roma i Casanovas: Ni un pam de net. Reflexions sobre l’estat de la nostra muntanya\nPublicat per Francesc a les 14:33\nRenoi! T'he de felicitar, has fet una exposició esplèndida en la forma i en el fons. Comparteixo plenament les teves idees, tot i que reconec que he arribat a conclusions semblants de manera molt lenta i progressiva. Abans era dels que pensaven que netejar i pintar el camins no era autènticament excursionista o muntanyenc. Que senyalitzar els senders era facilitar les coses als que no saben anar per la muntanya. Però, amb els temps, he pogut comprovar com s'anaven perdent camins del Pirineu (per les raons que expliques) i que això significava una greu pèrdua cultural i, alhora, una forta limitació per a l'excursionisme. Precisament perquè no hi passava la gent, jo tampoc no hi podia passar. Ara també ho veig claríssim. En aquesta línia, un grupet de gent que tenim l'epicentre excursionista a la Val de Toran (Val d'Aran), ens hem dedicat pel nostre compte (amb el recolzament i ajuda ocasional del Conselh Generau) a netejar i senyalitzar camins. Per posar un exemple: en l'extens vessant de muntanya que hi ha entre Canejan (W) i el fons del la Val de Toran (Cresta de Crabèra, E) només quedava un sol camí per accedir a la carena que tanca la vall per nord, quan antigament hi havia una multitud; doncs bé, ens hem dedicat a netejar (amb pics i aixades) un d'aquests accessos, i l'hem senyalitzat, i l'hem divulgat, i aconsellem a la gent que hi vagi... La nostra idea és conservar els accessos principals a les parts altes del Toran perquè els excursionistes, naturalistes, passejants, etc. en puguin gaudir i els senders no es perdin. No podrem recuperar-los tots, ni molt menys, però volem evitar que es perdin tots.\nUn text excel.lent. Tanamteix que uns camins morin o desapareixin potser és inevitable. Es perden uns camins com es perd tot un patrimoni cultural i humà per canvis socials.\nParles de recuperar camins. Bona iniciativa, però amb una mica de criteri. Que no passi com en aquesta iniciativa, que sembla un projecte només per a gastar diners.\nEs pot recuperar camins amb ben pocs diners.\nNo estic gens d'acord amb el fet d'empastifar la muntanya de pintura o cartells, crec que una indicació a l'inici, un sender ben fressat i fitat i un mapa on hi sigui reflectit és suficient. La natura no ha de semblar un parc temàtic metropolità on tot és senyalitzat. Ara, tampoc vull pedre antics camins, l'equilibri és complex.\n3 d’agost de 2010 a les 17:45


La Seu d'Urgell tindrà un nou hospital\nEs canviarà el destí dels diners per ampliar la Unitat Sociosanitària i Salut aportarà la resta\nL'hospital de la Seu. / G.L.T.\nLa Seu d'Urgell"Avui és un dia històric". Així s'ha referit l'alcalde de la Seu d'Urgell i president de la Fundació Sant Hospital (FSH), Jordi Fàbrega, a la notícia feta pública aquest divendres a la tarda: la Seu d'Urgell començarà l'any que ve la construcció d'un nou hospital. En declaracions a l' Ara Pirineus, Fàbrega ha explicat que " feia mesos que en parlàvem tant amb el departament de Salut com amb la Diputació de Lleida i aquest divendres hem sotmès la qüestió a la junta del patronat de la Fundació Sant Hospital, que l'ha acceptada per unanimitat".\nEl projecte serà possible gràcies al canvi de destinació dels diners que s'havien d'utilitzar per ampliar i reformar la Unitat Sociosanitària de l'actual hospital. El projecte havia anat pujant de preu respecte a les previsions inicials i s'havia situat finalment en cinc milions d'euros, tres dels quals els aportava la Diputació de Lleida. Fàbrega ha explicat que, veient aquestes xifres "vam pensar que potser valia més la pena buscar una mica més de diners i fer un hospital totalment nou". Finalment, Salut s'ha avingut a complementar la part que faltava, que segons Fàbrega no arribarà als cinc milions d'euros, per tal de fer possible la construcció d'aquest nou equipament. L'edifici de l'antic hospital, mentrestant, es destinarà a usos residencials i sociosanitaris.\nL'alcalde ha detallat que l'equipament tindrà entre 30 i 40 places, una xifra similar a la de l'actual hospital, que disposa de 26 habitacions d'aguts, "però en un edifici totalment nou". Pel que fa a la seva ubicació, l'alcalde ha deixat clar que " l'Horta del Valira té tots els números, perquè és la zona on hi ha més espai per edificar, però això es decidirà a la taula de treball que constituirem amb tots els grups municipals".\nAquest nou projecte, de fet, varia en part el que preveia construir una residència sociosanitària i diversos pisos tutelats a l'Horta del Valira. " Els pisos tutelats es faran igualment, i potser algun servei complementari també, però ens caldrà un edifici molt més petit, ja que tota la part de residència sociosanitària ja no l'haurem de fer perquè podrem aprofitar l'edifici del vell hospital", ha detallat Fàbrega.\nEn aquest sentit, per tal d'adaptar aquest edifici a les necessitats de la futura residència sociosanitària, es destinaran ja aquest any 600.000 euros dels quals aporta la Diputació de Lleida a l'ampliació de setze places residencials i a la reforma de les habitacions i banys existents a l'actual edifici, per tal de convertir-lo en residència sociosanitària. Igualment, s'iniciaran els tràmits administratius per tal de crear una empresa pública que assumeixi la titularitat i la gestió de l'hospital, mantenint el Patronat com un òrgan consultiu i de relació amb la ciutadania.\nFundació Sant Hospital de la Seu d'Urgell La Seu d'Urgell


CROS INTERCOMARCAL TREMP – Consell Esportiu del Pallars Jussà\n30 de novembre de 2021 Posted in Atletisme, Esport Escolar\nEl proper 12 de desembre (diumenge) tindrà lloc a Tremp (Pallars Jussà) el CROS INTERCOMARCAL 2021. La data límit per presentar l’incripció es el proper dijous, 9 de desembre a les 17 hores. Per realitzar l’inscripció cal utilitzar el document excel adjunt i enviar-lo a cepjussa@pallars.com.\nCal que cada Centre Escolar/Club/Associació envii un document excel amb tots els participants.\nFORA D’AQUESTA DATA NO S’ADMETRAN INSCRIPCIONS.\nPreguem animeu als vostres esportistes i en feu la màxima difusió possible.\nCartell Cros Tremp 2021 (PDF)\nCROS TREMP 2021-planol (PDF)\nNormativa CROS TREMP 2021 (PDF)\nCROS LA POBLA DE SEGUR – JEEC – CIRCUIT ESCOLAR TERRES DE LLEIDA – CURS 2021/2022CROS TREMP – JEEC – CURS 2021/2022


INDRETS D'ESCRIT AL BERGUEDÀ : SANTA MARIA DE LLUÇA. LLUCANÈS. OSONA.\nEn la nostra sortida a les veïnes terres del Lluçanès visitàvem l’església parroquial de Santa Maria de Lluçà, antic monestir canonical i santuari marià. Sens dubte el més notable edifici arqueològic i històric del Lluçanès i el més estimat per la gent del país. S'aixeca aïllada, amb la rectoria i el cementiri, al SE del castell i a peu de carretera.\nLa nostra habitual consulta etimològica al diccionari Alcover-Moll ens dóna aquesta definició.: del llatí Luciānu, derivat del nom propi Lūcius (cf. Aebischer Topon. 104).\nAquest establiment monàstic té el seu origen en la reorganització territorial feta en un lloc fronterer entre les terres en mans islàmiques i les que s’havien recuperat. Aquesta organització tenia una base militar i el castell de Lluçà formava part important d’aquella línia defensiva. La fortalesa estava sota la influència del comtat de Barcelona. El primer senyor de Lluçà conegut és Sunifred (988).\nLa consagració de Santa Maria de Lluçà, fou duta a terme pel bisbe de Vic, Idelguer, el 22 de maig de l’any 905. Aquesta església es trobava ad radices castri de Luzano, al peu del castell de Lluçà- és a dir, al lloc actual-. Fou erigida pel prevere Vininza i dotada pels parroquians. Estava formada per una nau amb un petit creuer, en el qual hi havia un absis central i una absidiola a cada extrem.\nDiu l’acta de consagració que el bisbe va subjectar a aquesta església els vilars o centres d’explotació rural que es repartiren el terme del castell de Lluçà, i moltes esglesioles que ja funcionaven. Així doncs, al segle X, ens trobem que les terres lluçaneses estaven organitzades, i el centre era Santa Maria de Lluçà.\nEs pot assegurar que abans del 1150 a Lluçà no hi havia cap comunitat, i que la seva església estava regida per un o més sacerdots. Es veu sobretot a través dels testaments dels senyors de Lluçà, que consideren Lluçà com una parròquia més, i per tant les seves preferències són pel monestir de Ripoll. A partir de 1154, ja es fan enterrar a Lluçà. Això ho coneixem gràcies al testament de Bernat Guillem de Lluçà.\nÉs a partir de 1168 que trobem la primera comunitat de canonges, amb el primer prior, Pere de Sagàs. És llavors quan s’assegura la subsidència de la comunitat gràcies a donacions. Per suposat, les més importants eren les dels senyors de Lluçà.\nCap al 1170 i 1190 ja es va fer una reedificació. La nova església és va construir sota un mòdul romànic. Hi havia tres altars a l’absis principal, i dues absidioles laterals dedicades a Santa Maria, a Sant Joan i Sant Miquel. Els de Santa Maria Magdalena i Sant Agustí serien més tardans, encara que anteriors a 1270. A l’altar de Santa Magdalena, se li va afegir l’advocació de Sant Vicenç, en abandonar-se la capella del Castell. Es va convertir en un temple més gran que, amb moltes modificacions, és el que ens ha arribat als nostres dies.\nEl segle XIII, va ser el moment de major esplendor de la canònica ja que va rebre importants donacions dels propietaris de la zona. Ens fem una idea de la importància de la influència religiosa de Santa Maria en l’època quan veiem que la majoria de canonges que van exercir de canonges eren fills dels masos veïns. La canònica agustiniana estava sota la protecció de la de l’Estany i es beneficiava dels seus béns i càrrecs, que s’intercanviaven. Deuria ser en aquest segle XIII, tan pròsper, quan es va pintar el revestiment d’altar pintat sobre fusta.\nL’actual església correspon a la renovació feta a la fi del segle XII, probablement entre el 1170 i el 1190, a la fundació del priorat. Les reformes que hi feu la Diputació de Barcelona l’any 1967 retorna a l’església la fesomia original del segle XII.\nOriginàriament tenia una nau i tres absis, les dues absidioles secundaris a l’extrem d’un petit creuer disposat al capdamunt de la nau. El seu emplaçament damunt l’anterior resta demostrat per diverses sepultures antropomorfes aparegudes en enllosar l’església i el claustre, algunes de les quals s’han deixat visibles per mitjà de claraboies.\nAl segle XVII es converteix en santuari marià i es porten a terme transformacions a l’església, com l’aixecament del campanar, remodelació de la façana, una nova sagristia, un portal pel campanar.... Més tard, al segle XVIII es decora l’església seguint l’estil barroc i s’afegeix un pis amb porxades amb claustre.\nL'església de Lluçà és un edifici d'una sola nau amb un absis semicircular, abans del qual s'obren sengles capelles als murs nord i sud respectivament, que formen una mena de transsepte; una de les capelles acaba amb un petit absis al mur de migdia on hi ha una pica baptismal del segle XII-XIII procedent de l'església de Salselles.\nA la capella nord l'absis, situat a tramuntana, va ser substituïda per la capella del Santíssim del segle XVIII d'on arrenca l'escala que puja al campanar La volta de canó apuntat, fou refeta després dels terratrèmols del segle XV. El campanar i diverses dependències monacals també foren renovades.\nAls peus de la nau hi ha el cor sobre un arc rebaixat, sota el qual el 1954 van ser descobertes les pintures murals del segle XIV, ara instal·lades en dependències de la rectoria.\nEl segle XVII, es reféu la façana de l'església en estil barroc però es va reaprofitar la porta i la ferramenta romànica, datada entre 1170 i 1300, ornada amb valuoses aplicacions de ferro.\nTambé es dataren les llindes de la sagristia i la porta del campanar i s'arrebossà l'església interiorment, a la qual, el 1765, s'hi afegiren motllures de guix barroques.\nA migdia de la nau hi ha el claustre, de planta quadrangular molt irregular, els capitells del qual estan estretament relacionats amb els de Ripoll. La iconografia dels capitells és de tipus decorativa, amb motius zoomòrfics i vegetals, només hi ha un capitell amb una imatge antropomòrfica. De les dependències monacals, encerclades per un mur de 3 m d'alçada, queden pocs vestigis.\nLa part de ponent ha estat agençada com a casa rectoral i s'han col·locat, a més, les pintures procedents de l'església; aquestes, datades entre 1349 i 1370, representen el Pantocràtor, Escenes de la Vida de Crist; un home amb garrot; la Vida de Sant Agustí; un àngel amb tres lliris; Sant Jordi i Santa Mònica. Les seves obres formen un conjunt importantíssim del Romànic Català.\nA Lluçà també trobem una altra obra de gran importància, l’antic revestiment d’altar. És una obra d’un viu cromatisme i una de les pintures més belles del romànic català. Està composta per tres taules de fusta pintades i que servien per recobrir el davant i costats de l’altar romànic. El frontal d’altar és un bon exemple d’un nou corrent bizantí dins el romànic català del començament del segle XIII, manifest en altres obres, que hom ha atribuït a un Mestre de Lluçà o del Lluçanès. La taula central va ser serrada pel mig per ser utilitzada com a portes per a una cor de porcs. Actualment és una de les peces més valuoses del Museu Episcopal de Vic.\nHom conserva la lipsanoteca o arqueta de relíquies al Museu de Manresa.\nPosteriorment, la dècada dels 60, la Diputació de Barcelona hi ha dut a terme les obres de restauració que han donat al conjunt l'aspecte que té actualment. El 7 de maig de 1972 s’inaugurà el temple restaurat amb l’entronització d’una còpia de la primitiva imatge romànica de Santa Maria (segle XVIII), desapareguda l'any 1936, feta per Emili Colom.\nLes escultures que trobem a Lluçà són: la imatge de Santa Maria que presidia l’altar, per les característiques tècniques, es pot afirmar que la imatge és una obra romànica del darrer temps, és a dir de molt avançat el segle XIII.\nLa Creu de fusta es troba al Museu Episcopal de Vic des de abans de 1898. La talla policromada és una antiga creu processional. Hi apareix la imatge de Crist, repetida a cada banda, i està pintada directament sobre la fusta. Aquesta obra té marcada la influència bizantina i anuncia ja el gòtic. També hi ha un candeler de ferro forjat i una caixeta de relíquies.\nLes dependències monàstiques es troben en part englobades en l’actual rectoria; hi ha restes d’una gran sala, amb un arc apuntat, a la banda de migdia, ara en ruïnes, on també hi havia l’entrada i l’escala d’accés, un pati en un pla més inferior, la lliça amb una porta protegida de merlets i matacans i una petita capella en la qual, segons tradició, es va trobar la imatge de Santa Maria que presidia l’església.\nSanta Maria de Lluça està catalogada com a Bé Cultural d’Interès Nacional.\nDesprés d’escriure aquesta ressenya amb aportació de moltes dades de diferents mitjans , he de dir que l’Ajuntament de Puig-Oriola en la seva web té una descripció molt ben feta per qui desitgi més dades.\nI sobretot si podeu anar-hi he de dir-vos que les atencions rebudes en la nostra visita són mostra de l’amor i el sentiment de les persones que regenten actualment el monestir. S’està fent una campanya per què una perla del romànic com aquesta no estigui oblidada del coneixement del públic. Hi ha una petita mostra de productes artesans de la zona.\nAmb un dolçt sentiment de agraïment escrit aquesta crònica.


Famílies – Mirades\n“Un sistema escolar que no tingui els pares com a ciment és igual a una cubeta amb un forat al fons.”\nBert Hellinger, amb la seva psicoteràpia sistèmica, ha identificat una sèrie de condicions perquè l’amor pugui fluir en totes les relacions humanes, unes condicions que ell anomena ordres de l’amor.\nAixí, per exemple, en una relació entre pares/mare i fills/es, l’ordre de l’amor és que l’adult és gran, i l’infant petit. Aparentment aquesta afirmació pot semblar una perogrullada, però sovint moltes relacions entre progenitors i fills/es poden resultar disfuncionals com a resultat de no tenir en compte aquest ordre i això acaba tenint unes conseqüències greus per al desenvolupament de l’infant i per a tot el sistema de relacions familiars i socials.\nAquesta afirmació no implica però, que l’adult hagi de ser un tirà davant de l’infant, amb un exercici de l’autoritat totalment arbitrari i irracional. Però tampoc no està al mateix nivell que l’infant. Ocupar el lloc adequat en el sistema familiar implica, per tant, portar el pes que correspon a cada moment del desenvolupament.\nUn infant ocupa el lloc que els adults li atorguen, més o menys explícitament. Per tant, ens podem preguntar sobre com ha de ser la relació amb els fills/es que ajudi a que aquests trobin el seu lloc adequat.\nQuè és el que ajuda – enforteix els fills/filles a ocupar el lloc adequat?\nEstar en pau amb el pare i la mare\nLa parella va davant\nEl fill/a no forma part dels assumptes dels grans\nUn projecte com aquest requereix la sintonia entre les famílies i l’equip pedagògic. El punt de trobada i d’unió entre les famílies i l’equip és el desenvolupament del plantejament que proposa el projecte. Aquest plantejament és l’eix ferm i invariable que sosté el projecte. Respectant aquesta base es construeix la forma, que es pot anar modificant en funció de les necessitats del grup humà que en cada moment va participant al projecte Mirades. Això suposa un nivell important de confiança i acord entre les famílies i l’equip. És en la mesura que les famílies manifesteu una actitud de formar part i pertànyer al projecte, que aquest pot flurir en totes les seves possibilitats.\nPer al desenvolupament del projecte és imprescindible que les famílies tinguin una comprensió profunda d’aquest i un acord en allò fonamental. Les diferències en la interpretació i les limitacions personals per assolir-ho en la relació quotidiana amb els infants és inevitable. Tots els adults que formem part de Mirades, siguem membre de l’equip, mare o pare, estem en un procés personal d’aprenentatge; estem reinventant nous models a través dels elements que ens dóna la vivència amb els infants. Membres de l’equip, mares i pares ho fem des de perspectives diferents i complementàries. Hem d’assumir un cert grau de discrepància en aspectes formals, fruit natural de la diversitat de punts de vista. El que és important és, en tot cas, la voluntat de caminar en la direcció que proposa aquest projecte i de compartir aquest viatge amb altres.\nslide_4 slide_3 slide_5 slide_1 slide_2 slide_6


Agenda't el 4 de juny: ens trobem a la Jornada Punt TIC i Presó! | Punt TIC - 748 | Xarxa Punt TIC\nAgenda't el 4 de juny: ens trobem a la Jornada Punt TIC i Presó! | Punt TIC - 748\n06 de maig - núm. 748\nPunt TIC i presó: Reserva't el 4 de juny!\nArriba la X Jornada de Punt TIC i presó: "LABoratoris: activant espais d’aprenentatge i creació". Com cada any ens trobarem per conèixer estratègies i tallers que podem aplicar a les nostres aules i espais de dinamitzarció tant dins com fora de la presó.\nSisena edició del Premi RuralApps\nUs heu plantejat mai incloure dins les vostres activitats i tallers eines de programació per a infants i joves? Sabeu els beneficis que aporta? Avui us donem cinc eines per a programar de manera gratuïta amb les que poden aprendre jugant.\nL'Òmnia Francesc Palau celebra una jornada sobre dones i cultura\nEl Centre de Promoció Social "Francesc Palau" del Prat de Llobregat celebra el 9 de maig un festival literari per mostrar la rellevància de les dones al món cultural.\nNova oferta formativa a la Biblioteca Montserrat Roig\nEls cursos de maig del Punt TIC Biblioteca Montserrat Roig de Sant Feliu de Llobregat arriben carregats de novetats amb una oferta formativa amb cursos gratuïts\nL’Ajuntament de Barcelona a través de Barcelona Activa obre la convocatòria «Impulsem el que fas», una línia d’ajuts econòmics per finançar projectes d’economia social i solidària als barris.\nEls Estudis d’Informàtica, Multimèdia i Telecomunicació de la Universitat Oberta de Catalunya (UOC) llencen la quarta edició del Premi equit@at que vol fomentar la presència de les dones en l'àmbit TIC a Espanya i Iberoamèrica.\n7 de maig a les 19.30 hores al Centre d'Entitats, Tàrrega [+info]\nTaller: Fotografia amb el telèfon i Google fotos\nDel 8 al 15 de maig, Punt TIC-Òmnia de la Fundació Marianao, Sant Boi de Llobregat [+info]\n16 de maig [+info]


Dembélé i Braithwaite salven el Barça a la pròrroga (0-2) al camp del Cornellà - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl jugador francès ha marcat al minut 92 i el danès a l'últim sospir. Els blaugranes passen a vuitens\nRedacció Esport3 22/01/2021 - 00.42 Actualitzat 22/01/2021 - 00.44\nEl Barça ha superat el Cornellà en un partit per oblidar dels blaugrana, que han fallat dos penals.\nEls locals han disposat d'un parell de còrners que han fet intervenir Neto de bon principi. Ilaix Moriba ha estat la gran novetat del Barça. El jove migcampista del planter blaugrana, que acaba de fer 18 anys i és titular indiscutible al Barça B, ha debutat amb el primer equip.\nEn la seva primera intervenció ha fet una internada dins de l'àrea i la pilota ha tocat al braç d'un defensa del Cornellà, però l'àrbitre no ha considerat penal. Al minut 30, ha arribat la jugada més perillosa del partit. Ontiveros remata desviat una centrada de Guzmán. Dos minuts després ha estat el mateix Ilaix qui ha tingut la millor ocasió del Barça. Al minut 38, Pjanic ha fallat un penal comès a Araujo. El porter Ramón ha endevinat la intenció del bosnià.\nEn la segona part, el Barça ha sortit amb una marxa més i Griezmann ha tingut la millor ocasió en el minut 57 en una jugada de murri dels blaugrana. El Cornellà no ha abaixat els braços i minuts després ha tingut dues ocasions que han fet intervenir Neto. A 10 minuts del final, en una jugada molt similar a la de la primera part, ha tornat a tenir l'oportunitat d'avançar-se al marcador des del punt de penal. Però en aquest cas ha estat Dembelé qui ha fallat la pena màxima.\nA la pròrroga, el Barça, per fi, no ha desaprofitat l'ocasió de què ha disposat i Dembéle ha superat el porter Ramón en el minut 92. A partir d'aquí, l'equip de Koeman ha controlat el partit, Braithwaite ha fet el segon en l'últim sospir i divendres serà al bombo de vuitens.


Un desafortunat Girona cau per la mínima al camp de l'Albacete (1-0) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nUn gol en pròpia porta d'Alcalá en el minut 81 ha condemnat els gironins al Carlos Belmonte en un duel on el VAR ha anul·lat dos dianes als homes d'Unzué per fora de joc\nDavid Carballo 24/08/2019 - 00.19 Actualitzat 24/08/2019 - 00.21\nEl Girona no acaba de trobar el camí de la victòria a Segona Divisió. Després d'empatar la setmana passada a Montilivi contra l'Sporting de Gijón, el conjunt gironí ha caigut derrotat al camp de l'Albacete per la mínima en un duel on no ha tingut la sort de cara.\nTampoc li ha ajudat un polèmic arbitratge de Varón Aceitón, que s'ha empassat un clar penal sobre Diamanka en l'inici del duel i a més el VAR li ha anul·lat dos gols per fora de joc. El primer, de Jairo, en el minut 41 i el segon, de Marc Gual, en el 53.\nLa mala sort del Girona al Carlos Belmonte no s'ha acabat aquí i en el minut 81, l'Albacete ha fet el gol de la victòria en una acció desafortunada de Pedro Alcalá, que ha desviat amb el cap al fons de la seva pròpia porteria una centrada de Fran García.\nEl conjunt de Juan Carlos Unzué ho ha seguit intentant i en el temps de descompte, Gerard Gumbau ha pogut fer l'empat a un però el seu cop de cap s'ha topat amb el travesser. Nit per oblidar dels gironins, que sumen un punt en dues jornades.\nEl "Choco" Lozano podrà jugar contra el Barça


Project Manager I+D Qualitat Aigua | Colgeocat\nProject Manager I+D Qualitat Aigua\nEl Centre Tecnològic de l’Aigua del Grup Suez, es busca incorporar un/a Project Manager – Investigador/a per a exdcutar, gestionar i proposar projectes d’I+D+i, principalment en la temàtica de Qualitat de l’aigua, dins l’àrea de Gestió Infraestructures Crítiques i Resiliència.\nLa persona desenvoluparà tasques d’execució de projectes d’I+D+i; redacció d’informes tècnics, operació d’instal·lacions pilot i/o industrials i difusió de resultats en medis especialitzats. Adicionalment, participarà en la preparació de propostes de projectes d’ I+D+i, a presentar a organismes públics de financiació i empreses privades; així com a la identificació de les temàtiques estratègiques de futur i contactes amb socis i clients rellevants.\nExperiència mínimaAl menys 2 anys\nRequisits mínims- Valorable estudis específics d’especialització sobre el cicle urbà de l’aigua i/o data analytics. Valorable doctorat.\n– Experiència professional mínima de 2 anys en execució de projectes associats a les següents temàtiques en qualitat d’aigua:\na ) Verificació de sensors real-time per la mesura de paràmetres físics, químics i microbiològics.\nb) Operació de sensors, prototips en plantes pilot i altres equips de medició de qualitat de l’aigua. Experiència en instalació i posada en funcionament dels mateixos.\nc) Tractament i interpretació de dades generades en les validacions. Coneixements en data analytics, quimiometria, bioestadística…- Valorable experiència en anàlisis i quantificació de risc químic i microbiològic.\n– Valorable experiència en preparació de propostes/ofertes per a projectes d’I+D+i i serveis.\n– Domini alt d’anglés tant escrit como parlat.\nINSCRIU-TE OMPLINT EL SEGÜENT FORMULARI:\nNúmero de col·legiat (obligatori)\n*T'animem a col·legiar-te per a puguis optar a aquestes ofertes de feina!\nAdjunta el teu currículum (obligatori)


El sector d'higiene i bellesa inicia la recuperació i creix un 10,8% en els primers quatre mesos de l'any La República\nEl sector d’higiene i bellesa inicia la recuperació i creix un 10,8% en els primers quatre mesos de l’any\nACN Barcelona.-El sector d’higiene i bellesa ha iniciat la seva recuperació amb un creixement de les vendes del 10,8% en els primers quatre mesos de l’any, segons les dades presentades […]\nACN Barcelona.-El sector d’higiene i bellesa ha iniciat la seva recuperació amb un creixement de les vendes del 10,8% en els primers quatre mesos de l’any, segons les dades presentades per NielsenIQ a la jornada ‘Dinamització de canals en perfumeria i cosmètica’ organitzada per AECOC. Tot i aquest increment, les dades continuen un 4,3% per sota del mateix període de 2019, abans de l’esclat de la pandèmia. El creixement registrat aquest any és especialment rellevant a les perfumeries, que tornen a ser el primer canal de venda després del tancament dels comerços no essencials de 2020. De fet, aquests establiments han passat de sumar un 29,9% de les vendes en els primers quatre mesos de 2020 a acumular el 38,7% del negoci del sector a l’inici de l’any.\nAmb aquesta recuperació, el canal torna progressivament al pes que tenia abans de la pandèmia, quan generava un 41,3% de les vendes. Part de la recuperació del sector s’explica pel bon ritme de vendes de les categories d’higiene, especialment mascaretes, gels hidroalcohòlics i sabons de mans. En canvi, els productes relacionats amb la bellesa encara tenen una evolució negativa, amb caigudes del 9,8%.La pandèmia ha accelerat el creixement de les vendes en línia. Actualment, aquest canal té un pes del 2,9%, amb un creixement d’un punt respecte a les dades anteriors a la pandèmia. Segons dades de NielsenIQ, més d’un milió de llars de tot l’Estat compren productes d’higiene i bellesa en línia. Un 45% d’aquests s’han estrenat en aquest canal durant la pandèmia i un 41% combina les compres físiques i les digitals.


L’Assemblea Nacional Catalana arriba als dos anys de vida | ANC – Sabadell per la Independència\n← 5 d’abril. Assemblea general a Tarragona: véns amb nosaltres?\nUs recomanem: “Veïns per la Independència” →\nEl 10 de març del 2014 fa dos anys que va néixer l’Assemblea Nacional Catalana (ANC), entitat transversal de la societat civil que treballa per aconseguir la independència de Catalunya per mitjans pacífics i democràtics. L’ANC, organitzadora de les dues mobilitzacions més multitudinàries de la història del país, la manifestació de Barcelona de la Diada del 2012, i la Via catalana cap a la Independència de l’any 2013, encara un 2014 decisiu amb la vista posada a l’assemblea general que l’entitat celebrarà a Tarragona el proper 5 d’abril.\nAmb motiu del segon aniversari, l’Assemblea ha fet públic el vídeo #2anysANC – Fem el somni realitat on s’hi rememora alguns dels principals esdeveniments, com la constitució de l’entitat al Palau Sant Jordi, la Marxa cap a la Independència, la manifestació Catalunya nou estat d’Europa de l’any 2012, les Vies Catalanes organitzades arreu del món o la Via Catalana cap a la Independència, entre d’altres.\nL’ANC també celebra els seus dos anys amb un concurs a través de Facebook en què demana als seus participants que recordin el seu millor moment relacionat amb l’Assemblea durant aquest temps. Entre tots els participants se sortejarà un lot de productes de l’ANC.\nA l’Assemblea ja som 22.000 membres de ple dret i 17.000 col·laboradors i simpatitzants, i té 519 assemblees territorials, 57 sectorials i 23 exteriors.\nAquesta entrada s'ha publicat en General i etiquetada amb 2n aniversari ANC. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Activitats Extraescolars Olot · Guia 5PM\nL’Ajuntament d’Olot ha editat la setena Guia d’Activitats Extraescolars d’Olot, que s'entregarà a tots els alumnes d'infantil, primària i secundària dels centres d'ensenyament de la ciutat durant la primera setmana del curs escolar 2019-20.\nAquesta guia té un doble objectiu: facilitar l’elecció d’activitats extraescolars als pares i mares de la ciutat i oferir un espai de promoció i difusió a empreses, entitats i/o institucions que realitzen activitats.\nLa ciutat disposa de moltes oportunitats per aprendre i les hem d'aprofitar. Mes enllà de les escoles, hi ha un munt d'activitats que poden ajudar les families a completar la formació dels nostres infants i joves. Olot és una ciutat educadora i, com tal, creu fermament que l'únic camí possible per millorar aquest món, i per tant la vida de cadascú, és l'educació..\nAquí us presentem l’edició de la guia del curs 2019-20 en format PDF.\nTambé hi ha disponible l'aplicació per Android APP i iOS.


Categoria: Camí del Coll d'en Patró.\nAquest article que us adjuntem és referent al camí del Coll d'en Patró. Fa dos anys davant una proposta nostra l'ajuntament va aprovar iniciar un expedient de recuperació. Desgraciadamanet dins aquest expedient només trobam unes declaracions...\nELS CAMINS QUE ARRIBEN AL COLL D’EN PATRÓ. Hi ha dos camins públics que arriben al Coll d’en Patró, un és el conegut amb el nom de “camí de Can Mos” i/o “Camí de...


ERC donarà suport a la connexió del tramvia de Barcelona i permetrà que prosperi en el ple\nEl candidat d'ERC a l'Ajuntament de Barcelona, Ernest Maragall, ha anunciat aquest dijous que han arribat a un acord amb el Govern d'Ada Colau perquè els republicans donin suport a la proposta per avançar en la connexió del tramvia, que es votarà aquest divendres al ple municipal.\n"Hem aconseguit fer passar la qüestió del pur gest electoral a un exercici de bon govern", ha defensat Maragall en declaracions als mitjans, i ha dit que es tracta d'un acord que permet encarregar a l'Autoritat del Transport Metropolità (ATM) la preparació d'un conveni que estableixi els detalls de l'ampliació del tramvia.\nAmb els vots favorables del Govern de BComú, d'ERC, del PSC --ha dit també aquest dijous que el apoyará-- i dels dos regidors no adscrits, Gerard Ardanuy i Joan Josep Puigcorbé, la proposta comptarà amb 21 suports de 41 edils , de manera que prosperarà.\nMaragall ha ressaltat que la "decisió real" i definitiva per donar suport al tramvia es prendrà a debatre la proposta de conveni entre l'Ajuntament i el ATM que ara es podrà començar a desenvolupar, i ha destacat que, amb aquest acord, no estan condicionant la data d'inici de les obres.\nHa defensat que, donada la inversió pública i els beneficis que comportarà per a la xarxa, caldrà augmentar la participació pública en la gestió del tramvia i reduir la tarifa tècnica --la contraprestació que es paga a les concessionàries per la inversió realitzada--.\nA més, han acordat que el ATM elaborarà un informe sobre els efectes que aquesta inversió tindrà sobre el conjunt de la xarxa de Transports Metropolitans de Barcelona (TMB): "S'ha de tenir el conjunt de dades per quan prenguem la decisió definitiva".


caravana de les gorres de cop fins a Galicia\nles gorres de cop el Dv Oct 24, 2008 12:31 pm\nLa cultura étnica de Bellvei, qui ho pot dubtar, és la artesania de les gorres de cop. Com sol passar que ningú és profeta a la seva terra, les nostres gorres s'esforcen a no desaparèixer però els hi convé alguna empenteta.\nLes hem portat des de Salt fins a Pinell de Brai per diferents poblacions aprofitant les fires\nHi ha en estudi la possibilitat d'anar a Galicia, convidats per un taller d'artesania, a mostrar les nostres gorres. Per fer-no necessitem d'una persona jove d'esperit, amb disponibilitat d'una setmana a mitjans de desembre, que ens pugui donar un cop de mà. Despeses cobertes. Però ho hem de decidir aviat. Algú s'anima a tastar aquest estil de fer i compartir l'artesania?\nCaravana de gorres de cop\nejosep el Dv Oct 24, 2008 3:26 pm\nJo he estat participant en diferents llocs de fires i m'he sorprés de lo que fan sentir les gorres de cop a quasibé tothom que ja ha passat la primera joventut.\nVal la pena poder conservar, donar a coneixer això tant de Bellvei.\nJo si m'hi volen m'hi apuntaré a aquesta caravana per anar a donar a coneixer aquesta artesania als nostres amics gallegs.\nDe que estracta akesta falta d'ajuda?\nGurú el Dg Oct 26, 2008 2:56 am\nUna pregunta molt simple: De què es tracta aquesta falta d'ajuda? Perque no puc faltar a les clases, pero expliqueu de quina mena d'ajuda es tracta, pq Galicia em crida! jejeje\ncinc cèntims del que ens cal\nles gorres de cop el Dg Oct 26, 2008 3:14 am\nes tractaria de viatjar en furgo, amb eines i material, preparar el taller i fer-hi un curs de cinc dies de durada a 12 o 15 alumnes artesans o no, segons m'han dit, treballant amb ells vuit hores al dia. No és complicat però massa feina per només una persona.\nSi hi ha algú interessat pot contactar amb l'Associació i demanar per l'Anna, que soc jo,\nRe: caravana de les gorres de cop fins a Galicia


Mil i una oportunitats a la presentació d’Ade Vallès a Terrassa. ENTREVISTA AL SUBMARí | Associació ADE Vallès\nUna caixa de bombons per desembolicar i tastar o un vespre ple d’oportunitats, noves coneixences i possibilitats d’intercanviar experiències, sabers i coneixements. O potser les dues coses alhora… Si vols saber com serà la trobada d’Ade Vallès, avui de les 19 a les 21 hores, a Terrassa escolta la conversa entre la locutora Mariona Torres, la presidenta d’Ade, Mònika Blasco i la comunicadora i sòcia d’Ade, Marisol de la Orden. Entrevista al magazine el Submarí.\nPODEU ESCOLTAR L’ENTREVISTA CLLICANT AQUÍ\nLa presidenta d’Ade Vallès Mònika Blasco i la comunicadora i sòcia d’Ade, Marisol de la Orden, han explicat aquest matí com serà la presentació d’Ade Vallès a Terrassa. Dones directives, empresàries i professionals del Vallès us esperem a l’acte de Formació, empoderament i visibilitat, avui, dijous 31 de maig, a les 19 hores, a l’aula magna de la CECOT !! Volem conèixer-vos, perquè juntes, fem xarxa i, des del territori, fem sentir la nostra veu. Suma’t: construïm empresa, construïm societat.\nEl que segueix és una transcripció dels moments més intensos de l’entrevista, adaptada al llenguatge escrit i sense seguir el fil cronològic:\n“La trobada d’Ade Vallès s’emmarca en la presentació del projecte d’Ade Vallès a Terrassa i de la seva missió: l’empoderament , formació i la visibilitat de les dones directives, empresàries i professionals. Segur que l’entitat us sona perquè ja fa més d’un lustre que són a la palestra.\nLa presentació del projecte s’acompanya d’una formació. En parlem amb la presidenta de l’Associació de Dones Directives Empresàries i Professionals i amb una col·laboradora d’aquesta casa, prou coneguda a Terrassa, que impartirà aquesta formació.”\nMònika, com presentem en societat Ade Vallès?\n“Ade és un plataforma de dones valentes, unides per fomentar el talent i el lideratge femení i generar oportunitats de negoci i bones pràctiques per poder influir món empresarial i social. Som la bomba. “\nHan evolucionat molt les necessitats en els vostres cinc anys de recorregut?\n“Ens estan arribant moltes sol·licituds dones que, no només emprenen, sinó que s’estan reinventant fen les seves facetes professionals, amb la qual cosa nosaltres ens estem reinventant amb elles. Com a dones volem arribar a accedir a llocs rellevants, Ade té una veu important.”\nOrganitzeu intercanvis professionals, jornades… veniu a Terrassa per arrelar més al territori. Què hi trobaran els oients?\n“Trobaran dones amb ganes de treballar, d’ajudar, de cooperar, de compartir, hi trobarem un ventall de possibilitats, escoltarem a Marisol de la Orden, una gran comunicadora, en unes magnifiques instal·lacions que ens deixen generosament Cecot.\nTrobarem oportunitats de compartir, de dir que necessiten per traslladar-ho a les institucions i poder veure com sumem amb elles”.\nMarisol de la Orden, comunicadora, formadora i assessora de comunicació per a empreses. Presentació, formació… la presentació d’Ade és moltes coses. Com la descriuries?\n“Ho explicaré d’una manera molt visual. L’acte d’Ade Vallès és com una bombonera plena de bombons. Imagina’t que l’obres i comences i els comences a olorar i a tastar. Aquesta idea és la que farem a Ade”\n“Amb aquesta visita a Terrassa, l’associació fa ruta i anirà a diferents ciutats per presentar el recorregut de més de cinc anys.”\n“Una part molt important serà el networking. Fem networking a través de les xarxes socials però també el volem fer físicament. En actes i trobades, m’he trobat moltes dones a qui els costa presentar-se a elles mateixes o vendre el seu projecte. Per això, després dels parlaments i fa formació, en la presentació d’ADE hi haurà estona per fer intercanvis professionals I personals “.\n“Crec que fa falta més networking, i la gent ii molts professionals lliberals, troben a faltar aquest contacte. En molts dels esdeveniments es demana aquesta possibilitat”\n“Es pot innovar fent accions online però no podem perdre de vista la proximitat. Ajuda posar cares i aquest contacte de tu a tu”\n“Després, en la part de comunicació m’han convidat a mi perquè parli de tops sobre la comunicació. Em fa molta il·lusió.”\nPoden venir homes i dones, perquè va adreçat a tothom. A tot tipus de professionals i persones emprenedores, des de comandaments entremitjos a directius i persones que lideren empreses, siguin o no emprenedors.\nAmpliar coneixements, conèixer la gent. La idea és que des d’Ade s’expliqui que és l’associació, els avantatges i el que aporta associar-se, de la mà de diferents persones. Des de diferents visions, cosa que enriqueix.\nTotes les persones que intervenen són d’àmbits i sectors molt diferents, de comptabilitat i economia, de recursos humans, coach, comunicació,…. és molt oberts, i totes comparteixen la necessitat d’enaltir aquesta talent femení. Ade és l’acrònim de Dones Directives, Empresàries i Professionals.\nHe tingut la sort de conèixer Ade Vallès des de dues perspectives: una com a sòcia –rebo formació, acompanyament i informacions‑ i l’altra, com a formadora. Trobo que ho han encertat perquè a més contemplen dues vessants, la de dones directives i la de dones emprenedores i empresàries. Hi ha molt poques associacions que contemplin aquestes dues vessants, la majoria, on també hi participo, és una banda o l’altra. A Ade són totes les bandes. Ade Vallès, potser a Terrassa, no és coneix massa, però és de tot el Vallès. Hi hem d’estar aquí.\nLa trobada s’ha organitzat amb la col·laboració XEt, i de CECOT i sembla una bona reunió per continuar aquesta bomba explosiva sensacional. Com animaríeu a la gent a venir?\n“Per sumar i ser escoltades. La presentació és gratuïta, prendrem copa de cava i pastes, perquè gràcies a patrocinadors que creuen en el projecte, seguim sumant. Els diria que vinguin i ens coneguin. Estarem encantades d’escoltar-vos. Gràcies per donar-nos la veu.”\n“Com deia la Mònika: Obrim noves oportunitats, sempre t’estàs reinventant. Sigui quina sigui la teva posició de feina has d’estar disposada a obrir nous camins. “\nLes set claus de la comunicació\nMarisol pots explicar unn tastet, una pinzellada de les set claus de la comunicació.\nM’agrada parlar de les set claus, tot i que cal dir que n’hi ha moltes més. Quant fem formacions xerrades col·labora amb altres professionals i fem com un còctel i surten coses interessants.\nPer mi les set claus són la relaxació i respiració, l’articulació i la gesticulació, entonació, les pauses i la mirada. Pauses, a vegades, ens fa por la pausa, però la pausa té un secret que és integradora. Dona temps a tu a pensar, a integrar a l’altra persona, sóc molt fan de la pausa.\nSobre el concepte de comunicació: Que és comunicació, a l’àmbit laboral?\nÉs la clau per arribar a l’altra persona. Quan parlem de comunicació, és evident que hi ha d’haver mínim dues persones.\nA les empreses parlem bastant a les empreses de la comunicació interna i dels problemes que origina. Per sort, cada vegada més, persones directives potencien la comunicació entre col·laboradors i equips. Després anem pels clients.\nHas de tenir un feedback de com estàs arribant als demes, ja sigui amb les xarxes o amb el tu a tu, perquè moltes vegades no arriba de la forma que voldríem el que volem. Al tastet de dijous donarem algunes d’aquestes idees per ser conscients del que provoquem a l’altre.\nTothom pot arribar a comunicar bé?\nSí hi tant. Tres coses a destacar:\n1) estar atents i practicar l’escolta activa, més enllà de les paraules que diu, gest i mirada, expressió corporal, el que diu sense paraules. Escolto el que em diuen sense paraules.\n2) Com ho dius: El cercle de la comunicació, en una xerrada el 7% del que dit, resta llenguatge no verbal i el to de veu. Pensa quan expliques alguna cosa, és qui més en sap. Si has descuidat una part del que volies dir, no et preocupes, quan escolten, es quedaran en un 7%… L’important són els imputs això m’atrau, no només paraules que han dit, va més enllà.\n3) És Important aquesta comunicació no verbal, gesticular I entrenar-se: Mira’t al mirall i entrenat, no cal dir tantes coses, del que vulguis explicar diguis tres coses, amb un inici i un final impactants.\nSi en vols saber més, dijous a les 19 h, a la seu de la CECOT\n“El Submarí” és una magazín diari de dues hores que s’emet a la ràdio municipal de Terrassa de 11 a 13 del migdia. Dirigit i presentat per Mariona Tomàs, el programa vol potenciar la participació dels oients i per aquest motiu convidem cada dia als ciutadans a trucar al programa per copsar les seves opinions. Tracten temes d’interès com la cultura, l’economia i altres.


Início / Produccions Scura / Xirivella despedirà els nadals amb La Selva\n004 enero, 2018en Produccions Scura\nXirivella viurà una cavalcada salvatge i colorista\nEls Reis mags d’Orient estàn cada vegada més a prop. Demà faràn acte de presencia a Xirivella. La Selva d’Scura Splats recorrerà els carrers de la localitat valenciana que tindrà el seu punt de partida a la plaça Sant Ramón, l’espectacle començarà a les 18:00h.\nXirivella vivirà una cabalgata salvaje y colorista\nLos Reyes magos de Oriente están cada vez més a prop. Mañana harán acto de presencia en Xirivella. La Selva de Scura Splats recorrerá las calles de la localidad valenciana que tendrá su punto de salida en la plaza Sant Ramón, el desfile comenzará a les 18:00h.