Tensió al centre de Barcelona en la manifestació dels CDR que la policia impedeix que arribi a Urquinaona - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nTensió al centre de Barcelona en la manifestació dels CDR que la policia impedeix que arribi a Urquinaona\nEls manifestants llancen ous a la policia i fan alguna barricada amb contenidors mentre els Mossos actuen per dispersar-los\nacn | barcelona 09.11.2019 | 20:29\nUna manifestació convocada pels CDR recorre Barcelona i els Mossos impedeixen que arribi a Urquinaona | Elisenda Rosanas\nTensió al centre de Barcelona entre els participants a la manifestació dels CDR i la policia, que ha blindat la plaça d'Urquinaona i la Via Laietana per impedir que hi accedeixin. Manifestants i Mossos han recorregut diversos carrers, els primers intentant arribar a la plaça i els segons fent cordons per impedir-ho. En alguns d'aquests cordons hi ha hagut llançaments d'objectes als policies, com ara ous podrits, i en alguns carrers també s'ha fet alguna barricada amb contenidors, tot i que no s'han arribat a incendiar. En l'operatiu també hi han participat agents de la Policia Nacional en alguns punts. Quan la manifestació estava davant del monument de Rafael Casanova, a Ronda de Sant Pere, els Mossos han actuat per dispersar la protesta.\nLa marxa ha començat el seu recorregut a la Ronda d'Universitat cap a dos quarts de vuit del vespre en direcció a la prefectura de la policia espanyola, ubicada a Via Laietana. En arribar a Ronda Sant Pere els participants s'han trobat amb un primer cordó policial dels Mossos que els han impedit seguir endavant. Una dona de mitjana edat s'ha encarat amb la policia i ha començat a retreure als Mossos els episodis de "repressió" dels darrers dies. Alhora els ha exigit que "deixin al jovent que s'expressi". Aquesta ciutadana ha acompanyat la marxa dels CDR durant tot el seu recorregut i ha anat escridassant la policia reiteradament.\nEls manifestants han anat canviant el recorregut de forma improvisada per intentar, sense èxit, accedir a la zona d'Urquinaona i Via Laietana. Diversos cordons policials de la policia els ho han impedit en punts com Fontanella, Pau Claris, Roger de Llúria i Bruc.\nA la confluència del Passeig de Gràcia amb Roger de Llúria i Bruc, diversos dels participants han llençat ous podrits als Mossos d'Esquadra i han escridassat els agents. Finalment, la marxa ha aconseguit girar per Gran Via i ha seguit per Girona fins la Ronda de Sant Pere. Allà cinc furgonetes antidisturbis de la policia espanyola els han barrat el pas. S'han viscut alguns moments de tensió quan els CDR han vist els agents i alguns protestants han muntat una petita barricada amb bosses d'escombreries.\nFinalment han decidit recular, han pujat per Ausiàs March i han baixat per Bailén i pel carrer Ali Bei. Allà han arrossegat dos contenidors i han muntat una barricada a l'alçada del monument de Rafael Casanova, des d'on han llençat ous podrits i ampolles cap els periodistes. Tot i que alguns CDR volien encendre'ls, finalment no ho han fet. En aquest punt els manifestants ja no superaven la trentena d'efectius.\nPoc després, han arribat dues unitats antidisturbis dels Mossos d'Esquadra i els agents han dispersat els concentrats amb les seves porres. S'han produït corredisses i finalment els participants han acabat marxant.\nDiversos vehicles dels Mossos d'Esquadra i la policia espanyola han seguit recorrent els carrers que formaven el perímetre que havien assegurat durant força estona. El dispositiu, en el que també participat un helicòpter es manté actiu.\nA través de Twitter, els Mossos d'Esquadra han assegurat que hi ha hagut llançaments de pedres i "objectes contundents" per part d'un "grup d'individus encaputxats contra la línia policial a la Ronda de Sant Pere".\nSegons Ser Catalunya un grup de manifestants han incendiat un contenidor a la confluència dels carrers Bruc i Gran Via.


121. diamant industrial\n122. escudete (castellà)\n123. brote (castellà)\n124. quist broncogènic\nMalformació broncopulmonar congènita originada en un diverticle de la gemma pulmonar primitiva, que se separa de l'arbre traqueobronquial incipient. Es tracta d'una massa quística, generalment única, plena de líquid serós o mucoide, amb una paret fina constituïda per tots els elements histològics [...]\n127. sal (castellà)\nterrestre i l'aigua del mar i dels oceans en conté una mitjana de 18,2 g/l. Existeix en estat natural en forma de clorurs cristal·litzats en nombroses espècies minerals, que constitueixen jaciments d'importància variable, entre elles el clorur de sodi o sal gemma. Bé que és un element molt actiu i es [...]\n129. vi de llàgrima\nVi que raja de la tina de fermentació i passa a les botes sense necessitat de ser premut. [...]\n130. Les lletres. LA GRAFIA DELS SONS NASALS


La Lliga de llargues i palma entra en el seu moment decisiu - PilotaViu\nDivendres, 13.5.2016 13:30h Ratlles\nAgost, Alfara del Patriarca, Benasau, Benidorm, Benifallim, Benimagrell, Borbotó, Calp, Crevillent, El Campello, Finestrat, Fondó de les Neus, Godella, La Nucia, La Vila Joiosa, Llíber, Lliga llargues i palma 2016, Lligadepalma, Lligallargues, Lligallarguesipalma, Lligapalma, Murla, Mutxamel, Nàquera, Parcent, Sella, Tibi, Tormos, Vall de Laguar, Xaló, Xixona\nEns trobem ja quasi al final de la lliga regular pel que fa a les modalitat de llargues i palma i, llevat d’algun líder clar i solvent, com és el cas en 1a palma de l’equip d’Agost, la resta de modalitat i categories es troben d’allò més interessants.\n1a llargues. Pel que fa a la màxima categoria de les llargues, una setmana més, però seguit de ben a prop, se situa de líder Parcent amb 24 punts, tot seguit de Benimagrell amb 23 punts. Tercer és Sella amb 22 punts i tancant les places que donen accés a les semifinals es troba el Campello amb 17 punts. Pareix ser que seran aquestos quatre equips els que lluitaran per tindre un lloc assegurat en la fase final i entre estos els que lluitaran amb l’equip del grup de València pel 4t lloc.\nBENIMAGRELL – EL CAMPELLO\nPARCENT – LA NUCIA\nMUTXAMEL – LA VILA JOIOSA\nSELLA – MURLA\nAl grup de València es preveu una lluita entre els tres primers classificats València-Pelaio amb 12 punts, seguit d’Alfara del Patriarca amb 10 punts i finalment Borbotó amb 9 punts. El que pareixia un camí fàcil per a l’equip de València-Pelaio per nom dels jugadors, està sent una lliga força interessant i que està reprenent la flama del joc a ratlles a les comarques de València.\nAFARA DEL PATRIARCA – BORBOTÓ\nNÀQUERA - GODELLA\nEn 2a de llargues una setmana més domina la lliga l’equip de Xixona amb 22 punts, encara que d’ací a la fi de la lliga es viurà una dura batalla entre Tormos, Benidorm, el Campello, Llíber i Crevillent per accedir a les semifinals i amb això somiar amb poder jugar en la màxima categoria de les llargues.\nTORMOS – LLÍBER\nBENIDORM – XIXONA\nCREVILLENT – FONDO DE LES NEUS.\nEn 3a categoria segueix l’equip de Crevillent com a líder amb 15 punts, deixant aparentment la plaça del subcampió únicament en l’aire, la qual se la disputaran les formacions de Parcent, Murla i Xaló.\nPARCENT – AGOST\nXALO – MURLA\nAquesta jornada una vegada més ens deixa en 1a categoria a la formació d’Agost al capdavant de la lliga. És tot un mèrit estar durant 11 jornades sent el líder indiscutible d’una lliga de 8 equips, però es que Agost s’ho mereix tant pel nivell dels seus jugadors com per l’espenta que posen alguns membres del club com Jose, Ramón o d’altres. I a més a més resulta que acabarà així la lliga al ritme que porten… 2a és la formació de Benidorm amb 16 punts (amb una partida més que els seus immediats perseguidors), i ara ve “la marimorena”, des del 3r fins al 7è tan sols els separen 3 punts (guanyar una partida) i és que Tibi A, Tibi B i Sella tenen 15 punts, seguits de Murla amb 14 i de Vall Laguar amb 12 punts.\nMURLA – BENIDORM\nVALL LAGUAR – SELLA\nCALP – TIBI A\nEn 2a categoria grup A, sembla prou decidit i és que les formacions de Benimagrell i Sella lideren durant tota la lliga, i sembla que si conserven les distàncies tan sols els queda esperar a vore contra qui juguen les semifinals. I és que la diferència entre ells i el 3r classificat, Finestrat, és de més de 12 punts.\nAl grup B la classificació se situa més interessant ja que no es pot dir que hi haja cap lloc a la classificació assegurat. Primer se situa Xàbia amb 22 punts tot seguit de Vall Laguar, Parcent i Benidorm empatats a 18 punts, el 5è se situa Tibi B amb 15 punts, Poble Nou 14 i Orba 10 punts. Últim i amb la seguretat ja de ser equip descendit està Sella B.\nA LA NUCIA – BENIMAGRELL B BENIDORM – POBLE NOU\nA SANT VICENT – SELLA (A) B ORBA – XABIA\nA FINESTRAT – TIBI (A) B TIBI (B) – VALL LAGUAR\nA BENASAU – BENIMANTELL B SELLA (B) – PARCENT\nEn 3a estem vivint una lliga molt interessant i amb prou igualtat, la classificació encara no està decidida, totes les places menys les dos últimes tenen opcions de poder arribar a la fase final i optar a pujar de categoria. 1r Finestrat 22 pts, 2n Benifallim 21 pts, 3r Poble Nou 17 pts, 4t Top Rec. Castells 16 pts, 5è Relleu 16 pts i 6è Crevillent amb 15 pts.\nPOBLE NOU – SANT VICENT\nCREVILLENT – MUTXAMEL\nBENIFALLIM – RELLEU\nTOP REC. CASTELLS – FINESTRAT\nBona jornada a tots!


EL TOCAOUS DE SUECA: EL ESPATALL.LA ROSA I LA GAVINA\nPublicado por Tocaous jaky tocaous en 21:49\nUn els pega la punyalà trapera als seus companys de partit.\nEls socis d'eixe partit s'abracen al traidor i li donen i el faran Paellero d'Honor amb la qual cosa la punyalada trapera no és UNA sino DOS.\nEn l'altra banda un grup de companys del portaveu li peguen la punyalada trapera al seu president.\nCom acabarà la història??\nAnónimo 3 de abril de 2013, 17:01\nAl cap i a la fi pense que el més beneficiat Dimas, ja que la foto en el ple se la fa el Trànsfuga amb el Bloc, la foto en la processó se la fa el Bloc, el PP i l'alcalde. Al remat de tot, el PSOE l'ha expulsat, no deixa que els compra regidors manen i la foto amb el venut trànsfuga se la fa el bloc i l'alcalde. Ah, i el trànsfuga al no ser cap d'area d'urbanisme, no pot fer res sense la signatura del PSOE.


Habemus Corpus Dance Company - PAR en Dansa\nPar en dansa / Companyies / Habemus Corpus Dance Company\nMiquel G.Font estrena al Centre Cultural Terrassa la seva última producció Amnea. Una evolució i continuació de la seva peça Aire, estrenada al Festival Grec 2017. Amnea és una composició neo-contemporània que combina música electroacústica amb música sacra interpretada per una gran coral en directe, projeccions en alta definició i vuit ballarins internacionals. Posteriorment la peça girarà per Europa i Àsia.\nLa memòria és l’aire de vida; si la perdem, desapareix el record de tot allò que hem viscut. Amnea ens parla sobre el concepte de la mort com un estat extrem però transitori; Hi ha continuació després de la mort? Si n’hi ha, és un nou començament? Què hi ha entre el final i el nou començament?\nAmnea és un neologisme que us volem proposar: una simbiosi entre Amnèsia i Apnea, que ens transporta a l’estat que hi ha entre la mort i el més enllà, obrint i tancant preguntes que han mogut històricament tota societat.\nDissabte, 12 de Setembre a les 20h.\nVisitar la web Centre Cultural


escriure.com: de maig 2010\nCrisis, rebaixes i cendra\nPublicat al Diario de Mallorca el 17 de Maig de 2010\nCrisi, rebaixes i cendra, aquest és el triangle que condiciona i ompl d’incerteses l’estrena de la temporada. Ja fa uns quants any, des de l’esclat la bombolla financera, que hom mira de cua d’ull les fulles del calendari esperant que la primavera, el maig, engegui amb noticies esperançadores. Enguany hagués pogut ser, però les circumstàncies han fet que, un cop més, haguem de tombar el coll i esperar futures oportunitats. Arribaran qualque dia? Aquesta és la pregunta que es fan molts funcionaris i d’altres empleats públics que, fins ara, havien restat al marge de la crisi, però que s’han vist afectats de ple per les retallades de Zapatero. Les mesures, que suposen un canvi radical a la política social defensada pel president, mostren perfectament que la crisi no es en vies de solució ni prop fer-hi. Encara hi ha molts niguls sobre el cel econòmic i res fa pensar que es puguin esvair a curt termini. La culpa no és dels ciutadans, però són ells els que paguen las conseqüències d’un capitalisme que havia de ser reinventat, però que està sent apedaçat sota l’amenaça d’un volcà de nom més pronunciable que no l’islandès: el mercat.\nReunió en el Consolat amb les entitat financeres i el CES\nÉs la única sortida possible? Haurem d’acceptar que sí, si més no perquè el fet de no prendre aquestes mesures, per molt injustes que siguin, seria molt pitjor. No fer res seria tràgic, però cal reconèixer que hi ha mesures que semblen contraproduents, com les que aplica l’Eurocontrol davant els niguls de cendra que es passegen per Europa. Tancar els aeroports ha deixat de ser noticia, tothom ho accepta com un fet inevitable, per preservar la seguretat de les persones, però a costa de fer malbé l’economia i posar de relleu la fragilitat de les illes i del turisme davant les crisis. El turisme semblava haver-se recuperat del terratrèmol que significà l’11-M, però trontolla cada cop que hi ha un atemptat terrorista contra els seus interessos . I ara per mor d’una naturalesa adversa. És evident que aquesta incertesa, i els canvis tecnològics en la comercialització dels productes, han capgirat els hàbits dels turistes. Llavors, els dubtes no són tant sobre els efectes immediats del volcà, sinó sobre les repercussions a llarg termini. És el mateix que passa amb les retallades de sou i la congelació de les pensions.\nÉs evident que la manera de fer front a la crisi, sota l’amenaça d’Europa, ha provocat un esclat de desconfiança. Les mesures han trencat el tabú que el PSOE mantenia des del poder. L’Estat del Benestar ha deixat de ser intocable. De la mateixa manera que la cendra ha tancat els aeroports, perquè no quedava més remei, les seqüeles d’aquesta decisió són imprevisibles. Els economistes les accepten com inevitables, però reconeixen que poden refredar l’economia i retardar l’anunciada reactivació. Servirà això perquè el mercat guanyi confiança i rellanci l’economia via inversions i creació d’ocupació? Serviran les cendres perquè la navegació aèria avanci en sistemes de seguretat? De moment, les mesures aplicades són una imposició des de d’alt, des d’Europa, per protegir el seu espai i l’euro, és a dir la viabilitat d’un sistema d’integració continental que va, o hauria d’anar, més enllà de l’economia, però que per ara es limita a aquesta.\nLa interpretació més generosa de tot això és que Zapatero ha fet ara allò que hauria d’haver fet fa temps, però reconèixer-ho és tant com posar un disc de direcció prohibida en el camí de l’Estat del Benestar. Els sindicats no ho acceptaran i això pot provocar més confusió i desconfiança. Però precisament per això caldria fer una crida al seny, al debat tranquil per tal d’aconseguir que el “zapatazo” de la setmana passada sigui una mesura temporal i que al final, passats un parell d’anys, es puguin recuperin les politiques socials que s’han aparcat per la crisi. No deixar el sistema en mans dels que ho han creat i que no es resignen a la seva transformació o reinvenció. Mentrestant, només ens resta aprendre que ja no n’hi ha prou mirant el cel per saber si fa sol o plou, sinó que cal observar si hi ha o no niguls de cendra, o en el terreny estrictament econòmic, seguir les cotitzacions de borsa tot i que no hi juguem. Altres hi juguen per nosaltres.\nPublicat per Sebastià Verd a 17:26:00 Cap comentari:\nDos reptes de futur: treball i immigració\nArticle publicat al Diario de Mallorca el 10 de Maig de 2010\nSi qualque cosa bona tenen les crisis és que obliguen a reflexionar sobre com refer tot allò que s’ha fet malament i sobre les possibles sortides. En aquest sentit, les Illes tenen dos reptes fonamentals de cara al seu futur. Per un costat, reactivar l’economia, diversificar-la i crear nous llocs de feina. I per l’altra, integrar la immigració. Els dos van plegats, com ha quedat perfectament demostrat, si més no estadísticament, amb les recents dades sobre atur i creixement demogràfic. Ha començat la temporada turística i, com era d’esperar, la desocupació ha minvat, tot i que, tant l’EPA del primer trimestre com les xifres de l’INEM d’abril, no poden ser més negatives. Hom pot veure la botella mig plena o mig buida, segons es fixi amb la minva dels desocupats del darrer mes ( un 4’4 per cent) o l’ increment en relació a l’any passat dels que cerquen feina (un 17’7). Dades aparentment contradictòries que posen al descobert que l’arribada d’immigrants no s’ha aturat en cap moment.\nUn de cada cinc ciutadans és estranger\nNo cal dir que el futur de la societat mallorquina dependrà de com s’afrontin aquestes dues qüestions. Aparentment, les dues són diferents i hom podria pensar que tenen les seves pròpies diagnosis, però és evident que es relacionen i que les solucions no poden anar deslligades unes de les altres. De fet, la immigració no és més que una resposta – davant un problema global que afecta els països manco desenvolupats – a una demanda de treballadors o a la visió d’un món idíl•lic i de majors oportunitats. Però no tot són avantatges. Els immigrats pateixen sovint problemes de desarrelament i de rebuig per part de la població d’acollida i, evidentment, també en provoquen. Uns justificats i d’altres no tant. Respecte al rebuig n’hi ha prou recordant que, segons una recent enquesta de GADESO, sis de cada deu residents a Mallorca creuen que el nombre d’immigrants és excessiu, la qual cosa – i és necessari que ho reconeguem – és certa, tot i que, objectivament, allò que és veritat és l’excessiu pes demogràfic, amb independència de l’origen de les persones, que pateixen les Illes.\nExcessiu perquè l’actual model laboral – un cop que la construcció ha passat per ull, la qual cosa era previsible – ha creat un atur estructural que hom quantifica amb més de trenta mil treballadors. És a dir, que al menys un de cada tres aturats no té cap possibilitat ni una de trobar feina en el futur. I excessiu també perquè suposa que el 22 per cent de la població sigui estrangera i que a aquest percentatge, el més alt de tot l`Estat ( i un dels més alts a tota la història de la immigració) fa que la integració sigui difícil, per no dir impossible. Sobretot si tenim present que de la resta de la població, el percentatge dels nascut fora de l’illa o fills d’aquests que mai no s’han integrat del tot, fa que la suma real dels immigrants superi el cinquanta per cent. Una realitat si més no cultural i, fins i tot, identitària. És a dir, una qüestió que afecta la solidaritat, la cohesió social i la qualitat de vida. Què les Illes hagin més que doblat la població en el darrer mig segle i que superin amb escreix el milió d’habitants – o els dos milions, si hi suman els turistes durant la temporada alta - suposa haver sobrepassat tots els límits imaginables.\nEls dos reptes són paral•lels i tenen una única solució: un projecte de país comú. Un projecte que faci que l’economia es redreci cap a un model més sostenible i que creí nou llocs de feina qualificats, la qual cosa implica formació i, sobretot, un lideratge social que ara per ara és inexistent. De fet, la major part de les inversions que es fan a l’Illa - tant si són inversors forasters com nascuts a Mallorca- no tenen en compta la rendibilitat social sinó el guany immediat. No hi ha consciència de país i, per tant, hom pensa amb mentalitat colonitzadora, per treure el màxim profit en el menor temps possible, sense tenir en compta allò que pot passar al futur. Aquesta, si més no, ha estat la política que ha protagonitzat les darrers dècades de les Illes i que ha creat el model actual, un model insostenible com demostren les dades de l’atur i la immigració.\nPublicat per Sebastià Verd a 19:33:00 Cap comentari:\nL'escalfat debat territorial\nPublicat al Diario de Mallorca, el 3 de Maig de 2010\nL’etern debat territorial a les Illes s’ha tornat a escalfar – sí es que en qualque moment s’hagi refredat- arran de l’aprovació pel consell de Govern del projecte de llei del sòl balear i la pròxima proposta d’aprovació de la reforma del Pla Territorial de Mallorca en el Consell. Tant en un cas com a l’altra l’enfrontament entre els equips de govern, que com hom sap són en minoria- i l’oposició fan molt difícil que hi pugui haver un enteniment, la qual cosa pot significar un ajornament sine die de la llei i del pla en perjudici dels interessos de la societat illenca. Això significaria que Balears continuaria vigent la llei del sòl estatal que data de 1976, és a dir una llei preconstitucional, així com pel Pla de Mallorca que va ser aprovat la passada legislatura per PP-UM, però que quedà políticament deslegitimat pels escàndols de les ART (àrees de reconversió territorial) que motivaren la intervenció judicial. La seguretat jurídica i el seny obliguen a posar fi a la continua provisionalitat de les normes urbanístiques, però els partits romanen entossudits en emprar el territori com a arma política enlloc de cercar una solució definitiva, o a llarg termini.\nPromoció immobiliària a la Part Forana de Mallorca\nEn el cas de Mallorca, la no aprovació del reformat PTM suposaria el manteniment de totes les ART i, entre d’altres coses, impediria la desclassificació definitiva de Es Guix. El PP – per esperit de revenja més que altre cosa - vol eliminar totes les ART, mentre que UM en voldria salvar un parell, però s’oposa a desclassificar la urbanització d’Escorca amb la peregrina excusa que els joves del terme municipal puguin fer-s’hi una casa i no haver de viure lluny de Lluc. Segons PP i UM les propostes de l’esquerra són extremadament restrictives, mentre que des del Bloc i PSOE defensen les restriccions com a mesura per evitar l’especulació i caure en una nova i contraproduent fase de desenvolupisme. La única sortida factible seria el consens, cercant un punt d’equilibri entre l’activitat econòmica necessària per vèncer la crisi i la pròpia sostenibilitat social i mediambiental, la qual cosa sembla cada cop més llunyana.\nDurant la legislatura del Pacte de Progrés es va perdre una oportunitat històrica d’aprovar unes regles de joc territorials acceptables per a tothom i, un cop més, tampoc no va ser possible l’acord mentre durà el pacte de centre esquerra en aquesta legislatura. I si no fa ser possible quan UM i l’esquerra estaven compromesos en una mateixa causa, com és possible que el consens arribi ara, després del trencament? Per ordenar adequadament el territori allò que més falta fa és seny, però els partits demostren ser el sector menys assenyat de la nostra societat. La ruptura d’UM amb Bloc i el PSOE ha fet que en aquests moments hi hagi dos projectes de llei del sòl en el Parlament, la proposta inicial d’UM – que du la firma de Bartomeu Vicens – i la del Govern, presentada per l’altre Vicens, Gabriel, conseller de Mobilitat i Ordenació del Territori. Aquest s’ha mostrat obert al diàleg si el projecte del Govern és admès a tràmit, però, ara per ara, l’acord no sembla possible sense el suport del PP o d’UM. En canvi, sí seria possible que tiràs endavant la proposta d’UM.\nEn definitiva, un debat escalfat, com sempre, però aquest pic amb la perspectiva d’entrar en un túnel on no es veu la sortida, la qual cosa no faria més que retardar un consens que és imprescindible per a l’economia i la salut mediambiental de les Illes. La primera prova de foc la tendren en el pròxim ple del Consell en que s’ha de sotmetre a aprovació el PTM. Francina Armengol, la presidenta, té deu dies per intentar el miracle d’arribar a un mínim d’acord que, si més no, eviti que el territori segueixi degradant-se com fins ara.\nPublicat per Sebastià Verd a 19:53:00 Cap comentari:


Com puc protegir l’idCAT amb una paraula de pas? – Consorci AOC\nCom puc protegir l’idCAT amb una paraula de pas?\nÉs recomanable que protegeixis l’idCAT amb paraula de pas per a evitar usos indesitjats.\nEn el cas del certificat en programari, podem distingir diferents maneres de definir la paraula de pas, en funció del navegador que facis servir:\nConsulta el contingut de “Puc utilitzar l’idCAT a més d’un ordinador?”\nVés a Eines>Opcions>Seguretat i, a l’apartat contrasenyes, clica a l’opció “Utilitza una contrasenya mestra” i indica una paraula de pas a l’opció “Canvia la contrasenya mestra”. Quan posis la teva contrasenya, tots els certificats instal·lats a l’equip tindran la mateixa paraula de pas, que hauràs de posar cada cop que facis servir l’idCAT.\nVés a Configuració > Mostrar opcions avançades > HTTPS/SSL > Administrar certificats > Personal. Aquí es visualitza el certificat que vols copiar. Per a fer-ho, selecciona’l, clica a “Exportar” i, a l’”Assistent d’exportació de certificats”, vés a “Següent”, selecciona “Exportar la clau privada”, i torna a clicar “Següent” fins a arribar a la finestra en què et demana una paraula de pas. Introdueix una paraula de pas que protegirà el certificat, confirma-la i clica a “Següent”. És important que recordis la paraula de pas, ja que la necessitaràs per instal·lar la còpia a l’altre equip.\nA “Examinar”, indica on vols guardar el certificat, selecciona la ubicació desitjada, anomena l’arxiu, i guarda’l. En aquest punt torna a aparèixer la pantalla amb el nom de l’arxiu. Clica a “Següent”, i “Finalitzar”. Un cop fet això, el sistema informa que l’exportació s’ha realitzat correctament.\n– Un cop feta la còpia del certificat, pots guardar el fitxer en un dispositiu mòbil, un llapis de memòria, un diskette, etc.\n– Vés a l’equip on vulguis instal·lar el certificat i enganxa el fitxer.\n– Vés a Eines>Opcions d’Internet>Contingut>Certificats>Personal, i clica a “Importar”. S’obre l’”Assistent per a la importació de certificats”, clica a Següent, i selecciona el fitxer del certificat. Si cliques a “Següent”, et demana la paraula de pas amb què s’ha protegit el certificat anteriorment. Un cop indicada, de les tres opcions que permet l’assistent, deixa marcades totes i selecciona “Següent”. En concret l’opció que fa que es permeti protegir l’idCAT amb un pin és la següent.\nMarcar “Habilitar protección segura de clave privada”.\nSi habilites aquesta opció, el sistema t’avisarà cada cop que una aplicació hagi de fer ús de la clau privada del certificat (identificació o signatura).\nUn cop marcada l’opció comentada anteriorment, si continues l’assistent arribes al botó “Finalitzar” i posteriorment veuràs la següent pantalla, on hauràs de clicar a “Nivell de seguretat”.\nPer últim, indica el codi que vols fer servir per a l’ús del certificat i Finalitza l’assistent d’importació. El teu certificat ja està protegit amb un Pin! MOLT IMPORTANT: Indica un PIN que et sigui fàcil de recordar. Si l’oblides, no es pot recuperar i hauries d’anar a una Entitat de Registre idCAT a sol·licitar la revocació i nova emissió del certificat.\nPer últim, si et van emetre l’idCAT en Clauer, ja ve protegit amb la paraula de pas del Clauer, que tens impresa al document de compareixença que et van donar en el moment de l’emissió, i que pots canviar des del programari Gestor del Clauer.\nEl 52% l'ha trobat útil (25 vots)


EMPORDÀ LLEURE: 222.355 joves han participat en 4.906 activitats d'educació en el lleure durant el 2013\n222.355 joves han participat en 4.906 activitats d'educació en el lleure durant el 2013\nEls casals de vacances i les colònies concentren més participants, mentre que les rutes són les que més augmenten\nUn total de 222.355 joves han participat en 4.906 activitats d’educació en el lleure durant el 2013, segons les dades de la Direcció General de Joventut del Departament de Benestar Social i Família. D’aquests, la gran majoria eren participants (194.350 infants i joves) i la resta (28.005) monitors i caps.\nEl 2013 es van notificar al Departament de Benestar Social i Família un 5% més d’activitats que l’any anterior. L’augment de les activitats s’ha concentrat en les rutes (16%), les acampades (5%), els casals de vacances (5%), els camps de treball (4%) i les colònies (1%).\nPer mesos, els que han concentrat el gruix de l’inici d’activitats han estat el juliol (46%) i el juny (28%). L’agost va representar el 9% de les activitats. D’altra banda, per Setmana Santa es van notificar un 12% de les activitats de tot l’any.\nDe totes les activitats notificades el 2013, més de la meitat han estat realitzades per entitats i associacions juvenils d’educació en el lleure censades per la Direcció General de Joventut. En total, 2.608 activitats que van mobilitzar fins a 118.112 infants i joves.\nEl 73% d’aquestes activitats han estat organitzades per cinc grans entitats: Coordinació Catalana de Colònies, Casals i Clubs d’Esplai (21.701 participants, 3.673 dirigents i 486 activitats); Minyons Escoltes i Guies (14.869 participants, 3.369 dirigents i 800 activitats); la Federació Catalana de l’Esplai (8.929 participants, 1.241 dirigents i 249 activitats); Esplais Catalans (7.555 participants, 1.173 dirigents i 204 activitats); i Escoltes Catalans (4.177 participants, 782 dirigents i 165 activitats).\nLes 2.298 activitats restants han estat organitzades per ajuntaments, empreses i associacions de pares i mares, entre d’altres.\nJordi Iglesias - Escola l'Empordà 2 de febrer de 2014 a les 13:50\nCom ja és habitual aquest titular no és del tot correcte ja que encara hi ha moltíssimes activitats de lleure que no es notifiquen tal com disposa la normativa vigent. Aquestes estadístiques només es fan de les activitats notificades. Caldria que la Generalitat dediqués més esforços a inspeccionar (visitar) aquelles activitats no notificades, és a dir il·legals, que no compleixen la llei.\nConsidero que les activitats no notificades poden ser una competència deslleial a les notificades, ja que quan notifiques ja t'assegures de complir tot allò que la normativa exigeix a nivell de ràtio de monitors/es, assegurances, etc.


Carme Espinet | Bonart\nNotícies BarcelonaPresentació de la Festa de l’Art a les Galeries que se celebrarà el 9 de juny\nbonart 7/6/12 La Festa de l’Art a les Galeries, que se celebrarà el dia 9 de juny, es va presentar a la fàbrica Moritz de Barcelona amb la presència de Marta Gustà; Carme Espinet i Lluís Bassat, padrí de la festa. Carme Espinet, president de l’Associació Art...\nNotícies BarcelonaLes galeries d’art catalanes preparen el dia 9 de juny la Festa de l’Art\nbonart 23/5/12 Un any més, les galeries d’art d’arreu de Catalunya s’uneixen per celebrar la Festa de l’Art a les Galeries. El proper dia 9 de juny de 2012, des de les 17 h. i fins a mitjanit, les galeries d’art posaran en marxa diferents accions i activitats,...\nNotícies BarcelonaEl 9 de juny, nova edició de la Festa de l’Art a les Galeries\nbonart 11/5/12 Un any més les galeries d’art d’arreu de Catalunya s’uneixen per celebrar la Festa de l’Art a les Galeries. El proper dia 9 de juny, des de les 17 h. fins a mitjanit, més de seixanta galeries d’art de Catalunya posaran en marxa...


Compromís suspén l’acte públic de Meliana pel dol oficial amb motiu de l’accident aeri – Compromís per Meliana\nES MANTÉ LA JORNADA DE TREBALL AMB OLTRA I MORERA\nCom explica Sara Gómez, portaveu de Compromís de l’Horta Nord “la tragèdia ha afectat especialment la nostra comarca i sobretot els col·lectiu i els municipis de Bonrepòs i Mirambell, Meliana i Burjassot, per la vinculació amb algunes de les víctimes. Això ha motivat la decisió de suspendre l’acte públic previst a Meliana”. Des de l’organització comarcal, però, sí que mantenen la jornada de treball amb els candidats i les candidates a les diferents alcaldies i amb entitats de diferents àmbits i sectors de l’Horta Nord. Esta jornada finalitzarà a la seu comarcal de Meliana, a les 19.30 h, amb una trobada amb militants i simpatitzants.\n←Els jardins a Meliana. Vídeo de BLOC-Compromís d’abril de 2011\nMés Compromís, Més Joventut→


Carmen Carretero i Carme Pinós, Medalla d'Honor de la Xarxa Vives - Diari de Girona\nCarmen Carretero i Carme Pinós, Medalla d'Honor de la Xarxa Vives\nddg 02.07.2019 | 23:45\nCarmen Carretero i Carme Pinós, Medalla d'Honor de la Xarxa Vives Diari de Girona\nLa Xarxa Vives d'Universitats (Xarxa Vives d'Universitats) ha concedit a l'arquitecta Carme Pinós i a la catedràtica de Tecnologia dels Aliments de la Universitat de Girona (UdG) Carmen Carretero la seva Medalla d'Honor.\nSegons ha informat Xarxa Vives, la Universitat Internacional de Catalunya acollirà el pròxim 12 de juliol l'acte d'entrega de les Medalles, que representen la màxima distinció que atorguen conjuntament les 22 universitats de la xarxa en reconeixement de la trajectòria professional i el compromís amb la ciència i la cultura.\nLa doctora Carmen Carretero (Saragossa, 1959) és catedràtica de Tecnologia dels Aliments en el Departament d'EQATA de l'Escola Politècnica Superior de la Universitat de Girona. Carme Pinós va néixer a Barcelona el 1954.\nLa UAB dona per acabades les classes presencials aquest curs i tota l'activitat pendent es farà de forma virtual.\nLa selectivitat es farà, amb canvis, entre el 22 de juny i el 10 de juliol.


Gary's blog: Enquesta setmanal 3.0\nEnquesta setmanal 3.0\nS'ha acabat el plaç, i ja sabem quina és la millor virtut del gran lider nord-coreà:\nQue no s'assembla a la Madeleine!\nJo tampoc m'hi assemblo, però crec que no arribo a tenir tantes virtuts com Kim Il Jong. Entre les virtuts que em manquen destaca la de fer enquestes series, coherents o divertides, així que no em queda més remei que improvitzar la d'aquesta nova quinzena:\nPerquè s'anomena periodistes als periodistes esportius?\nPerquè quan deixin les redaccions del As o l'Sport sempre podran aprofitar el titol per treballar al Tomate.\nPerquè quan van deixar el Tomate van aprofitar el titol per treballar al Sport o l'As.\nPer si algun dia es troben la Madeleine podrien intentar fer el salt als informatius o als documentals de qualitat de la Mercedes Milà.\nPerquè volen aprofitar el titol per si cancelen El Rondo, poder dirigir l'Ágora cada dilluns.\nPerquè el títol de periodisme és un regal, com la subscripció de La Vanguardia per dos mesos quan tens un fill.\nPerquè volen de diferenciar la seva serietat i rigor dels programes escombraria que abunden als mitjans de comunicació actual.\nQuè esperen per donar el titol al Charly Reixach?\na 9:44 PM\nAquesta enquesta esta una mica més encertada que l'última. Potser algun dia en faràs alguna de divertida i tot.\nMira que posar-te amb la Madeleine! Com sempre el morbo i el mal gust abunden en les persones més estúpides. Hi ha gent que està patint per coses de les que tu t'en rius anonimament. Vergonya t'hauria de fer.\n7:24 PM, October 10, 2007\nEl comentari anònim es teu, oi? xD\n7:47 AM, October 11, 2007\nEnquesta setmanal 4.0\nVicis i fòbies\nEl burro del video\nM'he deixat el títol.\nPublicitat de postguerra\nPues sí, cariño


Projecte formatiu entre els adobers d'Igualada i el Marroc — Ajuntament d'Igualada\n14º max. / 3º min. 18/01/2020 10:37\nSou a: Inici / Noticies / Projecte formatiu entre els adobers d'Igualada i el Marroc\nProjecte formatiu entre els adobers d'Igualada i el Marroc\nEl programa Formació i Cooperació al Marroc (FOCOMA) formarà treballadors marroquins en sessions que tindran lloc a Igualada i Fès.\nAquest divendres 13 de novembre el Gremi de Blanquers d’Igualada i la Federació Marroquina de les Indústries del Cuir han signat un conveni de col·laboració per al desenvolupament conjuntament del projecte de Formació i Cooperació al Marroc (FOCOMA), una iniciativa que té com a objectiu la capacitació i millora de les condicions tècniques dels curtidors del Marroc.\nAutoritats del Marroc s’han desplaçat a Igualada per a la signatura del conveni. La comitiva institucional estava encapçalada per la Secretària General del Ministeri d’Indústria, Mme. Latifa Echihabi i el president de la Federació Marroquina de les Indústries del Cuir, M. Hamid Ben Rhrido, que s’han reunit amb el Sr. Xavier Badia, president del Gremi de Blanquers d’Igualada, Sr. Marc Castells, alcalde i vicepresident primer de la Diputació de Barcelona i Sr. Pere Carles del Grup Carles, tots col·laboradors directes del projecte.\nEn el marc del compromís pel Medi Ambient que suposa aquest projecte de cooperació, Marc Castells ha declarat que amb el Marroc “ens uneix un tresor que és el mar Mediterrani i que hem de treballar plegats per la seva conservació” i ha afegit que també compartim la tradició de la indústria de la pell que “ens fa a Igualada ser referents a Europa i al Marroc ser referents a l’Àfrica”. Per la seva banda, Latifa Echihabi ha explicat que “l’estratègia del Ministeri d’Indústria del Marroc té el focus posat en la indústria del cuir i en l’acompanyament a les nostres empreses perquè siguin més competitives. En aquest sentit, projectes com FOCOMA són claus”. El president de la Federació Marroquina de les Indústries del Cuir, M. Hamid Ben, ha declarat que “de FOCOMA esperem treure el màxim profit per aplicar tot el coneixement en la creació del parc tecnològic que estem desenvolupant”.\nLa visita ha permès també que la delegació marroquina visités diferents adoberies igualadines, el Campus Universitari d’Igualada, la depuradora, el Museu de la Pell i la nova seu del Clúster de la Pell.\nEl conveni signat formalitza la relació de les entitats adoberes per al desenvolupament del programa FOCOMA que començarà el proper mes de desembre i tindrà una durada d’uns 15 mesos aproximadament. El programa FOCOMA consta d’unes sessions formatives i d’assessorament que tindran lloc a Igualada i Fès, i aniran a càrrec de tècnics especialistes d’Igualada.\nEl conveni de relació permetrà una transferència de coneixement en com aplicar canvis tecnològics en els processos, per a complir les normatives mediambientals europees, i millorar la regularitat dels productes obtinguts, millorar les condicions tecniques dels operaris marroquins així com facilitar la incorporació de les dones en algunes parts del procés on hi estiguin més indicades. Per la seva part, el Gremi de Blanquers d’Igualada reforça els seus vincles amb les institucions marroquines i la seva missió de cooperar en el desenvolupament del sector.\nEl Gremi de Blanquers d’Igualada com a model · El sector de la pell d’Igualada representa avui, pel que fa a ocupació, més del 60% del sector a Catalunya i un 30% de tot el sector a Espanya. La majoria de les empreses del Gremi s’han especialitzat en la fabricació de pells vacunes d’alta qualitat per al sector de la marroquineria i del calçat.\nEl Gremi de Blanquers d’Igualada, ha estat clau en la creació, desenvolupament i expansió del Clúster de la Pell d’Igualada, tant com associació empresarial que ha dinamitzat i representat els interessos col·lectius de les 28 empreses que representen la indústria adobera a Igualada, com impulsant la creació de l’Escola de Teneria d’Igualada (1958) per fomentar la formació en el sector i el Centre Tecnològic AIICA (1962) per apostar per la investigació i recerca. Les grans inversions en Investigació i Desenvolupament, en l’aplicació de tecnologies netes, en el tractament de depuració d’aigua i residus i en formació, han consolidat el Clúster de la Pell d’Igualada com el més important d’Europa. Les grans inversions en Investigació i Desenvolupament, en l’aplicació de tecnologies netes, en el tractament de depuració d’aigua i residus i en formació, han consolidat el Clúster de la Pell d’Igualada com el més important d’Europa.\nPertany a: Empreses municipals, Dinamització econòmica, Internacionalització


Què és la Maçoneria ? - Lògia Francesc Ferrer i Guardia\nLa Maçoneria no és una religió, ni una secta, ja que no té dogmes, no té cos doctrinal al qual s’arribi a través de la fe.\nLa Maçoneria respecta totes les creences, i, en el cas de la Liberal, també l’absència d’aquestes creences, sempre que el maçó accepti el compromís de conèixer-se a si mateix, desenvolupar les seves possibilitats en tots els sentits i en la forma que desitgi, i bolcar aquest coneixement i aquesta millora en benefici de l’Univers, del qual considerem que la Humanitat és part substancial.\nLa Maçoneria té tres únics principis : Llibertat, Igualtat i Fraternitat. La forma concreta d’entendre i aplicar aquests principis no està marcada, i cada maçó ha de buscar-la i realitzar-la personalment. Aquesta exigència no es posa en pràctica mitjançant cap tipus d’examen o confessió d’un maçó a altres, sinó que es porta endavant en la consciència de cadascú.\nA qui no és maçó , que nosaltres anomenem profà, se li exigeix, per entrar a la Maçoneria ser “lliure i de bons costums“. Aquesta vella fòrmula s’ha d’entendre com el dret i el deure a desenvolupar les pròpies condicions i idees – siguin quines siguin – i ser coherent amb un mateix, desenvolupant aquestes condicions i idees de manera que millorin aquella part de l’Univers que l’envolta, començant per ell mateix.\nNo es tracta de guardar una moral determinada, sinó de potenciar uns valors universals. El maçó pot, per descomptat , acceptar uns principis morals establerts, però com un ésser lliure, honrat i responsable, ha de tenir fonamentats en la seva consciència aquests principis, i mai acceptar per rutina o per pressió social.\nEn Maçoneria no han de jutjar les opinions , que són lliures, sinó les actituds : aquestes han de ser obertes, no tenen – en la mesura possible – de prejudicis , i fruit d’una reflexió pròpia. S’ha d’abordar la vida buscant el que uneix abans del que separa, i saber manifestar les diferències amb sinceritat envers un mateix i respecte als altres.\nAixò no vol dir que el maçó no defensa les seves idees i creences, ja que en aquest cas no seria coherent amb si mateix, sinó que aquesta defensa ha de ser realitzada de forma oberta , tolerant i fraternal, fugint de la concepció de ser portador de la Veritat Absoluta. Un maçó pot, d’acord amb les seves idees, retre culte als principis religiosos en els que crea, o declarar agnòstic o ateu.\nBusquem el progrés de l’Univers i el progrés de la Humanitat inserida en ell, i cridem a aquest progrés Llum, entenent no només en un sentit material – important i present a les nostres preocupacions – sinó també en un sentit espiritual, moral o filosòfic.


10 Excursions per nens per Catalunya-Expoeduca\nHome/Consells/10 excursions per nens per Catalunya\nEls mesos de tardor, en què ja no apreta la calor i encara no ha començat el fred de veritat i tenim dies encara bastant llargs, són ideals per a programar sortides d’un o diversos dies.\nAquesta setmana us presentem deu excursions senzilles i aptes per tota la família, inclosos els petits aventurers de casa. Són rutes ben diferents, que recorren diferents racons de Catalunya i que poden acabar sent un cap de setmana en família ben divertit i rural.\nLes excursions per nens\nProp d’Olot. La Garrotxa.\nA més de fagedes i volcans, a La Garrotxa també hi ha salts d’aigua. Els gorgs del Gorg de la Plana i el Gorg del Molí del Murris són ideals per una excursió amb nens, ja que són rutes ben senzilles i espectaculars, sobretot a la Primavera, amb el desgel, o a l’estiu on, fins i tot us hi podreu banyar!\nEls dos salts es troben a Les Planes d’Hostoles, a la Garrotxa (a 20 min d’Olot).\nLlac de Banyoles i la ruta de La Puda i Les Estunes\nProp de Banyoles. El Pla de L’Estany\nEl Llac de Banyoles és una excursió molt típica i popular de Catalunya i és perfecte per fer-la amb nens, o fins a i tot amb bebès (amb cotxet de bebè o motxilla porta-bebè). La tornada al llac fa 6,5 km i té carril bici senyalitzat i perfectament condicionat si es prefereix anar amb bicicleta.\nSi la tornada s’ha fet curta, es pot allargar l’excursió a Banyoles fent un tram de la ruta de la Puda i les Estunes. És un itinerari circular i pla de 5 km, també ideal per fer amb nens. Aquesta ruta també forma part de l’Espai Natural del Llac de Banyoles (al costat del llac) i us portarà per la màgia de les Estunes, un itinerari geològic i fins i tot amb una llegenda inclosa.\nAquesta és una excursió per fer amb nens més grans, els quals són capaços de seguir el camí sense perill de caure pel precipici. S’ha de dir que la sensació de seguretat és bastant alta un cop estigueu allà, ja que a vegades a les fotos dóna sensació de vertigen. S’ha de caminar pel Congost de Mont-Rebei, seguint l’itinerari amb una corda i gaudint d’unes vistes, però igualment s’ha d’anar amb compte!\nEl Congost de Mont Rebei es troba a la Serra del Montsec, just a la Frontera entre Catalunya i Aragó. El riu és la línia que separa les dues comunitats autònomes.\nRuta del Puig de les Tres creus i Gorgs de Santa Llúcia de Puigmal\nA Sant Joan de les Abadesses (Prop de Ripoll) hi ha dues rutes molt maques i fàcils per fer amb nens. Totes dues transcorren pels boscos de la comarca del Ripollès.\nLa volta al Puig de les Tres Creus és un itinerari circular de 3,5 km i només cent metres de desnivell, que es pot fer amb una hora a qualsevol moment de l’any. Trobareu un preciós mosaic de paisatges i natura de boscos de ribera, prats de pastura i rouredes. Tot això, dins de l’espai natural protegit de les Riberes de l’Alt Ter.\nLa segona excursió és una mica més llarga i ens portarà pels Gorgs i el riu de Santa Llúcia de Puigmal. També és una ruta circular, amb un total de 7,5 km i 300 m de desnivell. Aquesta segona ruta va per antics camins de carboners i s’endinsa cap a frondoses fagedes i alzinars. Durant el recorregut, estareu acompanyats pel soroll dels salts d’aigua del rierol de Santa Llúcia. Fins a i tot en temps calorosos us hi podeu banyar!\nProp de Vic i Olot. Osona.\nAquesta ruta és fantàstica per fer amb nens! Idealment a la tardor amb el canvi de color de les fulles. És un itinerari amb poc desnivell, i majoritàriament transcorre per boscos oferint paisatges molt diferents! Es pot fer l’excursió en 2 h tranquil·lament (anada i tornada) mentre es va explicant la llegenda als nens.\nUna vegada estiguem a les roques “encantades”, els nens s’hi poden enfilar i descobrir amagatalls, ja que és com un laberint natural.\n(Costa Brava. El baix Empordà)\nAquest és un dels trams de camins de ronda més bonics de la Costa Brava. Només són 5 km, i l’excursió es pot fer fent anada i tornada, fent parada a Sant Pol per menjar quelcom o jugar a la platja.\nComenceu a Sant Feliu de Guíxols, pugeu les escales que surten d’aquesta platja per agafar el camí de Ronda. Primer haureu de creuar una urbanització fins a arribar a un bosc de pins. Pel camí, hi descobrirem la cala del Molí, on es troba l’única Via Ferrada penjada sobre el mar i la Cala Maset.\nEl camí continua fins a a S’Agaró i la platja de Sant Pol. Una vegada estem allà, el camí de ronda es converteix en un passeig noucentista preciós. Si continuem més pel passeig ens portarà fins a la coneguda platja de Sa Conca.\nPirineus Catalans. El Ripollès.\nNúria és possiblement una de les rutes més conegudes pels excursionistes a Catalunya. I també trobem rutes per fer amb nens. Un dels seus encants és que és un lloc allunyat i que no s’hi arriba en cotxe. Només a peu o amb el tren cremallera.\nHaureu d’agafar el tren cremallera que surt de Ribes de Freser i una vegada a dalt, ens haurem d’acostar a l’oficina de turisme on podem aconseguir un mapa amb les possibles rutes a peu que podem fer amb els nens. Totes les rutes són planes i van pels voltants del Santuari de Núria.\nLes excursions a la Vall són bastant factibles a qualsevol època de l’any, exceptuant a l’hivern, ja que la neu la converteix en una estació d’esquí, també d’un ambient molt familiar.\nAmb nens podem trobar diferents possibilitats. Una volta al llac (25 min.) fins a explorar el camí de les Coves, les opcions són àmplies i molt diferents. Si es passa un cap de setmana, es poden fer diferents rutes.\nProp de Berga i Barcelona. El Berguedà\nAquesta excursió és un clàssic de Catalunya i apte per qualsevol edat. És una ruta fàcil i curta, ideal pels que no els agrada massa caminar però volen veure vegetació i estar prop de la natura.\nLa ruta cap a les Fonts surt des del poble de Castellar de n’Hug. Passejant per un paratge natural preciós arribarem al naixement del riu: el lloc on l’aigua surt de la mateixa muntanya formant una bonica cascada.\nÉs un itinerari molt ben senyalitzat, còmode i en bon estat i no presenta cap dificultat: això si, és un camí limitat i amb moltes escales. Des de Castellar de n’Hug hi ha 1 kilòmetre d’anada i tornada fins a Les Fonts (s’ha de comptar 45 minuts en total més el temps que es faci servir per gaudir de la natura i les vistes del riu). L’accés a les Fonts és gratuït i si es disposa de més temps i ganes de caminar, es pot fer la volta més llarga. S’ha de deixar el cotxe a l’Hostal Les Fonts i donar la volta sencera a peu: anar primer fins a el naixement del riu i després, des d’allà, amunt, cap al poble de Castellar de n’Hug. Si teniu temps, podeu donar una volta per Castellar i aprofitar per recuperar forces menjant, finalment, es pot tornar a peu fins a l’aparcament de l’Hostal Les Fonts.\nProp de Solsona. El Solsonès.\nNo són tan famoses com les Fonts del Llobregat, però són molt tranquil·les i boniques també. Es troben a la Vall de Lord, prop de Solsona, on neix el riu Cardener. La diferència amb el riu Llobregat és que l’aigua surt per tot arreu, formant petites cascades i canals. Són fonts vives i plenes de moviment.\nÉs un espai ideal per córrer, jugar i explorar la natura, ja que és un espai gran i ampli. Hi trobem una zona de pícnic amb barbacoa per fer el menjar a l’aire lliure.\nA les Fonts del Cardener s’hi ha d’anar amb cotxe fins a al poble de La Coma, seguint la carretera que porta a Tuixent. Les fonts estan ben senyalitzades i també hi ha zona d’aparcament.\nNo és una excursió que faci falta caminar massa, però la ruta de Sant Llorenç de Morunys a les Fonts del Cardener caminant és ideal per fer més kilòmetres, ja que són 15 km en total sumant l’anada i la tornada, i permetrà passar per preciosos paisatges de la Ruta Verda del Cardener i que coincideix amb el recorregut del Camí dels Bons Homes.\nAls Pirineus Catalans. A la Cerdanya.\nEl Llac de Malniu és un dels paisatges més bonics del Pirineu Català, i una excursió fantàstica per fer amb nens.\nAquesta ruta és preferible fer-la entre maig i octubre quan no hi ha perill de nevades o mal temps. És una caminada amb molt poc desnivell i gens difícil on els petits podran caminar sols i tenir la sensació d’estar fent “una gran excursió de muntanya”.\nPer arribar al punt d’inici, des de Ger conduirem els 10,5 km que hi ha fins a Meranges. Anirem amunt per una pista asfaltada fins a arribar al refugi de Malniu, i haurem de seguir pujant per la pista forestal de la dreta fins a que aparquem el cotxe uns 3,5 km més (hi ha un cartell que ho indica).\nUna vegada deixem el cotxe, hi ha uns 20 minuts aproximadament a peu fins al llac de Malniu. Si els nens caminen sols, s’ha de contar uns 45 minuts o una hora.


Còlic de ronyó\nQuè és un còlic de ronyó o còlic nefrític? El còlic de ronyó és una obstrucció de la via urinària, majoritàriament causada per pedres (càlculs), que...\nAutor:Ander Burgaña. Metge\nAnomenem col·liris a les preparacions farmacèutiques destinades a ser aplicades als ulls. Són bàsicament medicaments amb activitat antiinfecciosa o antiinflamatòria, però també per al tractament de malalties pròpies de l'ull com el...\nLa higiene bucodental és un dels actes que hem d'anar incorporant als nostres hàbits diaris com una cosa normal. D'aquesta manera podrem prevenir l'aparició de malalties bucodentals com la caries i la gingivitis;...\nCom evitar les caigudes\nCOMPTE AMB LES CAIGUDES, PODEM EVITAR FRACTURES! Les caigudes són un problema molt freqüent i amb conseqüències molt importants per a la salut, com les fractures. Per prevenir-les, es recomana canviar alguns...\nAutor:Grup APOC de l'ABS de Salt. Atenció Primària Orientada a la Comunitat\nL'obesitat és una malaltia crònica causada per factors molt diversos, tant genètics com ambientals, i que provoca un excés d'acumulació de greix al cos. No es tracta d’un simple problema...\nCuidadors informals, cuidem-los!\n1. Què és un cuidador informal? Són les persones que no pertanyen a cap institució sanitària ni social i que tenen cura de persones no autònomes que viuen al seu domicili. Es denomina "no...\nAutor:Àngels Toribio Tomas, Ana Ramírez Llaràs. Infermeres\nL’èxit de l’esport ve condicionat per una gran quantitat de factors, molts d’ells d’aspecte genètic, que no es poden modificar. Però l’entrenament esportiu i la nutrició hi influeixen en...\nLa dermatitis atòpica és una malaltia crònica de la pell, molt comuna, que afecta sobretot els nens, però que no és pas exclusiva de la infància. La seva freqüència d'aparició es...\nLa dermatitis atòpica és una malaltia inflamatòria crònica de la pell molt freqüent en els nens que es caracteritza per la presència d’èczemes, picor intensa (fins i tot per la nit), molta...\nAutor:Rosa Tomàs. Farmacèutica


El turisme de cultura i natura a lAlt Pirineu i Aran. Noves oportunitats per al territori? - Turisme - Viure als Pirineus -Territoris\n08:18h. Diumenge, 22 d'Abril de 2018\nAquest dijous, 15 de juny, a l'Oficina Comarcal de Turisme del Pallars Sobirà, és durà a terme una jornada de reflexió sobre el turisme de cultura i natura a l'Alt Pirineu.\nviurealspirineus 13 de Juny de 2017 (16:22 h.)\nEcomuseu a Esterri.\nEl patrimoni material i immaterial és un dels recursos endògens més importants dels que disposa el Pirineu i en aquests darrers anys, s’estan creant i desenvolupant nous productes turístics a partir de la seva gestió.\nEn aquesta jornada pretenen, a més de presentar la nova estratègia de promoció del turisme cultural de l’Agència Catalana de Turisme, obrir el debat sobre quina és la situació actual d’aquest turisme al Pirineu, quines oportunitats i amenaces porta implícites i quines estratègies de cooperació es poden desenvolupar.\nDijous, 15 de juny. Oficina Comarcal de Turisme del Pallars Sobirà a Sort.\n11:00h. Presentació de la nova estratègia de promoció del turisme cultural a Catalunya, a càrrec de Jordi Secall, Director de Màrqueting Estratègic i Beatriz Nubiola de Palacio, responsable de producte. Agència Catalana de Turisme.\n12:00h Taula rodona “El turisme de cultura i de natura al Pirineu”. Oportunitats i reptes en la promoció i la comercialització a càrrec de:\n• Núria Martí (Pirineu Emoció).\n• Mireia Font (Casa Leonardo de Senterada).\n• Francesc Farràs (historiador).\n• Alberto López (Naut Viatges).\n• Marc Garriga (Director del Parc Natural de l’Alt Pirineu).\n• Modera: Jordi Abella (Ecomuseu de les valls d’Àneu. Xarxa de museus i equipaments patrimonials de l’Alt Pirineu i Aran).\nTAGS: el turisme cultural l#39-alt pirineu i


L'escassesa de pediatres, un problema per a la sanitat valenciana - TV Digital Ontinyent\n17 October 2021 - 19:07 h\nInici Salut L’escassesa de pediatres, un problema per a la sanitat valenciana\nEl passat estiu Ontinyent i els municipis del seu voltant vivien una conflictiva retirada del servei de pediatria a l’Hospital General de la ciutat. Després de la presentació de queixes al Síndic de Greuges per aquesta situació, des del centre hospitalari i la Conselleria de Sanitat s’al·ludia, com recull el diari Las Provincias, a la realitat que s’està vivint en aquesta branca de l’atenció sanitària, apuntant que existeix escassesa de pediatres i d’estudiants de pediatria que acaben la seua residència.\nAquesta manca d’especialistes ja era denunciada i assenyalada en 2014 per la Societat Valenciana de Pediatria, i davant els casos de l’últim estiu, des del Síndic de Greuges es demana un esforç d’organització i pressupost que permeta garantir uns serveis sanitaris dignes.\nEn el cas d’Ontinyent, dels cinc adjunts de pediatria més altre adjunt de guàrdia que tenia el centre, tres estaven de baixa en estiu. Açò es va intentar resoldre buscant pediatres d’altres centres hospitalaris propers, però, segons explicava la institució, les places no es van cobrir per la manca de professionals. En aquest sentit, des de l’Hospital es lamentava el fet d’haver tancat el servei de pediatria i derivar els casos a Xàtiva, ja que sí que s’havien fet esforços i accions per corregir la situació. Casos semblants s’han viscut en altres ciutats com Dénia, on la manca d’especialistes en pediatria ha afectat al servei prestat.\nDavant aquesta situació, des de les institucions es plantegen les pròximes convocatòries de llocs de treball públics com una forma de corregir o atenuar el problema, tot i que, amb les dades que es treballa, es podrien cobrir una quarta part de les places. Mentrestant, la situació de la pediatria als ambulatoris i hospitals valencians afecta a l’atenció sanitària, per l’excés de casos que han d’atendre els professionals d’atenció general per suplir aquestes carències. Tot açò en una època, la tardor i l’hivern, on les urgències pediàtriques, i sanitàries en general, augmenten.


Resum del 2019 – Raconets\n6 mesos ago4 min readAdd comment\nEra molt difícil superar el 2018, però afrontava l’any nou amb moltes ganes. Tenia mil propostes al cap, els dies de vacances no m’arribaven a tot i el pressupost era molt inferior al d’altres anys. M’havia d’espavilar i me’n vaig sortir. El resum és prou bo.\nAl gener, amb la finalitat de començar l’any amb il·lusió vaig marxar 4 dies a Portugal. Trepitjava Porto per primer cop i en vaig sortir enamorada. Hi ha dos clàssics imperdibles: el barri de la Ribera i Barredo. El primer és probablement un dels llocs més fotografiats del món. El segon és allà on m’hi trobareu a mi. Els dos son fantàstics. Un està ple de restaurants i turistes i a l’altre no hi ha ningú. Caminar pels estrets carrers de Barredo mirant tots els detalls, no té preu. Recomano creuar el pont Don Luis I per poder veure la perspectiva de la Ribera des de l’altre banda. Sense paraules em vaig quedar a la Livraria Lello. Penso que és la llibreria més maca a la que he estat mai. Una altre cosa que em va deixar fora de joc va ser la Estación de Sao Bento. Els murals de ceràmica de l’interior son fascinants. Porto és bestial. Ja explicaré el detall de la ruta quan faci el post de la ciutat. Em vaig desplaçar amb transport públic fins a Leiria. Allà em va recollir un amic i em va portar fins a Peniche, que em va fascinar. De camí a Nazaré, vem fer una aturada a São Martinho do Porto. L’endemà vam fer visita a Aveiro i Costa Nova. Vaig acabar la ruta a Lisboa passant un dia sencer amb amics.\nAl maig vaig anar cap a USA. A Tenesse, concretament a Harrogate, hi tenia un esdeveniment familiar. No esperava res trepidant de la zona; així és que no vaig planificar cap visita. I no sabeu com me’n vaig penedir. Em va sorprendre molt positivament. Tant que hi vull tornar. Acabat l’esdeveniment vaig anar fins a Washington per carretera. Tenia poc temps i em vaig limitar a veure la Casa Blanca, el Monument a Washington, el Lincoln Memorial, els Jardins de la Constitució, el National Mall i el Capitol. La següent aturada del meu roadtrip va ser un altre somni complert: Lancaster. Sempre havia volgut veure la terra dels Amish i, si voleu que us digui la veritat, m’hi hagués quedat un parell de dies. Penso que ha de ser xulo viure l’experiència des de dins. L’última visita, com no podia ser d’una altre manera, va ser a New York.\nAl juny i, com no podia ser d’una altre manera, vaig tenir la meva cita anual amb el meu petit paradís. Menorca m’esperava com cada any. Vaig estar a Binibeca; però sense parar quieta. Vaig fer un recorregut en barca des d’Alcaufar fins a Cales Coves. Sempre he dit que Menorca és meravellosa; però, si teniu la oportunitat, us recomano que la veieu des del mar. És encara més bonica. Aquest any vaig descartar Villacarlos (Es Castell) i, a canvi, vaig anar a sopar al port de Ciutadella. L’endemà visita a la Platja de Binibeca i a Sa Mesquida.\nAl setembre vaig tornar a USA per estar uns quants dies a New York i fer ruta per la costa est. Long Island és un altre lloc al que m’agradaria tornar. La tranquil·litat i la elegància dels Hamptons em va enamorar. D’aquí vaig agafar un ferry que em va portar fins a New London on vaig posar rumb a Newport (bestial!) passant per Mystic River. No vaig poder veure bé Cape Cod. Les distàncies a Estats Units son tan diferents de les d’Europa que vaig calcular malament. Boston va ser la última visita. La veritat és que, tot i que la ciutat és maca, no em va fascinar. Vaig anar a Harvard i de tornada a New York, vaig fer paradeta a la universitat de Yale de New Heaven. Aquesta última universitat és més maca i amb més encant. Bona ruta!\nPer acabar l’any, passades les festes de Nadal i en ple hivern, vaig anar a passar 4 dies a Lanzarote. M’encanta anar a destins càlids en temporada d’hivern. Vaig anar amb nens petits i el ritme de les visites va ser molt lent; però tot i així, em va donar temps a veure bastantes coses. Una illa que s’ha respectat bastant a sí mateixa. Em va encantar el paisatge volcànic, però els meus dos llocs preferits son El Golfo i La Graciosa. Brutal!\n2019 també ha estat força complert en viatges!


I quan acaba el curs què? Una proposta d'autogestió · Senderi\nI quan acaba el curs, què? Una proposta d'autogestió\nL'any 2015 els nostres fills i filles feien P3; els dos anys anterior havíem coincidit a l'escola bressol La Llar d'Infants de Barcelona un grup de mares i pares que, a força de coincidir i compartir moments que ens brindava l'escola bressol, vam anar teixint una relació de confiança i amistat. Quan ens vam adonar que les nostres criatures de 3 anys acabaven l'escola el 21 de juny i quedaven moltes setmanes d'estiu, durant les quals nosaltres treballàvem, se'ns va plantejar aquesta pregunta: i què farem amb la canalla quan s'acabi l'escola?\nPotser per la por d'haver de deixar altra vegada els infants en un nou context, potser per l'exigència amb les propostes educatives a les que aspiràvem, potser per les ganes d'estar més temps amb ells, potser per la nostàlgia de tornar a fer de caps i monitors, o per una mica de tot plegat, va sorgir la idea de fer un casal molt especial, un casal per les nostres criatures on som les mares i pares els propis monitors.\nEl primer any vam fer una prova de quatre dies amb un resultat tan engrescador que el següent no només vam repetir sinó que vam ampliar-ho a 3 setmanes incloent-hi, fins i tot, una sortida de colònies que hem mantingut des d'aleshores. Enguany ja celebrarem la cinquena edició.\nLa idea partia de diferents necessitats, ganes i pors, i també de poder mantenir el lligam que grans i petits havíem fet a l'escola bressol, però des del primer moment ha tingut un objectiu compartit per a tots els que en formem part: implicar-nos en l'educació dels nostres fills i filles.\nQuè farem? Com ens organitzem? Quan? On? Qui? Què pot agradar a una colla que es porten 6 anys de diferencia entre el més gran i el més petit?... Aquestes preguntes estan en la base de tot, i la solució són els valors del nostre casal.\nÉs un espai comunitari amb 10 infants que, actualment, van dels 5 als 11 anys, on les propostes d'activitat se centren bàsicament a Barcelona, aprofitant així per a descobrir-ne els seus barris. Moltes de les propostes surten d'ells mateixos, i mirem d'adaptar-les per tal que tant els més grans com els més petits en puguin gaudir. A la vegada, i com ho fem com a mares i pares entre germans, comptem amb la col·laboració dels més grans per a ajudar als més menuts, atorgant-los així una responsabilitat.\nCom acabem de comentar la implicació dels infants en la proposta d'activitats és una altra de les claus del casal. Escoltem el que els ve de gust i busquem que es responsabilitzin de les seves propostes. De la mateixa manera tenim la flexibilitat per reajustar el programa a les necessitats: si cal més dies d'aigua n'afegim, si ens ve de gust allargar-nos en un parc perquè estem engrescats ens allarguem, i si arribem tard perquè de camí hem fet una descoberta suggeridora no passa res!\nL'organització del casal es basa en un treball en xarxa entre totes les famílies, aportant cadascú el seu temps dins les possibilitats que li permeten les seves responsabilitats i ocupacions laborals. Les habilitats de cadascú sumen: contactes, caçadors d'ofertes i promocions, cerca d'activitats i propostes, coneixement de rutes, transports o llocs singulars dels barris i entorns, habilitats pels tallers manuals, comptabilitat per a portar els números (un altre dels avantatges del casal, el low cost, molt poc freqüent en les propostes d'estiu) o menús equilibrats i que aguantin la calor, ...\nSi bé és cert que la majoria dels dies som una parella de pares i mares per a desenvolupar el casal, la realitat del món laboral fa que sigui complicat poder disposar de tot el temps que voldríem, per a la qual cosa comptem amb un reforç extern per a dies puntuals que entre uns i altres no podem cobrir.\nAquest casal també ha estat un aprenentatge per als adults que, sense dir-nos-ho, hem assumit amb total naturalitat el principi de la tribu que educa. Entre tots contribuïm a l'educació dels infants, independentment de si en som o no els pares, ens en responsabilitzem i, a la vegada, cedim, amb confiança, la responsabilitat sobre la nostra canalla als altres.\nNo només estem convençuts que és una oportunitat per a l'educació dels nostres fills i filles i un espai relacional molt especial per a les nostres famílies, sinó que la vivència que ells en tenen demostra que és una gran proposta: ho gaudeixen, ho esperen i se'n senten orgullosos.\n- És molt divertit i original crear un casal amb pares (Jan, 11 anys).\n- De moment és molt divertit (Iris, 7 anys).\n- Fem activitats junts i ens divertim molt, perquè les activitats són molt xules (Abril, 7 anys).\n- A mi m'agrada perquè vénen els pares, i anar de colònies (Nora, 4 anys).\nI així és com hem sigut capaços de convertir una dificultat (qui està amb els nostres fills a l'estiu?) en una oportunitat de relació diferent amb la nostra mainada, en una oportunitat d'educar en el lleure i compartir amb ells una petita part del seu llarg aprenentatge.\nPot semblar una proposta única, i en part ho és perquè és el resultat de la suma d'unes persones en concret, però, a la vegada, considerem que és una opció replicable i un model que es pot estendre. Només cal trobar un grup de mares i pares cohesionat i amb ganes d'aprofitar aquesta oportunitat, per implicar-se en l'educació dels seus infants.\nEn aquest sentit, cal agrair a l'equip de l'escola bressol La Llar d'infants l'espai que en el seu dia ens va oferir com a famílies. La seva mirada sobre l'educació de les criatures ha desembocat en aquesta visió compartida, aquesta voluntat d'implicar-nos en la seva educació. I el fet de tenir, sempre que ho hem volgut, les portes de l'escola obertes ha bressolat unes relacions, complicitats i amistat entre famílies que ens ha portat a embrancar-nos en aquest projecte. La Llar ha estat, doncs, on ha germinat la llavor del nostre casal i per això hi continuem implicats; cada estiu dediquem un dia del casal a visitar la llar i compartir un matí de danses i cançons amb les nenes i nens de l'escola bressol.\nEn aquesta època en què moltes famílies comencem a planificar, mirar calendaris i fer números per poder tenir els fills atesos una vegada l'escola ha acabat, nosaltres, petits i grans, ens trobem per primera vegada per decidir què farem en el casal d'enguany.\nNúria Pejó, en representació de les famílies del casal\ntreball comunitari, família, educació en el lleure


Torna la tardor, amb gust de cervesa i tradicions - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nAquest dimecres, a les 21:21 hem deixat enrera l’estiu 2021 i hem encetat la nova estació de l’any\nAmb la tardor 2021, que ha començat aquest dimecres al vespre quan faltaven nou minuts per quarts de deu, torna la Festa de Tardor per excel·lència de Platja d’Aro, la tradicional Festa de la Cervesa.\nLa tardor acostuma ser una època amb diverses activitats al voltant de les tradicions, el retrobament després de l’estiu i els primers aires de Nadal amb la instal·lació dels llums.\nA causa de la pandèmia, la tardor 2020, va ser molt descafeinada. Per prevenir els contagis de Covid, la majoria de propostes tardorenques en van prendre un any sabàtic.\nEnguany, en consonància amb la bona evolució de la pandèmia i que bona part de la població està vacunada, l’Ajuntament ha decidit reprogramar la primera gran cita social de la tardor: l’Oktoberfest de Platja d’Aro.\nLa festa de la cervesa degana, que arribarà a la 33a edició, se celebrarà a la Plaça del Mil·lenari entre el 8 i el 12 d’octubre.\nAmb la situació pandèmica actual, s’ha apostat per concentrar tota l’activitat en un sol cap de setmana i enllaçar-lo amb el pont del 12 d’octubre, que cau en dimarts.\nCinc dies consecutius on les cerveses nacionals i d’importació tornaran a ser les protagonistes de la primera quinzena d’octubre a la població, al costat dels menjars, música ambiental a càrrec de Disco Mòbil (no hi haurà actuacions en directe), nits temàtiques, moltes ganes de passar-ho bé i, per primera vegada, mesures de seguretat com el perimetrament del recinte amb control l’aforament, mascaretes i mesures d’higiene, entre altres. En els pròxims dies coneixerem més detalls de com serà la Festa de la Cervesa en temps de Covid.\nCastanyades, espectacles familiars i sense Túnel de Halloween\nDurant la segona quinzena d’octubre, la festa continuarà, si la pandèmia ho permet, amb les Festes de Tardor que inclouran castanyades populars i espectacles familiars a Platja d’Aro i Castell d’Aro així com una activitat de Halloween a Platja d’Aro que encara està per determinar. Podem avançar-vos que no es farà l’exitós Túnel del Terror.\nImatge de portada (El Periodico)\nPrevious Previous post: Els delictes augmenten un 9,26% respecte de l’estiu 2020\nNext Next post: Últim cap de setmana per visitar l’exposició de Joaquim Sancho a Castell d’Aro


Manresa serà la nova Capital Cultural Catalana del 2018 - SIESTV\n18 des. 2017 Manresa serà la nova Capital Cultural Catalana del 2018\n‘Ponts de cultura’ és el lema d’una programació cultural diversa, transversal i que durarà tot l’any\nPosted at 18:30h in Cultura, Escenaris\tby\tsiestv\nRedacció.- Manresa serà la nova Capital Cultural Catalana del 2018, després d’haver-ne tingut la titularitat Reus. La capital de la comarca del Bages encara amb entusiasme aquesta oportunitat per donar a conèixer i posar en valor la cultura manresana, promocionar la ciutat en termes econòmics, turístics i de desenvolupament i reforçar el seu caràcter de capitalitat territorial dins la Catalunya Central.\nAixí ha quedat palès durant la presentació de la iniciativa a Barcelona, al restaurant Ten’s Tapas del xef manresà Jordi Cruz, que s’ha mostrat molt entusiasmat de “poder ser finalment profeta de la meva pròpia terra”.\nLa iniciativa Capital Cultural Catalana és promoguda des del 2004 per l’Organització Capital de la Cultura Catalana, inspira en la Capital Europea de la Cultura, perquè durant un any la ciutat titular mostri el seu desenvolupament i vida culturals. Xavier Tudela, president de dita organització, ha destacat la seva dimensió exterior ja que “la Capital Cultural Catalana contribueix també a la projecció internacional de la llengua i la cultura catalanes”.\nGràcies a la Capitalitat, Manresa vol reivindicar el capital cultural i patrimonial de la ciutat: com el seu llegat ignasià, la seva riquesa arquitectònica i museística, les tradicions festives pròpies, actius culturals reconeguts tals com la Fira Mediterrània o el Teatre Kursaal, i el seu ric teixit associatiu. La ciutat espera posar de relleu altres espais no específicament culturals o d’exhibició, així com “aprofitar el moment per a la creació d’un festival de dansa i de circ, assignatures pendents de la cultura a Manresa”, en paraules de la regidora de cultura de Manresa Anna Crespo.\nA més, Manresa CCC’18 és “el punt de sortida d’un viatge transformador i dinamitzador”, com ha explicat l’alcalde de la ciutat Valentí Junyent, que culminarà d’aquí quatre anys, amb Manresa 2022, la commemoració del 500è aniversari de l’arribada de Sant Ignasi de Loiola a la ciutat de camí a Jerusalem.\nA hores d’ara, el pressupost municipal destinat al projecte ascendeix a 475.000 euros i té com a principal patrocinador L’Obra Social La Caixa.\nManresa CCC’18 ha escollit el pont com a element central. Els ponts de Manresa són, juntament amb la Seu i la Cova de Sant Ignasi, els elements més característics de la silueta de la ciutat i formen part del seu patrimoni històric-arquitectònic, així com de l’imaginari dels seus habitants. A més, simbolitza la voluntat cultural d’enllaçar expressions artístiques diferents, connectar el passat, el present i el futur cultural de la ciutat, i aproximar els ciutadans i les diverses cultures presents a la ciutat al voltant de les arts.\nDe fet, el primer projecte artístic que s’ha posat en marxa en el marc de Manresa CCC’18, Ponts, materialitza el valor simbòlic i històric d’aquest element central. Ponts fa de la ciutat un espai de creació i exposició més, ja que emplaça en diversos punts estratègics sis escultures de gran format inspirades en la imatge gràfica de la Capitalitat decorades per sis artistes locals, segons les tècniques que defineixen la seva feina, de del disseny gràfic i la fotografia, passant pel graffiti, la pintura o les textures de roba. Les peces artístiques itineraran per la ciutat durant tot l’any.\nA més de Ponts, Manresa també preestrena la seva activitat cultural amb la producció del Vi de Manresa, Capital de la Cultura Catalana 2018. Es tracta d’un vi negre del celler Collbaix, de l’anyada del 2011, i ha estat seleccionat en un concurs en què han participat set cellers locals.\nL’acte inaugural d’arrancada de Manresa CCC’18 tindrà lloc el 20 de gener de 2018 al Teatre Kursaal sota el nom “PAS”. Un espectacle inèdit, molt contemporani i creat per l’ocasió, que gira entorn la simbologia del pont i la direcció artística de la qual recau en Sergi Ots, responsable entre d’altres de la direcció escènica de “Mar de foc”, l’espectacle de cloenda de la Fira Mediterrània 2017. “L’espectacle parteix de la necessitat de l’home de buscar més enllà de les seves fronteres”, ha explicat el mateix Ots durant la presentació.


En quina llengua escrius?\nAquest lloc és un espai compartit pels Bartomeus de Catalunya i obert al món d'internet on es parlen i s'escriuen mes de 6.000 llengües.\nA mi m'hagués agradat escriure la totalitat del lloc en català, que és la llengua de la mare que em va parir, i al mateix temps que cadascun dels internautes em pogues llegir en la seva llengua materna, però a dia d'avui això encare no es possible.\nHi ha molta gent que hi està treballant, i el projecte que m'agrada més i està mes avançat es el de UNDL Foundation que ja es pot utilitzar sota condicions especials.\nMentre esperem el llenguatge digital de la xarxa, la opció menys dolenta que he trobat es Google translate que funciona millor amb les llengües més pròximes i més massives.\nPer altre banda el meu dia a dia està ple de idiomes, i és rar el dia que no passen pels meus ulls comunicacions en Català, Castellà, Anglès i Francès. Així doncs,continuant en la nostra realitat multilingüe l'idioma d'aquest lloc es basa en la intencionalitat del escrit i dels destinataris que tenim en ment en el moment d'escriure.\nFinalment la Utilització de Google translate m'imposa un idioma per defecte que serveixi de base a la traducció a altres llengües, i he escollit el castellà, ja que és la opció que més equilibra la comunicació en aquest entorn multilingüe.\nBenvinguts, Bienvenidos, Bienvenues, Welcome\nLa relació de llengues és gentilesa de:\n© 1997-2003 Jennifer Runner


Anushirwan ibn Khalid - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nAnushirwan ibn Khalid\ndècada del 1130 (60/79 anys)\nAbu-Nasr Anuixirwan ibn Khàlid ibn Muhàmmad al-Kaixaní Xàraf-ad-Din (Rayy 1066/1067- Bagdad entre 1137 i 1139) fou un alt oficial i visir al servei dels seljúcides. Per la seva nisba se suposa que era de Kashan, al Jibal (Pèrsia occidental).\nDesprés d'ocupar diversos càrrecs menors i tot i ser xiïta, va arribar als més alts llocs de la cort seljúcida. El 1095 va estar present a la batalla de Dashilu prop de Rayy entre Barkyaruk i el seu oncle Tutuix I. En temps de Barkyaruk va estar protegit per Muàyyid-al-Mulk Ubayd-Al·lah ibn Nidham-al-Mulk; després fou àridh al-jàîx o cap d'afers militars i tresorer del sultà Muhàmmad ibn Màlik-Xah i sota el visir Zia-al-Mulk Àhmad ibn Nidham-al-Mulk (1107-1111). Quan Zia-al-Mulk va vendre el càrrec d'àridh al seu germà Xams-al-Mulk Uthman ibn Nidham-al-Mulk per 200 dinars, Anuixirwan se'n va anar a Bagdad i va treballar com a ajudant del visir Khatir-al-Mulk Muhàmmad al-Maybudí (1111-1117), però fou obligat a dimitir per l'oposició d'altres cortesans; va recuperar el seu càrrec d'àridh i després fou visir amb el sultà Mahmud ibn Muhàmmad ibn Màlik-Xah (1127-1128); va trobar l'oposició de diversos cortesans i va haver de renunciar però va tornar a ocupar el càrrec el 1132 i fins al 1134 per compte del califa al-Mústarxid de Bagdad i després pel sultà Massud ibn Muhàmmad (1135-1136); aquest sultà el va destituir acusant-lo d'incompetència en no resoldre els desordres de l'estat, i el va substituir el seu rival i enemic Imad-ad-Din ad-Darghaziní, i va morir poc després, a Bagdad, probablement el 1138.\nVa escriure una obra sobre els esdeveniments del seu temps anomenada Futur zaman as-sudur wa-sudur zaman al-futur.\nC. L. Klausner, The Seljuq Vezirate, a Study of Civil Administration 1055-1194, Cambridge, Massachusetts, 1973.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Anushirwan_ibn_Khalid&oldid=28158598»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 ago 2021 a les 23:50.


Notícia: El francès Sylvain Notonier en la classe Europa i la parella de 420 Torner/Mir, vencedors del Gran Prix de Vela\nEl francès Sylvain Notonier en la classe Europa i la parella de 420 Torner/Mir, vencedors del Gran Prix de Vela\nNoticia publicada a la web el 01/06/2016 02:14:31 AM\nL’International Gran Prix Vila de Blanes ha comptat amb més d’un centenar de participants, aplegats en una vuitantena d’embarcacions de les classes Europa i 420\nAquest dimarts 5 de gener, coincidint amb la vigília de Reis i fidel a la tradició de molts anys, ha finalitzat l’International Gran Prix Vila de Blanes, que s’ha estat disputant al Club Vela Blanes des del dia 2. El francès Sylvain Notonier s’ha proclamat vencedor absolut al ser el regatista més regular de tot el trofeu a la flota on més participants han finalitzat les proves, la classe Europa. Notonier ha guanyat en aquesta modalitat sumant 6 punts; l’ha seguit per Sergi Pérez, del CN l’Estartit, amb 31 punts; i Óscar Pijoan, del mateix club, amb 10 punts més.\nSylvain Notonier, en l'acte de lliurament de premis - Foto: Club Vela Blanes\nPer la seva banda, la classificació general en la classe 420 l’han dominat la parella formada per Marta Torner i Enrique Mir, del Club Natació Port d’Aro, amb 10 punts. Darrera d’ells s’han situat els alemanys Daniel Goettlich/Linus Klasen, amb 11 punts; i Alex Bru/Max Urquizo, del CN El Balís, amb 18 punts. L’entrega de premis realitzada la tarda d’aquest passat dimarts ha posat punt i final tant a la competició com a la jornada, en què els regatistes van poder efectuar dues proves.\nArribada a port dels participants\nL’International Gran Prix Vila de Blanes ha comptat amb la participació de més d’un centenar de regatistes, aplegats en una vuitantena d’embarcacions de les classes Europa i 420. La competició va arrencar dissabte, i tant sols la manca de vent que va haver dilluns passat va obligar a que la jornada quedés en blanc, ja que no es va poder sortir a la mar. Les proves quantificaven també pel Campionat de Catalunya de la classe Europe per als regatistes amb llicència catalana.\nDesprés dels resultats, el podi absolut del campionat ha quedat configurat per Sergi Pérez (Campió de Catalunya), Óscar Pijoan (sotscampió) i Carlos Manera (tercer classificat i campió sub-19). En la categoria femenina la Campiona de Catalunya i Campiona Sub-19 ha estat Patricia Figuerola; Nina Mir ha estat sots-campiona de Catalunya i Marina Martínez tercera.\nUna de les jornades disputades - Fotografia: Club Vela Blanes\nVal a dir per últim que el president de la Federació Catalana de Vela, Xavier Torres, ha estat observant el desenvolupament de les regates, i ha tingut ocasió de poder comprovar l’excel·lent nivell dels regatistes catalans participants, la majoria joves promeses de la vela en la seva preparació esportiva. La competició ha comptat aquest passat dimarts amb la presència de controls antidopatge esportiu, que han analitzat cinc regatistes, els quals han superat el control sense cap problema.\nData de realització: 01/06/2016 | Data de la darrera actualització: 01/06/2016


LA FIRA MEDIEVAL PDF Online\nLa fira medieval PDF\nDesprés de 20 anys de Besalú Medieval, l'Ajuntament de Besalú considera necessari una revisió de la fira amb visió estratègica i és per això que aquest any ...\n📘 La gran idea de kristy\n📗 Black hammer 1. Orígenes secretos\n💻 La balada del hombre mujer\nLa emblemática Fira Medieval pde Capdepera revista para los días 15, 16 y 17 de mayo ha quedado suspendido ante la prolongación del estado de alarma decretado por el Gobierno central. Se trata ... 01/01/2010\nSegons la tradició, Sant Jordi va matar el drac a Montblanc. Des del 1987, la Setmana Medieval ho reivindica amb una gran festa popular d'Interès Turístic Nacional. El 1612 el Consell especial va determinar que la fira duraria 15 dies consecutius. Al que tradicionalment era un certamen multisectorial, s'hi ha afegit, des de 2003, la recreació del mercat medieval, on el casc antic esdevé una recreació medieval i atraccions mecàniques i venedors ambulants situats a la Plaça d'Europa.\nLa fira es celebra principalment a dos espais, la Fortalesa i el nucli antic, aquest últim es converteix en un gran mercat d’artesania i alimentació on podreu trobar-hi els embotis més autèntics, dolços artesans, formatges i oferta variada de restauració, entre d’altres productes i atraccions. Les parades s’ubiquen al llarg del\nLa Fira Medieval de Reus. ... Ús de cookies Utilitzem cookies pròpies i de tercers per a millorar la teva experiència de navegació i poder oferir-te continguts ...\nPeralada rememora el seu passat amb la Fira Medieval La XV Fira Medieval de Peralada comprèn un ample ventall d'activitats: Mercat d’artesans, lluita de cavallers, atraccions, campaments i música medievals, per recrear la gesta de Na Mercadera.


» Adjudicat el concurs del projecte del parc Barcelona Sagrera Alta Velocitat\nAdjudicat el concurs del projecte del parc\nLa UTE formada per ALDAY JOVER ARQUITECTOS SLP / RCR ARQUITECTES SLP / WEST 8 dissenyarà el parc de la Sagrera\nBarcelona Sagrera Alta Velocitat (BSAV) ha adjudicat avui a la UTE formada per Alday Jover Arquitectos SLP / RCR Arquitectes SLP / West 8 la redacció dels projectes d’urbanització i construcció de les tres primeres fases del parc lineal de la Sagrera-Sant Martí, a proposta de la Mesa de Contractació. El disseny presentat per aquest grup, denominat El Parc del Camí Comtal, va ser elegit per unanimitat del jurat creat per resoldre el concurs pel que havien estat seleccionades cinc propostes.\nEn la proposta guanyadora destaca la qualitat paisatgística dels espais públics mitjançant àgores (esplanades amb lleugeres ondulacions entre franges arbrades que funcionen com a pantalles amb els vials laterals) amb gran diversitat d’usos i activitats, nombrosos espais de trobada i una bona accessibilitat. Tampoc suposa cap dificultat constructiva per adequar-se a les càrregues previstes per a les lloses de cobertura ferroviària.\nL’adjudicació es fa per un import de 1.228.800 € (més IVA) i el termini de realització dels treballs és de 14 mesos.\nEl gran parc del nord de la ciutat tindrà més de 38 ha i 4 km de longitud i es construirà sobre la plataforma que cobrirà l’estació i les infraestructures ferroviàries del projecte de la Sagrera que estan executant els integrants de BSAV: Ministeri de Foment, Adif, Renfe, Generalitat de Catalunya i Ajuntament de Barcelona.\nDocument de la proposta guanyadora del disseny del parc\nVeure notícia TV3\nVista del Ágora de Sant Martí con la estación de la Sagrera al fondoVista de l'Àgora de Sant Martí amb l'estació de la Sagrera al fons


La mútua del comú d’Encamp també fa aigües i la solució genera divisió i malestar - Altaveu el diari digital d'Andorra\n27/11/2018 (23:00 CET)\nLes mútues públiques estan de moda. Hi ha sarau a la de Govern, la dels agents de circulació d’Escaldes s’acaba de dissoldre i a Encamp, la del comú també es veu immersa en un daltabaix que està obligant a replantejar-ne el funcionament per intentar reconduir-ne la seva sostenibilitat, hores d’ara seriosament amenaçada per un deute que queda a tocar els 200.000 euros. La solució que es planteja, i que ha estat treballada per una comissió, està causant divisió -allò dels que sempre estan de baixa i els que no ho estan mai- i un notable malestar, amb grups de funcionaris disposats a portar a la Justícia qualsevol modificació que suposi una retallada de drets.\nL’ens mutual encampadà va ser creat via ordinació el 2011 agafant l'herència d'un sistema de previsió social ja existent des del 1979 per garantir als funcionaris comunals la cobertura del 100% del salari en cas de baixes. L’ordinació que el regula estipula clarament quin són els conceptes salarials que es reconeixen i aquesta mútua dóna resposta, almenys també fins ara, a les exigències de la llei dels agents de circulació, que obliga les corporacions parroquials a cobrir una prestació de baixa total en cas de malalties professionals. La mútua encampadana, a diferència de la del Govern, té una implicació del comú força elevada a través dels departaments de finances i recursos humans. Alhora, però, el vot de cada funcionari és vinculant.\nLes aportacions que s’han anat fent els darrers anys no haurien aconseguit absorbir tota la despesa generada i d’aquí que s’hagi hagut d’apostar per una solució de fons i intentar aturar la sagnia, que és gairebé, segons algunes de les fonts consultades, de 200.000 euros. Una de les solucions que s’apunten, que no la única, seria l’increment de l’aportació a realitzar per part dels funcionaris. Quan la mútua es va crear, la retenció salarial fixada era de l’1%. Ara seria de l’ordre de l’1,15% i es proposaria un increment fins a l’1,5% que les fonts consultades han assegurat que no suposaria pràcticament cap reticència i seria acceptada de forma molt majoritària i que s'hauria d'aplicar a partir del primer de gener que ve,\nOn sí que hi hauria més malestar és amb la possibilitat que s’introdueixin període de carència. És a dir, que hi hagi espais temporals que la cobertura de la mútua no funcioni, que la mútua no complementi la prestació de la CASS fins al 100% del salari d’aquella persona que estigui de baixa. Així, es preveu deixar fora de la cobertura els primers dies de la baixa i, després, períodes importants, que poden arribar a ser de mesos, a partir dels 180 dies d’atur laboral. Segons les fonts, els canvis, d’aprovar-se, afectarien tant aquelles baixes de molt curta durada com les que siguin molt llargues, de més de sis mesos.\nAquesta variació plantejada sí que està generant un fort rezel, tot i que hi ha sectors funcionarials que ho defensen i que consideren que pot ser una bona sortida per evitar que hi hagi gent que a les primeres de canvi es quedi a casa sabent que igualment cobrarà la totalitat del salari o que, en el cas contrari, vagin estirant la baixa tant com puguin. En qualsevol cas, la proposta està sobre la taula i encara és aviat perquè hi hagi una decisió definitiva. Els mutualistes poden fer les seves aportacions i al·legacions i, segons els consultats, no hi ha dubte que hi haurà posicionaments clarament en contra.