L'Alfàs del Pi acull en un sol espai tota la diversió que pugues imaginar: parc aquàtic, una estructura multiaventura, foot billar, piscina locksley’s lagoon, game experience, un spa, club esportiu, restauració, cabanyes… Tens suficient? Perquè encara hi ha més!\nEl Magic Robin Hood Sports, Water Park & Medieval Lodge Resort és un somni fet realitat. Aquest parc vacacional situat en plena Costa Blanca engloba tot el que necessites per a deixar arrere la rutina i submergir-te en una experiència d'allò més divertida i relaxant, ja siga en família, amb amics, la parella o amb la teua mascota.\nEl Magic Aqua Experience, un espai amb sis amplis i diversos tobogans obri el catàleg d'aquest parc. Inclou, per als més xicotets, una Waterplay. Per a continuar gaudint de l'aigua, aquesta vegada d'una forma més relaxada, està la piscina Locksley’s Lagoon, amb llits aquàtics, swim up bar, zona de snack i llits balinesos perquè et cregues en el paradís. I si el que busques és descansar, la tranquil·litat absoluta la trobaràs en el ‘Lady Marian’s Spa’ i el seu circuit amb font de gel, jacuzzi, dutxa escocesa, hamaques d'hidromassatge i moltes coses més, a més de tractaments.\nUna vegada secs, toca endinsar-se al parc multiaventura per a completar els seus circuits, sentir l'adrenalina de la tirolina o coronar el rocòdrom. Per als qui preferisquen activar-se practicant una mica d'esport, també tenen on triar: futbolí humà, minigolf, foot billar… Reparteix bé el teu temps per a poder fer-ho tot!\nLes instal·lacions del Magic Robin Hood estan preparades perquè les teues vacances siguen perfectes. D'aquesta manera, diverses food trucks complementen restaurants i bars tematitzats, per a recuperar forces en qualsevol moment i lloc.\nUnes boniques cabanyes et brindaran el racó ideal per a descansar d'un dia d'activitat i diversió. Es tracta de bungalows de fusta completament equipats i preparats per a rebre a tota la família.\nConegut pel seu festival de cinema, el municipi alacantí de L'Alfàs del Pi es troba després de la platja de l’Albir i connectat amb el seu far a través d'un bonic i senzill camí, durant el qual gaudiràs d'unes vistes espectaculars al Mediterrani.


15a edició de la Festa pel Joc i el Lleure en Català | ampafarigola.cat\n15a edició de la Festa pel Joc i el Lleure en Català\nLa Plataforma per la Llengua celebra un any més la Festa pel Joc i el Lleure. Aquesta quinzena edició, que se celebrarà el 18 de novembre, de 10h a 14h, tornarà a reunir els més menuts i les seves famílies a l’Arc de Triomf (Passeig Lluís Companys) de Barcelona per reivindicar, entre tots, el dret a jugar i viure plenament en català.\nAmb la Festa pel Joc i el Lleure en Català volem reivindicar d’una manera lúdica i festiva la voluntat de poder jugar en la nostra llengua. Arreu d’Europa les grans multinacionals inclouen en les seves instruccions llengües de dimensions similars al català, però aquest fet aquí no passa. És per això que denunciem també la vulneració sistemàtica de la llei per part d’algunes empreses de joguines i la gran discriminació de les multinacionals que no inclouen la nostra llengua en els seus jocs.\nAmb aquesta festa, la Plataforma es planteja 5 grans objectius:\n– Conscienciar les empreses de la importància de tenir en compte la nostra llengua a l’hora de comercialitzar productes orientats als infants al nostre país.\n– Demanar a les administracions una legislació especial pel que fa a la llengua de jocs, joguines, vídeos, videojocs i altres materials dirigits als nens i joves que es comercialitzen a Catalunya.\n– Convidar tota la població (sobretot els pares i les mares i els Reis d’Orient) a tenir en compte la llengua a l’hora de comprar els regals per als més petits.\n– Conscienciar els botiguers de joguines que demanin als proveïdors més jocs i joguines en català i que les col·loquin de forma visible als aparadors.\n– Promocionar i donar a conèixer l’oferta existent de joguines que hi ha en català, que és del voltant del 8%.\nBy Eva Garcia| 2018-11-11T19:23:47+00:00\tnovembre 11th, 2018|Sense categoria|Comentaris tancats a 15a edició de la Festa pel Joc i el Lleure en Català


ACCEPTADA LA PROPOSTA DE PODEM: 365 DIES A L’ANY DE PUNT VIOLETA - Alcoi23\nACCEPTADA LA PROPOSTA DE PODEM: 365 DIES A L’ANY DE PUNT VIOLETA\nEn el ple de l’ajuntament d’Alcoi, del divendres dia 1 d’octubre, Podem Alcoi presentava un prec en base al que el consell de ministres va aprovar el passat 27 de juliol de 2021: un catàleg de mesures urgents del ‘Pla de Millora i Modernització contra la Violència de Gènere’.\nAquest conjunt de mesures és fruit del treball conjunt i acord entre el Ministeri d’Igualtat, el Ministeri de l’Interior, Justícia, Sanitat i Drets Socials i Agenda 2030 per a avançar cap a l’erradicació de les violències estructurals contra les dones amb la implicació del conjunt de la societat de manera directa.\nCom explica el regidor morat Aarón Ferrándiz: «Es proposen un conjunt de mesures encaminades a la sensibilització de la societat i de l’entorn de les víctimes de violència masclista, a detectar de manera primerenca la violència en serveis públics de proximitat, a donar suport a l’autonomia de les dones perquè trenquen amb la violència i a protegir els xiquets i les xiquetes enfront de la violència i reforçar la protecció i la seguretat de les víctimes en risc».\nEn el desenvolupament d’aquestes mesures, des del Ministeri d’Igualtat s’ha llançat l’instrument ‘Punt Violeta’, per a implicar el conjunt de la societat en la lluita contra la violència masclista.\nEl ‘Punt Violeta’ té diferents objectius. D’una banda, cerca implicar a tota la societat en la lluita contra la violència masclista. Per un altre vol acostar la informació dels serveis integrals a les víctimes a través del seu entorn. Finalment, té com a objectiu facilitar informació sobre com actuar davant un cas de violència masclista a establiments, entitats, empreses, organismes públics.\n«Des de Podem Alcoi», continua el Sr. Ferrándiz, «sabem que s’està treballant en aquesta línia i entenem que s’ha de continuar reforçant aquesta estratègia, per erradicar la violència estructural contra les dones».\nPer tot això, el grup municipal de Podem, va proposar al ple de l’ajuntament que Alcoi reforce aquesta iniciativa, donant difusió i exposició als diferents materials de la campanya, que es desenvolupe una campanya de difusió de ‘Punt Violeta’ entre el comerç de la localitat i que la regidoria de polítiques inclusives es comprometa a ampliar la presència del Punt Violeta d’informació “365 dies a l’any”, sumant visibilitat així als punts ja existents en el grans esdeveniments municipals.\n«Agraïm la resposta de la regidora, Aranza de Gracia, explicant el que s’ha treballat fins ara i amb el compromís de seguir ampliant la presència d’informació referent al Punt Violeta per a que puga donar servei 365 dies a l’any, i que arribe a tota la ciutadania», conclou el regidor de Podem Alcoi.\nAnteriorCompleta programació per a celebrar el Nou d’Octubre en Alcoi\nSiguienteEL CEIP EL ROMERAL CELEBRA LA IV EDICIÓ DEL MINITRAIL SOLIDARI\nIrene Castelló Reche recibe el ‘Premi Solidari’ del Campus d’Alcoi de la UPV\nCompromís critica l’estat del servei de bus urbà\nCarrers i muntanyes plenes de solidaritat amb el Trail d’Alcoi


La Garriga s’adhereix a la campanya Fem Soroll pels ODM | La Garriga Digital\nLa Garriga s’adhereix a la campanya Fem Soroll pels ODM\nLa Garriga s’ha unit a la campanya “Fes soroll pels ODM”, els propers 17,18 i 19 de setembre. Aquesta és una iniciativa global promoguda per la Campanya del Mil·lenni de les Nacions Unides juntament amb altres entitats de l’ONU i la societat civil, amb l’objectiu d’exigir als líders mundials que donin un nou impuls a la lluita contra la pobresa.\nLes accions reivindicatives es faran coincidint amb la Cimera de les Nacions Unides sobre els Objectius de Desenvolupament del Mil·lenni (ODM) que es farà a Nova York del 20 al 22 de setembre de 2010. La reunió vol revisar el procés i establir un pla d’acció per accelerar el compliment dels objectius.\nUna de les actuacions programades, a les quals l’Ajuntament de la Garriga s’hi ha sumat, és el desplegament d’una banda blanca, símbol de la lluita contra la pobresa, a la façana del consistori.\nTambé s’ha posat a disposició de totes aquelles persones que vulguin informar-se sobre la campanya un banner a la web municipal i diversos materials, que poden recollir a l’Oficina d’Atenció Ciutadana.\nL’Ajuntament de la Garriga es va adherir a la Declaració del Mil·leni en el Ple municipal del passat 30 de juny. A més, va dedicar la darrera Setmana de la Solidaritat, que es va dur a terme del 25 de juny al 3 de juliol, a donar a conèixer els Objectius de Desenvolupament del Mil·leni per contribuir així a la sensibilització ciutadana sobre l’objectiu d’eradicació de la pobresa extrema.\nAmb aquestes accions, ha contribuït a ampliar el nombre de persones a tot el món que han commemorat el 10è Aniversari de la Declaració del Mil·lenni, signada per 189 caps d’Estat i de Govern a les Nacions Unides, i la Cimera de l’ONU sobre els ODM el 2010, alçant la seva veu i Fent Soroll pels ODM i la lluita contra la pobresa.\nArticle anteriorCaminar i bici, molt saludables\nArticle següentRàdio Silenci estrena temporada el dijous 23 de setembre a les 20h a l’Auditori


Cartell de luxe al Teatre de Palafolls amb Sol Picó i Marco Mezquida - Ajuntament de Palafolls\n11/11/2019 | 21:25 h\nCartell de luxe al Teatre de Palafolls amb Sol Picó i Marco Mezquida\n"Cieta a ciegas" arriba a Palafolls aquest 17 de maig i ho fa amb moltes expectatives de públic\nLa millor dansa i la millor música en conjuguen a la perfecció a "Cita a ciegas" on Sol Picó, ballarina, i Marco Mezquida, música, prometen un gran espectacle.\nDe "Cita a ciegas" s'ha dit que recrea una trobada entre dos “animals escènics” cadascun en el seu àmbit, per primera vegada junts en un escenari: Sol Picó i Marco Mezquida. Un viatge musical amb sinestèsia de moviments i sons.\nConcretament, se'ns explicarà una història d’amor, però no necessitaran utilitzar paraules, només el llenguatge de la música en el cas de Mezquida i el del moviment en el cas de Sol Picó. No us estranyi si la veieu ballar sobre les taules o les cadires, o si de sobte es puja al piano.\nRecordem que Sol Picó ha estat Premi Nacional de Dansa 2016 i Marco Mezquida és un dels talents consolidats en la música malgrat la seva joventut. Ha estat premiat en tres ocasions consecutives com a Músic de l’any per ‘l’Associació de Músics de Jazz i Música Moderna de Catalunya’ (2011, 2012 i 2013).\nAmb el desig que aquesta proposta arribi als i a les actuals alumnes de dansa de l'Escola municipal de Música i Dansa de Palafolls el consistori ha remès una circular a tots i totes les alumnes amb el desig que puguin veure i gaudir gratuïtament una proposta que majoritàriament només es pot veure en teatres de grans ciutats.\nPreu de l'espectacle: 5 euros.


Catalunya, "l'Andorra del sud"\nEls Comuns 'usen' el model fiscal andorrà per atacar JxCat i condicionar el futur govern\nJéssica Albiach, candidata d'En Comú Podem a la presidència de la Generalitat de Catalunya. EN COMÚ PODEM\nAndorra la VellaAndorra s'ha posat de moda a Espanya i no precisament per aspectes positius, sinó tot el contrari. Primer van ploure les crítiques als 'youtubers' que han decidit creuar la frontera del riu Runer per buscar una fiscalitat millor al Principat. Ara, en plena campanya electoral a Catalunya, alguns partits d'esquerres han aprofitat aquest estat d'opinió per carregar contra altres formacions. És el cas de Jéssica Albiach, candidata d'En Comú Podem a la presidència de la Generalitat, que no ha dubtat en qualificar com "l'Andorra del sud" el model fiscal que suposadament voldria per a Catalunya el número 3 de la llista de Junts per Catalunya (JxCat), Joan Canadell, expresident de la Cambra de Comerç de Barcelona.\nEl problema és que no voleu ser Dinamarca, sinó l’Andorra del Sud. Voleu acabar amb la nostra reforma fiscal i blindar privilegis dels que més tenen.\nPer això volem un @EnComu_Podem fort i un govern d'esquerres que és incompatible amb Junts per Catalunya. https://t.co/rIKopWHvCV\n— Jéssica Albiach (@jessicaalbiach) 29 de enero de 2021\nSegons Albiach, el model fiscal andorrà –i de retruc el que defensaria JxCat, segons ella– suposa un "blindatge de privilegis dels que més tenen". Cal recordar que Canadell va proposar eliminar l'impost de successions i el de patrimoni, tot i que la seva cap de llista, Laura Borràs, el va desautoritzar amb l'argument que la seva és una candidatura transversal en què hi caben diferents sensibilitats, i que ella no ho defensava perquè els recursos que aquests impostos aporten a la Generalitat serveixen per pal·liar els efectes de la pandèmia de la Covid-19.\nDarrere l'estratègia d'Albiach de fer servir Andorra com a model fiscal negatiu per carregar contra JxCat hi ha la voluntat de l'ecosocialista de dificultar un nou govern Junts-ERC i reeditar el tripartit que va governar la Generalitat durant set anys, amb el PSC, ERC i els mateixos Comuns. De moment, les enquestes donen més opcions a la primera forma de govern que a la segona, però el veredicte de les urnes no arribarà fins la nit del 14 de febrer.\nEl sistema fiscal andorrà, 20è en competitivitat en un rànquing de 191 països\nEl TSJC manté les eleccions catalanes per al 14F\nCatalunya eleccions fiscalitat


TRAIL UEC TORTOSA: de desembre 2008\n26 de desembre - diada de Sant Esteve\nTradicional pujada a la Creu\nSortida btt al voltant del riu Ebre per les comarques del Baix Ebre, Terra Alta i Ribera d’Ebre.\nRecorregut de uns 31 km. , amb el següent recorregut: Benifallet, pont del Llaguter, Valliplana, Pinell, coll d’Argoles, riu Ebre, Mirabet, pas de barca, Rasquera i GR fins a Benifallet.\nHem quedat a les 8 h. a quatre camins, pujarem en cotxe fins a Benifallet.\nEste va ser un sopar increïble, d'aquells que es recorden, dels que fan piña, on vam acudir 30 uequeros disposats a recordar coses de la temporada i gaudir d'un sopar de germanor.\nI aixi va ser, bon soparet, moltes rises, molt de vi, molts comentaris i tots molt guapets sense pantalonets curts ni malles.\nEn acabar el sopar el jesusenc i el roquetero van fer entrega a tots els corredors de la uec presents unes fotografies per que tots recordiguen este gran dia i este gran any, crec que va ser un detall molt bonic i espero que a tothom li agrades, va sorgir fer-ho amb l'amic el jesusenc i crec que a part de tot el bonic que va ser fins i tot va ser una mica emotiu, l'any vinent més.\nDesprés del sopar vam anar al buda per acabar la festa i......vaja festa tu, allí va apareixer l'alcalde de Campredo i un grapat d'autoritats que només de recordar encara ric ara i va ser un final de nit impressionant, esperem que tots ho haguin passat com a minim igual que jo.\nMés fotos aquí>>\nEl món de l’esport del Baix Ebre, en totes les seves disciplines, ha assistit aquest cap de setmana al lliurament dels V Premis Esportius Baix Ebre, que organitza el Consell Comarcal i el Consell Esportiu del Baix Ebre amb l’objectiu de reconèixer la trajectòria dels esportistes, clubs i entitats de la comarca durant la temporada 2007-2008.\nEn breu penjarem les classificacions (trankils que no tardaran tant com les de Jesús) i actualitzarem lo Rànking.\n01.- PAKO MURALL 1 H 21' 45''\n02.- KARIM 1H 22' 30''\n03.- JAUME (cuñaaauu) 1 H 24' 40''\n04.- NANDO 1H 29' 26''\n05.- ANGEL SOLA 1 H 29' 35''\n06.- CARLOS BALAGUE 1H 29' 59''\n07.- PERE PANISELLO 1H 30' 52''\n08.- MAURO XKF 1 H 32' 50'\n09.- ELENA 1 H 36' 10''\n10.- ISA 1 H 36' 10''\n11.- PACO ALSO 1H 36' 45''\n12.- TARAZAGA 1 H 44' 00''\n13.- XENXO 1 H 44' 00''\n14.- ALEJANDRO 1 H 44' 00''\n15.- ANNA 1 H 45' 00''\n16.- PINYOL 1 H 45' 00''\n17.- JAVI GINE 2 H 2' 10''\nMés fotos aki>>\nLes fotos de Martí aquí>>\nA les 9 hores KMVertical\nTrobada a quatre camins pera desplaçar-nos a la Caramella, depenent dels vehicles i acompanyants farem la cervesa al Port, si no pot ser, pos baixarem caminant i anirem al Reguers.\nA les 18:00 lliurament dels Premis esportius del Baix Ebre\nAl Pavelló de l’Ampolla, los galardonats son los membres de la expedició Denali 2008, los PTLs, Puça, Isa, Elena i Kiko i l’equip de Trail.\nA part dels que han de recollir els trofeus, estaria be que anéssim més gent.\nA les 22:00 Sopar de Nadal a Equitor, en acabar festa grossa al Moet o han sigue.\nA la espera de la crònica de Santa klaus aquí teniu les fotos >>\nAquí una imatge del lliurament de samarretes personalitzades de l'any passat\nCONFIRMAT !!! lo dissabte de matí del dia 20, farem la segona edició del “KMVC” o sigue lo quilòmetre vertical de la Caramella, per als que no sabeu de que va això, dir-vos que es tracta de fer una pujada molt vestia, que va des de la Casa de Carvallo a la Caramella fins al Coll del Vicari, prop del Cim de Caro, de més mil metres de desnivell (si algú es queda en ganes que acabe al cim uns 200 metres més) amb el menys temps possible. Suposem que contarem amb la col·laboració del cronometrador oficial de la Caramella “Official Chronometer by Monsieur Martin De La Bovine®”, d’aquesta manera podrem homologar los temps i publicar-los al prestigios ranking del KMVC.\nSi feu una ullada a n’aquest rànking veureu que els temps oscil·len entre els 1:09 de un tal Albert Giné i els 2:45 que tenen los de la colla castellera de Xerta, per tant no serà gens difícil millorar-los, extraoficialment sabem que hi ha qui ho ha fet amb menys d’un hora. En acabar, podem fer dos coses, baixar pel mateix lloc o be si tenim algú que ens puje els cotxes, baixar fins als pous de la neu o l’esquirol i fer una cerveseta per a celebrar-ho.\nSi esteu interessat en participar-hi, podeu fer la inscripció aquí al bloc, o sigui que vos apunteu a la llista i au. Està invitat tot hom, això vol dir que morencs, xertolins, canareus, roqueteros, o qui sigui, també esteu invitats, ànim que XALAREM!!!\nFitxa(no lo de Jesús) tècnica:\nDesnivell: molta pujada i poca baixada\nRecorregut: Casa Carballo, Mirador Cua de Cavall, Racó de la Gralla, Collet herbós, escaleta, Collet del mig, Coll del vicari.\nTipo de terreny: Tot sender amb algunes argelagues a la part baixa, boix a la part mitjana, i moltes pedres durant tot el recorregut.\nSenyalització: cap (o sigui que es recomanable estudiar-se lo mapa)\nPunt més baix: la Caramella uns 250 m. aprox.\nPunt més alt: lo coll del Vicari uns 1280 m. aprox.\nPunts d’avituallament: al Coll del Vicari o on vulgues si t’ho portes damunt.\nApunteu a l’agenda que lo dia 20 de desembre lo teniu ocupat amb lo sopar de Nadal, prepareu les vostres millors gales que aquest anys ha de ser mes sonat que lo de l’any passat, si es que es possible.\nDe moment tenim a Elena negociant lo restaurant i el preu, quan tinguéssem alguna cosa lligada ja vos ho farem saber, esteu atents al bloc.\n"Ara crec que ja és definitiu, voler un bon preu i ademés està sols a un restaurant com a que es una mica complicat, però ho hem aconseguit, el sopar serà a "EQUITOR" (ja que al restaurant Calau no podiem estar sols, zona ocupada pel ball del poble) i el preu 20€, hora la mateixa a les 10 de la nit, mateix dia, dissabte 20 de desembre."\nDesprés d’una setmana de previsions alarmistes de tempestes, trànguls i galernes, dissabte al matí Rosa i jo passejavem dolçament acaronats pel sol les romàntiques avingudes de San Sebastián. Per unes hores vaig oblidar què ens havia dut fins allà i m’omplia els sentits d’arquitectures rotundes, dels aromes cantàbrics i dels sabors primigenis d’un pais que t’ho diu tot a la cara si vols escoltar-lo.\nTOTS LOS PARCIALS:\nLES FOTOS DE FRAN\nHaviem arribat divendres al tard, directes a la pensió que teniem a peu de sortida-arribada de la marató, després d’un plàcid viatge en el cotxe d’Ares i Xaski. Aquella nit no vaig poder dormir gaire, al llit tenia una basca.... al pis del costat un gosset que no parava de bordar i uns veïns amb la tele a tota pastilla. Que hi farem... em relaxava veient a Rosa que dormia com un sòc sense enterar-se de res.\nDissabte, recollida de dorsals a la fira del corredor i aprofitar per arreplegar propaganda i pegatines com uns crios. Rosa va fer-se un diagnòstic podològic, que li va fotre un disgust, perquè lo “viejoverde” que la va enganxar i no l’amollava, li va dir que tenia laxitud lligamentosa (la qual cosa puc corroborar) que li donava avantatge sobre els altres corredors. Després es va veure que algo de raó si que tenia.\nEncabat de la fira, ja us ho he explicat, vam passejar, uns pintxos i no cal entrar en detalls. Total que vam fer gana per dinar la pasta de rigor i cap a fer la migdiada. A l’habitació ja mos esperava Amparo sobreixint adrenalina però vam aconseguir que s’ajoqués i los tres mos vam ficar al llit on vam passar quasi tota la tarda descansant i bevent aquarius, i a la nit pixant i dormint, després d’amordaçar al gosset i a l’amo i d’empassar-me unes quantes valerianes. De moment ni una gota de pluja.\nPotser esperàveu la crònica d’una marató? Perdoneu la disgressió, ara m’hi poso.\nLo ritual pre-marató és una litúrgia que cadascú interpreta a la seva manera. Malgrat la contrarietat de les meves companyes em vaig posar lo despertador a les 6:15 i vaig esmorzar a consciència. Amparo s’hi va afegir i Rosa des del llit mos observava entre atònita i ensopida com endrapàvem, plàtan va, galeta torna.\nQuan lo neguit no em deixava, vaig marxar cap a l’estadi. Ja només tenia una cosa al cap: la meva marató. A les 8:30 mos vam trobar tots los uecs (Leo, Rosa, Xaski, Pacomoto, Jordi i jo + Amparo) per fer-mos la foto i desseguida a prendre posicions per a la sortida, que era a les 9.\nEstàvem a 6° o 7° i feia vent, però ni una gota i l’ambient estava ben escalfat.\nA partir d’aquí només puc assegurar que vaig xalar com un condenat. Malgrat lo vent, lo fred i pluja ratxejada en algun moment, los carrers de Donostia estàven plens de gent que animava sense descans a tots los corredors. Dins la cursa l’ambient era festiu: los corredors animant-se i fent conya contínuament. Cap al km 6 vaig veure una aranyeta negra davant meu, que em resultava familiar. Un tatuatge a l’espatlla d’una noia petita i fibrosa... Carme “la seginera”!! Vam xerrar una estona sota la vigilància dels mansos que l’acompanyaven (us envia petons i abraçades). També ens vam creuar amb Toni “l’abuelo” i ens escridassàvem cada vegada. De Vinaròs va pujar Juanjo Panisello i d’Alcanar algun altre professional.\nLa cleca de Leo, que va pujar en 2 autobusos, mos oferia menjar en llocs estratègics i en una de les entrades a Anoeta, Fran de paisà, fent fotos a la penya, em va suscitar sentiments contradictoris: una gran alegria de veure’l allà i la decepció que no pogués córrer.\nCap al km 12 vaig agafar ritme de creuer. Les endorfines me sortien per les orelles i malgrat tots los mals, als kms finals em vaig sentir volar, portat pels ànims d’aquell públic entusiasta. Va ser molt emocionant.\nUn detall: lo filldeputa del gosset del veí (i potser ell també) esperant-me a l’última entrada d’Anoeta, s’em va ficar entre peus per fer-me caure com a venjança per la nit anterior, però ahir jo portava la flor al cul i no es va sortir amb la seva.\nTots los nostres vam triomfar. Los tres debutants: Rosa, Pacomoto i Jordi van acabar molt bé, que és del que es tracta en una primera marató. Sobretot Rosa, sub 4h., en progressió contínua i al final fresca com una ídem. Pacomoto va patir algun contratemps físic, però va saber-s’hi sobreposar i va arribar amb Rosa (Jordi els hi va imposar les medalles a l’arribada). També Xaski arrossegava molèsties, però malgrat això, amb la seva experiència maratoniana va saber gaudir de la festa. I Leo va estar immensa, fregant les 3h30’.\nA més, qui no s’acontenta és perquè no vol. Com diu un proverbi euskaldun “zozoak beleari ipurbeltz” (lo tord li diu al corb: cul negre!)\nQuin rotllet no? Pos espero que los altres maratonians donésseu també la vostra versió, perquè segurament m’he deixat fato al tinter.


CarlesJuanuix Bloc: d’octubre 2010\nPer molts anys Adrià!!!!\nCom passa el temps!! Avui ja fa un any que va néixer l'Adrià, el meu fill, i aqui ja el podem veure fent les seves primeres pedalades, segur que ben aviat em podrà acompanyar. Felicitats!!!\nPublicat per cajuanuix a 21:54 1 comentari:\nDuatló de Tona, 16è classificat.\nDesprés d'un mes i amb el petit parèntesis de fa quinze dies, en què vaig disputar la Mitja Marató de Roda, aquest diumenge vaig tornar a disputar una de les duatlons del circuit de Terra Endins, la de Tona. Curiosament he tornat a repetir la 16ena posició que vaig fer a la duatló del Voltreganès, tot i que a favor meu puc dir que a Tona érem uns quants participants més. En general estic content amb com em vaig notar a nivell de sensacions, sobretot pedalant, notant i molt els 3kg que he perdut en un mes. Tot i que ja seguia una dieta bastant bona, he anat fent petits canvis que m'han posat amb 62kg, que pel meu 1'65cm ja està millor, tot i que vull baixar una miqueta més per anar més lleuger.\nLa prova començava amb 9km corrent, de molta pista, i on no em vaig acabar de notar gaire còmode, jo prefereixo córrer en terrenys amb més desnivell, però vaig arribar a la zona de transició motivat per remuntar amb la btt. Vaig fer un canvi prou ràpid, i de seguida que vaig començar a pedalar ja vaig atrapar algun corredor que tenia per davant. La primera part de bici era molt ràpida i en un zona de baixada vaig tenir un petit ensurt, menjant,me un revolt i passant entre herbes, amb la sort que no vaig trobar cap "trampa" amagada i vaig poder continuar pedalant. De seguida vaig trobar la zona més tècnica que anava cara amunt, on vaig adelantar un parell de corredors més. La pujada era prou dura, amb algun petit tram on vaig haver de saltar de la bici. En aquesta zona em va atrapar en Toni Casals, portava un bon ritme i m'hi vaig enganxar al darrera, tot i que en un tram tècnic de baixada va tenir un petit accident sense conseqüències, saltant per davant, el vaig deixar i ens vam ajuntar tres fins arribar a la zona de transició. Això si, abans ens vam despistar una mica per culpa de no estar ben marcat el recorregut, nosaltres anàvem avall quan en realitat era amunt. Més d'un s'hi va perdre.\nArribem a boxes i faig un transició molt dolenta, és un dels aspectes que he de millorar. Començo a córrer amb els dos que vam arribar junts a boxes un pèl per davant. Mica en mica vaig apretant i els acabo adelantant a tots dos. Toca pujar fins al castell de Tona, és una pujada curta però intensa i vaig mantenint les distàncies amb els que havia adelantat. Un cop a dalt ja és tot cara avall i apreto tant com puc per arribar en la 16ena posició final.\nAra la següent duatló és la de Puig-Reig, però no la faré. En principi aniré a finals de novembre a la de Viladrau i suposo que a la de Prats.\nPer veure tota la classificació, AQUI.\nPublicat per cajuanuix a 21:53 Cap comentari:\nRecopil.lació de fotos meves a la duatló de Bellmunt, i una de la de Viladrau.\nPatint pujant, corrent, i baixant....\n.....i aquesta que és de Viladrau.\nMitja Marató de Roda de Ter: 1h31' 00''.\nAhir vaig tornar a participar en la Mitja Marató del meu poble, Roda de Ter, després de molts anys de no participar-hi, i acabant amb molt bon regust de boca, tot i que no vaig arribar a la marca que volia per molt poc. Ara porto un temps que estic entrenant especialment per participar en duatlons de muntanya, però mica en mica en mica he tornat a trobar les meves bones sensacions corrent, i portava unes setmanes entrenant per intentar baixar de 1h30, però al final m'ha faltat un minutet per aconseguir-ho. Llàstima que ara fa uns dies vaig estar tocat físicament amb problemes d'estómac, i que vaig arribar al dia de la cursa massa carregat de cames, perquè sino crec que podia haver baixat la marca.\nEl dia va començar tal i com portaven anunciant tota la setmana els homes del temps, i ja durant la nit em vaig despertar amb el soroll dels trons i de la pluja. Quan em vaig despertar continuava plovent, i vaig anar cap a Roda bastant desanimat i amb poques ganes de córrer, però amb l'esperança de que acabaria parant. Després d'aparcar a casa els meus pares, que viuen a 100mts de l'arribada, vaig anar caminant a buscar el dorsal i el xip, i començant a palpar l'ambient previ a la cursa, tot i que de moment continuava plovent molt. Vaig tornar cap a casa i vaig començar a escalfar una miqueta, mentalitzant-me que tocaria mullar-se una miqueta. Poc abans de començar vaig anar cap a la sortida i per sort semblava que mica en mica anava parant de ploure. I efectivament, just quant comencem a córrer ja pràctiacament no plou, i s'aniria mantenint fins al final.\nEls primers km són pels carrers del poble, i compartim el recorregut els que fem la Mitja i els que fan la cursa de 10km, jo he començat bastant còmode i tinc molt clar el ritme que vull marcar durant els primers km, 4:20, per mica en mica anar augmentant el ritme. Un cop deixem els carrers de Roda ve la primera pujada fins el barri de la Creu, em continuo trobant bé tot i que em quedo sol i tinc un grupet just al davant que m'agradaria atrapar, però hauria de forçar massa i prefereixo anar-los tenint uns metres per davant. Vaig arribant a la zona del polígon i ja he passat el km 10 amb 42'30'', el temps que tenia previst fer. Ara ja arribo a la rotonda on agafem la recta que porta fins a Manlleu, i aqui si que trobo a faltar la companyia d'algun corredor, continuo amb un grupet per davant a pocs metres però no sóc capaç d'arribar-hi.\nArribo a la hora de carrera i passo el km 14, també aquesta era la previsió, però començo a veure que no seré capaç d'augmentar el ritme i baixar de 1h30. Per fi, després de molts tobogans arribo a Manlleu, falta poquet però vaig justet, només falta el repetxonet de la sortida i apretar fins al final. Passo el km 19, i ara si que ja tinc clar que no baixaré de l'hora i mitja. Passo el km 20, 21....recta final amb lleuger ascens i apretada final per almenys fer menys de 1h31, però tot i l'esforç final amb quedo amb 1h31'oo''. Això si, he baixat la marca cins minuts, el desembre passat vaig fer la ECO Mitja Marató de Vic i vaig fer 1h36'03''.\nA l'arribada vaig saludant a gent coneguda, en Joan Casas, en Tronja, en Manel Leiva, i també arriba en Lluis Màrquez. Havíem coincidit a la Mitja de Vic i a la sortida no l'havia vist. Veig que mica en mica també va baixant el seu temps i ahir ja va baixar de 1h37', a veure si tornem a coincidir a Vic pel desembre.\nI ara toca tornar a entrenar per prepara la duatló de Tona, del dia 24, he d'agafar la bici si o si, a veure si demà m'escapo, tot i que sembla que el temps no acompanyarà gaire.\nClassificació de la Mitja Marató de Roda, AQUI.\nPublicat per cajuanuix a 12:30 Cap comentari:\nUns dies dolents que per sort ja s'acaben\nDesprés d'una setmana molt dolenta a nivell físic, sembla que mica en mica em vaig recuperant, i avui ja he començat a veure el final del túnel. Tot va començar just després que l'Adrià, el meu fill d' 11 mesos, agafés faringitis. De seguida va rebre la Laia, la meva parella, i dos dies després de la duatló del Voltreganès jo també vaig començar amb molèsties estomacals. El pitjor dia va ser el dimecres passat, dia de la vaga general, que amb prou feines em podia aixecar del llit i tant sols tastava una mica d'arròs i una poma. Dijous la cosa semblava millorar, però divendres vaig comprovar com encara no estava fi. Va ser el dia que tota la meva empresa, Esbelt, vam anar d'excursió a Núria, per celebrar-ne els 40 anys. Vam pujar caminant des de Queralbs i vaig pujar caminant però a ritme d'entrenament, amb una miqueta més de 1h30'. Va ser durant el dinar, que vaig tornar a notar com el meu estómac no estava encara per fer la seva feina amb normalitat.\nDissabte havia de ser el dia que fes una tirada llargueta corrent, perquè el diumenge dia 10 tinc la Mitja Marató de Roda, i tot i que no estava gaire fi, em van sortir 15,8kms en 1h11'50''. a un ritme de 4'31'' el km. Al vespre ja vaig tornar a tenir molt mal cos i una mica de febre, i fins avui que el Paracetamol m'ha anat acompanyant.\nI aquesta tarda m'he dit que havia de sortir tant si com no i fer una bona apretada abans de diumenge, a veure si d'una vegada em sortia tot aquest malestar que m'acompanyava. I no em puc queixar, perquè després d'escalfar una miqueta he anat per feina i he fet 4 sèries de 1500mts a una mitja de 3'57'' el km. La meva intenció és intentar fer la Mitja Marató per sota de 1h30', i per gota que m'acompanyi el cos estic convençut d'aconseguir-ho.\nEn quant a la bici, ara fa 10 dies que no la toco, espero poder sortir demà una miqueta, que tants dies sense pedalar provoquen una mena de síndrome d'abstinència que no pot ser bò, i mica en mica anar preparant la duatló de Tona, del dia 24. Aquest diumenge es va fer la de Taradell, que no hi vaig anar, i de fet tampoc hi hagués pogut anar tal com estava físicament.\nPublicat per cajuanuix a 19:15 Cap comentari:\nRecopil.lació de fotos meves a la duatló de Bellmu...


El Fresc Festival Sabadell 2018 comença amb entrades exhaurides per als dos primers espectacles | elsot.cat\nEl Fresc Festival Sabadell 2018 comença amb entrades exhaurides per als dos primers espectacles\nTant ‘La Nit dels Musicals de Sabadell’ com el concert ‘De Hollywood a Broadway’ ompliran l’Amfiteatre del Jardí de l’Espai Cultura Sabadell\nLa segona edició del Festival d’Estiu del Vallès s’allargarà fins el proper 26 de juliol amb 34 espectacles de música, teatre, escena familiar i cinema a la fresca.\nLa segona edició del Fresc Festival, el Festival d’Estiu del Vallès, comença aquest diumenge amb les entrades exhaurides tant per a La Nit dels Musicals de Sabadell, l’espectacle inaugural (diumenge 24 de juny, 22.00) com per al concert De Hollywood a Broadway, que l’Orquestra d’Acordions de Sabadell oferirà l’endemà (dilluns 25 de juny, 22.00). Un inici de luxe per a una iniciativa que s’allargarà fins el proper 26 de juliol i que inclou un total de 34 propostes de música de tots els estils, teatre, escena familiar i cinema.\nExcepte aquests darrers, tots els espectacles es podran veure a la fresca de l’Amfiteatre del Jardí de l’Espai Cultura Sabadell i a l’espai Off Fresc, un segon escenari incorporat aquest any per acollir propostes que requereixen més intimitat i s’adapten al format de cafè-teatre.\nLa Nit dels Musicals de Sabadell(diumenge 24 de juny de 2018, 22.00)\nEs tracta d’una producció pròpia del Fresc Festival orientada a reflectir el dinamisme de l’escena sabadellenca en l’àmbit del teatre musical i, a la vegada, esdevenir una tradició en l’obertura de cada edició. Aquest any, l’espectacle homenatjarà la Joventut de la Faràndula en el seu 70è aniversari, i el Teatre del Sol, que compleix 30 anys. Es tracta de dos dels grups teatrals de Sabadell amb una trajectòria més dilatada en el gènere en qüestió. L’espectacle, dirigit per Albert González, recuperarà musicals històrics d’aquestes formacions interpretats per quatre actors-cantants i amb moltes sorpreses.\nDe Hollywood a Broadway, amb l’Orquestra d’Acordions de Sabadell (dilluns 25 de juny, 22.00)\nL’Orquestra d’Acordions de Sabadell torna a l’escena del Fresc Festival, en aquesta ocasió per oferir un concert basat en temes de musicals i bandes sonores. Musicals que arriben a las pantalles de cinema, pel·lícules que es transformen en musicals als escenaris… En definitiva, la música per a l’espectacle. Una proposta per gaudir de la música de Cabaret, Els miserables, Pirates del Carib o Star Wars, entre d’altres.\nLu Rois presenta Clarobscur (Dimarts 26 de juny, 22.00)\nLa compositora, pianista i cantant sabadellenca Lu Rois passa pel Fresc Festival per presentar el seu tercer disc, Clarobscur, acompanyada de Núria Galvañ (violoncel) i Joana Gomina (contrabaix). Lletres de gran intensitat acompanyades per una música capaç de fer viatjar l’oient per diversos estats anímics i una veu ben especial, dolça i vibrada, defineixen l’estil d’aquesta artista capaç de crear atmosferes cinematogràfiques embriagadores.\nViuràs en el meu vers, d’Il·lús Teatre (dimarts 27 de juny, 22.00)\nEl grup teatral sabadellenc Il·lús Teatre ha convertit en una tradició els seus espectacles estiuencs basats en sonets de Shakespeare i aquest any els trasllada al Fresc Festival. Viuràs en el meu vers és un recital de poemes del bard en la veu de l’actor Jordi Boixaderas i l’actriu Laura Conejero, acompanyats de la Il·lús Teatre Orchestra. Aquest any presenten una selecció de sonets que encara no havíem vist, juntament amb versions millorades de sonets que ja havien format part dels anteriors espectacles d’aquesta sèrie.\nQuimi Portet presenta Festa Major d’Hivern (Dijous 28 de juny, 22.00)\nQuimi Portet és un nom en majúscules de la música a Catalunya i ha esdevingut un gènere en sí mateix per la seva sensibilitat, la seva ironia i una veu inconfusible. Característiques que sonen com mai al seu nou disc, Festa Major d’Hivern, el desè de la seva carrera en solitari. Rock’n’roll de quan el rock’n’roll importava sense nostàlgia ni complexes que, en directe, es transforma en una festa major personal i absolutament intransferible.\nTribut oficial a Coldplay a càrrec de Coldday (divendres 29 de juny, 22.00)\nColdday va néixer l’any 2012 fruit de la unió de quatre músics que volien retre un homenatge honest i fidel a la banda britànica Coldplay. La banda prové de les comarques de Tarragona i ha girat el seu espectacle per països com Espanya, Portugal, França, Alemanya, Romania, Holanda, Bèlgica, Anglaterra, Malàisia o Indonèsia. Coldday porta als escenaris tota la màgia de la música de Coldplay. Durant dues hores es recrea l’atmosfera, l’emoció i l’energia d’un autèntic directe de Coldplay. Tot el que un fan de la banda pot desitjar.\nGuillem Roma presenta Connexions(dissabte 30 de juny, 22.00)\nLa música ens connecta amb nosaltres mateixos, amb els altres, amb el món i amb el més enllà. I això és el que passa en els concerts i les cançons de Guillem Roma. El disc Connexionsés una proposta original que fuig d’etiquetes i patrons. Des de les influències de la música llatinoamericana fins als sons mediterranis conviuen amb elegància amb l’espontaneïtat d’un directe enèrgic i participatiu.\nMister Parfum, de Festuc Teatre (diumenge 1 de juliol, 19.30)\nEl protagonista d’aquest espectacle és Pietro Pampolino, un personatge extravagant que viatja amb una estrambòtica màquina de fer perfums. En Petro, conegut com a Mr. Parfum manipularà i desafiarà la química per fabricar un perfum personalitzat per a cada ciutat, el perfum ideal. Quina essència tindrà Sabadell? Un espectacle per a tots els públics a peu de carrer, en el qual la interacció i l’humor en són els trets fonamentals\n[CLIQUEU LES IMATGES PER DESCARREGAR-LES]


Mosca d'ase: L’Iraq segueix dessagnant-se\nL’Iraq segueix dessagnant-se\nEns acostuman a tot, manco a les garrotades. Si aquestes garrotades són atzibades damunt les espatlles dels demés, aviat ens hi podem acostumar, perquè “mals d’altres rialles són”. Més que de pressa ens hi acostuman si els que les reben ens cauen enfora i encara més aviat si són negres o moros. Ens estam acostumen a conviure amb que produeix el sistema i les seves guerres. Els mitjans de comunicació s’encarregan de posar sordina als morts que no interessen i altaveu als que interessen. Al moment que escric escolt: “Tot el món plora la mort de Michael Jackson, de rei de la música “pop”. A Iraq, el mateix dia dins un mercat han mort 70 persones innocents per un atemptat, sols les ploren els seus i el món ni s’immuta; i ahir 40... i cada dia es repeteix la tràgica història.\nAquests morts, el d’Afganistan, els de Darfur, el del Congo... no conten. Trobareu sols a un raconet de qualque diari aquestes morts quan s’han fet quotidianes, són morts que han perdut el caràcter de notícia fresca. Ningú les plora, més enllà dels familiars i amics. És gent que no conta. Quasi tothom sap els milions de morts jueus en el famós holocaust, ¿qui sap el número de morts i desplaçats Palestins, sotmesos a un segon holocaust produït per aquells que patiren el primer? Qui més qui manco sap, pam envant pam enrere, els soldats dels EEUU que han mort després de la funesta invasió a l’Iraq, però ¿qui sap iraquians que han fet la pell de llavors ença fruit de la violència provocada per la invasió? Per altra banda, el mercenaris nord-americans cobran un sou per matar i saben que s’arrisquen a morir, però els nins i tots els civils innocents que cada dia colen la vida, no tenen res a veure amb els interessos d’aquesta guerra mentidera i inútil que se’n duu vides sense pena ni glòria. I els civilitzats(?) que hem armat o consentit aquesta escabetxina humana, ens miram el llombrígol.\nEls que tenim oberts els ulls de l’ànima, com Raimon, “diré el que tu i jo sabem i que sovint oblidam: “Hem vist la por ser llei per a tots. Hem vista sang que sols fa sang ser llei del món”. Ja és ben hora que tornem a cridar amb fermesa: “No; jo dic no, diguem no. Nosaltres no som d’eixe món”.\nPublicat per Mariano Moragues a 8:09 p. m.\nJa n’hi ha per estar-ne farts, o no?\n¿Què fa l’Estatut de Catalunya al Tribunal Constit...\n¿Qui hi posarà remei?


Bloc del Quim: Que cansat n’estic d’aquesta pobra, bruta, trista, dissortada pàtria.\nQue cansat n’estic d’aquesta pobra, bruta, trista, dissortada pàtria.\nVagi per endavant, que aquest post no es meu, arran del darrer post Independència Parlem-ne!! vam establir un debat enriquidor en Rober Oliva i jo, com que al final va esdevenir en comentaris i contrarèpliques sense fi, li vaig retar a que escrivís ell un post i jo el publicaria sense cap mena de censura al meu bloc. I aquest es el resultat,ell ha escrit l’article i ha triat la foto ( per cert una foto que mai hagués triat jo). Així que us deixo amb l’article del Robert i us animo que feu comentaris i doneu la vostra opinió.\nAquest es l'Article del Robert:\nOh, que cansat n’estic d’aquesta terra... I com m’agradaria allunyar-me’n nord enllà... És el que pensava fa pocs mesos, i probablement és el que comencen a pensar molts catalans com jo, de forma natural i espontània. Tal i com devia passar ja fa mig segle. I es que la majoria de ciutadans són conscients de que el poble català viu una època molt inestable a nivell polític, social i econòmic.\nA nivell polític perquè s’ha negat definitivament la nació catalana i alhora es limiten totes aquelles aspiracions nacionals i fites que tant han costat d’aconseguir. Quedant reforçat el ventall polític tant variat que caracteritza el nostre estimat Parlament. Hi tenim des dels que tenen el suport de l’estat (i per tant tota la raó) el PP, passant per un PSC espanyolista disfressat de catalanista, al centre hi ha un partit que no es defineix en aquests assumptes ICV, el partit nacionalista per excel·lència CiU i a l’altre punta de l’extrem els bojos nois SCI. Me’n descuidava, per acabar-ho d’adobar també hi ha partits oportunistes que veient el ventall complet es defineixen com a no nacionalistes i bàsicament defensen els pobres ciutadans maltractats mitjançant l’ús del millor recurs polític: la fal·làcia.\nLa inestabilitat social queda palesa amb la manifestació de més d’un milió de ciutadans el 10-J, i com desprès els tots mitjans de comunicació espanyols (com el Periódico), silencien i menyspreen la xifra seguint amb la seva línia de manipulació subtil però constant. Les consultes per la independència, les estelades que la gent comença a penjar als balcons així com alguna bandera espanyola, el naixement de nous mitjans de comunicació catalans com ARA, directe.cat, crònica.cat ... no es poden considerar fets casuals.\nA nivell econòmic, com denuncia el centre català de negocis, reagrupament i SCI, patim una doble crisis, la crisi econòmica mundial i la de l’espoli fiscal. Dades objectives sobre el flux monetari, les balances fiscals, o les inversions en infraestructures, així com comparacions amb la resta de comunitats autònomes demostren el que tots els catalans ja sabien. Ens prenen el pèl, sempre ho han fet i som la regió més espoliada del món, de forma amargament injusta.\nCom en totes les guerres els principals perjudicats són els que es troben al camp de batalla, i el camp de batalla és Catalunya. La unitat i intransigència del govern i institucions espanyoles es troben a un costat llençant míssils periòdicament, i la impaciència de molts catalans a l’altre. Les armes d’aquesta guerra són la política i en primera instància, el poble. La darrera batalla dels catalans és la de la democràcia, depenent de com la juguem, Catalunya seguirà sent aquella pobra, bruta, trista i dissortada pàtria o bé serà neta, noble, culte, rica, lliure, desvetllada i feliç.\nPublicat per Quim Amorós Le-Roux a 20:22\n9 de gener de 2011 a les 20:27\nRobert gràcies pel teu post però si et creies que no et contestaria anaves fi, així que preparat!!!:\nJo crec Robert que tens una visió un tant distorsionada de la realitat del nostre país. Catalunya es el que es perquè els catalans amb el nostre pragmatisme hem volgut fer pedagogia a Espanya, hem volgut ser solidaris, primer per assentar una democràcia que va néixer molt feble a l’estat espanyol, i desprès perquè vam creure en la possibilitat que la Espanya plural era possible i que l’estat espanyol podia esdevenir efectivament un estat federal, però això no ha estat així, i malgrat els nostres esforços solidaris\nens hem trobat que ni ens ho han agraït i a sobre ens han maltractat, i el que es pitjor ens estan espoliant, però malgrat tot, sempre hem mantingut ferma la nostra autoestima i la Fe en nosaltres mateixos com a poble.\nPer tant es qüestió de més o menys temps, però n’estic segur que Catalunya esdevindrà una nació sobirana i lliure. El President Mas ho acaba de dir , i així ho reflex en els mitjans de comunicació “ Mas augura una ruptura amb Espanya si es considera inamovible l’estat de les autonomies”. Ho diu el President de Catalunya, més clar no es pot parlar, crec sincerament que anem per bon camí, temin un bon timoner, ens portarà sens dubte a bon port.\n9 de gener de 2011 a les 20:31\nCrec que la teva primera rèplica dona potser més informació que el meu post.\nSegons tu els catalans hem abaixat el cap en moments difícils, i ens han donat una clatellada amb tota la mala llet possible. Jo, que encara soc jove, crec que no hi ha res clar en aquest moment d'inestabilitat. Tan sols el timoner del que parles sap fins a quin punt ens en podem sortir. Però les declaracions que ha fet recentment només són un símptoma més del gran moment decisiu que s'apropa al destí del poble de Catalunya.\n9 de gener de 2011 a les 20:37\nM'agrada molt quim, un punt de vista que comparteixo en alguns termes, segueix així company.Salutacions.Didac\n9 de gener de 2011 a les 21:13\nNo se que passa, darrerament alguns comentaris els rebo al meu correu, però no veig que sortinpublicats al bloc. Es el cas d'un comentari de L'Andreu, aixi que he fet copiar i pegar i aqui us ho deixo. Disculpa Andreu,perque certament no se que passa,\nSense conèixer la històra, recent i de no fa pas tants anys, es fàcil perdre el nord.\nLa situacio catalana, ara, és molt millor qe l'any 70, que l'any 60, que l'any 50, que l'any 40, que l'any 20, que l'any 10 del segle passat i aixi podriem anar enrera 300 anys.\nI pensar, perque es la meva hora vital, que "em toca" a la "meva generació" veure el final feliç de la lluitaper la sobirania o ja no jugo es propi de nen petit, egoista i poc ben format.\nAmb aquest esperit tant limitat, d'horitzons, i tant mancat d'humilitat, el "Delenda is Catalunya" hagues est veritat, ja no solament el 1939,quan va publicar aquest article de comiat i de mort en Valls Taberner, ans ja des del segle XVIII.\nLa lluita per la identitat es fa per dignitat, per necessitat personal i col.lectiva, i per fidelitat a les desenes i desenes de generacions anteriors de catalans que, amb hortizons molt més foscos que ara, van treballar i lluitar primer per no deaparèixer, desprès per trametre els nostres valors col.lectius, i després per anar recuperant posicions i poder tornar a reemendre, quan es pogués, col.lectivament, la reconstruccio nacional plena de Catalunya.\nI marxar, o desaparèixer del combat col.lectiu pel redreçament, és una deserció, disfressada de tot el que es vulgui, però en realitat una deserció. Un acte de covardia.\nEl sentit de la vida el donen les accions, el camí fet, no els triomfs o les derrotes, que no depenen de nosaltres, directament.\nEs molt maco guanyar, però sense entrenar dia rera dia, sense patir derotes i empats, mai s'arriba a guanyar res consistent. Sense entrenament, sense peparació, sense esforç sense lluita, es impossible que arribi cap victòria. Mai es segura la victòria, però només s'hi pot aspirar si fem la feina que podem fer sense esperar res a canvi, i sense defallir. Sense abandonar, sense exigir sous, bonus o primes. Es fa camí perque volem fer el camí col.lectiu de l'alliberament, no perque volem tallar la cinta d'arribada nosaltres en concret. 300 anys d'esforços col.lectius ens donen la lliçó.\nSiguem-lis fidels , i, tenint en compte, a més, que ara ho tenim molt més fàcil i millors condicions per a fer-ho que abans.\nCatalunya sempre torna, sempre ha tornat després de les ensulsiades molt greus que ha patit la nostra nació i quan ja massa gent havia desertat i donat la causa per tancada, però ara, que la causa està molt més pel davant de la meitat camí, a més, seria de tontos fer-ho.\n9 de gener de 2011 a les 21:21\nDefinitivament la única solució efectiba per a Catalunya és la independència. A Espanya no ens entenen ni ens volen entendre i només ens fan la punyeta retallant-nos autogovern, prenent-nos diners per repartir-los per tot l'estat i evitant que ens realitzem plenament com a mnació. Si no es canviï la Constitució i la mentalitat espanyola (cosa que dubto que arribi a passar mai)Catalunya ha d'esdevenir un estat sobirà i independent.\n9 de gener de 2011 a les 21:48\nQuim! Una vegada més has donat la sorpresa al teu bloc. Sobta el títol de l'article però després llegint s'entén molt bé la teva postura. De fet en el discurs de cap d'any del president de la Generalitat, Artur Mas, aquest quan es dirigia al poble català ja va advertir de que qualsevol reivindicació nacional que es feia a Catalunya era vista per Espanya com una amenaça, o qualsevol demanda de nova proposta fiscal era titllada d'insolidària. Al final ens esfixiarem amb aquest marc autonòmic, sobretot després de la sentència del nou Estatut emesa pel Tribunal Constitucional, la composició -obsoleta- del qual va dictaminar una interpretació restrictiva i esbiaixada que posa en entredit el desenvolupament del model "sui generis" que representa l'estat de les autonomies. Ara Zapatero parla de la reforma de l'estat autonòmic, però potser tenen raó algunes veus que diuen que està esgotat. Una de les veus precisament també ve del president Mas, que ha alertat de la ruptura de l'Estat si les coses continuen així... i només fa falta que ara atemptin contra un model d'immersió lingüística que ha estat un model d'èxits i que ha estat beneït per les institucions de la Unió Europea i considerat com a molt positiu des d'aquestes altes instàncies. Tens raó, a nivell polític s'ha negat definitivament al poble català les seves aspiracions nacionals. I si no trobem alguna fórmula jurídica que ens permeti de recuperar els precetes retallats per l'Estatut, sinó fixem un horitzó clar (Estatut 30 de setembre, estació final independència) i acatem aquesta involució estarem destruïts com a poble.\n9 de gener de 2011 a les 22:42\nParteixo de la base que vull l'independència per Catalunya, també considero que és un tema que amb el nivell de crispació general que hi ha(crisi econòmica, poca confiança en la clase política) nomès faria que enfrontar Catalunya, perquè no em crec que el 80 o el 90 % dels catalans ara mateix vulguin l'independència, trobo que ara mateix el que hem de fer es preocupar-nos d'aixecar el país, perquè ara mateix el tenim molt i molt malament, i preocupar-nos de recuperar la credibilitat en la clase política. Sóc jove, tinc 19 anys i repeteixo que sóc independentista però no considero que ara mateix sigui el principal tema de preocupació de la gran majoria dels catalans, i comparteixo amb el Quim que hi ha partits que una de les seves prioritats era l'independència i l'autodeterminació, i precisament no han sortit gaire ben parats de les pasades eleccions.\nIndependència? Si, pero amb la feina ben feta\n9 de gener de 2011 a les 23:41\nalexrevecat i Marc Gonzalez. El post no l'ha escrit en Quim, l'he escrit jo. Gràcies per els vostres comentaris, em semblen interessants. Jo us respondria que deixant de banda l’encaix a Espanya que tant ha venut CiU, la independència s’ha de veure com una garantia per tal que Espanya ja no se’ns torni a pixar a la cara mai més, cal treballar per la independència i trencar falsos mites. Però vull contestar especialment el comentari de l'Andreu.\nAndreu, en primer lloc gràcies per la honestedad. Et contraataco sense més preambul: 1- tens raó, soc jove i desconec la història de Catalunya. 2- Desprès d'haver llegit el teu comentari friso perquè la majoria de catalans no pensin com tu. Si no t’he entès malament tu defenses que ens hem de fer fotre per Espanya amb tota generositat per respecte a les generacions passades que ho tenien pitjor. Jo no vull jutjar com és que la teva generació és tant covarda i poruga, però et diré que si una causa és justa, s'hi ha de lluitar com molt bé dius tu. Precisament és quelcom que CiU no fa. Perquè CiU espera a que sigui el propi poble, desconeixedor de la història, el que s'alci, i mentre no ho faci, tan se val, ells ja tenen un escó on seure, oi?\nPodria CiU anar sempre un pas per davant com ho fa el PP, ERC, el PSC. Però aquest no és l'estil de CiU, l'estil de CiU és escoltar el poble i actuar en conseqüència, ni un mil•límetre més ni un mil•límetre menys. No és d'estranyar que de tant bon educats que som els catalans desprès ens fotin llets per totes parts. Si anem amb aquesta actitud pensant a segles vista jo crec que anem venuts. Respectaré la estratègia de CiU i dels que pensen com tu però ni la entenc ni la comparteixo.\n10 de gener de 2011 a les 0:43\nQuim, jo no crec que això del pragmatisme, pedagogia, solidaritat, etc, hagi estat per voluntat pròpia, sinó per interessos de certs sectors que ja els anava bé (i els va bé) ser cua de lleó que cap de ratolí.\nI pot ser una afirmació polèmica, però jo crec que Catalunya és el que és ara mateix per haver-hi hagut un gran flux migratori procedent de l'estat espanyol, que o bé per l'època en que es va fer, en que no es podia fer cap mena de política d'integració ni pedagogia, o bé per voluntat pròpia de l'estat, s'ha convertit en una massa de colons. És dur però és així, molts dels nostres conciutadans no són més que colons espanyols, que no volen ni sentir de separar-se de l'estat espanyol simplement per motius identitaris, perquè per ells "esto es Espanya" i té tan poc sentit separar-se de l'estat com que la província de Zaragoza es volgués separar de l'Aragó.\nAquests colonitzadors són ara mateix la base electoral del No. Als països normals els immigrants no voten, o voten quan ja estan integrats i mai votarien perquè el país d'acollida fos integrat al seu país d'origen.\nLegalment, un català no existeix. Un català és un espanyol que viu a Catalunya. Un insult a la cara d'una nació mil·lenària. Crec que seria prioritari delimitar legalment el que és un català, i això hauria d'anar lligat al dret a vot a les eleccions catalanes.\nPobra, bruta, trista i dissortada pàtria...\n10 de gener de 2011 a les 13:50\nHome del sac, sens dubte crec que la teva afirmació es polèmica i lamentable, però fins a cert punt certa. La majoria dels immigrants espanyols són reticents al nacionalisme català i intenten espanyolitzar tant com poden aquesta regió (la prova en son el PP i C's, no ens oblidem del PSC que es van desemmascarar al votar tots a favor de les corridas), aquests immigrants tenen tot el recolzament de les lleis, de l'estat i dels mitjans de comunicació i a sobre són una enorme massa social. Però també cal recordar que hi ha molts immigrants que es reconeixen catalans com els que més. En Carod es pot considerar un exemple? Tanmateix voldria explicar-te una anècdota, fa poc xerrava amb una anciana sobre política, ella sempre havia votat a CiU. Em va dir "la independència? I qui no la ha de voler? tots els catalans la voldríem". Però s'equivoca de totes totes, i la prova més evident és que més de la meitat dels diputats de CiU (partit nacionalista, catalanista) NO VOLEN LA INDEPENDÈNCIA (com no la volia Pujol). Ni tampoc ho volen més de la meitat dels catalans que els voten. Això demostra que també els propis catalans d'origen som fidels a una Espanya que ens maltracta com a poble i com a nació en tots els nivells. Per tant, crec que queda rebatuda la teva proposta de seleccionar qui és català i qui no ho és. Català es qui viu i treballa a Catalunya, i per molt injust que ens sembli que hi hagi una gran massa social desinformada que vota, la hem d'acceptar. Jo mantinc que si aquesta gran massa existeix, és gràcies al silenci i la covardia d'aquells catalans que pensen com l'Andreu. Aquells catalans que van abaixar el cap i es van moderar i aglutinar sota les sigles de CiU. Ara que les posicions estan més que clares i no hi ha lloc per a la ambigüitat CiU ha de donar la cara i ha de mostrar si està o no a les alçades de les expectatives. Desitgem-los sort si els seus interessos són sincers.\n10 de gener de 2011 a les 15:13\nSuposo que ha quedat prou clar que l’article en qüestió la escrit el Robert i no jo, ell va escollir el títol, la foto i l’article. I sense perdre l’article com a punt de referència, Ostres Robert la que has liat, jajajajaja. En tot cas el que volíem aconseguir que era fomentar el debat, ho estem aconseguint.\nHome del Sac, Catalunya es el que es i no podem fer marxa enrere, es un país singular, com singular es que celebrem la nostra diada nacional, justament recordant una derrota, la del 11 de Setembre de 1714, d’ençà aquesta data en que Catalunya va perdre tots els seus privilegis com a poble, hores d’ara encara no els hem recuperat. Per tant si des de 1714 estem reivindicant que Catalunya esdevingui un país lliure i independent, tan fàcil d’ aconseguir no deu ser, perquè n’han passat des de llavors gairebé 300 anys,\nLa immigració de la que tu parles va començar a la segona meitat del segle XX, es a dir farà cosa de 70 anys, i la resta fins a 300?, que ha passat?\nPer bé o per malament sempre s’ha acceptat la nostra pertinença a Espanya, potser per comoditat, potser per por a represàlies, potser perquè la gent no es vol implicar, es arran dels darrers 10 anys que el sentiment independentista sembla mes arrelat que mai, però es convoquen eleccions i els partits independentistes sumen una minoria d’ascons.\nPerquè un partit Nacionalista com a CIU guanya totes les eleccions al Parlament de Catalunya, un partit que mai ha promès la Lluna, que mai ha promès la independència però en canvi molts independentistes voten a CIU.\nLa resposta es perquè molts independentistes, prefereixen un projecte seriós, amb gent preparada, que marqui clarament el tempus, i que pas a pas anirem avançant,fins a plantejar el dret a decidir, amb garanties de guanya’l que no pas uns projectes que son una quimera i que duria al país a un enfrontament suïcida.\nEn lloc de atacar a CIU, perquè no es manifesta clarament independentista el que s’ha de fer es aplaudir els gestos que es fan des de CIU que ha virat sens dubte cap a posicions sobiranistes, i creure al President Mas quan diu que si Espanya no es belluga, hi ha risc de ruptura.\nI.. mireu Catalunya es el que es, i ho hem d’assumir, molts immigrants tal com diu L’home del sac no s’han integrat o no volen una Catalunya independent, però al mateix temps molts fills d’aquests immigrants son mes independentistes que d’altres ciutadans amb pedigrí català de varies generacions que prefereixen una Catalunya sotmesa a Espanya, i sabeu?? Aquests també voten!!!\nPer altra banda, Gràcies Andreu per els teus comentaris, no puc mes que treurem el Barret, subscric tot el que dius\n10 de gener de 2011 a les 18:15\nGràcies a tu, pel bloc obert que mante'ns.\nQuan et vagi bé, si pots, posa la meva "autodefensa" front el contraatac que em va fer el Robert ahir vespre, i que tampoc surt pel bloc.\nJo, amb l'autodefensa al contraatac una mica a la desesperada, tanco les meves aportacions en aquet interessant debat.\n10 de gener de 2011 a les 18:41\nCaram Andreu no se que passa amb els teus comentaris, uns surten i d'altres no. Vaig al correu i el copio i pego.\n10 de gener de 2011 a les 18:46\nCopiar i pegar de un comentari de L'Andreu:\nAndreu ha deixat un comentari nou al vostre missatge "Que cansat\nn’estic d’aquesta pobra, bruta, trista,...":\nA veure, a part de no saber història, com reconeixes, hauries, crec, i\nno t'ofenguis, de milloar la comprensió lectora.\nO no manipular burdament el que està escrit, agradi més o menys. Jo mai\nhe dit que ens hem de fotre, dic i repeteixo que els qui, com tu,mig\nanunciaves que "et veuries obligat a marxar nord enllà", si no\ns'arreglava ja el conflicte amb Espanya , era un signe de covardia,\nd'egoisme, i denen malcriat irresponsable.\nSi totes les generacions de catalans resistents precedents haguessin\nfet com el que "mig anuncies" (fotre el camp) ja no existiriem co a\nEs evident que cal sguir lluitant, resistint i intentar avançar, però\nel patriotisme no té un rellotge de final de feina.\nLes xuleries sempre acaben en no res. QUe ha passat al Pais Valencià i\na les lles, en comparació a Catalunya? Molt pitjor estan al PV i a les\nIlles. I molts crits d'un dia, i moltes octavetes del Psan, però se\nn'han anat a la merda, per manca d'un nacionalisme transvesal morjitari\no important, com el que a Catalunya són i han estat, Convergència,\nsobre tot, però també ERC. Força electoral que vol dir confiança de\nPerque volem ser lliures, com a poble, com a nació, assolint un estat\ntant normal com el de Dinamarca, Holanda, o Lituània, PERÒ EN\nDEMOCRÀCIA, I EN LLIBERTAT.\nAixò es el que ens caracrteritza els catalans, majoritàriament, com els\nquebecois, com els nacioalistes escocesos, com els nacionalistes\nflamencs: EN DEMOCRÀCIA I EN LLIBERTAT.\nI a la democràcia, com si saps, hi a unes regles i uns criteris:\nrespecte per als minoritaris, luralisme, però govern per als\nDoncs au, insisteixo. Tindrem una oortunitat, una bala democràtica, unn\nreferèndum d'autodeterminació, no sé quan,però nomès tindrem\nl'oportunitat de guanyar-lo, i això a que calgui anar augmentant la\nmajoria social favorable a la indepèndencia, EN DEMOCRACIA I EN\nLLIBERTAT, (si, no en abstracte, en democràcia i en llibertat i\npluralisme), abans de convocar-lo per a perdre'l. Perque si es perd, es\nperden 30 anys, cm a mínim, de reconstrucció nacional catalana.\nTotes i tots tenim pressa, pero no som encara prous en nombre.Però els\nqui pretenguin anar a 300 per hora pels carrers de Tarrgona o de\nBarcelpona per aribar abans a Itaca, es fotra una hòstia abans\nd'arribar a Badalona. Si et vols fotre una hòstia roba un cotxe i ves a\n300 per hora...pe`ro no arribaras a Itaca. I si volem arribar a Itaca\namb la majoria clara del poble català fent el camí definitiu, no es pt\nanar a 300 per hora. Entre altres coses perque els cotxes que tenim no\narriben a aquesta velocitat i hem d'anar-hi en busos, trens i vaixells,\nsi de veritat volem arribar-hi, sent un sol poble, majoritàriament, en\ndemocràcia i en llibertat.\nI, de demòcrata es, acceptar, I RESPECTAR , I COL.LABORAR, SI S'ES\nPATRIOTA, AMB L'ESTRATÈGIA MAJORITÀRIA DEMOCRÀTICA DEL POBLE DE\nCATALUNYA EXPRESSADA N LES URNES, encara que no es comparteixi.\nEL PATRIOTISME ES AIXO.\nI sembpre ha etat aixi.\nI no n'inventaràs ara tu cap de nou.\n10 de gener de 2011 a les 18:53\nmes copio i pego, aquest cop del robert:\nVoldria matisar el meu darrer comentari. He parlat molt\nd'independentisme, jo parteixo de que tot catalanista informat desitja\nla independència sense ambigüitats. Perquè? Doncs perquè l'únic motiu\nper voler seguir formant part d'Espanya és intentar arreglar-la, però\nno crec que correspongui als catalans aquesta tasca. Amb prou feines\npodem subsistir com per ajudar a qui no ho demana. La independència és\nla garantia de que les mancances d'Espanya no arruïnaran ni la economia\ndels catalans, ni les llibertats democràtiques. La independència no va\nen contra de ningú però deixa en evidència aquells que han ocultat\naquesta alternativa durant anys. La independència avui en dia es\nfactible. Tots aquells polítics de CiU (que en saben moltes de\ncoses....) que diuen ser nacionalistes o catalanistes però estar en\ncontra de la independència, són un clar exemple dels traïdors a\nCatalunya ja que esdevenen una contradicció sobre les seves suposades\nconviccions. Recordaré que Jordi Pujol, no fa massa, reconeixia que ja\nno tenia arguments en contra de l'independentisme. Aquests catalans\nsempre han buscat arguments i pretextos per contenir el verdader\ncatalanisme però s'han quedat sense res davant de l'evidencia feta\npública (balances fiscals, sentencies de tribunals...). Està encara per\nveure si els catalans reaccionarem, així com els polítics. És l'hora de\nla veritat, estiguem o no preparats és la hora de decidir, i no pas per\nla nostra cara bonica, sinó perquè el context històric en el que ens\ntrobem ens hi obliga, és el nostre deure com a catalans, sense por i\namb la veritat per davant.\n10 de gener de 2011 a les 18:58\nQuim, els restants 230 anys no ho sé el que ha passat, però està clar que la situació no estava com per anar plantejant independències i menys de forma democràtica. No sé que hagués passat si s'hagués pogut fer un referèndum. El que està clar és que actualment és possible, i tots sabem quina és la base del Sí i del NO. És molt trist i vergonyós, un insult, que qualsevol espanyol pugui venir aquí, empadronar-se i votar com a català. I això ens ha passat per ser una colònia... Si tu penses que "esto es ecspaña", per molt que et parlin del dèficit fiscal i no sé quantes coses, potser ja et sembla normal que surtin diners d'aquí per ajudar als teus compatriotes d'altres zones més pobres...\nNo sé, però és complicat...\nTambé és veritat que hi ha catalans d'origen que no la volen la independència, hauríem de veure per què... també hi ha catalans d'origen que han estat educats com a espanyols...\nJo sempre dic que una cosa és una enquesta, i l'altra seria un referèndum de veritat amb un partit com CiU fent campanya pel Sí amb tota la seva força...\n10 de gener de 2011 a les 20:41\nCiu està d’acord amb un referèndum pel dret a decidir dels catalans, es a dir per un referèndum per l’autodeterminació de Catalunya, en Mas ja ho ha dit en mes d’una ocasió, però el plantejarem quant estiguem segurs que el podem guanyar, no podem sotmetre als catalans a una altra derrota, ni a una partició del país en dos. Ara els problemes reals son uns altres, i el primer es aixecar econòmicament el país, i demanar una sobirania econòmica mitjançant un pacte fiscal, i .. un cop siguem forts, plantejar als catalans el que volen ser, així es com ho vam plantejar a les eleccions i el resultat electoral ha estat inapel•lable, la gent majoritàriament ens ha fet confiança perquè el tempus cap a la sobirania nacional el marqui CIU, N’hi havia d’altres forces que prometien la independència de manera transversal demà mateix, i... no han rebut el suport dels ciutadans.\nSincerament, crec que estem suficientment legitimats per intentar-ho a la nostra manera. I si no aconseguim el pacte fiscal o concert econòmic, llavors ens carregaran de raons per convèncer definitivament de la ruptura, el Sí a la independència ja seria molt mes a prop.\n10 de gener de 2011 a les 21:03


Aragonès aprofita la reunió dels fons Covid per internacionalitzar el procés - El triangle\nPere Aragonès, el vicepresident i president interí de la Generalitat, ha plantejat a la presidenta de la Comissió Europea, Ursula von der Leyen, un referèndum sobre la independència de Catalunya durant la conferència telemàtica de presidents autonòmics celebrada aquest dilluns, que tenia com a afer destacat el repartiment dels fons europeus contra la crisi provocada per la Covid-19.\nAragonès ha defensat que "la manera de resoldre els conflictes polítics a Europa és votant" i que "l'aspiració" de Catalunya és "poder participar" en les institucions de la UE "amb la nostra pròpia veu". També ha traslladat a Von der Leyen "la injusta inhabilitació del president de Catalunya, Quim Torra, per defensar la llibertat dels presos polítics i el retorn dels exiliats", segons ell mateix ha explicat. Alguns presidents autonòmics han expressat el seu malestar pel fer que Aragonès es referís a Catalunya com una "nació", publica El Periódico citant fonts coneixedores de la trobada.\nEl vicepresident català, això sí, ha donat a entendre en la roda de premsa posterior que no ha percebut cap reacció positiva de Von der Leyen als seus plantejaments i ha afegit que tampoc s'ha fixat en la cara que feien el president del govern espanyol, Pedro Sánchez, i els altres presidents autonòmics.\n"És l'hora d'una política amb vocació transformadora, és imprescindible que Catalunya pugui gestionar directament els fons europeus que li corresponen", ha dit Aragonès en la mateixa compareixença, després que el govern espanyol hagi anunciat que deixarà un 50% de l'execució de les ajudes directes contra la crisi de la Covid-19 en mans de les Comunitats Autònomes.\n"Catalunya vol ser protagonista de la reconstrucció europea. Tenim l'experiència, les competències i hem fet la feina. El juliol presentàvem el Pla per a la reactivació econòmica i la protecció social, que mobilitzarà fins a 31.700 M €", ha defensat el vicepresident de la Generalitat.


El taxi desconvoca la vaga però manté les reivindicacions - Diari La Veu\nEscriba el número 234897\nEls taxistes de València, Madrid i Barcelona han decidit desconvocar la vaga i les mobilitzacions després de la reunió del ministre de Foment, José Luis Ábalos, amb representants de les autonomies en el marc de la Conferència Nacional de Transport. Les protestes i mobilitzacions van començar diumenge a la mitjanit i van durar fins a última hora de dimecres. Malgrat haver desconvocat la vaga, el sector manté les reivindicacions.\nEn la reunió d'aquest dimecres el Ministeri i les autonomies han tractat de buscar una solució pactada al conflicte existent entre les empreses propietàries de llicències VTC i el col·lectiu dels taxis. Aquestos últims reclamen que es complisca amb la proporció estipulada en la llei d'una llicència VTC per cada 30 taxis. En el cas del País Valencià, la proporció actual és, aproximadament, d'una llicència VTC per cada 10 taxis, el triple d'allò que estipula la llei.\nEn la trobada amb els representants autonòmics, Ábalos els ha oferit que siguen les autonomies les que voluntàriament es facen càrrec de les llicències VTC mitjançant la creació en setembre d'un nou marc regulatori, però sense que això supose un traspàs de competències per part de l'Estat. Per la seua banda, els responsables autonòmics s'han mostrat escèptics davant l'oferiment de Foment i han demanat finançament i garanties. I és que, segons han informat des de la Generalitat, no hi ha un text definit al respecte i no s'han concretat les condicions del traspàs de la potestat sobre les VTC.\nJust abans d'entrar a la reunió, el secretari autonòmic de Mobilitat i Transport de la Generalitat, Carlos Domingo, ha condicionat l'acceptació de rebre les competències en VTC "al fet que es done garantia que contribuirà a solucionar el problema" i que vaja "acompanyada d'un conjunt de modificacions legislatives que contribuïsquen a solucionar-lo". Quan ha acabat la reunió, la Generalitat ha expressat en un comunicat el seu desig perquè "en les properes setmanes s'arribe a un acord i es puga desconvocar la vaga".\nAquest dimecres, com ha passat durant les darreres 48 hores, a València les mobilitzacions s'han concentrat al carrer de Colom, que està bloquejat com a protesta fins que s'arribe a un acord. Aprofitant la reunió que va tindre lloc també dimecres entre el president de la Generalitat i el ministre de Foment, un grup de taxistes es va concentrar a les portes del Palau de la Generalitat al crit de: "Som taxistes, no terroristes", "Ni un pas enrere", "1/30" i "Sí que es pot". Els manifestants, que també van llançar alguns crits de "corruptes" o "lladres", van romandre a les portes del Palau de la Generalitat fins que el ministre va rebre els seus representants.\nÁbalos va mantindre en una trobada informal amb representants del taxi per a escoltar les reivindicacions però no va assumir cap compromís, a l'espera de la reunió que se celebraria hores després al Ministeri amb representants de les autonomies. Els treballadors van agrair la "proximitat" del ministre però van reiterar la seua posició de mantindre la vaga fins que el govern espanyol accedisca a les seues demandes.\nL'EMT treballa per a minimitzar els efectes de la vaga\nL'EMT disposa de punts d'informació a les estacions de tren de Joaquín Sorolla i del Nord i en l'estació d'autobusos per a facilitar als visitants tota la informació per a moure's per la ciutat amb l'objectiu de mitigar els efectes de la vaga del taxi.\nDes de l'EMT es considera "fonamental poder aportar la informació, en diversos idiomes i de forma pròxima i clara, a aquelles persones que arriben a la ciutat i no tenen disponible un taxi que els acoste fins a la seua destinació. Per això, des de dimarts i fins que finalitze la vaga, hi haurà un equip d'informadors a les tres estacions principals de la ciutat que indicaran, de manera personalitzada, com arribar a la destinació desitjada".\nAixí, "es treballa per a pal·liar al màxim els efectes de la vaga de taxis, per la qual cosa s'ha organitzat un equip que informarà la ciutadania i facilitarà la mobilitat a les persones que, en altres circumstàncies, agafarien un taxi". A més, l'EMT ha informat que "estudiarà en tot moment les necessitats concretes en la xarxa amb motiu de la vaga de taxis, per tal de poder actuar amb la màxima celeritat amb l'aplicació de reforços puntuals".\nEscriba el número 212102


Portada > dinamitzacio-municipal > montblanc\nDinamització juvenil a Montblanc\nGràcies al conveni de col·laboració signat entre el teu ajuntament i el Consell Comarcal de la Conca de Barberà, els joves de Montblanc podeu gaudir d’un Punt de Serveis Juvenils.\nEl Punt de Serveis Juvenils és un nexe entre la joventut i els ens locals que posa a l’abast de la població juvenil les eines per poder orientar i gestionar la seva participació a la vida del poble. Dins d’aquest servei hi trobem també el Punt d’Informació Juvenil Montblanc (PIJ Montblanc).\nEl Punt de Serveis Juvenils està gestionat per la tècnica de joventut de l’Ajuntament de Montblanc que coordina, gestiona i impulsa totes les accions i propostes en matèria de Joventut.\nD'altra banda, el PIJ Montblanc és un punt públic i gratuït que ofereix a tots els joves una informació contrastada, rellevant, àmplia i plural, relativa a tots els àmbits: formació, educació, participació, ocupació i emprenedoria, habitatge, salut, cultura, oci, lleure, turisme, etc. El PIJ Montblanc està situat a l’Oficina Jove Conca de Barberà (Palau Alenyà: C/ Sant Josep, núm. 18).\nL’Oficina Jove Conca de Barberà està obert de dilluns a divendres de 09.00 h a 14.00 h i els dilluns de 15.30 h a 18.00 h.\nQuan i on pots trobar la tècnica de Joventut?\nA l’Oficina Jove Conca de Barberà (Palau Alenyà) de dilluns a divendres de 09.00 h a 14.00 h i els dilluns de 15.30 h a 18.00 h. Tel. 977 86 12 32.\nA la Judit Albalat\nPer qualsevol dubte o suggeriment pots posar-te en contacte amb ella a través de:\no a través del whatsapp de l'Oficina Jove 606303917\nServeis de Joventut municipals:\nOficina Jove Conca de Barberà (Servei comarcal):\nL’Oficina Jove és un equipament de la Xarxa Nacional d’Emancipació Juvenil (XNEJ) on la gent jove troba tots els serveis necessaris per tal d’afavorir la construcció del propi projecte de vida. L’Oficina Jove coordina els serveis d’informació i assessorament juvenil de la Conca de Barberà i està en conveni amb la Direcció General de Joventut, el Consell Comarcal de la Conca de Barberà i l’Ajuntament de Montblanc. L’Oficina Jove ofereix informació general en matèria d’educació, cultura, formació, mobilitat nacional i internacional, participació, salut, treball i habitatge; i tramita el Carnet Jove Internacional, el Carnet internacional d’estudiant ISIC, el Carnet d’alberguista, el Carnet internacional de professor ITIC, el Carnet GO25. L’objectiu final és que el jovent pugui trobar en una finestreta única la informació per resoldre tot allò que necessita.\nMés informació sobre l'Oficina Jove Conca de Barberà aquí


Digitalització | Opinió | Indicador d'Economia }\nNomés els que porten uns dies desconnectats d'aquest planeta no hauran sentit a parlar de digitalització. Recentment s'ha obert la convocatòria per poder demanar el Kit Digital. Aquesta iniciativa promoguda pel Govern espanyol té com a finalitat subvencionar les empreses per implantar solucions que les ajudin a incrementar la seva maduresa digital. És una ajuda destinada a petites i mitjanes empreses i autònoms sense limitació de la seva tipologia de negoci.\nAquestes empreses poden acollir-se a un ajut de fins a 12.000€ que poden destinar a alguna de les solucions digitals d'un catàleg disponible i que han de ser implantades per la figura de l'agent digitalitzador (un professional contrastat i acreditat especialitzat en la implantació de solucions similars).\nAlguna d'aquestes solucions estan encaminades a millorar la presència a la xarxa ( web, comerç electrònic i gestió de xarxes socials), d'altres a millorar la gestió interna del negoci ( CRM i gestió de clients, analítica i Business Intelligence i gestió de processos, oficina virtual, signatura electrònica) i la resta a temes de seguretat.\nÉs una oportunitat per a moltes empreses per tal de millorar la digitalització gràcies als més de 3.000 milions de dotació pressupostària d'aquesta iniciativa finançada per la Unió Europea a través dels fons Next Generation EU.\nInvertir en aquests temes és invertir en un cavall guanyador. No consisteix simplement en implantar i contractar tecnologia, consisteix també en canviar paradigmes i formes de treball per tal d'incrementar les ràtios d'eficiència. La digitalització té una gran aportació de valor a les empreses i liderar aquests temes dins de les organitzacions aporta principalment quatre factors clau en la seva viabilitat.\nEl primer i més important és l'estalvi de temps. Totes les accions manuals que consumeixen recursos i es poden automatitzar, milloren l'eficiència i la gestió interna. Són moltes les empreses que continuen fent com sempre rutines i processos que, gràcies a les noves tecnologies, es poden fer de forma molt més eficient. Temps que podem estalviar i que podem dedicar a accions i estratègies molt més productives.\nEl segon factor és, precisament, la millora de la productivitat. L'entenem com la quantitat de treball que som capaços de realitzar en una unitat de temps. Aquest és un dels principals elements diferenciadors d'excel·lència en les empreses.\nEl tercer és la reducció de costos. S'eliminen feines mecàniques i de poc valor que poden ser fàcilment substituïdes i digitalitzades permetent poder invertir tota l'energia en allò que realment és nuclear i central. Aquests estalvis, moltes vegades són clau per tal de garantir la viabilitat del negoci.\nPer últim tenim la millora de la gestió interna. Gestió en processos interns, gestió en la relació amb els nostres clients i gestió amb l'analítica i les fonts d'informació. Ens permet professionalitzar el negoci, millorar-ne el control i poder prendre decisions amb les màximes garanties d'èxit.\nDigitalitzar és invertir en futur, és millorar dia a dia i és estar cada vegada més a prop de les demandes dels nostres clients. No deixem escapar aquesta oportunitat, ara tenim la possibilitat de fer-ho aprofitant subvencions europees; liderem aquest canvi a les nostres petites empreses i ja veurem com l'esforç i el sacrifici haurà valgut la pena.


Les persones amb major intel·ligència emocional són millors per detectar la desinformació\nImatge a través de Shutterstock / Inked Pixels\nEn els darrers anys, la investigació en ciències psicològiques i en ciències polítiques ha començat a avaluar qui s’adapta a les falses notícies i com podem ajudar les persones a detectar-les i descartar-les.\nAquest article sobre notícies falses es torna a publicar aquí amb permís de La conversa . Aquest contingut es comparteix aquí perquè el tema pot interessar als lectors de Snopes, però no representa l'obra dels verificadors de dades o dels editors de Snopes.\nLa difusió de la desinformació –en forma de rumors sense proves i propaganda intencionadament enganyosa– no és cap novetat. Fins i tot a l'antiguitat, Antonio i Cleòpatra van ser escollits com a vilans mitjançant notícies falses compartit per Octavian.\nTanmateix, la proliferació mundial de xarxes socials, el cicle de notícies les 24 hores i el desig gandulós de notícies dels consumidors –immediatament i en trossos de mida petita– significa que avui en dia la desinformació és més abundant i accessible que mai.\nLes notícies falses s’han associat particularment amb esdeveniments d’alt perfil com el Referèndum del Brexit del 2016 , el Eleccions presidencials dels EUA 2016 , i la pandèmia . Ha sacsejat la confiança en les institucions, els governs i fins i tot la vacuna COVID.\nPerò el nostre nou estudi mostra que les notícies falses no afecten a tothom per igual. Les persones amb una intel·ligència emocional més gran són millors per detectar-la.\nNotícies poc fiables\nQuè guanyen els falsos proveïdors de notícies amb la difusió de la desinformació perjudicial? A grans trets, podrien intentar legitimar una visió extrema, política o no. Però a nivell bàsic, la resposta sol ser diners.\nEls falsos proveïdors de notícies busquen captar l'atenció d'un usuari amb afirmacions descarades amb l'esperança que hi faran clic i aniran al lloc web d'origen o ho compartiran. El proveïdor pot augmentar els ingressos mitjançant la publicitat al seu lloc web. Com més extravagants siguin les afirmacions, més probabilitats hi ha de fer-hi clic o de compartir-les. Com més trànsit del lloc rep el proveïdor, més ingressos publicitaris poden obtenir.\nCom més feu clic, més cobro.\nEl 2019, Gordon Pennycook, investigador en psicologia de la Universitat de Regina, al Canadà, i els seus col·legues van avaluar una sèrie de factors que poden influir en què les persones siguin més o menys susceptibles a les notícies falses, utilitzant participants i notícies relacionades amb el clima polític polaritzat a Els EUA. Ho van trobar poder pensar analíticament va ser un dels principals motors de la detecció amb èxit de notícies falses.\nLa nostra nova investigació va ser una col·laboració entre nosaltres, dos experts en govern i polítiques públiques - Mark Shephard i Narisong Huhe - i Stephanie Preston, l’estudiant que va dirigir l’estudi. Vam intentar aprofundir i complementar la feina de Pennycook, avaluant la detecció de notícies falses en una mostra de participants del Regne Unit en diversos temes de notícies, inclosos la salut, la delinqüència, la immigració, l'educació i el canvi climàtic.\nEs va fer als participants una sèrie de preguntes diferents sobre la veracitat de cada notícia. Les seves respostes van generar una puntuació global de detecció de notícies falses. Tot i distingir el contingut real de notícies falses era un repte, de mitjana, els participants tenien més probabilitats de prendre la decisió correcta que no pas.\nMirant dins de l’actuació del grup, volíem avaluar si hi havia un vincle entre les persones que tenien majors nivells d’intel·ligència emocional (la consciència i la capacitat de regular les vostres emocions i entendre les emocions dels altres) i les que eren capaces de detectar notícies falses. .\nEns preguntàvem si podria ser que aquells amb nivells més elevats d’intel·ligència emocional descartessin millor el contingut sovint excessivament emocional i hiperbòlic que sovint forma part de les notícies falses, permetent un major enfocament en la veracitat del contingut.\nHem provat la intel·ligència emocional dels participants mitjançant un qüestionari. Efectivament, aquells amb una major intel·ligència emocional van ser millors en detectar el contingut de notícies falses.\nLa bona notícia és que la investigació existent ha demostrat que la intel·ligència emocional és quelcom que es pot millorar en les persones. Ara estem treballant en el desenvolupament d’una manera de formar a la gent en intel·ligència emocional, com una manera de millorar la seva capacitat per detectar notícies falses.\nEn fer-ho, basant-nos en les nostres conclusions, això hauria d’ajudar les persones a distingir amb un major grau de precisió quines notícies són segures i que es poden compartir i quines són desinformades i enganyoses.\nTony Anderson , Professor docent sènior en psicologia, Universitat de Strathclyde i David James Robertson , Professor de psicologia, Universitat de Strathclyde


Una nova fira al voltant del Mercat de la Independència promourà els productes de proximitat a la tardor - Canal Terrassa\nQuico SimóData: 22/03/18\nTerrassa podria incorporar aquest mateix any una fira gastronòmica per promocionar els productes locals. La proposta s’ha posat sobre la taula en la comissió Terrassa Gastronòmica, reunida aquest dimecres, tot i que el president del Gremi d’Hosteleria, Xavi Gómez, ja la va avançar dilluns a Canal Terrassa. La nova fira encara no té nom ni data, però la intenció és celebrar-la entre mitjans de setembre i octubre, per no coincidir en el temps amb les jornades de caça i bolet. La ubicació sí que sembla clara, els voltants del Mercat de la Independència i la seva zona de serveis que dóna a la Rambla.\nA banda d’aquesta fira per promocionar els productes de proximitat Terrassa Gastronòmica vol promoure’n el cultiu i estendre’n l’ús tant a les llars com als restaurants. Això és fomentar als locals de restauració que elaborin plats amb la mongeta del ganxet, el cigró menut, la botifarra terregada, la col brotonera i el mató d’ullastrell. També que als establiments d’alimentació puguin tenir un espai diferenciat i senyalitzat que agrupi l’oferta d’aquests productes.\nEl president del Gremi d’Hosteleria, Xavi també aposta per recuperar la fira Terrassa de Vins, que es va deixar de fer per qüestions de logística i cost. El retorn de la fira podria ser l’any que i ve i es treballa amb la idea de fer-la al carrer i no al recinte firal com s’havia fet.\nLa comissió Terrassa Gastronòmica està formada pels Gremis d’Hostaleria, de Flequers, de Carnissers-Xarcuters, la Fundació Sant Galderic, el col·lectiu Cuina Vallès, els Mercats, Municipals, la Cambra, l’Ajuntament i el Consell Comarcal.\nTags: Gremi d'Hostaleriaproductes de proximitatterrassa gastronòmicaxavi gómez


Vimbodí tindrà un nou parc infantil de grans dimensions al Raval de Lleida – EFMR.cat\nHome Notícies Vimbodí tindrà un nou parc infantil de grans dimensions al Raval de Lleida\nVimbodí tindrà un nou parc infantil de grans dimensions al Raval de Lleida\nVimbodí i Poblet estrenarà, probablement durant la primavera del 2018, un nou parc infantil de 2500 metres quadrats ubicat al raval de Lleida, just davant de l’escola del municipi. El nou parc comptarà amb una zona enjardinada, dos espais per a infants i una pista multi esportiva.\nDesprés de tres anys projectant el nou parc, finalment enguany l’Ajuntament de Vimbodí i Poblet ha pogut adquirir el solar en què s’habilitarà aquest nou espai. L’alcalde de Vimbodí i Poblet, Joan Güell, comunicava la notícia a través de les Xarxes Socials la setmana passada assegurant que l’adquisició d’aquest solar ha estat una odissea administrativa.\nÀUDIO: Joan Güell avança que finalment l’Ajuntament ha pogut adquirir el solar on s’ubicarà el parc\nEl nou parc s’ubicarà al raval de Lleida (Foto: Gerard Bosch)\nEl solar adquirit és de 2500 metres quadrats (Foto: Gerard Bosch)\nEl nou parc infantil podria estar enllestit durant el primer trimestre del 2018 (Foto: Gerard Bosch)\nL’Ajuntament de Vimbodí i Poblet invertirà uns 90.000 € en el nou projecte\nJoan Güell ha reconegut a l’EFMR que els tràmits per engegar aquest projecte han estat molt complicats tot i que el planejament urbanístic del municipi ja preveia el solar com una zona de parcs i jardins. Finalment, mitjançant l’expropiació dels terrenys, l’Ajuntament adquirirà el solar per 27.000 €. Les obres arrancaran durant aquest segon semestre del 2017 i està previst que abans del 2018 s’hagi pogut enllestir el parc infantil i la zona enjardinada, una fase que tindrà un cost de 35.000 €. Mentre que la construcció del nou parc s’acabarà durant el primer trimestre del 2018 amb una darrera inversió d’uns 30.000 €.\nÀUDIO: Joan Güell, alcalde de Vimbodí explica com serà el nou parc\nL’alcalde de Vimbodí també ha explicat que el parc infantil es vincularà amb el món del vidre personalitzant alguns aparells del parc perquè, alhora, pugui ser un atractiu turístic més.\nÀUDIO: El nou parc infantil tindrà l’artesania del vidre com a protagonista\nActualment Vimbodí només disposa d’un petit parc infantil i, per aquest motiu, el consistori i l’escola van impulsar la iniciativa “Patis oberts” perquè els infants puguin accedir al pati de l’escola fora de l’horari lectiu. Per tot plegat, l’alcalde de Vimbodí considera que moltes famílies del municipi veuen amb bons ulls la construcció d’un nou parc infantil.\nÀUDIO: Joan Güell assegura que és un equipament necessari\nL’actual parc està just davant d’on es projecta el nou espai per als infants (Foto: Gerard Bosch)\nPrevious article L’Ajuntament de l’Espluga millora el vestíbul del cementiri municipal\nNext article Les escoles de música de la Conca reben l’impuls econòmic de la Diputació


per Marta Romera / ACN 02/06/2021 21:10h\nEl curs 2021-2022 començarà el 13 de setembre per a infantil, primària, ESO, batxillerat i cicles formatius de grau mitjà i grau superior. Així ho estableix el calendari escolar que avui publica el Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya.\nL'últim dia de classes serà el 22 de juny, a excepció dels ensenyaments de règim especial. El calendari fixa també que les vacances de Nadal seran entre el 23 de desembre i el 7 de gener i les de Setmana Santa entre l'11 i el 18 d'abril. Els centres disposaran també de tres dies festius de lliure disposició que es podran fer repartits en els diferents trimestres i que no podran coincidir amb els d'inici i final de classes.\nEl calendari fixa també que les avaluacions extraordinàries\nEl calendari fixa també que les avaluacions extraordinàries de l'educació secundària obligatòria seran entre el 17 i el 22 de juny, després de l'avaluació final ordinària. A més, les activitats d'avaluació dels alumnes de segon de batxillerat i del darrer curs dels cicles formatius de grau superior s'hauran de programar a cada centre segons les necessitats d'inscripció a l'accés dels estudis universitaris. Pel que fa a l'horari, es manté a infantil, primària, secundària i batxillerat i, com ja s'havia anunciat, es prorroga el pla pilot de la jornada continuada a primària que es duu a terme en 25 escoles.


El camí de l'ascens es pot aplanar si el Getafe ensopega avui amb l'Elx - Diari de Girona\nEl camí de l'ascens es pot aplanar si el Getafe ensopega avui amb l'Elx\nEls il·licitans arriben al duel carregats de baixes però necessitats de punts per seguir vius\nddg 19.05.2017 | 11:10\nBordalás, tècnic del Getafe. a.r.\nLa primera premissa per tal que el Girona tingui opcions de pujar matemàticament demà es defineix aquest vespre (21.00, GOL TV) en el partit que enfronta el Getafe amb l'Elx. Un empat o una derrota del conjunt madrileny davant els il·licitans obriria les portes de la combinació màgica que pot acabar amb el Girona a Primera Divisió demà a tres quarts i cinc d'onze de la nit. Si avui el Getafe no és capaç de derrotar un necessitadíssim Elx, pujaria matemàticament si demà guanya el seu partit contra l'Alcorcón i també si Tenerife i Cadis no superen Llevant i Còrdova, respectivament.\nLa derrota contra el Sevilla Atlètic de la setmana passada va deixar molt tocat un Getafe que es veia amb cor de perseguir el Girona. Els madrilenys,a 7 punts dels gironins a manca de 12 per disputar-se, tenen el Valladolid a 5 punts i aposten per assegurar la tercera posició del play-off. Això sí, sense renunciar a aprofitar cap relliscada del Girona. Ara bé, la setmana que ve els de José Bordalás visiten Zorrilla en un duel directe per a la promoció i per això, la prioritat ara és garantir-se'n un bitllet. «Venim d'una derrota i com més aviat assegurem el lloc de play-off millor», deia ahir un Bordalás que avui, sancionat, no podrà ser a la banqueta. El tècnic, malgrat tot, encara no veu res tancat. «Tret del Llevant que ja ha pujat i del Girona que té el play-off segur, la resta d'equips no tenen res garantit. Seran tots partits molt exigents i disputats», deia.\nEl rival del Getafe aquest vespre és un Elx en hores baixes que ha caigut en descens en el pitjor moment. El conjunt il·licità arriba al Coliseum Alfonso Pérez sense alguns dels seus millors homes com Borja Valle, sancionat, o Pedro, Guillermo, Fraile, Mandi, Matilla i Albacar, lesionats. En canvi, el tècnic, Vicente Parras, recupera el veterà Pelegrín a més de Túñez, Luis Pérez i Malonga. A manca de quatre jornades per disputar-se, l'Elx, que ha encadenat cinc derrotes consecutives, és a un punt de la salvació.\nJulio Velázquez, perdonat\nD'altra banda, l'entrenador de l'Alcorcón, Julio Velázquez podrà asseure's demà a la banqueta visitant de Montilivi després que Apel·lació li perdonés el segon partit de sanció que li havia imposat Competició.


La inscripció per als cursos de la nova temporada de Centres Cívics, a partir del 3 de setembre | Ajuntament de Granollers\nInici » La inscripció per als cursos de la nova temporada de Centres Cívics, a partir del 3 de setembre\nLa inscripció per als cursos de la nova temporada de Centres Cívics, a partir del 3 de setembre\nEs proposen prop d’un centenar d’activitats\n07 d'Agost 2012\nRespirar per relaxar-se, Shakti Dance (ioga de la dansa) i parlar en públic; tècniques de circ, joieria en ferro i fimo, cant gospel i iniciació a la salsa; aproximació a la cuina italiana, bojos pel risotto i per les pizzes, tallers de cupcakes, creps i waffles; iniciació a la fotografia digital, fotografia d’espectacles, patinatge i jocs educatius per a gossos són algunes de les propostes dels diferents equipaments, organitzades per àrees temàtiques.\nPer a infants i joves, es proposen activitats com capoeira, hip hop i circ per a pares i fills. Com a novetat s’estableixen dos períodes per a les inscripcions: del 3 al 28 de setembre (per als cursos organitzats per les entitats) i del 12 al 28 de setembre (els de la Xarxa de Centres Cívics).\nEl Gra, l’equipament juvenil, també fa una oferta de tallers per a nois i noies. De 12 a 18 anys, es pot escollir entre dibuix manga, websèrie i hip hop; i de 16 a 30, elaboració de petits pastissos i grups de conversa d’anglès i alemany. Les inscripcions poden fer-se fins al 10 d’octubre. A la Troca, el centre de cultura popular i tradicional, s’organitzen tallers de gralla i percussió (iniciació i aprofundiment) per a joves i grans, i per a infants. La inscripció es farà la segona quinzena de setembre i el curs comencarà a l’octubre.