El cor de les tenebres, de Joseph Conrad. Febrer de 2016 - Página 2\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:42 pm\nHe acabat el llibre ara fa una estona i em reservo la impressió general per més endavant. L´he gaudit molt, tot i el to tenebrós, perquè està escrit amb una intensitat i un lirisme malaltís que subjuguen. Em guardo els peròs per la valoració general....\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:40 pm\nPer altra banda, i com no podia ser d´altra manera, atesa l´època, no es qüestiona en absolut la matança d´elefants per aprofitar-ne el vori. Com si fos un recurs inesgotable. No ho jutja, simplement. La companyia s´hi dedica, com podria dedicar-se a extreure algun recurs inesgotable o a fabricar mitjons. L´ecologia, doncs, no té massa cabuda en els esquemes de Conrad.\npor turmix el Dt Mar 01, 2016 3:38 pm\nL´esperit de Marlow es tortura entre la seva pertinença als colonitzadors (irònicament: ""jo també formava part de la grandiosa causa d´aquests alts i justos actes") i la por i l´amenaça que li suposen els costums/visió dels nadius. Conviu durant mesos al vaixells amb membres d´una tribu suposadament caníval i no els té por, però a posteirori, reflexiona sobre què podia haver-los passat als europeus a causa de la gana que passaven els nadius al vaixell. Sempre la gran contradicció entre qui infon terror a qui, qui domina a qui i perquè.\npor Plaerdemavida el Ds Feb 27, 2016 9:53 am\nÉs cert, la barbàrie existeix sempre. I no només perquè tots siguem bàrbars respecte d'un altre (en el sentit clàssic del terme), sinó també -i sobretot- perquè la civilització és un vernís protector que salta en determinades circumstàncies, deixant veure el salvatge que tots portem dins.\nPotser et referies a això, Raviel, quan deies que és estructural?\npor Roser Caminals el Ds Feb 27, 2016 4:54 am\nLa distincio es util. La barbarie no desapareix perque es congenita o estructural, com diu el Raviel. La civilitzacio no la suprimeix; en tot cas la reprimeix i la trasllada. El Tamesis s'ha civilitzat traslladant la barbaritat--es a dir, la manifestacio de la barbarie colonial--al riu del Congo. Encaixa dins d'aquest esquema la teoria de Marlow, molt victoriana, segons la qual les dones cultiven un mon bonic que s'ha de protegir d'altres realitats menys boniques.\npor Raviel el Dv Feb 26, 2016 6:23 pm\nNo voldria fer terminologia barata, però el context es presta a un joc de paraules...\nSi la "barbaritat" és un excès, la "barbarie" és estructural. Crec que Conrad parteix de la primera per a poc a poc endinsar-se en la segona, la tenebra verdadera.\npor Raviel el Dv Feb 26, 2016 6:19 pm\nDes del meu punt de vista, tots som - i seguim essent - la barbarie d'algú altre.\npor Roser Caminals el Dj Feb 25, 2016 5:31 pm\nLa tecnica dels narradors concentrics esta ben utilitzada. El lector oblida les pantalles que s'interposen entre ell/a i el contingut de la historia, fins que de tant en tant les traspassa de la ma del primer narrador, que el retorna al cercle exterior. En part, es un recurs per expressar la dificultat d'arribar al centre de la veritat, igual que la d'arribar al centre de les tenebres. I que tota narracio esta mediatizada per la lens individual del narrador. Com deia la Turmix, el mateix Marlow, sensible a les barbaritats del colonialisme, te les seva faceta racista. En aquest aspecte, Conrad es completament honrat. Un maniner angles de l'epoca de cap manera es podria escapar dels prejudicis contemporanis.\nLa comparacio del Tamesis i el riu congoles es un toc mestre. Ens remet a la humilitat de reconeixer que, abans de ser civilitzacio, tots som barbarie.\npor turmix el Dj Feb 25, 2016 9:29 am\nVeus, això dels nivells narratius també ho tenia pendent de comentar. Està molt ben pensat per allunyar el lector de tant en tant del món tenebrós africà i per mantenir la tensió com imaginem que farien els mariners aquella nit al Tàmesi. Però a mi la primera vegada que retorna al Tàmesi m´ha despistat i he hagut de tornar uns paràgrafs enrere per copsar qui i a qui estava parlant. Però bé, ho trobo un bon recurs. Una història vora el foc, en aquest cas, vora el Tàmesi\npor Raviel el Dc Feb 24, 2016 6:47 pm\nVoldria destacar la peculiar manera de narrar en la novel.la, que em recorda uns cercles concèntrics (o alló que es diu "mise en abîme", crec). Hi ha un narrador anònim, que narra d'una trobada de quatre persones, i entre elles hi ha el verdared narrador de la història, Marlow, que justament explica els fets.\nEm crida la atenció, com a recurs, perquè permet facilment graduar el nivell de identificació amb la història, tornant de quan en quan a la narració-marc (els 4 personatges esperant la marea).\nPer altra banda, m'encurioseix la suggestió Moby Dick de la Roser: sí que hi trobo un aire de família, en tot el conjunt de presagis abans del viatge, però després en perdo el fil... Ja veurem més endavant.\nTurmix, jo també he notat la comparació inversa que fa l'autor, pensant com apareixeria el Tàmesis als conquistadors romans (possiblement no tan diferent del Congo als colonitzadors europeus). És un bon començament, aprendre a veure's amb els ulls dels altres, per superar les tendències supremacistes. Hi trobo com un sabor de la Il.lustració, les "Lettres Persianes" de Montesquieu.\npor turmix el Dc Feb 24, 2016 3:49 pm\nDestaco els mals averanys que evoquen la mort de cop de llança del seu precedecessor, el tracte fred, distant i científic del metge i personal de la companyia, la definició que fa de les "recepcionistes" de l´empresa que el contracta com a dues dones que fan mitja amb llana negra "vigilant la porta de les Tenebres"... més endavant reprèn el paral·lelisme amb els romans quan adjudica a aquestes dues dones la imatge d´aquelles que miren els que no tornaran: "Morituri te salutant". Novament, civilització versus salvatgisme.\nEl narrador, Marlow, ja prevé la concurrència que hi ha alguna cosa fosca i insondable, i la inquietud va de pujada quan arriba a Àfrica. Defineix la costa africana com si el volgués seduir ("com si mormolés:"vine i descobreix-me""). I a partir d´aquí, descriurà la natura com un reflex dels seus sentiments o sensacions: monòton, fosc, impotent desesperació, opressiva, "un avorrit pelegrinatge enmig de rastres de malson". Déu ni do!\nL´escena dels nadius presidiaris lligats amb una cadena que a ell no li semblen pas criminals o la del bosc ple de moribunds són una clara crítica al colonialisme del rei belga, tot i que en altres paràgrafs el narrador mateix incorre en les qualificacions supremacistes dels blancs europeus. En un moment donat mostra un cert conformisme i reconeix la seva petitesa i inaptitud per canviar res en aquest context, perquè "Al cap i a la fi, jo també formava part de la grandiosa causa d´aquests alts i justos actes" (que ell i nosaltres sabem que d´alts i justos no en tenen res de res). Per tant, sarcasme molt ben expressat. Crec que ell sempre es veu com a "anglès", i per tant, més just i superior moralment als colons belgues o "del continent".\npor turmix el Dc Feb 24, 2016 3:36 pm\nA la meva edició no hi ha notes a peu de pàgina. Per tant, a pèl...\nTot i així, el text és tan evocador i profund, que més enllà de fets concrets, m´ha arrossegat Àfrica endins, que segurament era la pretensió reeixida de l´autor.\nEm crida molt l´atenció, a les pàgines inicials, el paral·lelisme que estableix entre els colonitzadors d´Àfrica i els romans quan van entrar a la Gran Bretanya. Rius Congo i Tàmesi agermanats, com també els conceptes de civilització que en una i altra època encarnaven romans i europeus. I com descriu l´impacte d´ambdós contactes primigenis amb els nadius..."Devien morir-se com mosques, aquí", diu del Tàmesi....\nUn dels meus paràgrafs preferits del llibre (a 50 pàgines d´acabar) és a la 18ena, quan descriu el tràfec sobre el Tàmesi: "El tràfec de la ciutat s´enfonsava en la profunda nit sobre el riu desvetllat". Pura poesia i sobretot pur contrats amb la quietud selvàtica del Congo. La descripció del riu africà com una serp (evocant el perill i el verí), ja l´heu destacat i m´hi sumo.\npor Roser Caminals el Dt Feb 23, 2016 4:56 am\nNotes a vol de ploma:\nLes primers pagines estan plenes de premonicions i advertencies, comencant pel sol ponent, "tocat de mort per la caricia de la foscor" i passant pel cadaver del danes, amb l'herba que li creix entremig dels ossos: la naturalesa reclama el que es seu i triomfa sobre la civilitzacio. Aquest danes era inofensiu fins que va atacar un nadiu: regressio al primitivisme a la trobada amb "l'altre". Tot i aixi, Marlow admira el contable que va vestit impecablement i conserva les aparences en plena selva: la civilitzacio es facana, il.lusio, pero es vital sostenir-la.\nMarlow imagina les riberes del Tamesi abans de la civilitzacio i diu que "aquest tambe havia estat un dels llocs foscos de la terra", preparant-nos pel riu del Congo, cargolat com una serp edenica que no s'infiltra al paradis sino que el domina. Admet que "la serp m'havia encantat".\nEl despatx de la ciutat que la Plaerdemavida identifica com a Brussel.les sembla "una tomba blanca"\nEstic d'acord que el metge es sinistre, un angel negre que anuncia la destruccio. Diu que mai torna a veure els que s'embarquen i que els canvis que es produeixen amb la travessia passen "a dintre".\nLa mort del timoner natiu i la seva ultima mirada son un altre avis.\nViatge metafisic: Marlow sembla "un idol" als qui l'escolten, un "Buda". La tripulacio son "peregrins". Marlow anticipa la veu de Kurz sortint "d'una foscor impenetrable". La veu de Deu?\npor Plaerdemavida el Dl Feb 22, 2016 7:22 pm\nHe d'admetre, d'entrada, que estic subjugada per la prosa de Conrad. Em va enganxar ja al bell començament, amb la descripció que fa del Tàmesi al principi del capítol.\nLa passió pels mapes (un altre tret que Conrad comparteix amb Marlow) està magistralment descrita. Penso que tots els que compartim aquest deler ens hi podem sentir identificats. I aleshores arriba la descripció del Congo, "immensa serp desenroscada, amb el cap al mar, el cos en repòs corbant-se a través d'un extens país i la cua perduda en les profunditats del continent", un "lloc de tenebres".\nM'ha fet gràcia que, tot i ser polonès, hi hagi un paràgraf que no pot ser més anglès : "Adoneu-vos que la societat comercial era una empresa continental; però tinc un munt de familiars que viuen al continent perquè és barat i no tan desagradable com sembla, diuen".\nLa narració de com ha desaparegut Fresleven em sembla un prodigi de sarcasme...\nComences a inquietar-te quan parla de Brussel·les (crec que és Brussel·les, tot i que no l'esmenti). Els personatges que prenen contacte amb Marlow em semblen estranys, fins i tot amenaçadors, sobretot el metge.\nI ja, en prendre contacte amb Àfrica, comencen els despropòsits, els absurds : el vaixell de guerra que no se sap ben bé què bombardeja, per exemple... Per no parlar de la descripció de l'estació on arriba, la corrua de negres encadenats, els espais desolats, abandonats, la desídia dels blancs, el bosc dels moribunds (descrits sovint com a munts d'ossos)... L'ambició, l'enveja, la manca d'iniciativa, atents tan sols els colonitzadors a la seva pròpia prosperitat i carrera... Certament, hem entrat en contacte amb la tenebra!\npor Plaerdemavida el Dl Feb 22, 2016 6:59 pm\nBé, som-hi, doncs! Primer, el més interessant : les notes a peu de plana.\nCom Marlow, Conrad va intentar que el contractés la Société Anonyme pour le Comerce en Haut-Congo (tot i que al llibre no es cita pel seu nom), amb seu a Brussel·les, i - en cansar-se d'esperar que li responguessin - va recórrer a la seva tia Marguerite Poradowska per tal d'aconseguir-ho. Sembla ser que aquesta senyora tenia contacte directe amb persones relacionades amb les expedicions al Congo i, especialment, amb el capità Albert Thys, que n'era el responsable, així com amb alts funcionaris de l'administració belga.\nEl lloc que li varen atorgar era, com a la novel·la, la vacant causada per la desaparició del capità Freisleben, mort en un enfrontament amb els natius.\nIgual que Marlow, Conrad va tenir poc temps per als preparatius del viatge i va fer exactament el mateix que el seu personatge.\nVa arribar a Matadi ("el lloc més remot navegable") el 13 de juny de 1890. La línia de ferrocarril que descriu és la Matadi-Kinshasa.\nEl nom de Kurtz no apareix al manuscrit original del "Cor..."; en lloc de Kurtz hi apareix Klein, que era un agent real de la companyia i que estava a càrrec de l'Estació Interior. El que no se sap és fins a quin punt s'assemblen Kurtz i Klein, i les seves trajectòries vitals.\nQuan Conrad arriba a Kinshasa, el Florida -vaixell per al que havia estat contractat- s'havia enfonsat de manera semblant al de Marlow. Però ell no va haver de reparar-lo sinó que es va embarcar en el Roi des belges com a primer oficial. Suposo que és el de la foto que va penjar Raviel.\nEl viatge del Roi des belges tenia com a objectiu recollir Klein, greument malalt, i que, com Kurtz, va morir poc després.\nApali! Ja us he apallissat prou. Faig un altre post per a les meves observacions. Això és només el que he tret de les notes a peu de plana...\npor Raviel el Dl Feb 22, 2016 2:51 pm\nRespecte al mapa de Plaerdemavida: heu vist la zona que ens interessa, amb el "Cor de les tenebres"?\nEstá qualificada com "Extremely unhealthy Africa"!\npor Raviel el Dl Feb 22, 2016 2:49 pm\nDoncs ja podem comentar a plaer el primer capítol.\nI començar a llegir el segon.\npor Plaerdemavida el Ds Feb 20, 2016 4:37 pm\nOh! Anava a deixar-me anar, però veig que he d'esperar dos dies més... M'estic comentant al damunt!\nCom us deia, el meu llibre té un pròleg molt interessant i unes notes al peu que no ho són menys. Mai no m'han agradat, les notes al peu, però aquesta vegada les llegeixo amb avidesa i les trobo molt enriquidores.\nNo crec incórrer en spoilers si dic que, segons les meves notes a peu de plana, el recorregut i les argúcies de Marlow per fer-se amb el vapor que ha de remuntar el Congo són els mateixos que els del propi Conrad, literalment. Influències ( una tia, en ambdós casos), una incidència feliç -per dir-ho així, tot i que per al pobre que s'hi queda no ho sigui- que facilita el tràmit... Fins i tot el viatge amb vaixell i el que es va trobant pel camí són exactament els mateixos que va viure l'autor.\nI paro... Esperaré a dilluns, amb ànsia, per fer més comentaris. Us deixo, això sí, un mapa curiós de l'Àfrica de finals del segle XIX.\npor Roser Caminals el Ds Feb 20, 2016 3:25 pm\nSens dubte tots els escriptors estem poc o molt influits per autors contemporanis I tambe classics del passat. Me'n falta un a la llista que em sembla mes present a El cor de les tenebres que els que s'anomenen: Melville. Recordeu Moby Dyck? Un altre tractat metafisic sobre la tenebra, en aquest cas, marina.\npor Raviel el Dv Feb 19, 2016 5:35 pm\nImagino que cada escriptor visqui intensament el que és el món literari del seu temps, i segurament en rebi alguna - poca o molta - influència. Per això vaig pensar que seria interessant recordar quins eren els escriptors més importants de l'època d'activitat de Conrad (final segle XIX - començament segle XX).\nI gràcies al meu fidel "Bloom's Guides-Joseph Conrad's Heart of Darkness", he trobat una nota del crític polonés ZdZisław Nadjer que s'hi refereix.\nEnmig dels escriptors més significatius, en Europa continental hi havia Maeterlinck, Strindberg, D’Annunzio, Anatole France, Chekhov… En Anglaterra, tenim Thomas Hardy, Henry James, Kipling, H.G. Wells, Oscar Wilde.\nI com a filòsofs de referència, Nietzsche (aquest crec que tindrà alguna cosa a veure en la nostra novel.la) i Bergson.\npor turmix el Dv Feb 19, 2016 9:34 am\nGràcies, Raviel i Roser per les acotacions. A mi aquest Marlow no em sembla gaire de posar-se en trifulques tavernàries com el contemporani de Shakespeare...més aviat em sembla un mariner discret i assenyat. Però tothom pot canviar enmig de la selva africana i aquest tuf pestilent de colonialisme salvatge i ambició empresarial!\npor Roser Caminals el Dj Feb 18, 2016 6:46 pm\nMiraculosament, he acabat els dos primers capitols, pero no m'anticipare a les vostres possibles sorpreses. L'obra es d'una densitat admirable condensada en poques pagines. Jo que la llegeixo en angles, em faig creus del domini estilistic que te Conrad d'un idioma que no va comencar a aprendre fins als 20 anys. Tots els registres, sense ometre un humor sarcastic I una ironia digne de qualsevol autor angles, estan presents. Tinc una pila de notes pero no entrare en detall fins al dilluns.\nEl comentari del Raviel sobre el cognom "Marlow" es interessant. Efectivament, Chirstopher Marlowe era un dramaturg destacat, contemporani de Shakespeare. Li deien "Kit" I va morir a una trifulca de taverna. No se si Conrad pensava en ell quan va crear el seu mariner.\npor Raviel el Dj Feb 18, 2016 6:15 pm\nVull recordar que "Cor de les tenebres" s'emmarca en el moment culminant del procés de colonització de l'Africa per part dels estats europeus: la famosa "Scramble for Africa". El cas del Congo fou un dels més ferotges.\nFins i tot el mateix Stanley, aquell simpàtic explorador del "Dr. Livingstone, I suppose", fou fitxat com a expert de la zona per establir les primeres instal.lacions.\nSota la guia i l'impuls del rei Leopold II, en pocs anys (parlem de les decades dels 80 i 90 del segle XIX) Belgica va transformar el Congo en una landa explotada, destrossant les estructure polítiques i econòmiques locals, obligant els habitants al treball forçat, en una recerca insaciable d'ivori, goma i minerals, amb tot tipus de violències francament terribles (incloent les sistemàtique mutilacions de les mans).\nSarcasticament, Leopold II va començar tota l'operació fondant una associació filantròpica, amb la finalitat de millorar les condicions de vida dels habitants, i erradicar el comerç d'esclaus…\nÉs el problema europeu de sempre: la difficultat de relacionar-se amb l'Altre; la incapacitat de reconèixer-ne la compartida humanitat, més enllà de la diferència.\npor Raviel el Dj Feb 18, 2016 4:05 pm\nProposo esperar el dilluns que ve per comentar en detall el primer capítol. Així tothom en principi l'haurà llegit i no espatllarem la lectura a ningú...\nJo també estic fascinat. A més, aquest estil dens de narrar...\nMarlow: no hi té res a veure, però hi havia un dramaturg anglès que es deia així, amb "e" final, "Marlowe", si no recordo malament, de l'època de Shakespeare. I el detectiu de Chandler, també, és clar!\npor turmix el Dj Feb 18, 2016 3:43 pm\nHola! Ja he llegit la primera de les tres parts del llibre! Podem començar a comentar o esperem a la setmana vinent?\nEn tot cas, he de dir que em té hipnotitzada la història del mariner Marlow. Bé i les descripcions inquietants de l´ambient i directament aberrants del tracte cap als nadius. Com que la meva edició ho permet, he anat posant post-its per comentar junts diversos aspectes...


La població podrà participar activament en la redacció del nou Pla d’Igualtat de Masquefa - Notícies de l'Ajuntament de la Vila de Masquefa\nEl dimecres 23 de març es desenvoluparà un procés participatiu obert a ciutadania i entitats per tal de recollir la seva opinió envers diferents àmbits d’anàlisi. Per a participar-hi cal inscriure’s prèviament enviant un correu electrònic a igualtat@masquefa.net o trucar a l’Oficina d’Atenció al Vilatà, al 937 72 50 30. Recupereu aquí la presentació pública del projecte.\nEl Centre Tecnològic Comunitari (CTC) ha acollit aquest divendres 25 de febrer la presentació pública del projecte de redacció del nou Pla Local d’Igualtat (PLI) impulsat per l’Ajuntament de Masquefa -de la mà de la Diputació de Barcelona i amb l’acompanyament de l’associació Dones amb Empenta-; una eina clau de planificació i implementació de les polítiques públiques de gènere dels propers anys al municipi que incorporarà la perspectiva de gènere i interseccional a totes les àrees i actuacions municipals, des d’un abordatge estratègic i plenament transversal.\nL’acte ha comptat amb la participació de l’alcalde de Masquefa, Xavier Boquete; la regidora d’Igualtat, Isis Abad; i Èlia Palomas, representant de Dones amb Empenta.\nXavier Boquete explica que “al llarg dels darrers anys des de l’Ajuntament hem posat esforços en generar accions de canvi i de transformació de la nostra realitat, per tal de garantir l’equitat de gènere i erradicar les violències masclistes a Masquefa. I ara, amb aquest pla, donem un pas endavant decisiu per assolir aquest objectiu compartit”.\nIsis Abad fa una crida a la participació de la població en la redacció del Pla Local d’Igualtat i detalla que “volem proporcionar a Masquefa un model de ciutadania que fomenti l’equitat i la diversitat. I per això, a banda del Pla Local d’Igualtat també hem elaborat un Protocol local d’actuació davant les violències sexuals en espais públics d’oci, ens hem adherit al Protocol de seguretat contra les violències sexuals en entorns d’oci del Departament d’Interior de la Generalitat, i hem realitzat diferents actuacions de prevenció de les violències masclistes i de sensibilització entorn als drets de les dones i de les persones LGTBI”.\nAixí, la sessió tenia com a objectiu traslladar a la població tots els detalls sobre la redacció del Pla Local d’Igualtat -que es va iniciar el passat mes d’octubre del 2021 i que és previst que finalitzi el pròxim mes de juny- i explicar als veïns quins seran els diferents canals de participació ciutadana que tindran a la seva disposició per a prendre part activament de la fase de diagnosi del pla.\nDimecres 23 de març, de 18.30 a 20 h al CTC, taller participatiu obert a tota la ciutadania i entitats\nEl mes de març es desenvoluparà un procés participatiu per tal de recollir l’opinió de la població des de la perspectiva de gènere envers diferents àmbits d’anàlisi: usos del temps, cures i treballs, vida social, salut, educació, cultura i festes, esports, participació, violències masclistes, urbanisme i seguretat, entre d’altres.\nAixí, a partir de les dades recollides en aquesta fase de diagnosi s’elaboraran propostes d’accions dins els eixos estratègics que es definiran al document final del Pla Local d’Igualtat.\nAquest procés serà obert a persones i entitats del municipi i es durà a terme el dimecres 23 de març, de 18.30 a 20 h, al Centre Tecnològic i Comunitari (CTC) de Masquefa. Per a participar-hi cal inscriure’s prèviament enviant un correu electrònic a igualtat@masquefa.net o trucar a l’Oficina d’Atenció al Vilatà (OAV), al 937 72 50 30.\nA més, per tal de complementar les aportacions realitzades en aquest taller presencial de propostes, pròximament també s’habilitarà un qüestionari virtual obert a tota la població que es podrà respondre al web www.masquefa.cat.\nCategoria: Butlletí, General, IgualtatPer Ajuntament de Masquefa 25/02/2022\nAnteriorPrevious post:Arriba el Carnaval de Masquefa!SegüentNext post:Tens un pis buit i el vols llogar amb garanties i beneficis?


Malgrat de Mar ja té pacte polític | el malgratenc\nMalgrat de Mar ja té pacte polític\nAquest dilluns al matí, el Partit Socialista de Catalunya i Junts per Catalunya-Malgrat Ens Mou han escenificat allò que era un secret a veus. El pacte de govern per als pròxims 4 anys de mandat municipal entre ambdues formacions finalment s’ha fet public. L’anunci s’ha fet en el decurs d’una roda de premsa, al Centre Cívic.\nEls caps de llista de les dues formacions han manifestat la seva voluntat de governar per a tots els malgratencs i malgratenques, ja que així s’ha reflectit a través dels resultats sorgits de les eleccions del 26 de maig. Joan Mercader i Jofre Serret han coincidit en el fet que aquest és un pacte “per assolir un govern fort, estable i representatiu”. El pacte tindrà com a eix motor “el benestar de les persones i els grans reptes del municipi”, s’ha assegurat.


Copa de gelat de torró i de gerds - Cuina a la vora del foc\nAvui la mare ha preparat un arròs de llamàntol per dinar, i hem decidit acompanyar-lo d’unes postres fresques per celebrar que ja som a l’estiu. Amb els gerds i una mica de mató hem preparat un gelat suau i lleugerament àcid que acompanya molt bé l’escuma gelada de torró.\nPel gelat de torró:\n300 ml de nata muntada;\nrestes de torró de xixona de les festes de Nadal;\nuna mica de llet per desfer el torró;\n300 g de gerds;\nPreparació del gelat de torró:\nSi la nata ja és dolça, no cal afegir sucre; si utilitzem nata líquida per muntar, afegirem el sucre indicat, abans de muntar-la. Desfem el torró amb les mans i el posem en un vas amb la llet; remenem fins que quedi ben dissolt, i l’afegim a la nata muntada; barregem la mescla per tal d’obtenir una escuma homogènia; deixem en el congelador durant unes 3 hores si no tenim geladora; de tant en tant cal barrejar la crema per tal de desfer els cristalls de gel i aconseguir que el gelat quedi cremós.\nPreparació del gelat de gerds:\nFem un almívar amb el sucre i l’aigua, remenant fins que el sucre es dissolgui. Apartem del foc i el deixem refredar.\nL’altra banda, separar uns quants gerds per la decoració, i triturar-ne la resta -uns 250 g-, fins a fer-ne un puré. Ho passem per un colador xinès per a eliminar les llavors, i hi incorporem l’almívar. Deixem a la nevera per a que refredi una mica. Quan sigui fred, i afegim el mató i batem fins a obtenir una crema uniforme. Ara ja en podem fer un gelat, be amb una geladora o fent-ho a mà, posant-lo al congelador unes 4 hores, batent de tan en tant. En la última barreja podem incorporar uns gerds trencats amb els dits, per tal d’obtenir un gelat amb dues textures.\nPer presentar els gelats, ho podem fer amb una cullera de fer boles. Nosaltres hem posat el gelat de torró al fons d’una copa i hem afegit unes boles de gelat de gerds a sobre; cal acabar-ho amb uns gerds frescos que donen el punt de contrast als gelats.\nGelat de préssec, safrà i ametlla\nCuina medieval i actual: olla de congre de...\nAmanida fresca amb fonoll


Torn vertical BICYCLONE-ACR - ACCESOR\nEts aquí: Inici1 / Productos2 / Torniquets, Portells i Torns3 / Molinet Vertical4 / Torn vertical BICYCLONE-ACR\nTorniquet que es pot aplicar en una àmplia gamma de tas-es. La versió bàsica inclou dos passos: per a vianants i bicicletes. També pot adaptar-se a altres solucions específiques-ca – com cadires de rodes o cotxets de nadons. Les diferents configuracions i models de torniquet (materials i opcions de color per a l’estructura i els acabats del rotor (motoritzat o mecànic), permeten seleccionar la solució perfecta per a la seva aplicació. Un calaix superior permet una capacitat més que suficient per a contenir el rotor mecànic, l’electrònica de control d’accessos. El pas de cables es pot realitzar pels tubs de suport de l’estructura. Els pictogrames ens indiquen l’estat de cada moment blau d’espera, verd d’autorització o vermell de bloqueig.\nPodem utilitzar el torn per a totes les possibilitats de pas.\n1.- Vianants: Passant la targeta pel lector autoritza la passada en el sentit permès.\n2.- Vianant + Bici: Passant la targeta pel lector autoritza la passada en el sentit permès al empènyer amb la roda suaument la porta de bicicletes aquesta s’obre automàticament.\n3.- Minusvàlids: Passant la targeta pel lector de minusvàlids autoritza la passada obrint la porta de minusvàlids.\nLa sèrie BICYCLONE es pot subministrar en versió pintada, INOX o combinada. La versió PEATCLONE incorpora una porta peatonal per a pas de cadires de rodes o mercaderies.\nEls torns BICYCLONE compleixen les certificacions europees de qualitat més exigents\n2.350 x2.300x 1.232 mm\n2.350 x2.510x 1.232 mm\nRotor 620mm + Porta 716mm\nRotor 620 + Porta 920mm\nDocumentos adicionales de producto Bicyclone-ACR.pdf 983,6 KiB\nTorn vertical GLASS GO-ACR Control d’errants ALERT 9-ACR


Paleòpters - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Paleòpter)\nEls paleòpters (Palaeoptera, del grec palaeos, "antic" i pteron, "ala") són un agrupament parafilètic d'insectes pterigots que reuneix els ordres més primitius d'insectes alats (la majoria extints), caracteritzats perquè no poden plegar les ales sobre l'abdomen, la qual cosa és una característica exclusiva dels neòpters. La complexitat del plegatge alar, així com la mecànica de les ales durant el vol (gràcies a músculs de vol indirectes), mostren clarament que tots els insectes neòpters descendeixen d'un avantpassat comú i formen, per tant, un grup monofilètic.\nCarbonífer - Actual\nEl problema rau en el fet que la incapacitat de plegar les ales és un caràcter plesiomòrfic, és a dir, ancestral, i per tant, segons la cladística, no és vàlid per a definir grups monofilètics. Així, els dos grups actuals de paleòpters (Ephemeroptera i Odonata) no tenen una altra característica en comú que pugui indicar que descendeixen d'un avantpassat comú. Per tant, els paleòpters apareixen com un grup parafilètic, i per tant, artificial, que s'hauria d'abandonar.\nEls paleòpters es subdivideixen en diversos ordres, només dos dels quals tenen espècies actuls:\nProtodonata o Meganisoptera†\nProtozygoptera o Archizygoptera†\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 1,6 1,7 De vegades inclosos en Odonata.\nTree of Life, Pterygota (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Paleòpters&oldid=22975476»\nDarrera modificació: 21 març 2020 a les 17:31\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 març 2020 a les 17:31.


En les finques agrícoles de Menorca es ve elaborant artesanalment el formatge des de fa centenars d’anys. El procés consta d’una sèrie d’operacions, transmeses de pares a fills,la correcta aplicació dels quals defineix l’autèntic Formatge Maó-Menorca. Els avanços tecnològics ha originat algunes modificacions, però la maduració del formatge Maó-Menorca se segueix realitzant en les caves de maduració, on les peces de formatge reben el tractament d’escorça tradicional, consistent en una sèrie de voltejos, en els quals s’unta la peça amb oli i pebre bó.\nEn el cas de el Formatge Maó-Menorca Artesà, s’utilitza llet recentment munyida crua, embutxacant la quallada en una tela de cotó que deixa unes característiques marques en la peça (“fogassa”). Per el Formatge Maó-Menorca elaborat amb llet pasteuritzada s’utilitzen uns motlles que confereixen a la peça una forma quadrada, amb cants arrodonits.\nEs tracta d’un formatge suau, de color blanc o groguenc, amb una escorça gairebé inexistent, tou i elàstic. D’aromes làctiques amb lleu record a mantega i un lleuger toc acíd, característic del Maó-Menorca. (curació 21-60 dies).\nEl formatge més consumit i el més característic. L’escorça és de color ataronjat en el de llet pasteuritzada, i marró si és artesà. De pasta ferma i tall fàcil, de color ivori groguenc, posseeix un nombre variable d’ulls de grandària petita, repartits de forma irregular. Amb sabor i aromes làctiques més evolucionats, amb certes reminiscències a mantega i a fruita seca torrada (avellanes), de persistència bucal mitjana, ha desenvolupat el ‘bouquet” típic del Maó-Menorca (curació de 2-5 mesos).\nUna delícia per als amants del formatge amb sabor intens. La seva textura més ferma i dura, és menys elàstic, i en estats avançats de curació, trencadís fent-se escates en tallar-ho. Sabor i aromes molt evolucionades, complexos i intensos, amb una persistència bucal llarga. Suggereix records a fusta envellida, cuir adobat o cava de maduració; sol aparèixer la sensació picant.


Submitted by Maria del Olmo on dom, 21/02/2016 - 09:09\nTàctica 360º ofereix un programa d’Educació Emocional per alumnes de Primària i dos programes per alumnes de Secundària, Batxillerat i Formació Professional.\nTambé tenim formacions per a l’equip docent i conferències i tallers per a les famíles.\nPer a més informació contacteu amb Tàctica360º\nAlgunes de les formacions tenen una bonificació de fins al 50% per GlobaLleida.\nEDUCACIÓ EMOCIONAL PER A INFANTS\nPerquè és important la Intel·ligència Emocional en els nens i nenes?\nEn els primers anys de vida, els nens i nenes posseeixen una increïble plasticitat cerebral, de manera que aquesta etapa i les experiències i aprenentatges que es donen en ella, són especialment importants per a l’enriquiment i adequat desenvolupament de la cognició i l’afectivitat. La intel·ligència emocional ajuda al nen a fer créixer la seva autoestima, a millorar les seves relacions, a adquirir responsabilitats i a reforçar la seva empatia i per tant la tolerància vers als altres.\nQuins objectius persegueix aquest programa?\nLes nostres propostes estàn pensades per a que els nens i les nenes puguin:\nConèixer i comprendre les nostres emocions i les dels altres\nAprendre a regular les nostres emocions\nFomentar l’actitud positiva davant la vida\nAdquirir empatía vers els/les companys/es\nCom treballem a les escoles?\nLa nostra metodologia està adaptada per a fer ús de les eines de la Intel·ligència Emocional amb els nens. Per tant, tots els exercicis es fan a través dels jocs, dinàmiques, contes, reflexions, debats… On reforçem la posada en comú i la empatía entre companys. Descàrrega del programa Educació Emocional per a infants\nPerquè és important el Coaching en els joves?\nL’adolescència és una etapa de la nostra vida en que estem en la recerca de la identitat, el jove està forjant la seva autoestima, i molts no saben qui són. El coaching ens ajuda a trobar el camí per nosaltres mateixos, a reconèixer les nostres capacitats, habilitats, aptituds… Per tant fomenta l’autoconeixement per desrprés prendre bones decisions a la vida.\nAquest programa busca que els joves puguin:\nMillorar l’autoestima i l’autoimatge\nAdquirir seguretat en un mateix\nPotenciar les nostres actituds, habilitats i talents\nCom treballem amb els joves?\nA través de dinàmiques, role-playing, debats grupals, exercicis de reflexió individual… Descàrrega del programa Coaching per a Joves\nEL JOC DE L’EMPRENEDOR\nQuè pretén el joc de l’emprenedor? El joc de l’emprenedor està pensat per a que els joves prenguin consciència de quin és el seu Element (concepte desenvolupat per Ken Robinson), per tal de reconèixer quins són els seus talents innats i apresos. El que fomenta el joc és la creativitat, l’autoconeixement i la marca personal.\nQuins objectius té el joc de l’emprenedor?\nEl joc de l’emprenedors pretén que el jove pugui:\nPrendre consciència de les seves aptituds per potenciar-les i fer la seva pròpia marca personal\nEnfrentar-se a les inseguretats i perdre la por al fracàs\nPotenciar les habilitats de l’emprenedor\nFomentar la creativitat per la resolució de problemes i presa de decisions\nMetologia del joc\nEl joc de l’emprenedor es tot un seguit de proves que porten al jove a la reflexió. Descarrega el document de Joc de l’emprenedor


Mor l'escriptor Carlos Ruiz Zafón als 55 anys - Imagina Ràdio\nL'autor es va convertir en un dels fenòmens literaris contemporanis amb la publicació de la novel·la 'L'ombra del vent'\nL’escriptor Carlos Ruiz Zafón ha mort aquest divendres a la matinada als 55 anys a Los Ángeles, ciutat on residia, per un càncer detectat fa dos anys. Nascut a Barcelona el 1964, és un dels autors més reconeguts de la literatura actual i les seves novel·les han estat traduïdes a més de cinquanta idiomes. Zafón es va donar a conèixer el 1993 amb ‘El Príncep de la boira’ que, juntament amb ‘El Palau de la mitjanit’ i ‘Les llums de setembre’, forma la trilogia de la Boira, destinada a un públic juvenil. Cinc anys més tard publica ‘Marina’. És el 2001, però, quan es converteix en un dels grans fenòmens literaris contemporanis amb la publicació de ‘L’ombra del vent’, la primera novel·la de la saga del Cementiri dels Llibres Oblidats.\nEditat en castellà per Planeta i en català per Columna, Zafón es va convertir en un ‘supervendes’ amb aquesta primera novel·la per a adults, que va situar en un espai imaginari al cor de Ciutat Vella, un gran laberint de volums oblidats que ningú vol llegir o que es troben en perill. Segons va reconèixer ell mateix durant una presentació a Barcelona, es va inspirar en magatzems de llibres vells que havia visitat als Estats Units i que va traslladar a la seva ciutat natal.\nLa van seguir les novel·les ‘El joc de l’àngel’ (2008), ‘El presoner del cel’ (2011) i ‘El laberint dels esperits’ (2016), que configuren una tetralogia ambientada a Barcelona des dels inicis del segle XX i fins a l’actualitat, i van continuar amb l’èxit de la primera.\nHa recollit premis per tot el món, com el de la Fundación Lara, el de millor llibre del 2004 de la Biblioteca Pública de Nova York o el de Bjornson Orden of Literary Merit de Noruega, entre molts d’altres. Les seves obres han estat traduïdes per països de tot el món, entre els quals destaca Itàlia, els Estats Units, Austràlia o la Xina.\nEn un comunicat, l’editorial Planeta ha mostrat el condol per la seva mort, recordant que l’amistat forjada “durant vint anys transcendeix el que és professional”. “Ens ha deixat un dels millors novel·listes contemporanis, però seguirà molt viu entre nosaltres a través dels seus llibres”, recullen.\nLluny del cinema però a prop de la música\nMalgrat haver rebut diverses ofertes, Zafón va descartar convertir la tetralogia en una saga cinematogràfica perquè creia que eren “novel·les sobre els llibres, sobre els qui els escriuen, qui els llegeix, qui els ven, qui els roba, qui els destrueix… Són llibres sobre el llenguatge, la creació i el significat de la literatura”, en un moment que el món de l’edició debatia sobre el pas al llibre digital. Considerava que seria un “error” intentar transformar-les en una altra cosa només per fer-les “més populars”.\nTot i això, l’autor, molt aficionat a la música i pianista de formació, havia compost les bandes sonores de les novel·les, que havia interpretat l’Orquestra Simfònica del Vallès (OSV).\nArticle anteriorTres dies i mig després Paüls torna a tenir cobertura mòbil\nArticle següentGairebé 1 milió d’euros d’ajut a l’agricultura ecològica de les Terres de l’Ebre


La nova variant presenta uns altres símptomes | Arxiu\nLa variant òmicron presenta diferents símptomes entre els contagiats, i la pèrdua de l'olfacte no n'és un\nper Miguel Cuartas 23/12/2021 09:45h\nLa variant òmicron és la que més mutacions genera, i aquests canvis es poden manifestar en els símptomes que pateixen les persones infectades. Si bé les dades encara són molt limitades, els primers indicis apunten que la nova variant produeix símptomes diferents dels de les variants que coneixíem fins ara.\nUna de les modificacions més substancials és l'absència gairebé total de la pèrdua de l'olfacte. A les primeres onades apareixia fins en un 70% dels pacients i era un símptoma molt comú de la covid-19. Ara mateix, però, aquest símptoma és molt poc habitual o, directament, nul.\nEls símptomes més freqüents en els primers casos d'òmicron que hi va haver a Sud-àfrica van ser tos, refredat i cansament. Cal assenyalar que cap dels infectats va haver de ser hospitalitzat. I la mitjana d'edat dels contagiats era al voltant dels 39 anys.\nPer què la pèrdua d'olfacte és cada cop menys comú?\nA Espanya, aquests símptomes són els que s'estan donant en plena sisena onada, amb la variant òmicron com a gran protagonista. Vicente Martín Sánchez, catedràtic de medicina preventiva, exposa que gran part dels contagiats d'òmicron presenta un quadre similar al d'un refredat.\n«La pèrdua de l'olfacte és cada cop menys comú. De fet, amb la variant delta ja es donava molt menys», afirma l'expert.\nLa nova variant, òmicron, té una transmissibilitat molt alta | LND\nAlhora, Martín demana que, si tenim aquests símptomes i pensem que podem estar infectats de covid, que ens aïllem i sol·licitem una prova ràpidament.\n«Si la gent segueix fent vida normal pensant que si no ha perdut l'olfacte, no té la covid, encomanarà tot el seu entorn. No pot ser grip, perquè aquest virus encara no ha aparegut aquest hivern», afirma.\n«Seria prematur pensar que aquesta variant és menys greu»\nCarmen Fariñas, la cap de la unitat d'infeccions de l'Hospital Marqués de Valdecilla, a Santander, aprecia els dos fronts d'òmicron de manera directa. «Veiem quadres amb esternuts, degoteig del nas, mal de coll més moderat i menys febre que amb altres variants», detalla la metgessa.\n«És molt semblant a un refredat normal, però amb una mica més de cansament i malestar. Ja no veiem la pèrdua de l'olfacte i gust que hi havia, sobretot amb la variant alfa, també coneguda com a britànica, aïllada el desembre del 2020», explica.\nSegons els experts, la variant òmicron no és menys greu | GTRES\n«Seria prematur pensar que aquesta variant és menys greu», avisa Fariñas. «És cert que estem veient menys ingressos, però és que ara la majoria de la població està vacunada. I molts altres tenen memòria d'una infecció prèvia», explica.\nEl que s'ha demostrat és que la variant òmicron provoca menys quadres greus, però quan n'hi ha, el risc de mort és elevat. Sabent que aquesta variant és més contagiosa que les anteriors, pot sorgir un esclat d'hospitalitzacions. «Aquí, en qüestió de dies s'han triplicat els ingressos a l'UCI», assenyala Fariñas.\n«La pèrdua de l'olfacte era un signe específic de la covid, però molt poc sensible»\nD'altra banda, al Gregorio Marañón de Madrid, Emilio Bouza, cap de la unitat d'infeccions del centre hospitalari, diu que «la infecció és més lleu i hi ha menys ingressats. Per ara, només és una impressió, ja que no hi ha sèries amb prou pacients d'òmicron degudament confirmats».\nLa pèrdua de l'olfacte era un indicatiu de la covid | GTRES\n«En qualsevol cas, la pèrdua de l'olfacte era un signe molt específic de la covid, però molt poc sensible, perquè molta gent es posava malalta sense perdre'l», recalca.\nLa Universitat de Hong Kong, per la seva banda, ha fet un estudi en què, utilitzant la nova variant i cèl·lules humanes, s'ha posat en relleu una altra dada significativa. I és que aquesta variant es reprodueix setanta vegades més que la delta al teixit dels bronquis, és a dir, les vies respiratòries superiors.\nAnar a portada Última hora Actualitat Última hora Madrid Última hora Salut Última hora Xina


Un conte pels gats de La Roca del Vallès\nDins del projecte "Animals a la ciutat", parlem de totes les espècies que viuen en aquest entorn, incloses les mascotes. Un exemple són els gats, dels quals en podem parlar per tinença responsable o per la problemàtica que generen quan formen colònies.\nEn aquest sentit, l'associació Gats la Roca treballa pel benestar de les colònies de gats de carrer i per la cura dels que són abandonats a La Roca del Vallès. A més, aquesta entitat treballa amb persones que es troben privades de llibertat, treballant en col·laboració amb el centre penitenciari Quatre Camins.\nGats la Roca s'encarrega de la gestió i de portar a terme el projecte amb l'ajuda d'un grup de treball format per cinc interns voluntaris, supervisats en tot moment per l'equip de tractament del centre. D'aquesta manera, actuen com a agents de canvi i promouen una consciència crítica en els veïns.\nA més, una nova activitat que ha creat l'associació és la de "Gats, contes i titelles". Mitjançant aquesta activitat, els nens es traslladaran al mòn dels gats de carrer amb l'ajuda d'un joc, un conte i uns titelles, tot creat i dut a terme pels interns del centre penitenciari. D'aquesta manera, es pretén complir un dels objectius principals de l'associació: l'educació en el respecte i l'estima vers els animals.\nL'activitat sencera es podrà dur a terme a partir d'octubre, però mentrestant podeu descarregar el conte "L'adopció de la Mika" o demanar-lo en versió paper als correus info@gatslaroca.com o gatslaroca@gmail.com (pel qual l'associació demana un donatiu de 5€, més despeses d'enviament).


No caiguem en el partidisme - Fòrums - Racó Català\nNo caiguem en el partidisme\n13.11.2017 22.30 h \nAprengueu-ne de la CUP, erquis i convers. El fil és constructiu, només vull dir que no caiguem en actituds que estan començant a sorgir per les xarxes socials, tenim gent a presó i som davant d'un estat amb actituds feixistes, hem de ser un front sòlid, ens ho juguem tot. Cadascú pot fer les seves propostes i campanya des de la constructivitat, però els vots que us pogueu treure els uns als altres no compensaria mai el desgast del conjunt de l'independentisme que generaríeu amb aquestes actituds, la qual cosa deriva en la victòria del neofranquisme.\nSom una pinya envers el feixisme i la repressió.\n13.11.2017 22.37 h \nEm sembla impossible i inviable demanar això a punt de començar una campanya electoral.\n▴#9641169  0  0\nA mi no, pinya contra el 155 i la dictadura, així com ells la faran contra nosaltres. A partir d'aquí que cadascú hi posi els seus matisos sense caure en actituds de desgast de l'atractiu del projecte col.lectiu per quatre vots.\n▴#9641176  1  0\n15.11.2017 00.24 h \nEstà clar que no són unes eleccions normals. Per tant, com a mínim jo, penso passar de propaganda, d'enquestes i de debats. He entès que s'ha de votar, i hi aniré i votaré però no penso entrar en el seu joc. I penso que cap independentista ho hauria de fer.\n▴#9641176  0  0\nNo caigueu en el partidisme, amics convergents. El PDCat, tot i les seves bases militants, té l'aparell totalment infiltrat per unionistes, autonomistes i Durans de poca volada.\nÉs el moment de ser seriosos, poseu el país per davant del partit: voteu CUP\n▴#9641169  2  0\n13.11.2017 23.22 h \nTotalment d'acord amb Anònim 10, a veure si podem fer l'esforç de seguir junts malgrat els partidismes de cada un ... començant per els propis partits que es presenten\nAquest era el gran avantatge de la llista única, evitar partidismes i fer front comú contra l'unionisme.\n▴#9641214  0  0\ngrava2.925 1 652 4.353\n13.11.2017 23.40 h \n14.11.2017 01.11 h \nQuins collons que té el corb!\n▴#9641303  0  0\n14.11.2017 00.07 h \nEt voto positiu perquè vols transmetre bon rollo i ho dius amb la teva millor intenció, però anem amb compte.\n▴#9641169  1  0\nTotalment d'acord amb el títol: No caiguem en el partidisme.\nPer això mateix, votaré la llista on estigui el President, sigui la que sigui i amb el nom que tingui.\npartisà_català4.629 5 460 2.658\n15.11.2017 06.35 h \nets un catxondo\n▴#9641342  2  0\n15.11.2017 12.45 h \n▴#9642920  0  0\n14.11.2017 11.20 h \nHas fet tard en la petició i no vull culpar a ningú de que sigui d'aquesta manera. Perquè estic segur que tots els partits han fet càlculs electorals partidistes. El del que soc associat , ERC i CUP inclosa. Estem en el punt que estem i em de ballar amb la orquesta imposada. Doncs ballem i estiguem més pendents de no perdre el pas de que no el perdin els altres\nDoncs be cada ovella amb la seva parella i el que surti surti i en tot cas si em de calar foc a la barraca esperem a Febrer amb els resultats a la ma i vista quina gestió és fa amb ells\nSent important guanyar el 21 D i colectivament guanyarem, tampoc cantem victoria inmediata.\n15.11.2017 01.19 h \nLLegeix-te. No vols culpar ningú de ser partidista però l'únic que es desprèn del teu missatge és de qui ets associat mentre remarques que cada ovella amb la seva parella i no prenguem mal. Ets el paradigma de l'equidistancia entre l'independentisme.\n▴#9641684  0  0\n15.11.2017 09.24 h \nA quin partit estic associat no es cap secret al Racó. Mai m'he amagat que malgrat mai tenir contacte, si no fos com a esporadic votant i no sempre de CDC. s'em va encasellar al racó com a cripto-convergent i be quelcom havia sino de fet però si de tarannà En assistir convidat per un bon amic al congres fundacional del PDeCAT em vaig associar convençut que forà la millor eina i de moment no puc sentir-me decebut\nCada ovella amb la seva parella vol dir que cada un voti ja que les llistes son partidistes al que cregui més adient al seu desitg de quina Catalunya independent i Republicana vol o li doni mes confiança arrirbar-hi malgrat algun punt concert del programa com que no.\nNo prenguem mal no és aixó ben be el que volia dir, Defensem cada un les propostes que consideri adients, però no perdem el temps en lluites cainites en les que des de el colonianisme unionista voldrien.\nDiferents alternatives, doncs malauradament SI\nDos punts concrets a defensar Catalunya Independent i República\n▴#9642855  0  0\n15.11.2017 00.50 h \nL'única cosa bona de les llistes separades és que permet pescar vot en zones de frontera i eixamplar, si es pot, la base independentista.\nHaurien de cooperar entre ells i no posar-se massa el dit a l'ull. I no perdre de vista la repressió a què estem sotmesos. Tota la raó al teu escrit.\nCal tenir una cosa en compte: les campanyes electorals serveixen per\n1. Mobiiltzar el teu votant\n2. Desmobilitzar el del contrari\n3. Atreure indecisos i gent de zones de frontera\nCom que el vot indepe està molt mobilitzat, veurem segurametn coses rares i que no ens agradaran massa als ja convençuts, com ERC o CUP modulant el discurs per atreure votant dels Comuns, i els de JxCat intentant atreure vot catalanista poruc que pugui marxar cap a l'artefacte que presenti La Vanguardia/Unió o el propi PSC. O sigui: molta calma que això és una puta campanya electoral, i a més estem immersos en guerra de propaganda espanyola que intenten desmoralitzar-nos i que llancem la tovallola. Haurem d'obrir paraigües mediàtic sovint, i llegir els Programes per saber què és allà el compromís del que faran.\n▴#9641169  3  0\n15.11.2017 00.59 h \nSuavitzar el discurs per atraure votant dels Comuns no penso que sigui una bona idea, hi ha votant més o menys proper dels Comuns que s'identifica amb aquest partit que votarà independentista si veu un horitzó transformador viable però que es quedarà al seu partit tradicional si aquest horitzó (que amb un discurs amb renúncies es perd) no hi és. Però no només això, és important que aquest horitzó sigui visible per tal de mobilitzar gent susceptible de caure o quedar-se a l'abstenció.\n▴#9642826  2  0\n15.11.2017 01.03 h \nSí, han de vigilar que pel fet d'anar a buscar vots a fora, descuidin als que estem convençuts. Pel que fa al votant dels Comuns, cal posar el Procés Constituent en primera línia de foc, i la impossibilitat de reformar un Estat de cultura política autoritària que empresona i ens matxaca a cops de porra. La independència com a única via per a la radicalitat democràtica.\n▴#9642832  0  0\n15.11.2017 01.17 h \nEl procés constituent només és creïble si hi anem tots a una i no ho farem. Un procès constituent demana el contrari que demana l'autor d'aquest fil. Demana enfrontar models de país totalment oposats. I això no es pot fer en l'estat d'excepció que vivim. L'únic que ens queda és una proposta per acumular forces per aconseguir majories amplies per tal de seguir caminant cap a un procès constituent mentre un referèndum pactat no sigui possible.\nPS: No tinc cometes, però no calen.\n▴#9642842  0  0\n15.11.2017 01.51 h \nSí. El que dic és que als votants dels Comuns se'ls ha de fer veure que l'única manera de trencar règim 78 i iniciar un procés constituent és en la nova república, i no en l'Estat feixista on els seus dirigents volen que continuem llepant autonomisme i submissió.\n▴#9642849  1  0\n15.11.2017 02.14 h \nPortem dos anys amb això i només hem aconseguit un NI DUI NI 155. Si ells fan el càlcul que dir això els surt a compte és que els surt a compte. També he de dir que tot el colauisme que conec està flipadíssim amb haver guanyat les darreres espanyoles i això els porta a fer errors de càlcul. Però el 21D no seran ni generals ni autonòmiques, seran plebiscitàries si ells guanyen.\n▴#9642878  0  0\nClar i la millor manera de fer-ho veure, és renunciar a fer efectiva la independència i parlar que encara no estem preparats i que no som prous....\n15.11.2017 15.38 h \net falta comprensió lectora\n▴#9643377  0  0\nNo, et falla la propaganda....ni si amb una situació de tensió màxima, els líders dels Comunes, s'han mullat en favor de la República, independència, procés constituent...què et fa pensar que en una situació on els nostres líders, es passen dia si dia també devaluant la nostra proposta, ara pugin al carro de l'independentisme?\nEl concepte de la independència sino es pot fer efectiu és igual d'inútil, que el concepte de referèndum pactat que promouen aquesta gent.\n▴#9643399  0  0\n15.11.2017 20.21 h \nrepeteixo, et falla la comprensió lectora.\nEstic dient que cal atreure els VOTANTS dels Comuns cap a la independència insistint que el procés constituent que ells voldrien només es pot fer des de la independència.\n▴#9643416  0  0\n15.11.2017 20.32 h \nMolt bé i com ho fem, si tenim el partit principal d'esquerres de Catalunya (ERC), dient des de fa 3 dies que ens vam equivocar fent la DI? per tant, reconeixent que la seva estratègia política ha estat un error? No pots pretendre donar consells sobre futurs projectes polítics, quan estàs reconeixent que la teva proposta política és estèril avui i d'aquí 10 anys, a causa de l'amenaça de la violència espanyola.\nA dia d'avui després del que ha passat durant aquests mesos, si guanyem suport serà des de l'esquerra dels Comuns, cap a la CUP per anticapitalistes/conseqüents no per ser independentistes.\nA més, no portem des del 27S eixamplant la base?\n▴#9643808  0  0\n15.11.2017 20.54 h \nJo inetnto no fer massa cas del que diuen que diuen que nosequi ha dit, la manipulació informativa és brutal, la imatge de derrota que pretén difondre el mediastorm espanyol i el català espanyolista sembla que funciona molt bé entre els que es moren de ganes de sentir-se derrotats o de què ens hi sentim tots (culpant-ne als altres, això sí). Mirem el puto programa que presentarà cada partit, amb quines cares i amb quina estratègia nova per fer-ho possible. Llavors cadascú que decideixi si el convenç o no. Les declaracions manipulades i retorçadament distorsionades que fa la premsa unionista del que diuen els politics indepes no són la meva guia. I sobre això dels Comuns, si vas al carrer i parles amb gent pròxima a aquest món estan des de l'1 d'octubre moooolt més a prop de la CUP o d'ERC del que et penses, jo ho veig bastant i potser més gent al Racó ho pot confirmar. Ara, ningú hi va amb algú que el presenten com a derrotat, en això tens raó.Què tal mantenir la moral alta de cara a la batalla? I ja que els partits van en llistes separades, que per mi no era la millor opció, almenys cal aprofitar els avantatges que té això, i que és pescar entre els votants de la perifèria del món indepe. Aquest era l'unic sentit del meu comentari.\n▴#9643822  0  0\nNo caurem en el partidisme, però votaré CUP per fotre una lliçó a ERC i CiU\nfa 27 minuts 177 respostes\n23.327 raconaires | 595 connectats (71 raconaires)


La integració de la canadenca Talisman a Repsol ha provocat una sèrie de canvis en l'equip directiu de l'energètica. En aquest sentit, la fusió s'ha cobrat la cap de 41 directius, entre els quals destaquen per la seva rellevància els directors generals d'Estratègia i Sostenibilitat, Pedro Fernández Frial, i de Persones i Organització, Cristina Sanz Mendiola.\nSegons ha informat la companyia a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV), aquestes baixes en l'equip directiu segueixen els criteris habituals d'edat en la companyia.\n"Repsol ha aprovat una sèrie de canvis en el seu equip directiu per seguir avançant en els reptes i oportunitats després de la integració de Talisman i els reptes sorgits en el sector", ha justificat la petroliera a la CNMV.\nEn paraules d'Antonio Brufau, president de la companyia, tant Fernández Frial com Sanz Mendiola "són excepcionals professionals, referents dins i fora de l'empresa, i el lideratge ha estat clau en la configuració de l'actual Repsol".\nDOS CÀRRECS DE PES\nEl càrrec de director general d'Estratègia, Sostenibilitat i Secretaria Tècnica de Repsol que desenvolupava fins ara Fernández Frial, té gran pes corporatiu en l'estructura de la companyia, en incloure les àrees d'Estratègia, Estudis, Tecnologia, Negocis Emergents, Seguretat i Medi Ambient , Responsabilitat Corporativa i Auditoria i Control.\nFernández Frial, és enginyer industrial per l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Industrials de Madrid i diplomat PDD per l'Institut d'Estudis Superiors de l'Empresa (IESE).\nVa iniciar la seva carrera en el grup Repsol a 1980, a l'àrea de refinació. El 1992 es va incorporar a la Direcció de Planificació i Control del grup amb responsabilitat en la planificació del negoci del gas. En 1994 va ser nomenat director de Planificació i Control de l'àrea Química. En 2002 va ser nomenat màxim responsable d'aquesta àrea. En 2003 va ser designat director corporatiu de Planificació i Control del grup Repsol.\nAl gener de 2005 va passar a ocupar la posició de director general d'Dowstream, amb responsabilitat sobre els negocis de refinació, màrqueting, Química, GLP, Trading i noves energies.\nDe la seva banda, Cristina Sanz és enginyer industrial superior per l'Escola Tècnica Superior d'Enginyers Industrials de Madrid, amb l'especialitat d'organització industrial.\nVa desenvolupar els seus primers anys d'activitat professional en el sector siderometal·lúrgic, treballant posteriorment un any a Pittsburgh (EUA) com a col·laboradora a la Carnegie-Mellon University, associada al Departament d' 'Engineering and Public Policy'.\nA continuació, va ingressar per oposició en el Cos d'Enginyers Industrials del Ministeri d'Indústria i Energia, on va exercir el lloc de subdirectora general de Relacions Industrials Internacionals. Durant aquest temps va estar a càrrec de les relacions industrials internacionals bilaterals, així com amb la Unió Europea, participant en les negociacions per a la incorporació d'Espanya a les Comunitats Econòmiques Europees.\nPosteriorment va ser responsable de la Subdirecció General de Planificació Energètica, incloent les àrees de Medi Ambient i Recerca i Desenvolupament en el sector energètic.\nEl 1994 s'incorpora al Grup Repsol com a directora de Medi Ambient, passant a ocupar posteriorment la Direcció de Medi Ambient, Seguretat i Qualitat.\nDes de maig de 2007 va ocupar el càrrec de directora general de Mitjans, àrea de la qual va ser directora corporativa des de 2005, tenint sota la seva responsabilitat les adreces d'Enginyeria, Tecnologia, Assegurances, Compres i Contractacions, Sistemes de la Informació i Medi Ambient i Seguretat.


Curial i Güelfa - Página web de paraulademixa\nTítol: Curial i Güelfa\nVersió de: Lluís-Anton Baulenas\nSinopsis: Curial i Güelfa és una novel·la escrita a mitjan segle xv per un autor del qual desconeixem el nom. L’obra narra les aventures cavalleresques i sentimentals de Curial, nascut en una família humil del nord d’Itàlia, que de ben jove se’n va a la cort del marquès de Montferrat. Allà coneix la jove vídua Güelfa, senyora de Milà, que esdevindrà la seva protectora i enamorada. La valentia i habilitat de Curial el converteixen aviat en un cavaller victoriós, sempre al servei de la justícia, que lluitarà al costat del rei Pere II el Gran, i serà honorat per l’emperador d’Alemanya i pel rei de França. Els èxits, però, aniran acompanyats de temptacions amoroses que faran trontollar la relació amb la Güelfa.\n«Igual que el Tirant, ens evoca automàticament, només d'entrar-hi, un món bigarrat, ple d'olors i de sons ben diversos. Ens arriben el toc de les trompetes, els crits dels heralds, la imatge de les tendes ricament guarnides, de les dones enamorades i dels cavallers lligats per promeses d'amor. I què direm de les expedicions per la Mediterrània, les tempestes, els abordatges, les grans batalles a camp obert i els combats en camp clos! Fins i tot assistim a una imatge gairebé contemporània d'un cavaller, Curial, fent turisme per Grècia, Terra Santa i Egipte. Tot en aquesta novel·la és excitant.»\nLa fundació Carulla, a través de l’editorial Barcino, ha afegit un títol més a la col·lecció “Tast de clàssics”, la qual està composada de textos cabdals de la literatura catalana medieval modernitzats per destacats escriptors. “Intentem trencar la barrera mental que allunya a la gent” deia Joan Santanach (director literari de Barcino) a l’esmorzar de premsa del passat 15 de novembre.\nEn aquest cas, l’obra -versionada pel filòleg i escriptor Lluís-Anton Baulenas- és un text d’aventures cavalleresques del segle XV publicat en tres petits volums. “Són llibres petits però molt treballats” explicà Santanach.\nJoan Santanach i Lluís-Anton Baulenas\nRealment l’edició és molt còmoda, ja que podeu portar els llibres amb vosaltres allà on vulgueu. "Aquesta col·lecció pretén que ja ningú tingui excusa per no llegir-los!” deia Santanach, i penso que l’han encertat de ple.\nEl cert és que no m’esperava que l’obra fos tant àgil. A més de que el text està traduït al català actual (però intentant ser el màxim fidel a l’original) els fets passen molt ràpid, i és molt senzill posar-se en situació.\nEl primer volum (el més curt dels tres) és una introducció als fets, ja que ens presenta la gran majoria de personatges principals, i és prou intens.\nEl segon volum introdueix al lector de ple al món de la cavalleria, doncs està farcit de combats i altres gestes.\nI el tercer és el clímax final, en el que Curial passa la seva penitència, seguida de la redempció i d’altres alts i baixos (és que no aprèn XP) fins a culminar en el que sembla el moment més esplendorós de la seva vida.\n“És un text molt assequible i vigent, el ‘Curial’... o potser li hauríem de dir el Güelfa” remarcà Baulenas. I és que el personatge de Güelfa, la jove vídua del senyor de Milà que s’enamora de Curial, és essencial a la història! Sense ella Curial no hauria aconseguit cap de les seves proeses. Al llibre tercer, sense anar més lluny es diu que...\nLlibre tercer p.155 “Molt lluny hem deixat la Güelfa del nostre relat, i, com que l’obra present és seva, bé cal que en fem alguna menció.”\nDe fet, de bon principi se’ns presenta de la següent manera:\nLlibre primer p.26 «Era aquesta Güelfa molt sàvia, i suau, i temperada en els seus moviments. I com que el seu marit l’estimava tan forassenyadament, ella es va apoderar i es va ensenyorir d’ell, fins al punt que no feia ni ordenava res sense haver-ho fet saber a ella prèviament, i ella es comportava amb tanta discreció, que els vassalls se l’estimaven gairebé tant com el marit. [...] I va voler que la Güelfa, amb marit o sense, fos senyora de Milà. I que quan ella morís, Milà fos d’aquell o d’aquells a qui ella plauria que pervingués; i així, sent encara viu, ho va fer jurar als seus vassalls, i tot seguit va traspassar.”»\nPer no parlar d’altres personatges femenins que juguen un paper imprescindible en l’èxit de Curial. La majoria tenen conviccions molt fermes, i encara que la seva bellesa és lloada per sobre de tot, l’autor també valora la seva cultura i les seves maneres. Sense anar més lluny...\nLlibre tercer p.93 «Fàtima: Filla meva, no saps que el cor de la dona és feble i les seves mans, tremoloses?\nCàmar: Al contrari, ja que és escrit, i no per un sol doctor, que els cavallers han de posseir atreviment de dona i cor de lleó. Així ho va dir Hèrcules a Filoctetes quan el va fer cavaller a Espanya.»\nSi voleu saber-ne més, llegiu aquest article a Núvol.com "La potència femenina en el Curial i Güelfa" ALERTA SPOILERS\nDefinitivament sóc molt més fan de Güelfa que de Curial, encara que els dos són personatges complexos i lluny de ser perfectes. Encara que Curial és estudiós, honest i humil, de vegades és un “empanat” (perquè no sap veure el més obvi, com quan més d’una dama es mor d’amor per ell), és bastant desagraït i li costa aprendre dels seus errors. L’autor el disculpa repetides vegades, i atribueix aquesta supèrbia a la seva ràpida ascensió en l’escala social.\n“Quantes vegades avui en dia l’èxit fàcil ens fa caure en la supèrbia?” va reflexionar Santanach durant l’esmorzar de premsa. Certament no és fàcil gestionar la fama, i en poden donar fe des d’estrelles de YouTube a futbolistes emergents.\nPer això, el narrador ens regala consells molt útils i intenta adoctrinar el lector en les pràctiques que considera bones, i pregona els valors d’un bon cristià. Es tracta del savi conseller Melcior de Pando, que fa de Pepito Grillo, i intenta posar una mica de seny en tot plegat. Així que no importa quina religió professeu, perquè tothom pot prendre nota dels seus consells:\nLlibre tercer p.129 «[...] encara que la Fortuna no guardi ordre en els fets ni li calgui justificar-ne els motius, no pot perjudicar tant el savi diligent com l’ignorant negligent. Així, s’esdevé moltes vegades que el perseverant la venç, perquè es manté ferm contra la Fortuna, i potser no li va tan bé com li aniria si ella li fos amiga i l’ajudés, però tampoc no li va tan malament com si es retés a ella de genolls i encomanés els fets a la natura.»\n“Roda de la Fortuna” (c.1455-1462), Llibreria Birtànica\nDe l’estil, m’han agradat algunes de les expressions més èpiques, i la manera de parlar dels personatges. Saben dir veritats com temples o contestacions astutes amb molt d’estil. També m’ha sorprès el sentit de l’humor i el cinisme d’algunes escenes, i he deixat anar més d’una riallada. Hi ha diàlegs sagaços i irònics, i descripcions molt enginyoses:\nLlibre segon p. 133 «No puc creure que amb el meu art d’escriure en tingui prou per posar per escrit pròpiament la següent matèria, ni que els meus dits sàpiguen governar la ploma, que se’m torna vermella i vergonyosa a la mà, quan començo a pensar que en aquest capítol em cal escriure l’alegria que la Güelfa va tenir quan va veure la seva donzella.»\n“Què és el que t’agrada més de l’estil?” vaig preguntar a Baulenas. “Que el narrador té voluntat de fer-se entendre”, ja que sembla escrit per ser declamat. “Es nota que ha llegit molt i que darrere la composició hi ha saviesa i una gran curiositat” afegí Santanach. I és que al principi l’autor compara situacions i proeses dels personatges amb certs mites, però a mesura que transcorre la història, l’autor es va embravint fins a tal punt que al tercer volum fins i tot apareixen diàlegs entre deïtats romanes, que parlen amb els protagonistes en somnis i els dicten la seva voluntat. (A més, les picabaralles entre la Fortuna i la resta de divinitats són hilarants i “salseantes” ^^)\nQui diria que a la introducció del llibre tercer l’autor assegura no ser mereixedor de la l’ajuda de les muses... per després deixar anar els discursos més espectaculars i grandiloqüents! (estarà també ell pecant de supèrbia disfressada d’humilitat? hehe)\nLlibre tercer p. 14 «Per la qual cosa, no podent rebre l’ajut dels dons de la seva gràcia, amb humil i baix parlament procediré tal com sabré en aquest tercer i darrer llibre, el qual és una mica més intricat que els primers, per tal com en aquest hi haurà algunes transformacions i ficcions poètiques, escrites no de la manera que correspon a la matèria, sinó rudement i grossera, com jo ho hauré sabut fer.»\nRealment l’autor és un “crack”, perquè fins i tot corregeix als seus predecessors:\nLlibre segon p. 12 «En aquest llibre es parla de cavallers errants, encara que errants sigui mal dit, perquè s’hauria de dir caminants. Erre és un vocable francés, i vol dir ‘camí’, i errar vol dir ‘caminar’. Però jo vull seguir la manera d’aquells catalans que van traduir els llibres de Tristany i de Lançalot de la llengua francesa a la llengua catalana, i sempre van dir cavallers errants, ja que aquest vocable errants, que vol dir ‘caminants’, mai no el van voler canviar, sinó que el van deixar així, no sé per quina raó. I així, diré errar per caminar, seguint el costum dels antics, encara que parlaré impròpiament i seré una mica digne de reprensió.»\nTal i com ens promet a la introducció del primer llibre, els dos amants acabaran junts, i amb un final prou èpic, que m’ha recordat als sonats desenllaços de les comèdies romàntiques americanes, en les que multituds de curiosos pressionen a la núvia perquè digui que sí.\nEn fi, si sou d’aquelles persones que no suporten que us facin spoilers, millor que no llegiu els títols dels capítols. Sembla que en aquella època encara no sabien que fer spoilers és un pecat capital dels més grossos. ;-D Però al capdavall, l’important és saber com s’ho faran per acabar junts.\nLlibre primer p.23 «I per això us vull relatar quant va costar a un gentil cavaller i a una noble dama estimar-se l’un a l’altra, i com amb gran preocupació i pena, després de molts infortunis, molt de temps després més tard van aconseguir el premi pels seus patiments.»\nEn general he fruït d’allò més marcant i anotant una pila de paràgrafs als llibres. Així que si una de les vostres resolucions per aquest 2019 és llegir més clàssics, regaleu-vos poder gaudir d’aquesta història per a tots els públics... perquè tal i com va dir Santanach, “Curial i Güelfa” es pot llegir “Des dels 7 o 8 anys fins als 99, 102 o 105!”... Paraula de Mixa!\nUna mirada diferent a youtube\ntagPlaceholderEtiquetas: a-c, ressenyes, JOVES, ADULTS, liteadult, love


Renda fixa - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa renda fixa es refereix a qualsevol tipus d'inversió en què el prestatari/emissor està obligat a fer pagaments d'una quantitat fixa en un termini fix: per exemple, si el prestatari ha de pagar interessos un cop a l'any a una taxa fixa sobre la suma de capital invertida inicialment.\n2 Tipus d'interès\nQuan es vol adquirir títols d'una emissió de renda fixa, convé conèixer totes les característiques de l'emissió. Així, existeixen diversos conceptes associats:\nEntitat Emissora: És l'entitat que emet el deute.\nCondicions d'emissió a la par: el subscriptor paga el valor nominal de cada títol\nAmb prima d'emissió: La societat ofereix la subscripció del deute per sota de la par\nAmb prima d'amortització: En recuperar el capital invertit, es torna un import superior.\nPreferent: La societat ofereix la preferència de subscripció a favor dels titulars de les seves accions, obligacions o bons convertibles, proporcionalment als títols que posseeix. La mateixa emissora estableix la proporció i el període durant el qual preval aquest dret.\nGarantia: Totes les emissions de Deute queden emparades per una garantia, que pot ser :\nDe l'estat (quan el deute és públic)\nSimple (quan la societat respon amb el patrimoni de l'empresa).\nHipotecària (quan la societat respon amb una part específica d'aquesta: Els immobles.\nAvalada: És pròpia d'aquelles societats amb poca solvència. En aquests casos, l'emissió és avalada per una altra societat.\nÉs el tant per cent que rendeix el préstec, i pot ser Fix, Variable o de Cupó 0. Els de Cupó 0 significa que els interessos es van acumulant, per pagar-se íntegrament en el moment de l'amortització del préstec. El període més habitual de pagament d'interessos és el semestral, encara que també hi ha venciments anuals i trimestrals.\nConsisteix en la devolució del préstec per part de la societat emissora. Presenta les modalitats següents:\nPer reducció de nominal\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 Calvet, Caterina. Manual bàsic de Banca. Sabadell: Edicions Comercials, 1999 [Consulta: 25 agost 2013].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Renda_fixa&oldid=25995536»\nDarrera modificació: 13 gen 2021 a les 03:32\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 13 gen 2021 a les 03:32.


Andrea Levy (PP): “Cada dia hi ha més gent en contra de la independència” - somGranollers\nAndrea Levy (PP): “Cada dia hi ha més gent en contra de la independència”\nLa número 2 de la llista del PP a la presidència de la Generalitat que encapçala Xavier Garcia Albiol, assistí a l’arrossada de la festa major\nDissabte, 29 d'agost de 2015 | 17:45h\nAcompanyada en tot moment pel regidor del PP de l’Ajuntament de Granollers, Josep Maria Moya, aquest divendres va visitar la ciutat Andrea Levy, número 2 de la llista que el PP presenta a les eleccions del 27S i que encapçala Xavier Garcia Albiol.\nCom d’altres polítics que van aprofitar el dia festiu per visitar Granollers, la candidata del PP va aprofitar per testar l’arrós i menjar amb companys del seu partit i repassar alguns dels temes d’actualitat.\nEn relació a les eleccions del 27S, Levy es va mostrar “esperançada si tenim en compte les paraules d’ànim que rebem diàriament per fer front a una realitat política enganyosa”. La representant del PP va elogiar les virtuts polítiques i personals del cap de llista de la seva formació i va assenyalar que “la gent el que vol és que es solucionin els seus problemes del dia a dia”.\nPer Levy, “la cita del 27S demostrarà la gran quantitat de persones que estan clarament en contra d’aquest procés independentista que divideix la societat”. Segons ella, “els del PP presentem un programa de govern que té com a objectiu principal solucionar els problemes de la gent”.


Oberta la convocatòria de subvencions per l’arranjament d...\nPortada Actualitat Oberta la convocatòria de subvencions per l’arranjament de locals de Barcelona\nOberta la convocatòria de subvencions per l’arranjament de locals de Barcelona\nEl termini de sol·licitud és el 12 d’agost\nL’Ajuntament de Barcelona ha obert la convocatòria de la concessió de subvencions per a l’arranjament i adequació de locals d’entitats juvenils de Barcelona. Aquestes estan destinades a les entitats inscrites al Cens d’entitats de la Direcció General de Joventut.\nL’objectiu d’aquestes subvencions és garantir que els locals utilitzats per les associacions juvenils i/o els adolescents i joves de la ciutat reuneixen les condicions de seguretat, accessibilitat, funcionalitat i eficiència òptimes pel desenvolupament de l’activitat que realitzen, i d’aquesta manera, promocionar espais de participació ciutadana, de construcció col·lectiva i de vertebració social complint una important tasca de cohesió social i participació en els territoris. Podeu consultar aquí la convocatòria.\nPer això des del CRAJ han organitzat una sessió informativa per resoldre els dubtes que tingueu. Serà el dimarts 9 de juliol a les 18 hores a l’Espai Jove La Fontana. Cal inscripció prèvia en aquest enllaç.


Identifiquen marcadors d'interès agronòmic en blat dur a partir de varietats locals Mediterrànies\nIdentifiquen marcadors d’interès agronòmic...\nIdentifiquen marcadors d’interès agronòmic en blat dur a partir de varietats locals Mediterrànies\nEl blat dur és un cereal àmpliament utilitzat en la conca Mediterrània per elaborar la pasta, cuscús, sèmola i altres productes. Es tracta d’una espècie conreada principalment en secà, amb precipitacions molt irregulars, de manera que els rendiments són també molt variables.\nEl blat dur va ser domesticat fa uns 10.000 anys a la zona compresa entre l’antiga Mesopotàmia i el golf Pèrsic, i va anar avançant d’est a oest fins a arribar a la península Ibèrica fa uns 7.000 anys. En aquest “viatge”, la natura i els agricultors van anar seleccionant i millorant les varietats, adaptant-les a les condicions climàtiques de cada zona.\nAmb l’arribada de l’anomenada ‘Revolució Verda’ a mitjans del segle passat es van desenvolupar varietats molt millorades pel que fa a la seva productivitat i també molt uniformes, el que va fer que els agricultors les adoptessin massivament i va provocar el declivi de les varietats locals, portant al seu abandonament progressiu i a cultivar-les de forma gairebé testimonial.\nNo obstant això, aquestes varietats posseeixen caràcters genètics molt interessants que poden ser incorporats a les varietats modernes perquè els confereixin millors aptituds davant de la sequera, malalties, etc., característiques molt interessants per les condicions de cultiu actuals i futures de la conca mediterrània.\nPer a això és necessari caracteritzar les varietats locals mediterrànies a fi de poder determinar la presència dels al·lels interessants que puguin ser incorporats a les varietats comercials habitualment utilitzades. Aquesta ha estat l’objectiu del treball dels investigadors de l’IRTA i de la Universitat de Cornell (USA), detectar al·lels i els seus marcadors moleculars associats per a aquests caràcters d’interès, que permetin desenvolupar varietats de blat dur adaptades a escenaris de canvi climàtic (pluviometria irregular i augment de les temperatures).\nA partir d’una col·lecció de 172 varietats locals de blat dur els investigadors de l’IRTA i de la Universitat de Cornell van identificar 245 associacions entre regions genòmiques i caràcters d’interès comercial com el rendiment i els seus components, la fenologia del cultiu o la producció de biomassa. En un estudi posterior, el mateix equip va demostrar que les diferències observades entre les varietats locals de la mediterrània oriental (major nombre d’espigues i de grans per unitat de superfície i major durada de l’ompliment del gra) i occidental (cicle més llarg a floració i grans més pesats), tenen un fonament genètic a causa de la major freqüència de marcadors genètics associats a cadascuna d’aquestes característiques segons la zona d’origen de les varietats.\nAquesta investigació de l’IRTA i la Universitat de Cornell ha permès identificar marcadors útils que podran ser usats pels milloradors per augmentar els rendiments de les varietats de blat dur en ambients mediterranis.


Màster Universitari en Participació i Polítiques Locals – Jornada 2013\nEl 16 de maig de 2013 es va celebrar la jornada sobre ‘Xarxes digitals i participació local: una e-revolució a les nostres ciutats o una febre de dospuntzerisme?‘, que va comptar amb notables intervencions i debats fructífers sobre aquest tema, un dels reptes que les institucions locals no poden defugir. La jornada va voler contribuir al debat sobre què fer i com entendre el paper de les noves tecnologies de la informació i la comunicació en la implicació i participació ciutadana.\nLa jornada va comptar amb una seixantena de persones assistents, la majoria professionals de la participació i de les administracions públiques locals, i es va iniciar amb la benvinguda institucional a càrrec del Dr. Joan Botella, degà de la Facultat de Ciències Polítiques i Sociologia, seguida de la presentació de la jornada per Josep Espluga, coordinador del Màster oficial en Participació i Polítiques Locals.\nLa ponència marc va anar a càrrec de Pedro Prieto-Martín, impulsor de l’Asociación KyoPol – Ciudad Simbiótica, amb una dissertació titulada “Reptes de l’aplicació de les TIC a la participació en l’àmbit local“.\nEl ponent va emmarcar la crisi de la participació ciutadana en el context polític i institucional actual, tot vinculant-ho amb els processos de globalització, els moviments socials i l’emergència de les xarxes digitals. El ponent va introduir un bon conjunt de metàfores per a referir-se al que està passant, com per exemple la de la ‘reina roja’ d’Alícia al país de les meravelles per a referir-se al paper que estan fent moltes administracions públiques davant l’onada digital: córrer per a no moure’s del lloc. Va enumerar una sèrie d’obstacles intrínsecs i extrínsecs que dificulten enormement l’elaboració de polítiques mitjançant pràctiques participatives, per, a continuació, avançar possibles fórmules i vies per a evitar aquells obstacles i per a definir el paper que hi poden jugar les xarxes digitals.\nPodeu veure el vídeo de la seva intervenció AQUÍ. La seva presentació es pot descarregar a SlideShare. I també en PDF.\nPosteriorment, vam tenir ocasió d’escoltar la sociòloga Clèlia Colombo amb una ponència sobre ‘L’e-governança municipal i la transició vers el govern relacional’. La ponent va distingir entre l’e-government i l’e-governance, tot indicant els principals problemes amb què s’està trobant el desenvolupament d’aquestes pràctiques. També va mostrar una sèrie de casos de bones pràctiques com ‘Consensus – Ciutadans en Xarxa’, l’experiència de ‘cartes als regidors’ a la web de l’Ajuntament de Badalona, el procés participatiu sobre la ‘Muntanya de Sant Miquel’ (al Ripollès), o el cas de l’ajuntament de Reykjavic (Islàndia).\nPodeu descarregar la seva presentació AQUÍ.\nLa part de la jornada dedicada a la participació digital des del punt de vista de les administracions va ser closa per la periodista Sandra Bravo, cofundadora de la consultora especialitzada en comunicació política BraveSpindoctors. A través de diversos exemples sobre les relacions entre ciutadans i ajuntaments per via electrònica, ens va il·lustrar sobre alguns dels riscos que pot comportar per als càrrecs electes i per als tècnics municipals una minusvaloració de les lògiques i dinàmiques pròpies de les xarxes digitals.\nPodeu consultar la seva presentació AQUÍ.\nDesprés d’aquestes tres intervencions hi va haver temps per al debat moderat per Begoña Oltra, de la consultora INDIC (Iniciatives i Dinàmiques Comunitàries), on les intervencions de tècnics i responsables d’ajuntaments presents entre el públic van aportar punts de vista força interessants. D’alguna manera, es va suggerir que les institucions actuals estan més acostumades a comunicar que a escoltar, i la lògica de doble sentit comunicatiu que imposen les xarxes digitals no és fàcil d’assumir pels nostres ajuntaments (per manca de mitjans i recursos, de personal format en el tema, de normes adequades, etc.). Tot i això, es van esmentar algunes iniciatives relativament reeixides.\nD’esquerra a dreta: Begoña Oltra, Clelia Colombo, Pedro Prieto-Martín i Sandra Bravo\nDesprés del descans, va arribar el torn de les ponències dedicades a la participació mitjançant xarxes digitals per part de moviments socials, amb una particular atenció a com s’havia desenvolupat l’experiència del 15-M (que just el dia abans de la jornada complia els 2 anys d’existència).\nEn aquest sentit, Camilo Cristancho, investigador de la UAB i que està fent una tesi doctoral sobre el tema en el marc del grup de recerca “Democràcia, Eleccions i Ciutadania”, va dissertar sobre ‘Oportunitats i reptes de la protesta en l’era dels mitjans socials‘. El ponent va explicar una sèrie de recerques sobre el 15-M tot mostrant les característiques de les persones que es van congregar a les manifestacions i a les acampades de fa dos anys. Entre altres coses els resultats mostren que, especialment entre el jovent, cada cop hi ha més gent que es mobilitza sense necessitat de formar part de cap associació o grup formal, cosa que en termes de dissenys participatius implica una major dificultat per a identificar els interlocutors dels processos. L’anàlisi de les xarxes va mostrar com, al mateix temps que la informació i les opinions flueixen amb molta més facilitat, també s’observa una tendència a la polarització en les discussions, així com a l’homofília (tendència a escoltar només als afins).\nPodeu descarregar la seva presentació AQUÍ: Presentació_uab (Camilo Cristancho).\nArnau Monterde, investigador de l’IN3 de la UOC, va tancar el bloc dedicat a les xarxes digitals i la participació impulsada des dels moviments socials amb una ponència sobre “La potència de l’acció col·lectiva en xarxa i l’emergència de la tecnopolítica“. El ponent va fer una exhaustiva descripció del tràfic de dades per les xarxes d’Internet, i va interpretar l’ús que en va fer el moviment del 15-M com l’emergència d’una nova forma de fer política. A més va mostrar com la presència a la xarxa va unida a la presència al carrer, de tal manera que no són dues esferes excloents sinó que es retroalimenten i es necessiten una a l’altra. La participació ciutadana necessitarà de les xarxes digitals, però també de la presència física i el cara a cara. El ponent finalment va parlar de l’ètica que regeix les relacions socials a Internet, i com això es tradueix en diverses iniciatives de ‘democràcia 2p2’.\nLa jornada va finalitzar amb un debat sobre aquest darrer bloc, moderat per Ricard Àlvarez, de la consultora EDAS, membre de Barcelona en Transició, participant de les assemblees del 15-M i un dels impulsors del Pla d’Energia Participatiu de Sant Martí de Provençals / La Verneda-LaPau. El debat va girar al voltant de qüestions sobre el grau de confidencialitat de les dades que circulen per Internet, de la impunitat que pot atorgar l’anonimat en els participants en les xarxes socials, de la fiabilitat de les opinions que es poden recollir a través de la xarxa, o de les possibilitats reals que hi ha per a evitar que actors poderosos obtinguin el control de les deliberacions a la xarxa.\nD’esquerra a dreta: Ricard Àlvarez, Camilo Cristancho, Arnau Monterde\nEls organitzadors de la jornada volen expressar el seu agraïment a totes les persones assistents, que van enriquir notablemente l’acte amb els seus debats. També cal reconèixer l’assessorament i suport de les tutores de pràctiques del Màster: Yolanda Jiménez (EIDOS), Begoña Oltra (INDIC) i Loli Castilleja (ETC).\nLa jornada no hagués estat possible sense l’activa col·laboració de Mònica Hoces i Isabel Hernández, dels serveis administratius de la UAB, que van fer tota la paperassa i van facilitar tots els aspectes pràctics.\nEn el marc del Màster Universitari en Participació i Polítiques Locals, cada any s’organitza una Jornada de debat dedicada a un tema rellevant en l’àmbit acadèmic i professional relacionat amb la participació. La jornada del curs 2012-2013 pretén reflexionar sobre les potencialitats de les xarxes digitals per a la participació local i porta per títol: Xarxes digitals i participació local: Una e-revolució a les nostres ciutats o una febre de dospuntzerisme?\nLa Jornada es celebrarà el dijous 16 de maig de 2013 a la Sala d’Actes de la Facultat de Ciències Polítiques i Sociologia. L’assistència és lliure prèvia inscripció al correu: pg.part.desenvolupament@uab.es\nEs lliurarà certificat d’assistència a qui ho sol•liciti en el moment de la inscripció.\nJustificació de la jornada:\nLes recents aplicacions informàtiques i la generalització de l’accés a Internet han possibilitat un augment exponencial de les possibilitats d’interconnexió individual i col•lectiva. En els darrers anys, el ciberespai s’ha transformat en un lloc privilegiat per a l’intercanvi d’informacions, opinions, experiències, imatges, etc. Aquesta revolució tecnològica té un impacte radical en molts àmbits de la nostra vida quotidiana, en la forma de comunicar-nos i de relacionar-nos, en els nostres usos del temps o en els hàbits laborals i d’oci. Un impacte que afecta també el funcionament de les institucions públiques i de les entitats privades, amb tot el que això implica també per a la participació ciutadana.\nEn aquest sentit, les formes clàssiques de fer participació ciutadana en l’àmbit local es veuen transformades per la irrupció d’unes “xarxes socials” telemàtiques que, en ocasions, poden ser complementàries a aquelles, però que en altres casos poden arribar a substituir-les. Aquest panorama planteja una sèrie de qüestions:\nLes xarxes digitals estan generant realment noves formes de participació local?\nSón elements complementaris o tenen entitat pròpia com a espais participatius?\nSón igual d’útils per a les institucions públiques que per a les entitats privades?\nCom encaixa l’anonimat inherent a Internet amb la necessitat d’identificar i d’involucrar els principals actors socials?\nLes xarxes digitals impliquen més transparència o més opacitat?\nHi ha experiències pràctiques efectives?\nQuè impliquen en termes teòrics?\nPatim de dospuntzerisme?\nLa jornada s’obrirà amb una ponència marc de Pedro Prieto-Martín, de l’Asociación KyoPol – Ciudad Simbiótica, que porta per títol “Reptes de l’aplicació de les TIC a la participació en l’àmbit local”, amb el següent sumari:\nLa ponència reflexiona sobre per què no aconsegueix funcionar la participació electrònica en els municipis. És per problemes tècnics? o institucionals? o més aviat de tipus social? Quin és el paper que els diferents agents implicats en la governança urbana estan exercint? A partir d’una clarificació de conceptes essencials al voltant de la participació (electrònica) municipal, la ponència analitzarà el passat immediat, el context present i el futur imminent de l’aplicació de les TIC per a la millora de la governança municipal.\nSeguiran dos blocs temàtics, un primer sobre les TIC i la participació des de la perspectiva institucional (municipal) (a càrrec de Clelia Colombo i de Sandra Bravo), i un segon sobre les xarxes digitals i la participació local impulsada des dels moviments socials (per Camilo Cristancho i Arnau Monterde).\nEl Màster i la jornada estan organitzats des del Departament de Sociologia, amb col·laboració del Departament de Ciència Política i Dret Públic de la UAB, amb el suport econòmic de la Fundació Obra Social ‘la Caixa’.


Esteu aquí: Inici › Serveis a la Persona › Gent Gran › Notícies\nGent Gran Activa presenta el Concert de Primavera de Cant Coral\n24/04/2014 - La sala d’actes de l’Antiga Audiència acull el concert demà, 25 d’abril, a les 17.30 h\nEl grup de teatre de Gent Gran Activa preestrena "Fem realitat un somni"\n07/04/2014 - Es tracta d'un conte escrit i adaptat pel mateix grup que representarà demà, dimarts, 8 d'abril, al Centre Cívic de Torreforta.\nEl grup de teatre visita Tarragona Ràdio\n03/04/2014 - Han participat en el programa mensual "Espai Gent Gran ", de la ràdio de la ciutat.\nEl grup de teatre de Gent Gran Activa preestrena l'obra "Fem realitat un somni"\n26/03/2014 - Serà el dimarts 8 d'abril al Centre Cívic Torreforta\nDel 9 al 13 de desembre Tarragona s'adhereix a la Marató de TV3\n05/12/2013 - L'Equip de Gent Gran Activa organitza diverses activitats en suport a l'estudi de les malalties neurodenegeratives\nJornada formativa de seguretat per a la gent gran\n31/10/2013 - Aquesta activitat es farà el dimarts 5 de novembre a les 9 hores al saló d'actes de l'Institut Municipal d'Educació de Tarragona.\nGent Gran Activa inicia el nou curs amb més de 2000 places amb activitats per promoure l'envelliment saludable\n11/10/2013 - Els cursos són totalment gratuïts i tenen com a principals objectius: facilitar la convivència i noves relacions socials, potenciar l’autoestima, afavorir el manteniment actiu del cos i la memòria, així com promoure el desenvolupament de la capacitat creadora i artística.\nTarda de teatre al Centre Cívic de Torreforta\n16/09/2013 - Serà el pròxim dimecres 18 de setembre a les 18 hores.\nTaller de Pintura de Gent Gran Activa\n28/08/2013 - Els dies 19 i 20 de setembre es farà una classe de pintura al carrer en el marc de les festes de Santa Tecla.\nExposició fotografica de les Activitats de Gent Gran Activa\n05/06/2013 - A partir del dia 10 de juny i fins el 30 de setembre es podrà veure a la Llar Centre del carrer Adrià un recull de fotografies d'aquestes activitats.\nJornada Gent Gran i Salut\n02/04/2013 - El Consell Municipal de la Gent Gran organitza el proper 16 d'abril una jornada informativa.\nLa gent gran també participarà a la Jornada de Salut\n02/04/2013 - El proper dimarts dia 9 d'abril l'Ajuntament de Tarragona i la Fundació Agrupació Mútua organitzaran una jornada informativa sobre salut.\nEls grups de pintura de Gent Gran Activa exposen la seva obra\n12/03/2013 - L'exposició es podrà visitar del 12 al 22 de març a la planta baixa de l'Institut Municipal d'Educació de Tarragona, a l'av. Ramón y Cajal, 70.\nEl dilluns 11 de març comencen les caminades per Tarragona\n12/03/2013 - Aquesta activitat està adreçada a les persones que estan fent activitats de gent gran activa i que volen fer exercici d'una forma divertida. El punt de partida serà davant d'Hisenda, tots els dilluns, a les 16:30 h.\nL'Ajuntament i Nintendo signen un acord de cessió de videoconsoles a llars de jubilats de la ciutat\n20/02/2013 - L'acord, que s'emmarca dins un dels eixos de les smart cities, pretén potenciar la pràctica esportiva entre la gent gran i fomentar un estil de vida més saludable vinculat a l’exercici físic i la celebració dels Jocs Mediterranis.\nConcurs de pessebres del Consell Municipal de la Gent Gran\n14/12/2012 - Es prorroga el termini d'inscripcions fins el divendres 21 de desembre.\nEl Consell Municipal de la Gent Gran ofereix un concert de Nadal\n13/12/2012 - Diferents grups i corals actuaran en l'Auditori de la Fundació Caixa Tarragona per celebrar l'arribada de l'hivern i les festes de Nadal.\nJornades de debat del Consell Municipal de la Gent Gran\n05/11/2012 - L'experiència, clau de l'envelliment actiu és el tema d'aquest any.\nCurs d'anglès bàsic per anar de viatge\n18/10/2012 - Es farà a la Llar Centre els dimecres i divendres al matí, a partir del 7 de novembre.\nPresentació del llibre: "Informació i consells per promoure la salut cardiovascular"\n09/10/2012 - La conferència tindrà lloc a l'Antiga Audiència el proper dia 25 d'octubre a les 10 h.\n« 20 elements anteriors 20 elements següents » 1 2 3 4 5