La Diputació de Girona col·labora, un any més, en les activitats públiques organitzades pel Col·legi | Col·legi de Periodistes de Catalunya\nInici / Actualitat / La Diputació de Girona col·labora, un any més, en les activitats públiques organitzades pel Col·legi\nLa Setmana dels Rahola, els Premis Carles Rahola de Comunicació Local, taules rodones sobre temes d'actualitat, exposicions o cursos no serien possibles sense el suport econòmic de la Diputació.\nL'ens públic ha creat la marca "DDGI 2030 Demarcació Sostenible" i ha aliniat les seves polítiques públiques cap al compliment de l'Agenda 2030.\nMoltes de les activitats que aquest 2021 hem organitzat des de la Demarcació de Girona del Col·legi de Periodistes no haurien estat possibles sense el suport econòmic de la Diputació de Girona, un vincle establert a través d'un conveni que es renova anualment.\nAixí, aquest any, activitats tan destacades com la Setmana dels Rahola, la gala dels Premis Carles Rahola de Comunicació Local, l'exposició RaholaFoto2021 o les Mosques de la Informació -que van tenir lloc a l'Aula Magna de la Casa de Cultura de la Diputació de Girona-, així com molts dels cursos tant online com presencials que s'han dut a terme, han comptat amb la col·laboració de l'ens públic.\nCal recordar que la Diputació de Girona està alineant les seves polítiques públiques amb els Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS), i per això ha creat la marca «DDGI 2030 Demarcació Sostenible», en la qual hi participen administracions públiques, el món de l’empresa, sindicats, universitat i tercer sector. Seguint la recomanació de les Nacions Unides, la Diputació de Girona i el seu grup institucional, conjuntament amb la Generalitat de Catalunya i les altres tres diputacions catalanes, estan orientant les seves polítiques públiques cap al compliment de l’Agenda 2030.\nActualment, la Diputació està impulsant el Desenvolupament Sostenible als diferents municipis de les comarques gironines per tal de contribuir a l’assoliment dels ODS.


Al-Karkh Bagdad - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nal-Karkh Bagdad fou una ciutat fortificada propera a Bagdad. Existia abans de la fundació de Bagdad el 762 i el seu nom derivava de la paraula aramea karka que precisament vol dir "vila fortificada". L'hauria fundat Sapor II a la meitat del segle IV i estava habitada per arameus cristians.\nFins al segle VIII fou el principal mercat de la zona però fou engolida per Bagdad de la que va esdevenir un suburbi. Al segle X estava poblada majoritàriament per xiïtes. Fou el principal barri de la part occidental de Bagdad i en ell es van construir nombroses mesquites, tombes i monuments importants. Al segle XIII quan els barris van desaparèixer en ruïnes, al-Karkh va subsistir com entitat separada a 1,5 km del barri habitat més proper que era el de Bab al-Basra, que al segle XV va abraçar al-Karkh el nom del qual es va deixar d'utilitzar.\nG. Le Strange, Baghdad during the Abbasid Caliphate, Oxford 1900\nCoord.: 33° 19′ N, 44° 24′ E / 33.317°N,44.400°E / 33.317; 44.400\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Al-Karkh_Bagdad&oldid=14240875»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 31 oct 2014 a les 22:09.


XaviPapell - Corredors.cat\nEm dic Xavi, tinc 54 anys i estic casat amb la Rosa, que té un fill - en Pol - de 20 anys. Jo també tinc un fill - Joshua - de 22 anys.\nActualment treballo a una empresa on manipulem cables d'acer. Vaig néixer a Caracas i estic a Catalunya des de l’any 1979.\nLes meves aficions són llegir Història i fer maquetes de fusta.\n- M’agrada la música de la meva època i, des de sempre, el country. Mai havia escoltat música per córrer però quan els meus ritmes van començar a ser molt lents, la música va ser una manera de distreure’m mentre corria. Possiblement la cançó que més he escoltat es The Year of The Cat, de Alastair Ian “Al” Stewart.\n- Be, aquí hem d’aclarir una cosa. He deixat de córrer ara fa una mica més de tres anys. Per què corria? Doncs mireu... Quan vaig començar en aquest esport l’any 1987 no m’agradava córrer. Em refereixo a córrer molta estona. Quan jugava al futbol i l’entrenador ens deia: "45 minuts de carrera continua", ja teníem un acord entre ell i jo de que escalfava 10 minuts i li feia semi esprints de 40 metres l’estona que els meus companys estaven corrent.\nSoc bastant solitari i crec que quan vaig començar a córrer vaig trobar que la soledat i la pau que sentia quan ho feia era com estar l’Univers i jo, i ningú més. I si a això li sumem la satisfacció i la superació personal...\n- La meva primera cursa va ser a Caldes de Montbui: El Farell. Però quan pujava fins el restaurant, els meus amics Carles Urpinell i Pere Ribot (dos cracks) em van enredar com un chinu i no més em van ensenyar el primer km dient-me que en la resta del recorregut no més i havia alguna pujadeta. Vaig arribar a dalt penúltim en 1h 28, i dient-los de tot i més.\nAl cap de una estona, quan estava més tranquil i no tan emprenyat, vaig veure un tríptic dels 20 kms de Ripoll al cap de 15 dies i vaig pensar: “ Collons, si he fet 13 km de pujada i 7 més en pla, això es bufar i fer ampolles ☺ “ i des de llavors, córrer va ser com una droga. Resumint: córrer? una de les tres millors coses que m’han passat a la meva vida.\n- Ja, ja, ja!!! Va ser a la mitja de Vilafranca del Penedès, crec que l’any 2006. El dissabte abans em vaig comprar uns mitjons nous per córrer. Joderrr!!! Em van costar 12€. Aquell diumenge no hi havia manera de buidar abans de la cursa. Al km 10... uffff!!! quin mal de panxa. Al 12 ja no vaig aguantar més. Entre els ceps de vinyes, au!, a fer feina. Ostressss!!! I ara, amb què collons em netejo? No vaig tenir cap més remei que fer servir els mitjons nous. Però ojuu!!!! Desprès de la dutxa vaig anar a buscar-los, però amb cotxe, és clar.\n- Crec que el somni de tot corredor de fons és fer la millor marató del mon, i puc dir que jo la he fet. Encara que, he de reconeixer que no la vaig fer tota corrent. Només fins el km 32, patint com mai, però la vaig acabar: la Marató de NY.\n- Recordo que des de petit el meu pare sempre em deia: “Sempre has de lluitar fins al final i ho has de donar tot al mil per cent, facis el que facis“. Aquelles paraules sempre les he tingut dintre del meu cap. Quan vaig començar a tenir problemes físics per córrer vaig agafar un lema: “No puc", dues paraules que no existeixen per a mi, recordant aquelles paraules que em va dir el meu pare. Quan feia alguna cursa i començaven els dolors, pensava en aquestes paraules. I no em vull deixar i recordar al gran Bartolomé Serrano que em va ensenyar a creure en mi mateix en aquest esport i a saber que quan les cames no poden el cap et portarà fins al final.\n- Sempre he corregut mastegant un parell de xiclets. El dia que no ho feia, em sentia molt estrany.\n- Davant un objectiu assolit... Això només ho pot sentir el que ho ha aconseguit! Com passa amb molts sentiments, no hi ha paraules per expressar-ho.\nDavant el no aconseguit... apretar les dents i seguir endavant.\n- Aquest esport es com la vida mateixa: de vegades sents dir a alguns atletes: "M’agradaria córrer una marató, però no se si podré“. Doncs jo us diria: Simplement, fes-ho. És així de senzill.\nAl llarg de la vida tens molts entrebancs, problemes, i que fas? Doncs seguir endavant! No tens més remei. Aquest esport és igual: no et surten be les coses? Doncs segueix fent quilòmetres. Emil Zatopek deia quelcom així: si no pots córrer durant molta estona, doncs surt a córrer el que puguis, encara que sigui 1 km. Aquest km et portarà fins a la meta.\nAquest esport m’ha ensenyat moltes coses. A tots els que el practiquem ens fa ser diferents als altres, ens fa afrontar els reptes a la vida d'una altra manera, ens fa ser millors i ens ajuda a tirar endavant. I us ho dic per experiència personal. Molts de vosaltres, els que ja em coneixeu des de fa anys i els que no, pensareu: “Collons, Papell, ets un sentimental“. Però, creieu-me, aquest esport es molt més que un sentiment.\nSalut i quilómetres. Una abraçada per a tothom!


De directiu/va a conseller/a : ESADE Alumni Magazine\nDe directiu/va a conseller/a\nLa participació en els consells és una oportunitat excel·lent per complementar la funció com a directiu i un recurs magnífic quan deixa de ser-ho. Però ser conseller i executiu són coses diferents, per la qual cosa és important aprendre a governar i reconèixer-ne les diferències, en un esforç d’aprenentatge i adaptació.\nSota aquesta premissa, al webinar “De directiu/va a conseller/a. Algunes experiències i bones pràctiques” vam poder escoltar les experiències de dos consellers: Rosa Sanz (SEP 07/Programa Consellers 20), consellera d’Iberpapel, Capital Energy i Zero Waste Bioenergy, del grup Summa Capital; i Ramón Adell, catedràtic d’Economia de l’Empresa i conseller independent de Naturgy i Oryzon Genomics; i també l’opinió d’un expert headhunter: Antonio Núñez, partner sènior de Parangon Partners.\nLes habilitats que es necessiten per ser directiu no són les mateixes que les del conseller perquè les funcions són molt diferents, va explicar Rosa Sanz. Mentre el consell d’administració veu l’empresa amb una visió més global, el comitè fa una feina del dia a dia, per la qual cosa ha d’haver-hi una empatia entre tots dos. Per ser un bon conseller, Sanz considera que ha d’estar alineat amb la cultura de l’empresa i preguntar-se què pot aportar, però, a més, el consell no pot ser un mitjà de vida, perquè no condicioni la seva independència. “Els valors que transmet un consell d’administració són bàsics perquè, com a professional, decideixis implicar-t’hi, i ara és molt més interessant entrar-hi perquè tot està canviant molt de pressa: la tecnologia la societat, els valors…”, va comentar. Pel que fa a la importància del networking en aquest àmbit, la consellera opina que ha de ser profund, transversal i sincer: “El networking es fa donant, perquè és una satisfacció personal i et permet que et reconeguin i et recordin”.\nPer a Ramón Adell, la Covid està reforçant les soft skills per crear dinàmiques que puguin fer front a una situació de la qual no es coneix el desenvolupament: “L’actiu més important d’un conseller és cuidar la seva marca personal, però la marca no s’improvisa; la formació, l’experiència, les competències emocionals i els valors ètics són els pilars del conseller”. Per ser un bon conseller, Adell creu que és essencial contactar amb altres mons més enllà de la teva especialitat per entendre que pots aprendre del que és diferent. “Quan vols fer el pas a conseller has de dedicar temps a estudiar la companyia i analitzar els inputs que puguis tenir, dedicar temps al consell i ser conscient de quines coses no pots admetre”.\nPer a Antonio Núñez, la generació de confiança, la integritat, el compliance, la capacitat de treballar en equip, la visió a llarg termini basada en la prudència i tenir un caràcter innovador són les característiques que configuren el retrat robot del conseller més demanat avui dia. És necessari tenir un pes i reconeixement al sector consolidats, potenciar el networking professional i estar en l’ecosistema de consells, però en un moment de transformació com l’actual és bàsic que els consells comptin amb perfils diversos perquè els clients i treballadors tenen un perfil demogràfic que ha de quedar representat al consell”, va apuntar.\nL’experiència dels nostres alumni als Consells\nDavid Cabero explica que la sessió va comptar amb ponents “amb una experiència personal diferent, profunditat de pensament i una visió rodona de l’estratègia, de l’negoci, de la valor dels equips i el lideratge que va resultar molt interessant”. El paper de l’executiu és diferent a el de conseller i canviar la mentalitat per facilitar, assessorar i posar les idees sobre la taula perquè l’executiu les executi necessita el seu temps. Per això escoltar el punt de vista d’altres professionals és molt enriquidor “.\nDavid compta amb una llarga experiència en el Grup BIC, on la família Bich té la major part dels drets de vot en el Consell. “Estem parlant de el Consell d’empresa familiar cotitzada amb una història de més de 70 anys i un vincle emocional molt fort. En aquest cas el Consell mira per al llarg termini, i com a executiu has de saber connectar amb aquesta visió i la cultura empresarial “, explica.\nA més, és vicepresident de la Cambra de Comerç Francesa a Barcelona i membre dels consells d’EWIMA (European Writing Instruments Association) i NETMENTORA: “Són Consells relacionats amb el desenvolupament i creació de l’activitat econòmica i llocs de treball, que compten amb membres de tots els sectors econòmics, i mantenen relacions amb les institucions, de manera que l’experiència és de reflexió però amb un focus molt diferent, perquè ens devem als socis “.\nRita Estévez (Programa per Consellers MAD 17), CEO, Market President Experian Espanya & Portugal Chairman Experian Spain Consellera Independent Línea Directa\nRita Estévez considera que el Consell és el garant de el model de negoci i de la seva sostenibilitat, i ha de tenir un visió de la companyia en el mig i llarg termini i quin és el seu paper en la societat. No ha de gestionar el dia a dia, sinó marcar les directrius d’estratègia en què s’ha de moure. Per això, “el conseller té a més un paper molt important de supervisió i d’identificació dels riscos que poden afectar la companyia, i per descomptat vetllar perquè els interessos de tots els grups d’interès i accionistes de la companyia siguin atesos”.\nSobre les qualitats imprescindibles per ser un bon conseller, Rita explica que tot conseller ha de tenir una experiència provada de lideratge i gestió d’un compte de resultats: “Se li pressuposa una forta capacitat forta d’anàlisi i diagnòstic per identificar prioritats i riscos per al model de negoci i ha de tenir a més un coneixement robust de la normativa del Bon Govern i de les matèries que es tracten en el Consell: elaboració i aprovació de l’estratègia, supervisió de comptes, integritat i polítiques normatives, digitalització, riscos etc. A més, és fonamental que el conseller sàpiga consensuar, influir i treballar en equip (els mecanismes de presa de decisió en un Consell i en un comitè de Direcció són molt diferents), i ha de ser una persona molt conscient de el paper de la companyia en la societat i el medi ambient”.\nEsther Minguell (Digital Business 16), assessora en Control Intern i Govern Corporatiu\nPer a l’Esther, el moment adequat perquè un professional accedeixi a un consell d’administració es produeix quan disposa d’experiència i criteri suficient per comprometre’s a exercir aquest rol, tot aportant valor en la sostenibilitat a llarg termini de l’empresa i tercers que hi estan vinculats, i/o disposa de prou temps de qualitat per actuar amb responsabilitat d’acord amb la legislació vigent aplicable i les bones pràctiques de govern corporatiu.\n“S’aconsegueix entrar en un consell per promoció interna, per contactes, a través d’un headhunter especialitzat, per estar vinculat/da a una persona, associació o escola de negocis que tingui una connexió amb algun consell, etc. Però realitzar una formació específica en govern corporatiu és aconsellable i molt útil perquè es pren més consciència del que representa ser un membre del consell d’administració d’una societat”, explica.\nPer a l’Esther, un bon conseller és el mateix que ser un bon professional i, per això, es necessiten aptituds “soft” i coneixements “hard” adequats per al rol que exerceix. “Addicionalment és necessària una ment oberta, una actitud proactiva, visionària, generosa i empàtica; saber acompanyar i alhora supervisar amb rigor; i mantenir-se en el rol de conseller encara que abans hagi exercit altres rols directius amb èxit. La seva experiència, coneixements i el saber fer han d’aportar valor en la manera de plantejar i gestionar debats constructius i objectius, decisions i orientacions encertades, anàlisis profundes i focalitzades que ajudin a la direcció i a la millora contínua del govern corporatiu. I una cosa fonamental és treballar en equip, amb transparència, ètica i honestedat”.


El ventall de Lady Windermere – Lo bloc\nAl TNC es representa aquesta obra d’Oscar Wilde, una mostra del gènere de l’alta comèdia que al cinema va popularitzar gent com l’Ernst Lubitsch.\nI la referència al mestre Lubitsch és obligada perquè Josep Maria Mestres, director del muntatge, afirma que ha estat una inspiració per ell i un dels motius de traslladar l’acció de l’Anglaterra victoriana als anys vint ha estat retre-li un petit homenatge, ja que Lubitsch va fer el mateix en la seva adaptació cinematogràfica.\nLa trama, seguint la tradició del blog, no us l’explicaré, però la podeu trobar resumida tant en anglès com en castellà. Si voleu llegir l’obra sencera, l’original en anglès forma part del Projecte Guttenberg i la traducció al castellà de Julio Gómez de la Serna de Cervantes Virtual.\nAlta comèdia amb un munt de personatges, diàlegs brillants i molta elegància tant a les interpretacions com a l’escenografia, just el que demana el génere. També un polset de melodrama, especialment al tercer acte, perquè una cosa és foter-se’n fins a la medula de la hipocresia de l’alta societat i una altra riure-se’n dels sentiments humans. Wilde era massa bo per a fer això darrer, i era prou dolent com per a deixar passar l’oportunitat d’allò.\nEls actors estan tots més que bé. Això és dir molt, perquè hi ha un munt de secundaris amb poc diàleg però molt de suc (Lady Agatha, per exemple) que el poc que fan ho broden. Les dues protagonistes mengen apart. La Sílvia Bel composa una Lady Windermere ingènua i puritana però no pas tonta, amb la frescor dels vint-i-un anys que se li suposen al personatge. La Carme Elias, a banda de donar una lliçó de dicció i elegància cada cop que obre la boca, se la obre a tothom al mostrar una sensualitat exhuberant cada cop que mou el cos. Tant la seva entrada en escena com especialment l’escena en que recupera el famós ventall queden a la retina de tots els espectadors. De debó que aquesta dona va nàixer el 1951? Interpretació cerebral i gestual alhora, impressionant en totes dues vessants.\nPunt també a favor per uns decorats (Pep Duran) i il·luminació (Ignasi Camprodon) molt efectius que aconsegueixen crear un ambient luxós amb quatre canyes. Passar d’ensenyar només una sala a mostrar tot un palau amb només un toc de llum és un puntàs impressionant. El vestuari ideat per la Nina Pawlowsky és impecable i l’únic punt del muntatge on es nota el canvi de década. I si tot ens ha agradat, és de justícia donar-li el mèrit al director. Un director ben simpàtic que va portar la veu cantant al col·loqui que va seguir l’obra dissabte passat. Allà vam escoltar, entre d’altres coses, tant David Selvas (Lord Windermere) com Abel Folk (Lord Darligton) revelar que el fet d’haver dirigit teatre no els suposava una dificultat ara que tornaven a interpretar.\nUna proposta més que recomenable.\nAutor: Òscar WildeTraducció de l’anglès: Joan Sellent\nTeatre Nacional de Catalunya, 5 de maig del 2007.\n8 Mai 2007 31 gener 2008 IvanCarme Elias, comèdia, Josep Maria Mestres, Oscar Wilde, Sílvia Bel, teatre\nAnterior Entrada anterior: Aznar vol beure tranquil\nSegüent Entrada següent: The Calling


Mon Tocat del Vendrell celebra el seu primer any de vida\nTallada la C-14 a Alcover per un accident entre un camió i una furgoneta\nImpulsen un espectacle al Tàg per recaptar fons pel trastorn obsessiu compulsiu\n05/11/2018 12:58 | Actualitzat a 07/11/2018 22:14\nPresentació de Món Tocat al Vendrell. | Cedida\nMón Tocat, l'entitat del Vendrell que ajuda als afectats pel trastorn obsessiu compulsiu (TOC), compleix el primer any de vida, i ho commemora amb un espectacle que tindrà lloc aquest dissabte 10 de novembre, a les 18.00 hores, al Teatre Àngel Guimerà (Tàg) del Vendrell. Aquest serà un espectacle solidari per recaptar fons per tractar aquest trastorn, amb invitacions al preu de cinc euros que es poden recollir al Centre Cívic l'Estació, a Wapo's Veterinari (C/Peix), a Rock & Jeans (C/Alt) i al Rocòdrom de la Lira Vendrellenca a les tardes.\nDe la mateixa manera, estaran disponibles a partir de les 16.30 hores a les taquilles del Tàg el mateix dissabte 10 de novembre. Els diners que es recullin amb aquest espectacle es destinaran de manera íntegra a finançar teràpies per atendre a persones afectades pel TOC. A l'acte hi prendran part l'estudi de dansa i arts escèniques Aula 3, i els participants del programa 'Got Talent' Petruska la Trapezista i Marina Marlo. També s'han previst altres sorpreses. Mon Tocat és una entitat pionera que porta ja un any ajudant als afectats pel trastorn obsessiu compulsiu.\nJornada Marta Mata dedicada a Ovide Decroly\nPer altra banda, la Fundació Marta Mata organitza com cada any la Jornada Marta Mata pels voltants del Dia dels Drets de l'Infant, dedicada a un pedagog diferent cada cop. El pròxim dissabte 17 de novembre se celebrarà la jornada a Can Mata de Saifores, a Banyeres del Penedès, dedicada a Ovide Decroly. Aquest va ser un metge i psicopedagog belga pioner de la pedagogia biològica i la psicològica moderna. Els centres d'interès i la globalització corresponen, respectivament, a aquests camps de la pedagogia.\nA la jornada de Can Mata hi participaran mestres i professors belgues i catalans que tenen pràctica en aquesta metodologia. Des de la Fundació Marta Mata han apuntat que hi haurà traducció al català per a tots els assistents a l'acte. La jornada començarà a les deu del matí i s'allargarà fins a les sis de la tarda, amb un preu de 20 euros per inscriure's al mail saifores@fundaciomartamata.org.\nEl Vendrell Banyeres del Penedès


Marfil generós semi (solera 1976) - Alella Vinícola\nHome / Productes / Dolços i Generosos / Marfil generós semi (solera 1976)\nquantitat de Marfil generós semi (solera 1976)\nOriginal elaboració a partir d’un vi blanc naturalment dolç al què se li afegeix un percentatge de la solera del 1976 del generós sec.\nNomés s’elabora en anys concrets que la Pansa blanca i , de vegades, la Garnatxa blanca ho permeten. Les diferents collites elaborades es van amalgamant a través de la criança dinàmica oxidativa en forma de “soleres i criaderes“ garantint la regularitat organolèptica amb el pas del temps. Vi on la Pansa blanca mostra unes característiques molt interessants i originals.\nAtaronjat fosc, capa mitja profunda cap al color ambre. Nas intens i madur amb una oxidació envellida, fruits secs, nous, torró, cuir i fusta de cedre. El paladar té un toc de dolçor bastant sec, però amb bona complexitat i matisos, fruits secs, figues, dàtils i notes de nou amb una sensació refrescant i càlida d’alcohol, i un final llarg, madur i profund. (Andreas Larsson, 2018. Millor Sommelier del Mòn el 2007)\nVi versàtil a l’hora de maridar, idoni per acompanyar patés, foies, formatges i diferents tipus de postres com pastissos de fruites, de poma, almíbars, ….\nLa temperatura idònia de servei és al voltant de 15ºC.


ULTIMO TRIONFO DI IBIZA PRINCIPALE - Fare clic su Ibiza\nULTIMO TRIONFO DI IBIZA PRINCIPALE\nEl teló de la segona ‘B’ en el municipal de Can Misses es va tancar el passat diumenge. Escàs públic però amb una digna actuació dels vermellencs. L’Eivissa es va imposar per 1-0 l’Ontinyent. Aquest partit, el penúltim de la lliga va permetre a l’equip local acomiadar-se suman tres punts, tot i que, en realitat no el va permetre sortir del fons de la classificació i como ja es sabia, en la següent temporada, l’Eivissa serà un equip de Tercera categoria.\nEl primer temps va ser de clar domini dels visitants, que acudiren a l’encontre a l’illa amb la urgència de sumar els punts per intentar ficar-se en la zona d’ascens. La porteria local de José Antonio va ser assetjada insistentment, en especial durant el primer temps que els visitants generaren al manco tres clares ocasions de gol.\nJa en el segon temps i amb algunes variants en les seues files, l’Eivissa es va mostrar amb més ganes de desplegar-se en el camp, i al capdavall el donà resultat. Sobre el minut 65 després d’una confusió en l’àrea petita, finalment Iván García aconsegueix resoldre la disputa enviant la pilota al fons de les xarxes. Solitari gol amb el qual l’Eivissa segella la seua participació en segona ‘B’, en condició de local, i després de mantenir-se per dues temporades en la zona bronze del futbol espanyol.\nL’últim partit que definitivament tancarà la temporada, l’Eivissa es desplaçarà a terres hernandianes per a enfrontar-se a l’Orihuela.\nLa sort de l’altre equip pitiús en la penúltima jornada no va estar del seu costat, amb la complicitat del col·legiat que va sentenciar un penal, la Penya Esportiva santa Eulària va caure en Denia per 3-2. Els albs jugaran l’últim partit a casa, i el municipal de la vila del riu definitivament tancarà el teló d’una temporada dura dels equips pitiusos en segona ‘B’. També els santaeulariencs seran equip de tercera en la següent temporada.\nPer Efrain Espinoza\nFESTIVAL DI SAN JOSE 2010\nOrchestra Sinfonica CONCERTO DELLA CITTÀ DI IBIZA\nI SEGRETI DELLA CADUTA IN IBIZA\nRIABILITAZIONE DI CAN CURT\nFeste di San Bartolomé 2007


Dos arguments funcionals a favor de tenir un estat (Ramon Queralt)\n4 min. 20/02/2015 22:34\nEn aquest article desgranarem dos arguments a favor d’un estat català a partir de confrontar mides d’estats amb l’escala local i de comparar les potencialitats d’un estat amb les capacitats personals.\nLa mida. Una mida de població compresa entre 5.000 i 20.000 habitants té avantatges i pocs inconvenients. Hi ha una dotació de serveis que assegura, sense desplaçar-se, bons estàndards de qualitat. I, el més valuós, es tracta de comunitats força igualitàries, perquè hi ha un o dos instituts i, independentment de l’origen social, la gent es troba en algun moment. Sovint s’hi diu “A... som un poble!” No, ni ho són ni tothom es coneix, però es coneix força gent, i qualsevol persona informada pot comprendre’n les dinàmiques. Hi funciona el teixit social, i la política és a l’abast, ja que els electes són coneguts o coneixibles. Si un grup s’ho posa al cap, pot influir políticament. Amb un objectiu i un treball rigorós, hi és possible la transformació social, i un grup del carrer pot ser decisiu a mitjà termini. En pobles més petits, tot hi és abreujat i els ressorts són més simples. El fet és igualment viable i el resultat més immediat, però hi ha un risc més gran de fracassar, perquè hi poden interferir dinàmiques caciquils més fàcilment. Els alternatius han de fer la feina ràpid o ser molt hàbils, o no completen el procés. Altrament, la capacitat demostrativa és menor. Per contra, en una ciutat gran, les dinàmiques urbanes creen realitats autònomes (per barris, segments socials...), de manera que els canvis s’operen a llarg termini.\nA escala de país es pot fer una analogia amb la dimensió òptima per a una democràcia. Un estat mitjà amb una població de 5 a 20 milions ja té una economia d’escala per competir al món, fer polítiques pròpies -és a dir, autogestionades (no independents, esclar)- i més àgils per fer front als canvis; l’ascensor social, per estadística (perquè té menys parades), hi funciona, i les diferències socials són menors. Per la seva dimensió, no solen tenir aspiracions colonials o de predomini. En canvi, el model d’estat gran se sol basar en el control del país per part d’unes elits i compartiments socials quasi estancs. En canvi, a la franja més baixa, països per sota de 3 milions, el perill remet al que afecta un petit poble: control per part d’un grup que es val del coneixement, gairebé a la perfecció, dels ressorts socials, i dificultats de la premsa i els mitjans per desmarcar-se (“tot se sap”, “tothom es coneix”). A partir de 4 o 5 milions, hi comença a haver cert grau de descontrol sobre la realitat, un factor indispensable per ordir alternatives que acabin esdevenint majories. ¿I pel que fa a la capacitat de transformació? La proximitat més gran del poder i les elits de l’estat mitjà fa possible influir més sobre la realitat i augmenta aquesta capacitat en el sentit que sigui (una orientació social, una política fiscal o impositiva, etc.). En resum, amb un moviment de fons i ben estructurat, una opció nova pot prosperar més a mitjà termini en un estat mitjà que en un de gran. I, per mostra, les consecucions que el món conservacionista ha aconseguit a Catalunya, impensables a escala d’estat espanyol. Ben segur, té a veure amb la capacitat de les entitats i altres agents de canvi de somoure els que prenen les decisions. I això és directament proporcional a la distància perceptiva, mental i física, que els separa a uns i altres.\nEl sostre. Comparem un estat amb una persona amb excel·lents capacitats. Quan aquesta disposa de les condicions òptimes per assolir el seu sostre, el resultat redunda al seu voltant. El científic fa descobertes que beneficien més gent, l’empresari crea més ocupació, l’esportista fa millors marques. El cas català és el d’un país que no pot realitzar-se plenament, és l’atleta que corre amb una mà lligada. Progressa, però no desplega tot el potencial perquè no pot fer polítiques del tot pròpies. Només prioritza parcialment. Si el país es desplega, els inputs positius no sols seran per als que hi viuen. El món i, principalment, els veïns se’n veuran beneficiats: en l’economia, en l’exemple de governança, en la gestió del territori i en tot el que millori. ¿Imaginem una eventual Holanda al bell mig de l’Àfrica? ¿O Palestina respecte a Israel (suposant un escenari d’entesa)? ¿O (tornem a l’escala local) la Seu d’Urgell respecte a Andorra? Un territori pròsper fa taca d’oli. Això Europa ho pot intuir, i tot i les pulsions per frenar el procés -pels precedents que obre-, la modernitat passa per deixar que cadascú, en aquest cas cada territori, tregui el millor d’ell mateix. Toqui el seu sostre.


Llaminera amb puré de carbassa i comí\n• 500 g de llaminera de porc\n• 300 g de carbassa\n• llavors de comí\n• 1 nou de mantega\nPeleu la carbassa. Guardeu-ne una mica per fer els xips, i la resta talleu-la a trossos i poseu-la en una cassola tapada amb aigua, sal i les llavors de comí, i deixeu-ho coure 10 min. Tritureu-la i reserveu-la.\nD’altra banda, talleu a làmines molt fines els trossos de carbassa que havíeu reservat. Assequeu-les amb paper de cuina i fregiu-les en abundant oli que no estigui gaire calent, ja que les cremaria. Poseu-les sobre paper de cuina perquè absorbeixin tot l’oli sobrer, saleu-les i reserveu-les.\nPeleu i talleu els plàtans a daus menuts. Salteu-los en una paella a foc mitjà amb una nou de mantega, sal i pebre, fins que quedin cuits.\nTalleu la llaminera a trossos no gaire grossos, salpebreu-los i passeu-los per la paella, a foc fort, amb un rajolí d’oli, procurant que no es cogui gaire l’interior.\nServiu els trossos de llaminera acompanyats del puré de carbassa, els daus de plàtan i els xips de carbassa.\nPer què hi havia paella en el menú dels dijous?


Valls-Terrassa FC: visita a la capital de l’Alt Camp 30 anys després - Web oficial Terrassa FC\nLa tradició futbolística a Valls (municipi que ara flirteja amb els 25.000 habitants) comença el 1914, amb el naixement del Club Sporting Hispània FC. També van sorgir el Valls FC, el Germans Sant Gabriel i el Regiment de Cavalleria. El Valls Deportiu i l’Atlètic Vallenc van aparèixer el 1922, i el Valls Atlètic Club, els anys 30. A finals dels 60, el futbol a Valls estava lligat al Club Bàsquet Valls, i se’n va independitzar el 1972, quan va donar pas al Valls Club de Futbol. Aquesta entitat i el CF Quatre Barres es van unir i el 1980 van crear la UE Valls.\nLes experiències del Terrassa FC amb el Valls (amb les seves diverses identitats societàries i denominacions) són positives, tot i que amb molt equilibri: en 7 partits, els terrassistes sumen 4 triomfs i 3 ensopegades, 16 gols a favor i 13 en contra.\nA més, el terreny de l’Alt Camp és feréstec. De fet, el primer matx, de la Copa Federació Espanyola, el 24 de febrer de 1946, els vallencs van imposar-se per 4-0. Tanmateix, el 31 de març de 1946, el Terrassa FC va remuntar gràcies a un 5-0, amb repòquer de Codina. Després, es van produir un 4-1 i un 1-5 a Valls, primer triomf a l’Alt Camp, el 9 de juny de 1946, amb protagonisme especial d’Olivé, autor de dos gols.\nEl següent matx a Valls no va arribar fins al 10 d’agost de 1969, quan els terrassistes es van adjudicar la Copa Ajuntament de Valls, un dels més de 200 trofeus amistosos que han alimentat al llarg de la història les vitrines del Terrassa FC, les clares líders del Vallès en títols oficials i amistosos. Els dos trofeus conquerits recentment (Manresa i Tàrrega) en són fidel exponent.\nDos decennis després, tots dos equips es van trobar a la Lliga de Regional Preferent, el 1990-91, temporada en què el Terrassa FC va ascendir a la novament creada Primera Catalana. Els egarencs van cedir a Valls (2-1, diana de Martín), però el 28 d’abril de 1991 van revenjar-se per 4-2, amb dianes de Juan Carlos, Riba, Lardín i Flores. Uns 30 anys després, el Terrassa FC visita l’Alt Camp amb l’objectiu de començar de forma inspirada el camí cap a Segona B.


El carrer de Penyagolosa millora la seguretat viària i amplia places d'aparcament amb la implantació del pàrquing en espiga - Ajuntament de Vila-real\nEl carrer de Penyagolosa millora la seguretat viària i amplia places d'aparcament amb la implantació del pàrquing en espiga\n"Dins del Pla municipal d'ampliació i millora de l'aparcament a la ciutat, escometem ara una nova reordenació del trànsit al carrer de Penyagolosa, destinada fonamentalment a millorar la seguretat en la zona, on a més s'ubiquen dos col·legis -el Bisbe Pont i el José Soriano-, responent d'aquesta manera a les demandes veïnals", assenyala el regidor de Territori i Mobilitat, Emilio M. Obiol. L'actuació, a més, permetrà incrementar les places d'aparcament, incorporant la modalitat en espiga o bateria invertida, "molt més segura", que ja s'ha implantat en altres punts urbans, com el carrer del Cordó. D'aquesta manera, l'ordenació viària permetrà ampliar en més de 20 les places d'estacionament, passant de les 69 actuals fins a les 90 places disponibles amb el nou disseny, a les quals se sumaran tres places PMR (en l'actualitat hi ha dues).\nPer a això, el carrer de Penyagolosa serà de carril únic de circulació. "D'aquesta manera, aconseguim major seguretat viària, ja que, en quedar més estret el carril de circulació, es reduirà la velocitat i donarem resposta a les peticions dels veïns, precisament en una zona amb una important càrrega educativa", agrega Obiol. L'actuació persegueix també evitar l'estacionament en doble fila i evitar la formació d'una línia d'aparcament en el centre dels dos carrils, tal com succeïa fonamentalment en els dies de partit del Villarreal CF abans de la covid-19.\nAmb aquesta actuació, el Departament de Mobilitat continua desplegant els estacionaments en bateria invertida o espiga. "Aquest tipus d'aparcament té molts beneficis per a la seguretat, en comparació amb el pàrquing en bateria convencional", assenyala Obiol. L'eliminació d'angles morts, evitar accidents en l'eixida de l'estacionament marxa arrere, l'estalvi del 10% de superfície per cada plaça o la major facilitat en la càrrega i descàrrega del vehicle són alguns d'aquests avantatges.\nEl Pla municipal d'ampliació i millora de l'aparcament compta amb altres actuacions de millora de la seguretat i ampliació de les places disponibles, com la reordenació del carrer del Cordó, Onda, Comte de Ribargorça o avinguda d'Alemanya, a més de la creació d'un aparcament en superfície en Jaume Roig o el condicionament del pàrquing subterrani de la plaça de Colom. El Departament de Mobilitat treballa ja en noves actuacions per a seguir desplegant el pla.


Els Diables de Parets s'acomiaden de la Festa Major amb una gran actuació - Vallès Visió\nEls Diables de Parets s’acomiaden de la Festa Major amb una gran actuació\n30 de Juliol de 2019 31 de Juliol de 2019 Butlletí\nEls Diables de Parets, amb la col·laboració de la Colla de Gegants, Grallers i Bestiari del municipi han ofert un grandiós espectacle de foc per acomiadar 4 intensos dies de festa. A més, com van haver de suspendre alguns actes de la colla, a causa de la pluja, aquest correfoc ho han agafat amb moltes ganes.\nEnguany el correfoc de festa major també ha servit per donar la benvinguda als nous membres de la colla. En total s’han batejat una vintena de nous diables. Tots ells amb moltes ganes de cremar pólvora.\nLa simfonia de so i llum és possible gràcies a les noves incorporacions a la colla i als membres que ja fa molts anys que hi participen. Cadascú té una funció important, des dels més petits fins als mes grans.\nI un cop cremada tota la pólvora i descarregada tota l’adrenalina que comporta forma part d’un correfoc, les sensacions són molt positives.\nEnguany la Colla de Diables també ha celebrat els 11 anys de la Bèstia.


L'empresa HP mostra una exposició del projecte manresà Invulnerables - Regió7\nL'empresa HP mostra una exposició del projecte manresà Invulnerables\nSor Lucia Caram va inaugurar la mostra, amb fotos de Sunsi Albets, Joan Locubiche, Víctor López i Rubén Quintas\n09·10·17 | 14:24\nSor Lucia Caram al costat d'una de les instantànies de l'exposició Arxiu particular\nL'empresa HP organitza cada any a la seva seu de Sant Cugat del Vallès una jornada solidària que té per objectiu recaptar diners per donar suport a projectes d'entitats socials sense ànim de lucre. Una de les novetats de la darrera jornada, celebrada dissabte passat, va ser la inauguració d'una exposició del fotogràfica del programa solidari Invulnerables de lluita contra la pobresa infantil que es porta a terme a Manresa i a altres localitats de Catalunya, i que té com a principal impulsora sor Lucia Caram, que es va encarregar d'inaugurar l'exposició.\nEn la darrera edició de la jornada d'HP, gràcies a la participació de més de 2.500 persones -entre treballadors, familiars i amics, van recaptar 30.500 euros que, sumats a l'aportació de l'empresa, es van enfilar fins als 61.000 euros. Aquests diners es repartiran entre quatre projectes socials apadrinats per treballadors d'HP.\nQuant a l'exposició, que serà itinerant, està formada per 24 instantànies realitzades pels fotògrafs Sunsi Albets, Joan Locubiche, Víctor López i Rubén Quintas. Totes mostren moments cuotidians de famílies amb infants que viuen una situació de vulnerabilitat amb la finalitat de conscienciar la societat, ajudar a combatre les desigualtats i garantir-los oportunitats.


Pops Marítims 2019 - PRO21\n- Ciutat: Valencia\n- Lloc: LA MUTANT\nDivendres 17: MARIA JOSÉ LLERGO + DONALLOP + 121dB Dissabte 18: ENRIC MONTEFUSCO + NIÑA COYOTE eta CHICO TORNADO + Las VÍCTIMAS CIVILES + BAIUCA + BEMOL INQUIETA SOUND\nEl Pops Marítims torna a l’espai d’arts vives La Mutant al districte mariner els propers 17 i 18 de maig de 2019.\nI ja van 3 edicions. Si la primera edició del Pops Marítims va permetre acostar a València el que després han sigut les dues propostes més premiades per la crítica musical, com ara Maria Arnal i Marcel Bagés, o el fenomen de Rosalía entre d’altres, la segona va consolidar el festival com un espai destinat per a les altres músiques transportant-nos al món de Dorian Wood, Pony Bravo o Anari. Aquesta edició trenca, com la realitat, amb el món del que és fràgil i intangible per acostar-nos a la cruesa de les propostes més vibrants del panorama de les músiques indispensables. En resum 6 presentacions i una tornada inesperada.\nÉs tot un luxe poder servir d’espai per a la presentació del que serà el segon llarg d’Enric Montefusco després que Standstill anunciaren una aturada indefinida. Serà la del Pops Marítims la segona cita de presentació del nou flamant treball del barceloní i la seva banda. Diagonal (El Segell, 2019), és ara per ara tota una incògnita, el que és clar és que per al públic del festival serà una de les propostes amb més inquietud per ser desvelades.\nNiña Coyote eta Chico Tornado són tot un fenomen paranormal que vénen d’arrasar el 2017 i 2018 per tota la península fent afonar escenaris com el del Mad Cool, el Resurrection Fest, o el Tsunami de Xixón. A més, han pogut mostrar el seu talent enèrgic a Mèxic, USA, Rússia, Xile, Itàlia… posant en relleu a cada territori els seus dos destacables darrers treballs. El duet donostiarra torna a València per presentar el que serà el nou llarga durada Aitzstar (2019)produït per l’incansable Ricky Falkner. Duet stoner de pura veritat.\nAltres que passaran pel Pops Marítims són Las Víctimas Civiles, el grup conformat per l’artista Hèctor Arnau i els alcoians Arthur Caravan, ara si per presentar-nos el seu últim treball “El auge de la extrema pereza” (2019), que veurà la llum aquest març. La conjugació d’aquestes personalitats es constitueixen en una argamassa de TNT visceral, poètica que guarda molt el sentir dels fills dels revolucionaris de la transició, dels educats per a la pau i la democràcia, dels abandonats a la postmodernitat. Poesia i carn.\nNiña de las Dunas, María José Llergo, és la nova estrella del flamenc urbà, no? No, no ho és. Tampoc és la nova proposta purista que alliberarà de tots els mals la voluntat conservadora. És un cant a la disrupció de la llibertat en totes les seues vessants. Acompanyada a les 6 cordes per Marc López, afronta una carrera obert des de la vintena d’anys, amb valors antics: compromís amb l’art, les emocions, els altres… Delicadesa i certesa.\nCrisàlide (Satélite K, 2019) és el tercer disc d’estudi de DONALLOP, i confirma el que s’ha anat palpant en l’ambient des de fa temps, ens trobem davant una banda de dream pop sense precedents a l’escena estatal. Elegància, prosa poètica i passió en onze talls cridats a convertir-se en himnes d’una generació desorientada emocionalment. Als comandaments la producció els mateixos Joana i Pere acompanyats pel prolífic Paco Loco. Despertar el buit i omplir-ho amb hits que ens recorden a The XX, Lana del Rey, Cigarettes after sex o Beach House.\nBaiuca és el projecte capitanejat per Alejandro Guillán, i ens presenta un diàleg entre la Galícia d’abans-d’ahir i la de demà passat. Es presenta per primera vegada a València per respondre a preguntes com pot una caixa de ritmes dansar al tempus d’una munyeira, si existeixen punts comuns entre l’aturuxo (un dels crits tradicionals gallecs) i una sessió de clubbing… Les respostes a aquestes i altres preguntes són les que projecta Baiuca en una de les seues sessions: samples d’instrumentació tradicional passats pels filtres de bases techno, el global bass, la música House. Com jugar amb Four Tet i Milladorio? BAIUCA i la pista de ball.\nLa sorpresa d’enguany al Pops Marítims ens la donen els nostres estimats CENT VINT-I-UN DECIBELS: 121dB, l’extingida banda de València, que torna per reconéixer-se en aquesta època, 6 anys després del seu comiat, on els processos i els mecanismes han canviat, moltes bandes han desaparegut i d’altres han crescut a la calor d’apostes diferenciades pel fet cultural. Tornen per donar-se el gust, i el gust serà del públic del festival que podrà desfer-se i endinsar-se de nou en l’indie més rabiós que ens van deixar els seus darrers Assaig/Error (Gor Discos, 2009), i meravellós Leshoto (Autoeditat, 2013). Tornar per a quedar-se!


Exclusivas la Plana pertany al grup alimentari Sant Dalmai i es dedica a la distribució alimentaria refrigerada, ambient i congelada. Des dels seus orígens Exclusivas la Plana ha crescut oferint qualitat, varietat i servei, el que l'ha convertit en un referent de la distribució a Catalunya i la Comunitat Valenciana.\nLa proximitat amb els clients, la serietat, l'excel·lència en el servei i l'ambició de seguir essent el referent són els valors que permeten a Exclusivas la Plana oferir una gamma d'alimentació amplia i sana. Ens anticipem a les necessitats del mercat perquè quan ho necessitis trobis en nosaltres qualitat en moviment.\nUn ampli ventall de productes cuits i una àmplia varietat de pernils, espatlles, bacon, llom, pastes fines, gall d'indi, mortadel·la, especialitats en productes cuits, ànec, patés,...\nEmbotits ibèrics i embotits, productes reconeguts, fuets, lloms, sobrassades, xoriç, somalla, salami, bacon, cap de llom, ...\nComptem amb una àmplia varietat de pernils, espatlles, centres i llescats. Pernils Ibèrics, Duroc i Serrans.\nEls millors talls de porcí, aus i vedella; entrecot, filet, ... selecció de botifarres, i xoriç i una àmplia varietat d'hamburgueses i preparats de pollastre.\nLes millors marques en formatge i una àmplia gamma de formatges curats, semi-curats, tendres i frescos. Vaca, ovella, cabra, formatges nacionals i internacionals.\nMozzareles i varietats de formatge per fondre, per gratinar i per combinar amb pastes, i pizzes.\nT'acostem els sabors del mar, salmó, tonyina, bacallà d'Islàndia, sardines, anxoves i seitons.\nCom nosaltres les salses i conserves són el millor acompanyament per a la teva oferta. Tomàquet, escalivada, ou, allioli, maionesa, amplia varietat de salses per amanides, olives,...\nCada cop prenen més importància per una bona gestió del temps. T'acostem productes de qualitat, lasanyes, croquetes, pop cuinat, “burritos”, “pisto”, gaspatxo,...\nLa part més dolça, gran varietat amb nates, formatges crema, natilles, mantegues, crepes, magdalenes i molt més.\nProductes de primera qualitat llestos i amb gran impacte al lineal. Embotits cuits, curats, patés, àmplia selecció de formatges, mantegues, especialitats i salaons entre d'altres.\nLa nostra proposta de congelats cobreix qualsevol necessitat. Tenim una àmplia selecció de carns, peixos, mariscos, precuinats càrnics, vegetals i del mar; a més d'una gran proposta en postres.\nSERVEI EN MENYS\nEls nostres centres de distribució estan ubicats estratègicament a\nCastelló de la Plana i a L’Aldea. Això ens permet oferir un servei\nintegral de productes refrigerats i congelats amb un servei en\nmenys de 24 hores a la majoria de les rutes. El que ens converteix\nen una de les empreses líders en distribució de la zona.\nDe dilluns a divendres de 8:00 a 13:00 i de 16:00 a 18:00h\nHORARI DE CÀRREGA I DESCÀRREGA\nDe dilluns a divendres de 8:00 a 15:30\n* Si us plau, ompli els camps obligatoris\nEXLCUSIVAS LA PLANA t'informa que les dades de caràcter personal que ens proporcions omplint el present formulari seran tractades per EXLCUSIVAS LA PLANA com a responsable d'aquesta web. La finalitat de la recollida i tractament de les dades personals que et sol·licitem és per enviar-te les nostres publicacions, promocions de productes i / o serveis i recursos exclusius. La legitimació es realitza a través del consentiment de l'interessat. T'informem que les dades que ens facilites els guardarà EXLCUSIVAS LA PLANA. El fet que no introdueixis les dades de caràcter personal que apareixen al formulari com a obligatoris podrà tenir com a conseqüència que no puguem atendre la teva sol·licitud. Les dades no es cediran a tercers llevat que ho exigeixi una llei o sigui necessari per complir amb la finalitat del tractament. Podràs exercir els teus drets d'accés, rectificació, limitació, portabilitat, supressió i cancel·lació de les dades a info@exclusivaslaplana.com així com el dret a presentar una reclamació davant d'una autoritat de control. Pots consultar la informació addicional i detallada sobre Protecció de Dades en la nostra Política de privacitat\n"EXCLUSIVAS LA PLANA SA ha estat beneficiària de Fons Europeu de Desenvolupament Regional amb l'objectiu de millorar l'ús i la qualitat de les tecnologies de la informació i de les comunicacions i l'accés a les mateixes i gràcies a què ha DESENVOLUPAT LA PÀGINA WEB per a la millora de competitivitat i productivitat de l'empresa. ACCIÓ 2019. Per a això ha comptat amb el suport del PROGRAMA TIC CAMARAS 2019 de la Cambra de Comerç de TORTOSA."\nDEIXA'NS EL TEU CORREU I T'ENVIEM EL NOSTRE CATÀLEG!\nEXLCUSIVAS LA PLANA t'informa que les dades de caràcter personal que ens proporciones omplint el present formulari seran tractades per EXLCUSIVAS LA PLANA com a responsable d'aquesta web. La finalitat de la recollida i tractament de les dades personals que et sol·licitem és per enviar-te les nostres publicacions, promocions de productes i / o serveis i recursos exclusius. La legitimació es realitza a través del consentiment de l'interessat. T'informem que les dades que ens facilites els guardarà EXLCUSIVAS LA PLANA. El fet que no introdueixis les dades de caràcter personal que apareixen al formulari com a obligatoris podrà tenir com a conseqüència que no puguem atendre la teva sol·licitud. Les dades no es cediran a tercers llevat que ho exigeixi una llei o sigui necessari per complir amb la finalitat del tractament. Podràs exercir els teus drets d'accés, rectificació, limitació, portabilitat, supressió i cancel·lació de les dades a info@exclusivaslaplana.com així com el dret a presentar una reclamació davant d'una autoritat de control. Pots consultar la informació addicional i detallada sobre Protecció de Dades en la nostra Política de Privacitat


L’Ajuntament de Barcelona adquirirà dues naus industrials a l'Eix Besòs - Barcelona Activa\nL’Ajuntament de Barcelona adquirirà dues naus industrials a l'Eix Besòs\nnull L’Ajuntament de Barcelona adquirirà dues naus industrials a l'Eix Besòs\nL’Ajuntament de Barcelona adquirirà dues naus industrials a l’Eix Besòs\nEl consistori acorda la compra de nous espais industrials al Besòs per millorar la competitivitat de les petites i mitjanes empreses de l'entorn\nBarcelona, 05 de gen. 2022\nL’Ajuntament de Barcelona ha acordat una inversió de més de 5 milions per a la compra de dues naus industrials a la zona de l’Eix Besòs. La decisió s’emmarca en l’Estratègia de Futur per als Polígons del Besòs i té l’objectiu de millorar la competitivitat del teixit empresarial de l’entorn i accelerar-ne la transformació digital i la transició energètica.\nEls dos espais estan situats als carrers de Costa Brava i Ciutat d’Assumpció i disposen amb una superfície de 1.850m2 i 3.400m2, respectivament. L’Ajuntament compta amb la voluntat d’implantar-hi projectes tractors que promoguin la indústria 4.0 i l’economia circular i sostenible. En l’entorn hi estan ubicades prop de 750 pimes que generen més de 10.000 llocs de treball i que es troben davant grans reptes de futur per a mantenir-se competitives en el nou context econòmic.\nA dia d’avui, es continua treballant en l’Estratègia de futur per als polígons del Besòs, una iniciativa que també busca reforçar el vincle amb altres sectors i activitats econòmiques estratègiques de la ciutat. A més, el pla està enfocat a generar les condicions òptimes per atraure noves empreses, inversions i talent, uns objectius que també recull l’estratègia Barcelona Green Deal.


Premie Accessibilitat UA 2019 en els VII Premis Impulse ua:emprende. Unitat d'Accessibilitat Digital\nPremie Accessibilitat UA 2019 en els VII Premis Impulse ua:emprende Unitat d'Accessibilitat Digital\nPremie Accessibilitat UA 2019 en els VII Premis Impulse ua:emprende\nEn la VIII Edició dels Premis Impulse i dins del marc del programa institucional ua:emprèn, amb l'objecte de fomentar l'esperit emprenedor en l'àmbit de l'accessibilitat, en aquest convocatòria el Vicerectorat d'Estudiants i Ocupació, a través del seu Programa d'Accessibilitat Digital atorgarà un premi d'1.000 € al projecte que, de forma evident, haja contemplat l'accesibilida d, ja siga a nivell de productes, serveis, persones o entitats, com a característica essencial del mateix.\nAquesta convocatòria premia les iniciatives empresarials més innovadores i sostenibles sorgides de la comunitat universitària.\nProjectes empresarials promoguts per:\nPersonal Docent i Investigador (PDI) de la UA\nDoctores i doctors de la UA que van obtenir el seu doctorat amb posterioritat a 2012, o estudiants de doctorat durant el curs 2017-18,\nEls resultats Del qual de recerca de la UA a través de la creació d'una empresa que complisca les condicions per a ser aprovada com a Empresa de Base Tecnològica de la UA.\nEstudiants amb matrícula en el curs 2017-18 en estudis oficials de la UA.\nTitulades i titulats de la UA que van obtenir la seua titulació oficial amb posterioritat a 2012.\n¿Com presentar candidatures?\nEl termini per a la presentació de candidatures romandrà obert del 2 al 14 de maig de 2019.\nEl representant del projecte haurà d'entrar a l'aplicació d'eAministración d'UACloud i emplenar la sol·licitud als Premis Impulse dins de l'apartat de tràmits generals.\nAccedeix a l'eAdministración\nPrograma d'Accesibildiad Digital UA\nEl nostre objectiu és trencar barreres digitals , crear directrius per a l'elaboració de contingut digital accessible, assessorar i formar a la comunitat universitària en l'ús de tecnologies accessibles.\nDetectar oportunitats d'emprendimiento a través de la recerca en accessibilitat, així com la creació de canals de comunicació per a la seua divulgació.\nConeix el Programa d'Accessibilitat Digital O\nVII Premis Impulse (2019)\nLa Universitat d'Alacant, a través dels Vicerectorats d'Estudiants i Ocupació, i Recerca, i la Fundació Parc Científic d'Alacant de la Comunitat Valenciana, convoquen els Premis IMPULSE, com una mostra clara de la seua aposta per la innovació i la transferència de coneixement a la societat.\nConsulta tota la informaicón dels Premis Impulse, categoráis i premis .


Tractament fiscal << RAC105\nEls premis estan subjectes a les retencions fiscals corresponents, que van a càrrec de RADIOCAT. RADIOCAT es compromet a facilitar, quan correspongui, el certificat d’ingrés a compte de l'IRPF realitzat.\nEls premis en espècies estan subjectes a l’ingrés a compte de l'IRPF al tipus del 21% sobre el valor total del premi incrementat en un 20%, segons el que disposa l'article 105 del Reglament de l'IRPF.\nL’ingrés a compte de l'IRPF l’assumirà RADIOCAT XXI, S.L., i, per tant, els guanyadors hauran d'incloure els imports indicats a la base imposable de la seva declaració anual de l'IRPF, segons el que estableix l'article 99 de la Llei de l'IRPF. RADIOCAT no assumirà la quota que resulti de l'autoliquidació a practicar a la declaració anual esmentada.


Puigdemont contra Espanya: text complet de la denúncia del president davant l'ONU\nPuigdemont contra Espanya: text complet de la denúncia del president davant l’ONU\nHi reivindica el dret de presentar-se a les eleccions, de llibertat d'associació amb partits polítics secessionistes per a aconseguir l'objectiu de la independència i el dret de llibertat d'expressió\nTal com va anunciar ahir, Carles Puigdemont ha activat una denúncia contra Espanya –’Puigdemont versus Espanya’, així es titula el document–, que ha estat presentada al Comitè de Drets Humans de les Nacions Unides, amb la supervisió de l’advocat Ben Emmerson. Puigdemont hi reivindica els drets de presentar-se a les eleccions, de llibertat d’associació amb partits polítics secessionistes per a aconseguir l’objectiu de la independència i de llibertat d’expressió. Demana al comitè que consideri si aquests drets han estat violats.\nPuigdemont denuncia que, a conseqüència de les mesures adoptades per l’estat espanyol, s’ha vist obligat a triar entre romandre a l’exili, fet que limita la seva llibertat política i la del parlament, o tornar a Espanya, on hauria estat sotmès a una ‘detenció arbitrària’. També denuncia que, tot i que no ha estat condemnat mai per cap delicte ni desposseït dels seus drets polítics en cap tribunal, els seus drets han estat eliminats per ‘un període indeterminat’.\nPer posar en coneixement de la comissió els fets ocorreguts a Catalunya, la denúncia inclou un seguit de punts i una cronologia. Comença el 2005, amb l’aprovació del nou estatut al Parlament de Catalunya i la sentència del Tribunal Constitucional del 2010. ‘Els articles afectats incloïen aquells que concedien un ús preferent del català al castellà als serveis municipals. El tribunal també va dictaminar que l’ús de la paraula “nació” no tenia cap valor jurídic.’\nPer què no presenta la denúncia a tribunals espanyols?\nLa denúncia de Puigdemont explica per quins motius ha de presentar la denúncia a l’ONU i no als tribunals ordinaris de la justícia espanyola. ‘El senyor Puigdemont no ha renunciat voluntàriament als seus drets. Al contrari, ha fet tots els passos possibles en el sistema legal espanyol en cerca d’una compensació pel segrest executat contra ell per les autoritats espanyoles, actuant de manera coordinada.’ Tot seguit, la denúncia descriu els recursos d’empara presentats als tribunals Constitucional i Suprem espanyols, per sobre dels quals no hi ha cap recurs possible. ‘A més, hi ha proves indubtables de la interferència governamental en la independència dels procediments judicials.’\n‘En la situació actual, atesa la urgència de la qüestió, el senyor Puigdemont no ha d’esperar a la resolució del Tribunal Constitucional, car la decisió d’aquest afer s’ha allargat sense motiu. El Tribunal Constitucional ha deixat clar que refusa de tenir en compte l’impacte en els drets del sol·licitant [Puigdemont] respecte de la decisió judicial preliminar.’ Segons la denúncia, quan arribés la decisió del Constitucional ja s’haurien convocat noves eleccions i hauria esdevingut ‘irrellevant el resultat del 21-D’. ‘Sense una consideració a temps d’aquesta sol·licitud al comitè, el dret de ser elegit president del senyor Puigdemont, després de superar unes eleccions, haurà estat totalment i irreparablement extingit’, diu el text.\nEl text estipula que el dret d’associació i de reunió és protegit per l’article 21 del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics (ICCPR) i que l’estat espanyol l’ha de respectar. D’aquesta manera, els partits que ho desitgin poden defensar una reforma de la constitució espanyola i el dret a la independència de Catalunya: ‘Les mesures adoptades per les autoritats legislatives, executives i judicials espanyoles signifiquen una violació acumulativa i sistemàtica d’aquest dret en curs. El senyor Puigdemont és clarament víctima d’aquesta violació; de fet, és l’objectiu principal de l’estratègia opressiva del govern espanyol.’\nEl dret de participació política és protegit per l’article 21 de la Declaració Universal dels Drets Humans, que diu que ‘tothom té el dret de prendre part en el govern del seu país, sigui de manera directa o amb la tria lliure de representants’, que ‘tothom té el dret d’accedir lliurement al servei públic al seu país’ i que ‘la voluntat del poble ha de ser la base de l’autoritat del govern’. A més, el dret de participació política també el garanteix l’article 25 del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics, on estableix que ‘tot ciutadà ha de tenir el dret i l’oportunitat’ de ‘prendre part en la direcció de la gestió pública’, ‘de votar i ser elegit en eleccions periòdiques legítimes’ i de ‘tenir accés, en peu d’igualtat, al servei públic del seu país’.\nEl dret de llibertat d’opinió i expressió els protegeixen l’article 19 de la Declaració Universal dels Drets Humans i també el 19 del Pacte Internacional de Drets Civils i Polítics, que estableix que ‘tothom ha de tenir dret de llibertat d’expressió; el dret ha d’incloure la llibertat de cercar, rebre i explicar informació i idees de tota mena, sense límits, siguin orals, escrites o impreses, en forma artística, o amb cap altre mitjà’.\nEmmerson des de Brussel·les: ‘Espanya actua en contra de la llei’\nBen Emmerson ha fet una conferència de premsa des de Brussel·les per a presentar la denúncia davant l’ONU. L’advocat ha argumentat aquest moviment dient: ‘Espanya actua en contra de la llei’ quan acusa Puigdemont i el seu govern d’unes ‘ofenses que no existeixen’. Emmerson ha dit que el propòsit de la denúncia és que el Comitè de Drets Humans de les Nacions Unides es pronunciï sobre les vulneracions reiterades que comet l’estat espanyol. També ha assegurat que el seu paper era el d’explicar al món ‘com actua la justícia espanyola.’\n‘Sembla que el govern de Rajoy es pren les seves obligacions internacionals com una broma. Són drets centrals per a la democràcia política’, ha retret al president del govern espanyol. ‘Espanya ha violat les seves obligacions legals i continua fent-ho, i no pararà, em temo, fins que s’arribi al punt que la condueixin a una taula de negociació’, ha insistit.\nPer Emmerson, la denúncia no és cap crida a ‘restituir’ Puigdemont a la presidència, sinó una demanda perquè una instància internacional constati les vulneracions de drets humans que perpetra l’estat espanyol. Ha dit també que el recorregut de la denúncia, fins que no hi hagi pronunciament, pot durar mesos o anys.\nSegons que ha explicat, no s’aturaran fins que el govern de Rajoy accepti de seure a la taula de negociacions. Per això, però, fixen dues condicions prèvies: l’alliberament immediat dels presos polítics i que sigui un diàleg ‘inclusiu i sincer’. ‘Continuarem fent demandes amb fons legal sòlid a la comunitat internacional cada mes, fins que Madrid sigui persuadit que ha d’entrar en negociacions’, ha conclòs.


Pop a la Catalana – Punts i Seguits\n7 Mai 2010 19 Desembre 2016\nAmb aquest nom, s’acaba de publicar una recopilació d’èxits musicals cantats en català de la dècada dels 60. Dj Phil Musical, l’alter ego d’Òscar Dalmau, és qui ha estat al darrere de tal experiment. Un treball acurat per plasmar en format cd o en format vinil una generació musical mancada de reconeixement. 18 cançons per entrar a la màquina dels temps i transportar-nos cap al jazz, la bossa i els “groovy sounds” aborígens.\nUn treball editat pel segell francès Vadim Music, cosa que reafirma el potencial d’aquesta recopilació discogràfica, a la vegada que n’assegura la seva exportació més enllà del nostre territori. Un disc que recull una combinació d’artistes excitant, amb noms propis com Josep Maria Espinàs o Guillem d’Efak i veus il·lustres d’aquest país com la mítiques Núria Feliu i Lita Torelló o la incansable energia de Guillermina Motta. Amb tot però, aquest àlbum recopilatori ens deixa altres relíquies musicals, com “El meu trastet” del cantant Santi Sans, el “Yeh yeh” d’en Tony o “Què passa amb els duros”, una versió de la formació Eurogrup.\nEn definitiva, una col·lecció per emmarcar, una selecció acurada de cançons i versions de la dècada dels 60 que converteix aquest àlbum en un disc imprescindible per la història musical d’aquest país. Un treball discogràfic que ressalta i homenatja a una generació musical.\nAquí us deixo la llista de cançons i un audiovisual interessant d’aquest “Pop a la catalana”:\nQuè passa amb els duros (Get out of my life, woman) – EUROGRUP\nÉs una dona (She’s a woman) – NURI\nYeh yeh – TONY\nCap a futbol – GUILLERMINA MOTTA\nNina de cera (Poupée de cire, poupée de son) – FRANCESC HEREDERO\nNo és res d’excepcional (It’s not unusual) – LLEÓ SEGARRA\nAmor (L-O-V-E) – JORDI TEIJON\nSóc molt poca cosa – JACINTA\nDesafinat (Desafinado) – GRAU CAROL\nLluna blava (Blue moon) – JOE MARTIN\nFebre (Fever) – GUILLEM D’EFAK\nQualsevol hora va bé (Any old time of the day) – NÚRIA FELIU\nCiao ciao (Downtown) – ALICIA TOMÀS\nNo tornaré a plorar per tu (I’ve cried my last tear over you) – LITA TORELLÓ\nÉs lluny el setembre (See you in September) – JACINTA\nEl meu trastet (Road hog) – SANTI SANS\nCançó del telèfon – F.BURRULL & J.M.ESPINÀS\nEl cinemascop (Le cinéma) – LLORENÇ TORRES


Prop de 400 persones a les estrenes de Marboleny\nEls espectacles "Tocats per la dansa" i "L'esbart i el bagul" s'han estrenat aquest cap de setmana amb la participació de 160 balladors de Marboleny\nL’esbart i el bagul és un recull de danses que es complementa amb una sèrie de projeccions audiovisuals on la Laia, en Nil, la Joana, en Biel i 120 nens i nenes més de Marboleny Escola de 4 a 14 anys parlen sobre la dansa tradicional catalana i descobreixen tot de coses relacionades amb l’esbart. Danses com el Ball de Prims de Reus o El Cadrill es combinen amb les seves reflexions. Unes 300 persones es van acostar al Centre Cultural de Les Preses per no perdre’s aquest espectacle realitzat per infants i dirigit als infants i al públic familiar.\nL’esbart i el bagul és una proposta artística de dansa catalana d’arrel tradicional concebuda per abocar-hi tot el treball pedagògic i artístic de dansa, música i rítmica que desenvolupen els nens i nenes de Marboleny Escola durant el curs a l’Espai de dansa d’arrel tradicional de Les Preses. A més, ha esdevingut també un projecte cultural i social que explora noves vies de formació amb els infants, que difon la cultura catalana d’arrel tradicional als més petits i, en definitiva, un projecte de dinamització cultural que converteix la dansa en una eina de cohesió social entre els infants.\nUna de les particularitats de L’esbart i el bagul és que ha estat la segona proposta que Marboleny ha tirat endavant a través del micromecenatge Tothom que ho ha desitjat ha pogut fer aportacions particulars a través de la pàgina web de Marboleny a canvi de diverses recompenses, com ara entrades gratuïtes o el dvd de l’espectacle. Una trentena de persones han col·laborat amb la seva aportació particular.\nDiumenge també es va estrenar la proposta dels balladors joves de l’entitat, una quarantena de nois i noies de 15 a 20 anys. Un centenar de persones van gaudir de Tocats per la dansa, la proposta de Marboleny Jove, que inclou un ampli repertori de danses catalanes d’arrel tradicional i peces instrumentals de la mà d’Stukat del Bolet. Els balladors de Marboleny Jove van interpretar per primera vegada danses com La Marsuliana, la Bolangera de Roses o la Jota Marinera de Mallorca, repertori que es va complementar amb altres danses més conegudes com Les Corrandes o el Ball de Gitanes de Sant Celoni, dues de les més aplaudides.\nTocats per la dansa viatjarà fins a Polònia i França a principis de juliol, on està previst que els balladors de Marboleny Jove i els músics d’Stukat del Bolet participin en tres festivals internacionals a poblacions com Jarocin (Polònia) o Marsella (França).


35 coses que potser no sabríeu sobre Harry Potter - Article\n35 coses que potser no sabries sobre Harry Potter\n1. ROWLING I HARRY COMPARTEN UN ANIVERSARI.\nTots dos bufen espelmes el 31 de juliol (feliç aniversari, JKR!). I aquesta no és l’única influència que Rowling va tenir en els seus personatges: ha dit que Hermione s’assembla una mica a ella quan era més jove i que el seu animal preferit és una llúdria, que és, per descomptat, el patró de l’Hermione. A més, tant a Dumbledore com a Rowling els agraden les llimones de sorbet (Rowling va dir que el mag 'tenia bon gust').\n2. VA INVENTAR ELS NOMS DE LES CASES DE HOGWARTS A L’ESQUENA D’UNA BOSSA DE BARF.\nEl 2000, Scholastic va donar als escolars de tots els Estats Units l’oportunitat de fer preguntes sobre RowlingHarry Potter. Quan un estudiant li va preguntar: 'Què us va fer pensar en els noms i dormitoris de les persones a Hogwarts?' Rowling va respondre: “Vaig inventar els noms de les cases a la part posterior d’una bossa de malalts d’avió! Això és cert. M’encanta inventar noms, però també col·lecciono noms poc habituals per poder mirar el quadern i triar-ne un que s’adapti a un personatge nou. ”\n3. PRINCIPIAMENT, ROWLING VA ESCRIBIR UN ESQUÈZ DEL CAPÍTOL FINAL DEL LLIBRE FINAL.\nRowling diu a la idea que va tenir el primer capítolRelíquies de la Mortescrit i tancat a la 'brossa' segura. Però hi havia un petit element de veritat: 'Tenia, molt aviat, però no el primer dia ni res, probablement durant el primer any d'escriptura, que vaig escriure un esbós del que pensava que seria el capítol final'. li va dir al retratista de pantalla gran de Harry Potter, Daniel Radcliffe, en una entrevista per alRelíquies de la mort, part 2Funcions addicionals de DVD. 'Sempre vaig saber -i des de molt aviat- que treballava cap al punt en què Hagrid portava a Harry, viu però suposadament mort, fora del bosc, sempre. Sabia que sempre treballàvem per aconseguir una batalla final a Hogwarts, sabia que Harry aniria a peu fins a la seva mort, vaig planejar els fantasmes, per falta d’una paraula millor, que tornessin a caminar amb ell al bosc. tots creuen que anava caminant fins a la seva mort i emergiria en braços de Hagrid '.\nI aquesta imatge mental és la que va mantenir viu a Hagrid, malgrat que 'hauria estat natural matar d'alguna manera', va dir Rowling. 'Però perquè sempre m'he aferrat a aquesta imatge mental de Hagrid que portava a terme Harry ... Va ser tan perfecte per a mi, perquè va ser Hagrid qui el va portar al món, i Hagrid qui el tornaria ... Aquí era on érem sempre anant. Hagrid mai no va estar en perill '.\n4. ELS DEMENTORS ES BASEN EN LA LLUITA DE ROWLING AMB DEPRESSIÓ DESPRÉS DE LA MORT DE LA SEVA MARE.\nLa mare de Rowling, que tenia esclerosi múltiple, va morir el 1990, després de la qual Rowling va patir un període de depressió. Utilitzaria l’experiència per caracteritzar els dementors de Harry Potter, criatures esgarrifoses que s’alimenten de l’emoció humana. 'És tan difícil descriure [la depressió] a algú que mai no hi ha estat, perquè no és tristesa', va dir Rowling a Oprah Winfrey. “Conec la tristesa. La tristesa és plorar i sentir. Però és aquesta absència freda de sentiment, aquesta sensació realment buida. Això és el que són els Dementors ”.\n5. VA CREAR QUIDDITCH DESPRÉS D'UNA BARALLA AMB EL SEU NOVI.\n'Si voleu crear un joc com el Quidditch, el que heu de fer és discutir enormement amb el vostre nuvi', va dir Rowling el 2003. 'Sortiu de casa, us asseu a un pub i inventar Quidditch. I realment no sé quina connexió hi ha entre la fila i Quidditch, excepte que Quidditch és un joc força violent i potser en la meva ànima més profunda i fosca m’agradaria veure’l colpejat per un batedor ”.\n6. LES PLANTES DEL MÓN MAGS VENEN D’UN LLIBRE REAL.\n'Abans recollia noms de plantes que semblaven bruixots', va dir60 minuts, 'I després vaig trobar això,Herbes completes de Culpeper, i va ser la resposta a totes les meves oracions: herba de lli, gripau de llinosa, herba de goma, herba de gota, gromel, herba de nus, mugwort. El llibre va ser escrit al segle XVII pel botànic i herbolari anglès Nicholas Culpeper; el podeu llegir aquí.\n7. UN TÍTOL PROPOST PER A LA VERSIÓ AMERICANA DEPEDRA FILOSOFALERAHARRY POTTER I L’ESCOLA DE MÀGIA.\nRowling va rebutjar això, dient, segons l’editor nord-americà Arthur Levine: “No, no em sembla bé ... I si ho anomenéssimla pedra del bruixot? ” (L 'edició francesa, assenyala Levine aJ.K. Rowling: una bibliografia, es diuHarry Potter a Sorcerer's School.)\n8. ROWLING REALITZATS ESQUEMES COMPLICATS PER ALS LLIBRES.\nFeu clic per ampliar.\nPodeu veure un esquema parcial deOrdre del Fènixa sobre. L'esquema conté títols de capítols, un esquema general de la trama i, a continuació, punts de trama més específics per a determinats personatges. (Basant-se en aquest esquema, sembla que Rowling va pensar a trucar a Dolores Umbridge Elvira Umbridge!)\n9. ARTHUR WEASLEY SE SUPOSA QUE MORIA.\nEn una batalla entre el bé i el mal, aquesta èpica no tothom la passaria viva, cosa que hauria donat lloc a 'llibres molt esponjosos i acollidors', va dir a Meredith Vieira. “Saps, de sobte [estaria] a la meitat del camíCalze de foci, de sobte, tothom tindria una vida realment fantàstica i ... la trama quedaria en AWOL '.\nLa qual cosa no vol dir que Rowling sabés exactament qui hi havia al tall. Va pensar en matar Arthur Weasley després que Nagini l’atacésOrdre del Fènix, en canvi, va optar per salvar-lo, en part perquè 'hi havia molt pocs bons pares al llibre. De fet, es podria fer un cas molt bo perquè Arthur Weasley fos l’únic bon pare de tota la sèrie ”. (També es va plantejar 'seriosament' matar Ron, i després va pensar-ho millor).\nEn canvi, Lupin —un personatge que no tenia intenció de matar quan va començar els llibres— i Tonks van morir durant la batalla final de Hogwarts. 'Volia que es fes ressò del que li va passar a Harry només per mostrar el mal absolut del que fa Voldemort', va dir. “Crec que una de les coses més devastadores de la guerra són els nens que queden enrere. Com va passar a la primera guerra quan en Harry es va quedar enrere, volia que veiéssim un altre nen deixat enrere. I va fer molt punyent que fos el fill acabat de néixer de [Lupin i Tonks] ”.\n10. PER CONSERVARRELÍQUIES DE LA MORTBLOOMSBURY, A PARTIR DE LA FUGA PRIMERA, LI VA DONAR CODIS.\nProbablement no us hauria interessat tant llegirEdimburgPotmakerso béLa vida i els temps de Clara Rose Lovett: una novel·la èpica que abasta moltes generacions.\n11. HALEY JOEL OSMENT PODRIA JUGAR A HARRY.\nQuan Steven Spielberg es va adjuntar per dirigir l'adaptació cinematogràfica, va volerSisè sentitl’estrella Haley Joel Osment per interpretar a Harry. Però el director finalment va deixar un xoc creatiu amb Rowling i el nou director Chris Columbus va haver de trobar la seva estrella. Uns 300 nens van provar Harry Potter durant un període de set mesos; Jonathan Lipnicki (Jerry McGuire) fins i tot va manifestar interès. 'Hi va haver moments en què vam sentir que mai no trobaríem cap individu que encarnés l'esperit complex i la profunditat de Harry', va dir Colom.\nDesprés, una nit, Heyman va anar al teatre amb el guionista Steve Kloves (que va acabar escrivint tots menys un delsPotterscripts). “Allà assegut darrere meu hi havia aquest noi amb aquests grans ulls blaus. Va ser Dan Radcliffe ', va dir a HeroComplex el 2009.' Recordo les meves primeres impressions: era curiós, divertit i tan enèrgic. També hi havia autèntica generositat i dolçor. Però, al mateix temps, era realment voraç i amb gana de coneixement de qualsevol mena ”. Va convèncer els pares de Radcliffe perquè deixessin provar el seu fill i la resta és història.\n12. L’AUDICIÓ DE RUPERT GRINT ERA INusual.\nLa primera audició d’Emma Watson, de nou anys, per al paper d’Hermione va tenir lloc al gimnàs de la seva escola; va fer una audició en total vuit vegades. Grint, que tenia deu anys, va enviar una audició de vídeo i va anar en una direcció bastant inusual: 'Em vaig assabentar que podíeu provar enviant una foto vostra i alguna informació a Newsround', va dir el 2002. 'Vaig fer la meva vídeo amb mi, primer de tot, fingint ser el meu professor de drama que malauradament era una nena i després vaig fer un rap de com volia ser Ron i després vaig crear el meu propi guió i el vaig enviar '.\nTanmateix, va tenir certa competència: Tom Felton va fer una audició tant per a Ron com per a Harry abans de ser finalment elegit com a Draco Malfoy.\n13. HI HA UNA RAÓ MOLT BONA, ELS ULLS DE HARRY NO SÓN VERDS A LES PEL·LÍCULES.\nAls llibres, els ulls de Harry es descriuen com a 'verd brillant', però els de Radcliffe són blaus. QuanPedra de bruixotestava en preproducció, Heyman va trucar a Rowling i li va dir les seves opcions: havien provat contactes ecològics; també podrien intentar que els ulls de Radcliffe quedessin verds en la postproducció. Quina importància tenia, es preguntava, que els ulls de Harry fossin verds?\nRowling va dir que l’únic que era realment important era que els ulls de Harry semblaven els de la seva mare, de manera que qui interpretés Lily Potter hauria de tenir alguna semblança amb Radcliffe. Això va suposar un alleujament per a Radcliffe, que va tenir una reacció extremadament adversa als contactes. (També era al·lèrgic a les ulleres, cosa que el va fer aparèixer amb acne).\n14. LES BROMES EMPRADES A LA SÈRIE NO SÓN BROMES REGULARS.\nVan ser fabricats pel modelador Pierre Bohanna amb titani avió. 'La gent els pensa com un puntal que porten els nens, però en realitat han de seure-hi', va dir Eddie Newquist, director creatiu de la firma Global Entertainment Services, que posa en escena Harry Potter: The Exhibition.Mecànica popular. 'S'han de muntar sobre bases de control de moviment per a captures de pantalla verda i efectes especials, de manera que han de ser molt prims i increïblement resistents. La majoria d’aquests nens pesaven 80 lliures [al principi]. Ara són adults, de manera que superen els 120, 130 quilos i heu d’assegurar-vos que les vostres escombres ho puguin suportar ”.\n15. EL PAPER DE LES PÈVES ES VAN REPARTIR I FILMAR - DESPRÉS TALLAR.\nEl còmic britànic Rik Mayall va ser escollit com el poltergeist feliç de HogwartsHarry Potter i la pedra del bruixot. Va aparèixer i va rodar les escenes, que després es van tallar quan el director Chris Columbus va decidir que no li agradava l’aspecte del fantasma. Mayall va descriure l'experiència en una entrevista del 2011:\nEm van expulsar del plató perquè cada vegada que intentava fer una mica d’interpretació, tots els nois que interpretaven els nens de l’escola seguien rebent rialles, seguien fent cadàvers, de manera que em feien fora.\nBé, em van demanar que ho fes d’esquena i encara van riure. Així que em van demanar que ho fessin a l’altre costat de la catedral i em cridessin les línies, però encara van riure i van dir que farien les meves línies amb algú més. Llavors vaig fer una mica de rodatge, després vaig tornar a casa i vaig aconseguir els diners. Això és significatiu. Al cap d’un mes, van dir: ‘Eh, Rik, ho sentim, però no estàs a la pel·lícula. Us hem retirat de la pel·lícula. ’... Però encara tinc els diners. Per tant, aquesta és la pel·lícula més emocionant que he viscut mai, perquè vaig aconseguir l’obodle i no hi era. Fantàstic.\nNo va dir als seus fills que la seva part havia estat tallada, però, quan van anar a veure-la, 'van tornar i van dir:' Un bon maquillatge sagnant. No t’has semblat gens pare ”, va dir Mayall. 'Van pensar que interpretava Hagrid, la part de Robbie Coltrane'.\n16. L’ACTRICA QUE VA JUGAR AL MIRT QUE SEMPRAVA ERA MOLT VELLA QUE UNA ALUMNA.\nque va escriure com un bon veí, la granja estatal hi és\nShirley Henderson tenia 36 anys quan va interpretar el fantasma inquietant del bany d’un estudiant de 14 anys que va morir per la mirada fixa d’un basilisc aCambra dels secrets. Jugar a un fantasma era més difícil que jugar a una persona real, va dir a la BBC, 'a causa de totes les coses tècniques que implicava. Vaig haver d’estar lligat a aquest arnès de manera que semblava que volava i que em pogués empènyer per l’aire, girar-lo i girar-lo una i altra vegada. Físicament és molt cansat per al cos. També requereix molta concentració, perquè hi ha tota mena de gent que crida coses com 'Gira, fes això, mira això' perquè puguin fer totes les seves coses amb els efectes de l'ordinador mentre intento interpretar-les. Però un cop bloquejat tot això, és molt divertit. Molt bona diversió '.\n17.PRESONER D'AZKABANEL DIRECTOR ALFONSO Cuarón VA SOL·LICITAR AL TRIO QUE ESCRIVI ASSAIGS SOBRE ELS SEUS PERSONATGES.\nAlfonso Cuarón volia que Watson, Radcliffe i Grint escrivissin assaigs sobre els seus personatges des del punt de vista de primera persona. Segons Heyman, 'tots van respondre molt amb caràcter ... Dan va escriure una pàgina, Emma va escriure 10 i Rupert no va lliurar res'. —Va dir GrintEntertainment Weekly, “No vaig fer el meu, perquè no pensava que Ron ho faria. O aquesta era la meva excusa. En aquell moment, en realitat estava força ocupat amb les tasques escolars reals relacionades amb els meus exàmens i no ho vaig fer. Però al final es va sentir bé perquè això hauria fet Ron ”.\n18. ROWLING VA ABASTAR UNA DE LES IDEES DE Cuarón.\nRowling no era valuosa sobre tots els detalls dels seus llibres (vegeu: el color dels ulls de Harry). 'Inevitablement, cal apartar-se de la trama estricta dels llibres', va dir a Radcliffe. 'Els llibres són massa llargs per convertir-los en pel·lícules molt fidels'. Però això no volia dir que ho deixés tot lliscar: 'De vegades, cavava els talons en les coses més divertides', va dir. 'Diria que sí, canvieu la disfressa, això no és un problema ... I de sobte diria:' Per què farien aquest encanteri? No ho farien allà '.'\nPrenguem, per exemple, un tret en què va escriure CuarónPresoner d'Azkaban, que Rowling va anomenar 'bastant estrany'. 'Crec que Flitwick dirigia, i hi havia gent en miniatura en una orquestra dins d'alguna cosa', va dir a Radcliffe. “Li vaig dir, però per què? Sé que és emocionant visualment, però part del que crec que els fans van gaudir del món literari és que hi havia una lògica que el fonamentava. La màgia sempre tenia una lògica, per estranya que fos. I sé que és intrigant passar per la boca del que fos i veure aquesta genteta, però per què ho han fet? Perquè ho filmeu, és el que sentiu. Normalment, amb la màgia, hi ha un punt. Així que vam tenir una mica de discussió '.\n19. ROWLING VA DONAR ALAN RICKMAN A LES MOTIVACIONS DE SNAPE.\n'Li vaig dir molt aviat que Snape havia estat enamorat de Lily, per això odiava James, per això va projectar aquesta quantitat de disgust a Harry', va dir Rowling a Radcliffe. 'Així que ho sabia. Llavors em vas dir que ell havia estat dient ... 'Simplement no crec que Snape ho faria, tenint en compte el que sé.' 'Ella va riure, continuant:' I vaig pensar: 'Alan, realment estàs munyint això? '”\nTambé va donar a Radcliffe la sort (parcial) de Harry després de veure’lEquus. Radcliffe li va preguntar, en blanc: 'Muro?'\n'Tens una escena de mort', li va dir Rowling.\n'Et vaig veure fer doble', va dir Rowling. 'Neal, el meu marit, després, va dir:' Què et va demanar Dan? 'I vaig dir:' Volia saber si moriria '. Quan va preguntar què havia dit, Rowling li va dir:' Jo '. No t’ho dic! ” Tot i que el seu marit es va decantar pel destí de Dumbledore abans d’hora, Rowling va mantenir en secret el destí final de Harry fins al final.\n20. ELS ACTORS NO PODREN JUGAR EN CONTACTE AMB L’ESPORT.\nEn canvi, jugaven a golf. '' [Als estudis Leavesden], Rupert Grint i el meu germà [James] i jo ens quedàvem bastant al camp de pràctiques ', va dir Oliver Phelps, que interpretava a George Weasley.AQUELL. “Vull dir, dic camp de pràctiques, però era una estora i un con de 150 iardes a l'altre extrem. El golf era un dels únics esports que se’ns permetia fer en el nostre contracte perquè era relativament segur. No podríem fer esports de contacte '.\n21. LES PEL·LÍCULES VAN DESTACAR ALGUNS EFECTES VISUALS D'ALTA TÈCNICA ...\nEls artistes d’efectes visuals van rebre l’encàrrec de donar vida a molts dels fantàstics elements màgics de Harry Potter, incloent-hi des de dracs que respiraven foc i gegants que trepitjaven el club fins a Inferi de tipus zombi i la cara de serp de Voldemort (que es va crear mitjançant un maquillatge pràctic i eliminant digitalment el nas de Ralph Fiennes). Una de les seves seqüències més desafiadores va arribar ben aviatRelíquies de la Mort, quan membres de l’Orde del Fènix arriben a Privet Drive per portar Harry a un lloc segur. Múltiples Harrys, diu Mad-Eye Moody, confondran els mortífers en la seva pista, de manera que alguns dels mags ofeguen la poció de Polyjuice i es transformen en Harry.\nLa transformació va ser dura per als artistes d’efectes visuals. 'Necessitàvem tenir una mica dels atributs de Harry i una mica dels atributs de qualsevol persona amb qui vam començar: George, Fred, Ron, Hermione', va dir Nicolas Aithadi, supervisor de VFX a Moving Picture Company.Mecànica popular. La part complicada és que heu de poder llegir la part Harry i la part George. El que guardem de cadascun d'aquests personatges ha de ser perfecte '. Ho van aconseguir recobrint les cares dels actors amb pintura UV i després fent-los fer rostres al sistema Mova Contour Reality Capture, que té 29 càmeres i pot capturar 50.000 punts d’informació, creant un núvol de malla 3D que podrien utilitzar com a base per les cares transformadores.\nSegons Phelps, era completament diferent de tot el que havien fet mai. 'Probablement hi ha 30 expressions facials diferents que van intentar que feu', va dirMecànica popular. 'Mai no em vaig adonar de l'amplitud que podia obrir la boca fins que no vam fer aquesta escena, de manera que va ser bastant genial'. A causa de la pintura UV, els artistes de VFX van rebre un consell, va dir Phelps: 'Tenien moltes ganes de dir:' No aneu a cap discoteca aquesta nit, perquè semblareu un cap flotant '.\n22. ... PER NOT NO TOTS ELS EFECTES ES VAN GENERAR PER ORDINADORS.\nEs van crear animatrònics perquè els actors interactuessin al plató, incloent mandràgores per a nadons, Hedwig i elMonstre Llibre de Monstres, i Buckbeak, que es va utilitzar en el plató per a primers plans. 'Podia fixar-se en tu, els seus ulls et podien seguir, es podia inclinar i totes les seves plomes eren tenyides i posades a mà', va dir NewquistPopMech. 'N'hi ha desenes de milers i tenen un aspecte absolutament preciós'. Es van construir altres criatures per donar als animadors referència per a la il·luminació, com el gegant Jack-in-the-Box dePresoner d'Azkabani l'elf de la casa Kreacher.\n23. ELS ARTISTES DE MAQUILLATGE DE LA PEL·LÍCULA VAN APLICAR MOLTES, MOLTES VEGADES AL CURS DE VUIT PEL·LÍCULES EL CURS DE LLUMS.\nCinc mil vuit-centes vegades\n, per ser exactes. A la nostra entrevista del 2014 amb Radcliffe, ens va dir: 'La cicatriu del llamp, a les dues primeres pel·lícules, bàsicament la vam pintar i, després, vam utilitzar Pros-Aide, que era com una cola [per posar-la]'. Va ser molt senzill '. La cicatriu se li va aplicar a la cara 2.000 vegades; la resta es va dedicar a dobles pel·lícules i trucs. Radcliffe també va passar per 160 parells d’ulleres de marc rodó de Harry.\n24. HELENA BONHAM CARTER VA CONSERVAR LES DENTS DE BELLATRIX.\nllegendes urbanes esgarrifoses que són certes\n'Em van encantar les dents [falses]!' va dir l'actriuAQUELL. “Els vaig conservar perquè no s'adaptaran a ningú més. Els guardo en una cosa de plàstic blau al bany i els porto a fora quan trobo a faltar [Bellatrix]. ’”\n25. NO PODRIA HAIXER UN MUSICAL OFICIAL DE HARRY POTTER.\nRowling ha rebutjat moltes idees proposades de Harry Potter, incloent-hi, va dir a Winfrey, un musical que Michael Jackson volia fer. A principis d’aquest any, Rowling va anunciar que treballava amb un equip per portar una nova història de Harry Potter a l’escenari;Harry Potter i el nen maleïtarribarà al West End el 2016.\n26. DUMBLEDORE ERA GAY.\nEl 2007, quan un fan li va preguntar si el director preferit de Hogwarts havia estat enamorat o no, Rowling va respondre: 'Sempre vaig pensar en Dumbledore com a gai'. Va revelar que s'havia enamorat de Grindelwald, 'i això es va afegir al seu horror quan Grindelwald es va demostrar ser el que era'.\nRowling va dir que trobava molt interessant la reacció a la notícia. 'Per a mi no va ser gran cosa', va dir a Radcliffe. “Es tracta d’un home molt vell que té una feina molt terrible per fer. I la seva alegria no és realment rellevant. Molt rellevant per a ell com a personatge, perquè sempre el veia com un personatge molt solitari. I crec que, de fet, hi ha una pista a [Relíquies de la Mort] per la relació que manté amb Grindelwald. Va caure molt dur per aquest noi ... I no creieu que era perfecte que en Dumbledore, que sempre és el gran defensor de l'amor ... la seva única gran experiència d'amor fos totalment tràgica '.\nAixò va provocar un ajustament molt necessari alPríncep mig sangguió. 'En un primer esborrany d'aquest guió, en Dumbledore li va dir a Harry ...' Recordo una dona jove amb ulls fulgurants, de pèl corb ... 'i vaig llegir això i vaig escriure en la meva còpia del guió:' Steve, Dumbledore és alegre ', la va empènyer a la taula', va dir. 'I Steve [va dir]' Oh '. Per això, aquesta línia no va fer la pel·lícula'.\n27. ROWLING RECONEIXIA QUE PODRIA FUNCIONAR UN PARELLAMENT HARRY / HERMIONE.\nEn una entrevista amb Emma Watson perEl país de les meravellesa la revista el 2014, Rowling va dir que 'vaig escriure la relació Hermione / Ron com una forma de complir els desitjos', dient que van acabar junts 'per motius que tenen molt poc a veure amb la literatura i que tenen molt a veure amb mi trama com la vaig imaginar per primera vegada ... L'atracció en sí és plausible, però la seva vessant combativa ... No estic segur que haguessis pogut superar això en una relació adulta, hi havia massa incompatibilitat fonamental '.\nVa assenyalar que 'en certa manera, Hermione i Harry s'adapten millor' i que ho va sentir 'amb força' quan va escriure una escena concreta aRelíquies de la Mort, on Harry i Hermione són a la tenda. 'No li havia dit a [Steve] Kloves això i, quan va escriure el guió, va sentir exactament el mateix exactament al mateix punt', va dir.\n28. DE TORNADA AL DIA, ELS MALFOYS PENGUEN AMB RIQUES MUGARES.\n'Fins a la imposició de l'Estatut del secret el 1692, la família Malfoy va estar activa dins dels cercles muggles de gran renom, i es diu que la seva fervorosa oposició a la imposició de l'Estatut es va deure, en part, al fet que ho farien heu de retirar-vos d’aquesta agradable esfera de la vida social ”, va escriure Rowling a Pottermore. De fet, un Malfoy podria haver tingut dissenys al tron britànic: 'Hi ha proves suficients que suggereixen que el primer Lucius Malfoy va ser un aspirant infructuós a la mà d'Elisabet I, i alguns historiadors bruixots al·legen que la posterior oposició de la reina al matrimoni va ser a causa d'una picabaralla que li va posar el frustrat Malfoy ', escriu Rowling. Els Malfoy van renunciar a confraternitzar els muggles quan es va fundar el Ministeri de Màgia, 'el nou cor del poder'.\n29. EL MIRT DE LES LAMENTACIONS TÉ UNA INTERESSANT INSPIRACIÓ.\nRowling va escriure a Pottermore que el fantasma plorant que vivia al bany estava inspirat en 'la presència freqüent d'una noia plorant als banys comunitaris, especialment a les festes i discoteques de la meva joventut. Sembla que això no passa als banys masculins, així que em va agradar situar Harry i Ron en un territori tan incòmode i desconegut aHarry Potter i la Cambra dels secretsiHarry Potter i el príncep mestís. '\n30. LES MUGGLES NO PODEN FER POCIONS.\nI això es deu al fet que no es poden fer pocions sense varetes. 'El simple fet d'afegir mosques mortes i asfòdel a una olla penjada al foc no us proporcionarà res més que de sabor desagradable, per no parlar de sopa verinosa', va escriure Rowling a Pottermore. Tot i que la seva assignatura menys preferida a l’escola era Química, va admetre que “sempre m’ha agradat crear pocions als llibres i investigar-ne els ingredients. Molts dels components dels diversos esborranys i libacions que Harry crea per a Snape existeixen (o es creia que existien) i tenen (o es creia que tenien) les propietats que els vaig donar '.\n31. L’EDUCACIÓ DE ROWLING VA SER PRÀCTIC.\nA la universitat, tenia estudis clàssics i va aprofitar aquesta educació, salpicant els llibres de llatí. 'M'ha fet gràcia, la idea que els mags continuarien utilitzant el llatí com a llengua viva, tot i que ho és, com sabran els estudiosos del llatí', va dir el 2000. 'Em prenc grans llibertats amb la llengua per als encanteris. Ho veig com una mena de mutació que fan servir els bruixots ”.Expelliarmus, per exemple, combinaconduir, que significa 'expulsar' o 'expulsar', ambarma, que significa 'arma', i tira les armes de les mans d'un enemic.incendi, que encén un foc, ve deincendiarius, o 'extinció d'incendis'. I el lema de Hogwarts ésMai no pessigueu un drac adormit- 'No pessigueu mai a un drac que dormi'.\n32. HI HAVIA UNA PREGUNTA DE HARRY POTTER SOBRE EL ROWLING QUE TENIA MÉS TEMOR.\nEra 'De què estava feta la vareta d'en Dumbledore?'\n'Aquesta hauria estat una pregunta força reveladora', va dir RowlingTemps. 'Com que tenia aquesta cosa més vella al cap, perquè la gent gran té aquesta associació en el folklore, és l'arbre de la mort. Vaig pensar: ‘Què diré?’ ”Afortunadament ningú no va preguntar mai.\n33. STEPHEN KING VA PENSAR QUE L'UMBRIDGE DOLORES ERA UNA GRAN VILA.\nEn la seva revisió deOrdre del FènixperEntertainment Weekly, Va dir King, 'Dolores Umbridge, que somriu suaument, amb la seva veu de noia, el rostre semblant a un gripau i els dits agafats i tossuts, és el malvat més fantàstic que ha vingut des de Hannibal Lecter' [PDF].\n34. PODEU VEURE UNA SNORKACK DE CORN CRUMPLE AL MÓN MAGS DE HARRY POTTER ...\nÉs a la segona història de la Menagerie màgica. El pare de Luna, Xenophilius Lovegood, va afirmar que era una criatura real, però mai no es va trobar. Rowling va dir que Luna, que es va convertir en naturalista, va haver d'acabar 'acceptant que el seu pare l'hagués inventat'.\n35. ... AIXÍ COM EL CARRO VOLADOR D’ARTHUR WEASLEY.\nEl volador Ford Anglia —que Harry i Ron van volar al Willow Whomping i que després els van salvar d’Acromantulas als llibres— es poden trobar a la línia de la muntanya russa Dragon Challenge, just al pont i abans d’entrar al castell.\n15 proves més difícils de Kennections, segons Ken Jennings\nLes 25 millors pel·lícules de vampirs mai fetes\n7 edificis sorprenents que abans eren els més alts del món\n25 fets inusuals sobre Utah\nQuins són exactament els vostres P's i Q's?\n15 súper dades sobre les figures d’acció dels transformadors\nQuant val la pena el Mod Sun Rapper d'Amèrica del 2019? Informeu-vos del seu salari anual\nEl motiu pel qual les samarretes botonades tenen llaços a la part posterior\n100 matrícules personalitzades prohibides\n10 fets emocionants sobre el pare de la núvia\n16 Fets fascinants sobre la pluja porpra\ncal refrigerar Kool Help?\nfrases que no tenen sentit\nquants anys tenia Lucy Ball quan va morir


A principis d'abril es celebrarà el tret de sortida de una nova edició del Voluntariat per la llengua de Balaguer - elMercadal\nA principis d'abril es celebrarà el tret de sortida de una nova edició del Voluntariat per la llengua de Balaguer\nUn any més el Servei Comarcal de Català vol engegar el programa del Voluntariat per la llengua a Balaguer. L’any passat es va celebrar la 10a edició del programa a Balaguer.Un total de 25 parelles van ser les protagonistes a tota la comarca i al llarg del 2015 es va estendre el programa a Balaguer, Artesa de Segre, Térmens i Ponts.\nDe nou, aquest any busquem persones amb ganes de conversar una hora en català. Volem tant aprenents com voluntaris. A més, animem a tots els establiments i entitats de Balaguer que s’hi sumin. L’objectiu és facilitar que les persones que volen practicar la llengua catalana tinguin llocs i gent disposats a ajudar-les.\nQualsevol persona major d'edat que tingui uns coneixements mínims de català, que el vulgui parlar, encara que sigui amb dificultats, i que vulgui guanyar fluïdesa per poder usar aquesta llengua en les seves activitats quotidianes, laborals o de relació social.\nQualsevol persona major d'edat que parli català habitualment i que pugui comprometre's a dedicar 10 hores, una hora per setmana, a conversar en català amb la persona assignada.\nEls establiments col·laboradors són més de 3.000 comerços, bars, restaurants, etc. on, a més de parlar-te en català, t’ajuden a practicar-lo. Alguns d'aquests establiments ofereixen descomptes amb el carnet del VxL.\nDarrera modificació el K2_DivPMCETE_Febrer+0100RfebrerPMCET_1C1\nMés en aquesta categoria: « L'Ajuntament de Balaguer nomenarà avui els nous membres del consell de l'IMPIC L’exposició “Germans Pla. Les arrels i la memòria” té un èxit rotund a Balaguer »


14 de febrer de 2021 - Balaguer Televisió\nDaily Archives: 14 de febrer de 2021\nL’equip entrenat pel balaguerí, Lluís Cortés, es va proclamar campió de la Copa de la Reina en una final que es va disputar a la Rosaleda ( Malàga) i que corresponia a la temporada 19/20. Les blaugrana es van imposar...\nLa participació a les eleccions del 14-F és del 22,75% fins a les 13.00 hores , gairebé 12 punts menys que el 2017\nEl 22,75% dels catalans cridats a les urnes aquest diumenge havia votat fins les 13.00 hores, segons dades provisionals amb el 86% de les meses comunicades. Són 11,94 punts menys que en les eleccions del 21 de desembre del 2017,...\nEleccions 14F: Més de 10.600 balaguerins estan cridats a les urnes aquest diumenge\nMés de 10600 balaguerins estan cridats a les urnes en unes eleccions al Parlament de Catalunya que se celebren avui. Uns comicis marcats per la pandèmia i per les restriccions sanitàries, que ha obligat a la Paeria de Balaguer a...\nLes imatges del sabotatge al repetidor de Cubells\nUn sabotatge al repetidor de Cubells ha deixat sense antena a milers de telespectadors des de dissabte a la nit. Per les xarxes s’han distribuït aquestes imatges de l’atac a la central que distribueix senyal a bona part de la...\nUn sabotatge al repetidor de Cubells deixa sense senyal d’antena a milers d’espectadors de la Noguera\nUn sabotatge al repetidor de Cubells ha deixat sense antena a milers de telespectadors des de dissabte a la nit. Segons els Mossos d’Esquadra, l’avís es va rebre a les 22h i s’haurien cremat tres casetes de la central amb...\nBalaguer constitueix totes les meses electorals sense incidències destacables\nBalaguer ha obert amb puntualitat a les 9 del matí tots els col·legis electorals després d’haver constituït sense incidències totes les meses electorals per aquestes eleccions al Parlament de Catalunya. Unes eleccions marcades per la pandèmia en que hi ha...\nComencen les eleccions marcades per la pandèmia\nEls col·legis electorals que no han tingut problemes per cobrir els membres de les meses ni cap incidència han obert a les nou del matí en aquestes eleccions al Parlament. Uns comicis que se celebren en plena pandèmia de la...