Targetes moneder - Diocesana de Terrassa\nTargetes que permeten accedir a les mateixes necessitats bàsiques però des d’uns principis d’organització col·lectiva i d’apoderament a través de la participació de les persones que venen a demanar ajuda a Càritas, del suport mutu i de l’horitzontalitat.\nDiócesis Diocesana de Terrassa Qué hacemos Acción social\nEquivalent al cost d'1 kg de pit de pollastre\nEquivalent al cost de 2 packs de 6 litres de llet\nEquivalent al cost d'1 pack de sabons i productes per a la higiene personal\nLes necessitats bàsiques\nLes necessitats humanes són universals. Són comunes a tots els individus i el que varia són les formes amb les quals es dóna resposta. Ajudar a la subsistència de les persones és important, però per al desenvolupament de l’individu ho són tant o més la protecció, l’afecte, l’enteniment, la participació, l’oci, la creativitat, la identitat, la llibertat…\nCal repensar respostes implicant les persones. Hi ha alternatives que permeten accedir a les mateixes necessitats bàsiques però des d’uns principis d’organització col·lectiva i d’apoderament a través de la participació de les persones que venen a demanar ajuda a Càritas, del suport mutu i de l’horitzontalitat.\n“La necessitat porta a l’enginy”, diu el refrany popular. I, efectivament, la necessitat sentida com a tal, ens motiva, ens mobilitza, ens compromet, desenvolupa les potencialitats i els recursos propis de la persona. Aquest enfocament promou el protagonisme i la participació. Des d’aquest enfocament les persones deixen de ser només receptores d’ajuda per pasar a ser protagonistes de la seva vida.\nLes nostres accions han de desenvolupar les capacitats i potencialitats de la persona, així com també oferir escolta i acompanyament personal i familiar. És aquí on es troba la potència i el sentit de Càritas. Hem de buscar sempre que les nostres accions siguin sinèrgiques.\nLes famílies no poden cobrir les seves necessitats per…\nTreball precari i atur:\nPrestacions públiques insuficients.\nBaixa protecció social:\nRetallades en educació, sanitat, serveis socials.\nPrestacions públiques en descens.\nSense xarxa relacional (família, amistats…).\nL’actual model es basa en les ajudes en espècie\nLes famílies no poden planificar la compra.\nNo poden decidir segons els seus gustos personals, costums culturals, necessitats de salut…\nS’afavoreix la pèrdua de l’autonomia personal.\nEs corre el risc de perdre hàbits d’administració del pressupost familiar i les rutines de compra.\nEns cal innovar\nA Càritas volem donar la millor resposta\nPer promoure aquesta innovació, què volem?\nDignificar al màxim l’atenció.\nImpulsar projectes on les persones participin.\nPromoure l’intercanvi i la reciprocitat.\nPotenciar projectes igualitaris, afavorir la discreció i evitar circuits per a pobres.\nMantenir els hàbits i les relacions familiars (cuinar, menjar, celebrar…).\nTriar allò que es menja, segons gustos personals, culturals o de salut.\nPromoure l’autonomia i l’apoderament de la persona (model no assistencialista).\nEvitar el malbaratament i fomentar la sostenibilitat.\nMantenir el comerç local i de proximitat.\nPromoure la formació i la inserció laboral.\nAjuda’ns a estar on més ens necessiten.


BIBLIOTECA ILTURO: VII PREMI ANTON ISERN (CATEGORIA INDIVIDUAL E)\nAquí teniu el conte guanyador del VII Premi Lietrari Anton Isern en la categoria Individual E.\nSi cliques damunt la imatge, podràs veure un vídeo de l'entrega de premis!\nEL VELL QUE EXPLICA HISTÒRIES A LA LLUNA\nNo recordava que aquella pujada fos tan feixuga i cansada. En els seus bons temps havia recorregut tots els corriols de la muntanya, àgil com una daina. Però ara, cada passa que feia amb les seves raquítiques cames, li recordaven en forma de dolor, que ja no era aquell jove incansable i enèrgic. Anava lent però no era una cosa que el preocupés massa. Havia estat previsor i havia sortit de casa amb marge de temps. Volia gaudir del passeig per la muntanya.\nAl llarg de la seva vida havia coronat alguns dels cims més imponents del món, que en comparació, deixaven aquella muntanya de la Serralada Litoral, com un petit turonet Holandès. No tothom per això, pot arribar a coronar el cim d'un turonet als noranta-set anys. Aquell vell sabia que fer cims, anava més enllà d’alternar incansable, una cama darrere l’altre. El més important era tenir un cor prou fort per afrontar-ho. I ell sabia que el seu cor, no el deixaria tirat a mig camí.\nEl sol ataronjat de la tarda començava a tenyir de colors exòtics el contorn de la muntanya de Montcabrer. Mentre encara quedés llum al cel, no arribaria tard. No suportava fer esperar a ningú, i menys una cita tan important.\nEn aquells moments, intentava recordar quin havia estat l'últim cop que havia fet el cim del Castell. Poder feia més de trenta-cinc anys. Per sort, les pedres no són com les persones i no els hi acostumen a sortir arrugues, si més no, no a la mateixa velocitat que els hi surten a les persones. Tot i ser una vella amiga que feia molt de temps que no visitava, n'estava ben segur que un cop estigués a dalt, se sentiria com si no haguessin passat els anys entre ells dos. De fet, era molt probable que pel Castell, trenta-cinc anys no fossin més que un sospir en el granit.\nTal com demostra la vida, res està absent de canvi. Aquella muntanya no n’era pas una excepció. Algunes de les dreceres que ell recordava havien desaparegut, d'altres s'havien convertit en autèntiques pistes forestals, desgastades per les rodes de ciclistes de muntanya, que juntament amb les pluges tropicals del Maresme, havien creat nous torrents que s'emportaven muntanya avall, el sauló de les seves entranyes. Tot i això, el vell sabia que l’únic que havia de fer, era tirar amunt. No tenia pèrdua.\nAmb un últim sospir i amb l’ajuda del seu bastó, va decidir fer una petita pausa al replà que descansava al peu del Castell. Aquella era una parada necessària abans de fer el cim, ja que era on s'enlairava el Monòlit. Aquella pedra gravada, commemorava el cinc-cents aniversari de l'alliberament del jou feudal dels pobles que havien format part de Baronia del Maresme. Tot un símbol d'aquella muntanya sota un missatge esperançador. En el seu dia havia mostrat, orgullós, els noms dels municipis que un dia havien format part d’aquesta baronia dominada pel Castell. Ara no eren més que lleugeres marques sobre el granit, dèbils a causa del pas del temps.\nMentre forçava la vista per resoldre l'origen de cada un d'aquelles marques sobre la pedra, va reaccionar amb un somriure en veure que al capdamunt d'aquell monument, hi descansaven un grapat de pedres més petites, amuntegades irregularment les unes contra les altres. Algunes tradicions duren més que alguns monuments, va pensar. El vell doncs, es va ajupir amb l'ajuda del bastó, deixant un lleu remuc a orelles de ningú. Va agafar una petita pedreta que tenia prop dels peus, la va sospesar un parell de vegades amb la seva mà i amb un inesperat moviment arquejat, la va llençar en direcció al Monòlit. Aquesta va impactar contra la seva façana i va caure a terra, deixant tan sols el silenci al seu entorn. En aquell precís instant el vell va dedicar un somriure a la soledat i va comprendre una mica millor, el perquè de l'erosió d'aquell monument al llarg dels anys.\nNo podia seguir parat com un estaquirot, així que va decidir reprendre el camí, i tot i que no les tenia totes, va optar per pujar per la ruta que sempre li havia semblat la més divertida: un camí rocós que naixia des d'aquell mateix punt. Quan no era més que un marrec, havia grimpat per aquelles pedres com una cabra de muntanya. Ara, es veia aferrat a elles com un llangardaix reumàtic, assegurant cadascuna de les seves extremitats abans de fer qualsevol altre moviment. El bastó, en aquestes circumstàncies era un bon aliat, ja que l'ajudava a crear punts d'adhesió entre les inclinacions tortuoses d'aquell camí.\nFinalment allà se'l trobà. Mentre recuperava l'alè, ajagut damunt d'una roca, va albirar la fortificació inconfusible que abraçava el Castell. La lluna ja es podia distingir clarament capdamunt del cel. Aquesta s’aferrava a les poques llums del sol que marxaven entre les muntanyes de l'oest. En veure les pedres de la muralla, una força inspiradora va apoderar-se del seu cos; se sentia com si tornés a tenir 20 anys. Es va incorporar i va sortejar les últimes pedres, per arribar a plantar-se davant de la porta d'aquell recinte fortificat. Però alguna cosa no quadrava, aquella porta sempre l'havia recordat oberta; en canvi, ara veia com uns grans barrots metàl·lics li barraven el pas. No tenia temps per perdre amb el ferro, sempre tan tossut i amb unes idees tan difícils de doblegar. Les llums més mandroses seguien perfilant l'horitzó, així que encara tenia una mica de temps, però si la seva cita arribava abans que ell, ja l’havia feta bona! No era d'aquella classe d'individus que pots fer esperar. Ella tenia una reputació.\nVa analitzar al voltant de tota la muralla que guaria el Castell. Era tal com la recordava: una construcció irregular que s'adaptava de forma gairebé natural al relleu rocós del cim. Els barrots no tan sols es trobaven a la porta; un tancat descansava sobre les parts més altes de la muralla. Una fortificació contemporània que protegia una fortificació més antiga. A simple vista no semblava que hi hagués cap manera de poder entrar al Castell. El temps i les seves possibilitats es reduïen. Hauria d’intentar coaccionar el ferro de la porta. El vell es va rendir desmotivat davant d’aquella alternativa. Podríem dir que no estava d'humor per posar-se a discutir amb uns barrots, així que esperava que aquella porta, estigués gairebé tan rovellada, com les seves habilitats de persuasió.\n—Bona nit —digué el vell forjant la seva veu més amable.\n—Bona nit —respongué la porta amb una veu oxidada. Semblava que feia temps que no parlava amb ningú, però no per això va fingir sorpresa.\n—Sóc un vell que ha caminat de valent per trobar-se amb algú molt important, dalt d’aquest Castell.\n—Doncs jo sóc la protectora del Castell de Burriac, salvaguardo la història que guarda aquest indret. M'encarrego d’evitar que cap vàndal hi entri quan no està permès —va respondre la porta, orgullosa.\nEl ferro sempre ha viscut acomplexat per altres metalls com l’or o el plom. Sap que no és tan brillant ni causa el mateix efecte d'esplendor al ser observat. Tanmateix és per això que resulta tan difícil de tractar a altes temperatures. Si no es maneja amb cura i delicadesa, prefereix trencar-se a ser doblegat. El vell no tenia intenció de trencar aquella porta, simplement necessitava trobar aquelles càlides paraules que la poguessin doblegar.\n—I és per això que et concedeixo la meva sincera gratitud –adulà el vell, teatralitzant amb gestos gloriosos les seves paraules—. Però encara ho estaria més, si em deixessis entrar al Castell. T'asseguro que me l'estimo tant com tu.\n—Entrar?! —ressonà agreujada la porta—. Després del llindar del crepuscle, aquí no hi pot entrar ningú. Sóc la protectora del Castell de Burriac, salvaguardo la història que guarda aquest indret. M'encarrego d’evitar que cap vàndal hi entri quan no està permès.\nEl pobre vell va sospirar cansat. Semblava que martellejar-la amb simples paraules només provocava l'eco repetitiu del metall. No recordava que intentar argumentar amb una porta era pitjor que fer-ho amb una paret. A no ser que tinguessis una clau. Necessitava teixir un engany.\n—No veus que no sóc més que un vell que ha vingut a explicar històries a la lluna?\n—Sóc la protectora del Castell de Burriac, salvaguardo...\n—D'acord! —la tallà el vell desesperat—. Ja m'ho havien advertit de la llegendària perseverança de les portes d'aquesta fortalesa.\nDesprés de temptejar el temps d'una pausa, en comprovar que la porta no ressonava amb la mateixa cançoneta, va decidir tirar tota l'artilleria.\n—Les teves predecessores poden descansar en pau, sabent que una porta tan hàbil com tu està al càrrec del tresor que s'amaga al Castell. Bé, doncs res, gràcies pel teu temps. Jo em sembla que hauria d'anar tirant, veig que la nit ja comença a caure sobre la muntanya i no em voldria pas constipar.\nEl vell es va girar i amb l'ajuda del bastó va començar a dirigir-se per al corriol que resseguia la muralla, taral·lejant una cançó. No va fer ni quatre passes que va rebre l'efecte desitjat.\n—Espera! —va grinyolar la porta—. Les meves predecessores guardaven un tresor? —preguntà finalment, amb la mateixa curiositat que pot expressar un conjunt de barrots de ferro forjat.\nEl vell es girà desinteressadament i va fer un gest amb la mà per restar-li importància.\n—Res, res. No és més que una història d'altres temps. No et preocupis que aquí ja no s'hi guarden de tresors.\n—M'agraden les històries... —va reconèixer la porta amb timidesa.\nEl vell va simular que reflexionava durant uns instants. Finalment, exagerant una coixesa que mai havia existit, avançà cap a la porta, es recolzà al bastó, i s'aproximà delicadament al seu pany. Crear una bona expectació, sempre era el pas més important.\n—Està bé —digué finalment—, farem un pacte. Jo t'explico la misteriosa història del tresor del Castell. Tu, a canvi, em deixes entrar.\n—Tan sols durant cinc minuts —sentencià el vell.\nLa porta el va mirar dubtosa; o això haguera fet, si hagués tingut ulls entre els barrots. Abans de poder pensar una resposta però, el vell va executar la seva última jugada.\n—Un cop entri, si ho prefereixes, et pots tornar-te a tancar. I així, si trigo més de cinc minuts en tornar, em pots deixar atrapat fins demà al matí. El guarda del Castell veurà que no he pogut forçar el pany i es creurà que m'he colat per algun dels centenars de túnels que s'escampen per la muntanya. Tu protegiràs el teu honor, i jo podré contemplar la lluna plena des del capdamunt d'aquest turó.\nLa porta no havia hagut de rumiar tant d'ençà que va ser escalfada per la forja que la va crear. Estava a punt de treure fum a causa del dilema que es planejava al llindar de la seva guàrdia. El vell sabia com interpretar aquell silenci. No era pas la primera porta que enganyava.\n—Què me'n dius, doncs? Segur que ja fa moltes nits que no escoltes una bona història –digué finalment. Després es quedà callat, esperant la resposta d'aquella porta, que es mantenia confusa davant d’aquell dilema nocturn.\n—D’acord, està bé! —es va rendir desesperada—. Em sento molt sola durant les nits. Aquí com a molt em vénen a visitar les guineus a portar-me regals, i no pas d'aquells que fan bona olor. I a més, les úniques històries que puc escoltar, són les que s'expliquen els mussols, i mira que ho he intentat, però no hi ha manera d'entendre els seus udols.\nA la boca del vell si va dibuixar un somriure murri. Si la porta hagués tingut orelles, li hauria dit que les parés atentament. Recolzat el pes al seu bastó, s'acostà encara més al forat del pany i es disposà a narrar una de les llegendes que guardava la muntanya.\nRealment no sabia com s'ho prendria aquella història en sortir, inesperadament, a passejar en aquella nit de lluna plena. Generalment a les històries els hi agrada sortir de nit, però gairebé sempre ho fan acompanyades d'un bon foc, que escalfi les paraules del narrador que les treu a passejar. Això és molt important, ja que les històries que són velles, aquelles llegendes que tan sols coneixen els avis i que no han estat mai domades per cap llibre, són les que mai se sap com reaccionaran en ser escoltades en públic. Encara que aquest siguin portes de ferro.\n>>Ja fa molts i molts anys; quant les cases dels més pobres no tenien panys.\nEn aquest Castell hi habitava un cert rei, conegut com a Còrsec el bandoler; senyor dels lladres de les contrades i assaltador de mercaders.\nÉs dit que de tot el que saquejava, en forma de fortuna, al seu soterrani es concentrava. Corones, pedres precioses i espases, però d’entre tots els tresors, una Cadira d’Or en destacava. De la Cadira en creixien robins, safirs, diamants i maragdes. Suficients perquè cap poble, mai més passés gana.\nDe tal riquesa se’l considerava, que a les orelles del comte de Barcelona algunes històries arribaven. Aquest, mogut per l’avarícia que caracteritza als homes, marxà cap aquelles terres, somiant quedar-se amb les seves riqueses.\nQuant a les terres del Castell va arribar, mobilitzà tot el poble per al rei dels lladres, derrocar. Soldats i pagesos marxaren cap al turó que els vigilava, però Còrsec era llest; un pla ja tramava.\nEn endinsar-se a la muntanya, amb les muralles de pedra aquell exèrcit es va topar; però les pretensions del comte de Barcelona eren clares, esperarien fins que el seu objectiu haguessin completat. Fou per això que un gran setge aixecaren, esperant la rendició del rei bandoler; el qual no semblava passar gana.\nFinalment, del seu estratagema sospiraren, i juntament amb un grup de camperols, la muntanya pentinaren. Entre tota la malesa, una cova hi van trobar; d’allà hi entraven homes amb les mans plenes gra.\n“Així és com s’aprovisionen els molt bastards” remugava el comte de Barcelona. “Aneu i derroqueu la cova, que així riurem una estona!”. El pas secret d’en Còrsec va sortir a la llum, però el bandit no estava disposat a entregar el seu tresor; no fins que l’haguessin abatut.\nAmb més de cent torxes encengué tot el Castell, on s’aixecà una columna de foc, que s’albirà fins a Parpers. Mentre les flames ballaven davant dels soldats bocabadats, en Còrsec i els seus lladres amagaven els tresors més preuats.\nQuant al Castell no hi quedaven més que cendres, els soldats remogueren les runes amb l’esperança de trobar-hi monedes. Més no hi aparegué una sola pedra preciosa; hi ha erudits que diuen que totes estaven foses.\nI així desaparegué la fortuna de Còrsec el bandoler, sense deixar ni rastre de la Cadira d’or, que un dia es veié. Des de llavors, aventurers, lladres i caçadors de fortuna han vingut aquestes muntanyes; on encara es sospita que el Castell amaga un tresor a les seves entranyes.\nLa porta es va quedar bocabadada. O això va interpretar el vell, donat que no li veia boca per cap indret. Semblava que aquella història estava en bona forma. Seguia oferint el mateix impacte ara, que cent anys endarrere.\n—Quina història més fascinant —proclamà finalment amb una veu lluent de l'exaltació—. Això vol dir que sota meu hi descansa aquest gran tresor?\n—Pensa que algunes històries no són més que llegendes. És el mateix temps que les ha fet créixer —argumentà el vell—, això vol dir que no sempre ens les hem de creure fil per randa. Simplement ens hem de deixar portar per les seves paraules.\nAquella porta de barrots de ferro, ara semblava que brillava com la plata, enlluernada per la lluna plena.\n—Moltes gràcies per la història. L'he trobat molt emocionant. Crec que ara salvaguardaré aquest Castell amb més forces que mai.\n—I així ho espero —sostingué el vell, oferint un somriure entre arrugues—. Jo ja he complert amb la meva part. Compliràs tu amb la teva?\nLa brillantor de la porta es va perdre durant uns instants. Suficients per caure del núvol de les paraules. Malgrat tot, els efectes de la història seguien rebotant com un eco per la seva fèrria ment.\n—Ho faré —va decidir finalment—. T'adverteixo però, que si en cinc minuts no has tornat, no m’obriré fins que no vingui el guarda, ja de bon matí. Per moltes històries que em vulguis explicar. Jo sóc la protectora del Castell de Burriac, salvaguardo les llegendes d'aquest indret i m'encarrego que cap vàndal hi entri quan no està permès.\nSeguit d’aquestes paraules, un so metàl·lic va sorgir del pany de la porta. Aquesta es va desplaçar lentament, traçant el seu arc d'obertura. El vell posà el peu al seu llindar i dedicà un moviment respectuós amb el seu cap.\n—Cinc minuts. No necessito ni un segon més.\nTot i el tancat que ara s'estenia per tot el perímetre del Castell de Burriac, l'interior del recinte seguia exactament igual, tal com el recordava. S'accedia al seu interior per la part baixa, també coneguda com a part jussana, i a partir d'una tremolosa escala metàl·lica, es feia el cim per la part sobirana. Allà, s’alçava la torre de l'homenatge, que feia tant característic aquell indret. Per sort, l'escala no tenia ganes de conversar amb el vell. Tot i això, va passar amb la màxima discreció que els seus peus encarcarats li van permetre, per por a despertar-la.\nFinalment arribà a la part alta, on la gran torre de l'homenatge quedava alineada amb la lluna plena. Aquesta ara es trobava aposentada, ben orgullosa, al bell mig de la cúpula estrellada. Era una nit tranquil·la, d'aquelles que ni el vent gosava pertorbar-ne l'harmonia.\nEl vell va deixar descansar el sobre el mur que oferia vistes al mar. Un cop acomodat, va relaxar la musculatura, i amb els ulls tancats, va respirar profundament, deixant-se omplir les fosses nasals de l'oxigen d'aquell indret. Li havia costat l'esforç de tota una vida, arribar fins aquell cim.\n"T'esperava" —digué una veu freda i càlida.\n—Suposo que no he arribat tard, oi? —preguntà el vell tranquil, sense obrir els ulls.\n"De fet has arribat amb cinc minuts de marge"—. Aquella veu semblava que pogués trencar el teixit del temps, tan sols en pronunciar-se.\nEl vell obrí lentament els ulls, i davant seu es trobà, la vall que protegia el Castell de Burriac. Un grapat de llumetes taronges s'estenien per aquell indret, com si fossin cuques de llum elaborant una complexa composició artística. Al fons, el mar negre es fonia amb l'horitzó de la nit, on un parell de vaixells semblaven volar per la traça invisible entre el mar i el cel.\n—S'ha de seguir algun formalisme en concret; algun protocol que desconegui? —preguntà finalment el vell—. No m’agradaria semblar un ignorant, però... la veritat és que no hi estic massa familiaritzat amb tot això.\n"No hi ha massa gent que hi estigui familiaritzada. No t'hi capfiquis".\nEl vell va sospirar alleujat. Havia gastat les seves últimes forces en explicar aquella llegenda a la porta del Castell. No s'hauria vist en cor, en aquells moments, d'elaborar unes últimes paraules. Però tampoc volia passar-se els seus últims minuts en silenci.\n—Suposo que et preguntaràs perquè aquí? —preguntà el vell, apassionat.\n"Realment, no. Cada ésser viu té les seves manies" —va respondre la Mor, pragmàtica.\n—Ja! —rigué el vell—. Bo i així, no em podràs negar la bellesa que ofereix aquest indret.\nLes dues supernoves que formaven els ulls de la Mort, van observar amb intensitat el paisatge que estava mirant aquell vell; amb una d’aquelles mirades que poden devorar civilitzacions senceres. No creia entendre però, com una nit com qualsevol altre, des de dalt d’un turó com aquell, pogués despertar allò que el vell havia anomenat bellesa. De fet, no era pas el primer cop que escoltava aquella paraula però no acabava de comprendre’n el significat. Alguns veien bellesa sobre coses que ben naturals. Coses que són perquè han de ser. Havia de ser únic? Havia de ser especial? Si una cosa tenia molt clara, era que tot i passar una eternitat treballant per als humans, se li continuaven escapant aquella classe de detalls sobre l'existència.\n"Si tu ho dius." —va claudicar finalment, sense aportar una resposta clara. No volia quedar com una ignorant.\n—Com anem de temps?\n"Dos minuts" —respongué la Mort amb una veu tan règia, que semblava que podia fondre muntanyes.\n—Suposo que puc dir que he tingut una bona vida—. Si la Mort hagués tingut espatlles, les hauria arronsat amb aires d'indiferència—. Des de ben petitó, sempre m'havia agradat pujar muntanyes i conèixer les llegendes que les acompanyen. Un cop de gran, vaig convertir la meva passió en el meu ofici, i això em va portar a viatjar per tot el món. He lluitat contra muntanyes que posaven a prova la fortalesa humana; d'altres que des del seu cim, oferien un espectacle que poques persones han tingut la sort d’arribar a contemplar. D'altes i baixes; de perilloses i d'agraïdes. Però el meu cor sabia que l'última muntanya que havia de coronar, havia de ser la que em va fer despertar, com per art de màgia, aquesta passió al meu interior. De fet, les mateixes històries diuen que havia estat freqüentada per bruixes i tot!— va afegir el vell després d’un breu silenci, dibuixant un somriure arrugat però somiador–; potser sí que serà cert que aquest turó amaga algunes propietats màgiques.\nEl vell va moure les espatlles per acomodar-se al seu propi cos. Després d'un darrer sospir va picar un parell de vegades amb les mans sobre les cames.\n—Sempre acabo xerrant massa. Ja no em deu quedar gairebé res de temps, oi?\n"Cinc segons" —va afirmar la mort.\n—Digues-li a la porta que cuidi bé d'aquest Castell.\nLa Mort es quedà sola, contemplant el paisatge que s'albirava des del Castell de Burriac. Aquest cop, creia comprendre millor, aquella bellesa amb la qual s’observava al món.\n(S'ha declarat desert pel jurat)


Edammer Huisje Edam-Volendam Països Baixos - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nDescompte a Edammer Huisje\nVeure tots els 16 allotjaments a Edam-Volendam.\n-, Edam-Oude kom, Edam-Volendam, Països Baixos, 1135XL - Excepcional ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Edammer Huisje\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Edam, no busqui més enllà de Edammer Huisje. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Edammer Huisje, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, renta vaixelles a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Edammer Huisje la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Edam.


Política de protecció de dades – Femme Inline\nResponsable: Associació Femme Inline (d’ara endavant, www.femmeinline.com)\nNom comercial: Femme Inline\nAdreça: Plaça Camil Geis i Parragueras, 3 3-2, Girona, província de Girona, Espanya\nCorreu electrònic: info@femmeinline.com\nInformem que la web www.femmeinline.com de la qual és titular l’associació (d’ara endavant, “el portal o lloc web”), compleix amb les directrius de la normativa vigent en matèria de protecció de dades personals, el Reglament (UE) 2016/679 de 27 d’abril de 2016 (RGPD) així com l’EL 3/2018, de 5 de Desembre de Protecció de Dades Personals i garantia dels drets digitals, normativa en matèria de protecció de les persones físiques quant al tractament de dades personals i a la lliure circulació d’aquestes dades.\nQuins són els principis per al tractament?\n(i) Principi de licitud, lleialtat i transparència: requerirem el consentiment per al tractament de les teves dades personals per a un o diverses finalitats específiques dels quals informarem prèviament amb absoluta transparència.\n(ii) Principi de minimització de dades: sol·licitarem únicament les dades estrictament necessàries en relació amb les finalitats per als quals són necessaris.\n(iii) Principi de limitació del termini de conservació: les dades seran mantingudes durant no més temps del necessari per a les finalitats del tractament, en funció a la finalitat, informarem del termini de conservació corresponent\n(iv) Principi d’integritat i confidencialitat: les dades seran tractades de tal manera que es garanteixi una seguretat adequada de les dades personals i es garanteixi confidencialitat. Són preses totes les mesures possibles per a evitar l’accés no autoritzat o ús indegut de les dades dels usuaris per part de tercers.\nExactitud i autenticitat de les dades. Finalitat de les dades i legitimació.\nL’Usuari és l’únic responsable de la veracitat i correcció de les dades que ens remet directament o mitjançant el lloc web, exonerant-nos de qualsevol responsabilitat sobre aquests. Com a usuari, ha de garantir l’exactitud i autenticitat de les dades personals facilitades havent d’aportar la informació completa i correcta en els diferents formularis de captació de dades d’aquest lloc web.\nA aquest efecte, informem que les dades que ens facilita ho fa d’una forma voluntària i estàs facilitant que siguin incorporats als nostres sistemes d’informació amb la següent finalitat:\n(i) Formulari de contacte: per a enviar informació sobre la consulta realitzada (nom, cognoms i correu electrònic), obtenint la legitimació corresponent mitjançant la relació precontractual de les parts;\n(ii) Formulari de subscripció: per a remetre butlletins (newsletters), així com comunicacions comercials de promocions i/o publicitat del Lloc web (nom i correu electrònic), obtenint la legitimació corresponent mitjançant el consentiment del titular de les dades;\n(iii) Formularis d’alta per a comentaris en el blog: per a gestionar i publicar aquests comentaris, de manera pública, en el portal web (nom i correu electrònic), obtenint la legitimació corresponent mitjançant el consentiment del titular de les dades.\n(iv) Formulari serveis i/o productes: per a mantenir la relació contractual, així com la gestió, administració, informació, prestació i millora del servei ofert obtenint la legitimació corresponent mitjançant el la relació contractual entre les parts;\nMitjançant la introducció de les dades, com a Usuari atorga el consentiment exprés i inequívoc, declarant haver estat informat de les condicions sobre protecció de dades de caràcter personal, acceptant i consentint el tractament automatitzat d’aquests, perquè procedim al tractament de les dades facilitades en pro de les finalitats esmentades. També implica el consentiment a la transferència internacional de dades, degut exclusivament al fet que algun dels proveïdors o tercers que proveeixen serveis necessaris per al desenvolupament d’aquesta web es troben situats en altres països. El no facilitar les dades personals sol·licitades o el no acceptar la present política de protecció de dades suposa la impossibilitat de subscriure’s, registrar-se o rebre informació dels productes i serveis que oferim.\nEs fa exprés esment als menors de 14 anys, en relació al tractament de les seves dades personals. Els esmentats menors no podran accedir al present lloc web sense el consentiment dels seus pares o tutors.\nEl tractament de les dades que es dugui a terme de les persones que es facin seguidores en les xarxes socials de les pàgines oficials de www.femmeinline.com es regirà per aquest apartat. Així com per aquelles condicions d’ús, polítiques de privacitat i normatives d’accés que pertanyin a la xarxa social que procedeixi en cada cas i hagin estat acceptades prèviament per l’usuari. En aquest cas tractarem les dades amb les finalitats d’administrar correctament la nostra presència en la xarxa social, informant d’activitats, productes o serveis de www.femmeinline.com. Així com per a qualsevol altra finalitat que les normatives de les xarxes socials permetin. En cap cas utilitzarem els perfils de seguidors en xarxes socials per a enviar publicitat de manera individual.\nLes dades personals proporcionades es conservaran mentre duri la relació comercial o mentre mantingui la seva subscripció, i mentre no se sol·liciti la seva supressió per l’interessat. Així mateix, una vegada finalitzada la relació, si no es manté subscrit a les novetats, les dades es mantindran durant els terminis legalment exigits.\nLes dades es conservaran un mínim de 5 anys. Les dades de contacte sense consentiment a subscripció es conservaran durant 6 mesos.\nLes dades no seran cedides a tercers excepte en els casos en què existeixi una obligació legal.\nEn tot cas, en el cas de ser cedits a algun tercer es produiria una informació prèvia sol·licitant el consentiment exprés per a tal cessió.\nLes entitats que intervinguin en qualsevol fase del tractament estan obligades a observar el secret professional i a l’adopció dels nivells de protecció i les mesures tècniques i organitzatives necessàries al seu abast per a garantir la seguretat de les dades de caràcter personal.\nCom a encarregats de tractament en el servei web, tenim, entre altres, contractats els següents proveïdors de serveis, que s’han compromès al compliment de les disposicions normatives d’aplicació en matèria de protecció de dades, en el moment de la seva contractació:\nTesys Internet S.L.O. (identificat amb la marca comercial piensasolutions.com), amb domicili en Circunde núm. 16, Polígon Industrial La Portalada, Logronyo (La Rioja) C.P. 26006, Espanya, amb CIF B-26309096, que proporciona els serveis d’allotjament web (hosting). Es pot consultar la política de privacitat i altres aspectes legals d’aquesta companyia en el següent enllaç: https://www.piensasolutions.com/legal#*politicas-condicions\nMailchimp (The Rocket Science Group LLC d/b/a MailChimp) amb domicili en 675 Ponce de Leon Ocell NE, Suite 5000 Atlanta, GA 30308 USA, proporciona els serveis per a campanyes de màrqueting. Política de privacitat i altres aspectes legals d’aquesta companyia en el següent enllaç: https://mailchimp.com/legal/privacy/\nParticipa i ha certificat el seu compliment amb el marc de l’acord entre els EUA i la Unió Europea denominat Privacy Shield, havent-se compromès a sotmetre tota la informació personal rebuda de països membres de la Unió Europea als principis derivats del Privacy\nwww.femmeinline.com garanteix en tot cas com a Usuari l’exercici dels drets d’accés, rectificació, cancel·lació, informació i oposició, limitació i portabilitat, en els termes disposats en la legislació vigent. Per això, podràs exercir els teus drets remetent una sol·licitud expressa a l’adreça postal indicada en l’encapçalament i/o enviant un correu electrònic info@femmeinline.com, indicant en l’assumpte: Drets ARC-POL, i adjuntant fotocòpia del teu DNI. Al seu torn, com a Usuari, tens dret a retirar el consentiment prestat en qualsevol moment. La retirada del consentiment no afectarà la licitud del tractament efectuat abans de la retirada del consentiment. També tens dret a presentar una reclamació davant l’autoritat de control si consideres que poden haver-se vist vulnerats els teus drets en relació a la protecció de les seves dades davant l’Agència Espanyola de Protecció de Dades (AEPD), al carrer Jorge Juan, 6, 28001-Madrid o a través de la seu electrònica de l’AEPD: https://sedeagpd.gob.es/sede-electronica-web/.\nwww.femmeinline.com es reserva el dret a modificar la present política per a adaptar-la a novetats legislatives o jurisprudencials.\nPer a qualsevol aspecte relacionat amb aquesta política de privacitat, pots posar-te en contacte amb www.femmeinline.com en l’adreça de correu electrònic: info@femmeinline.com


Bigas Lluna fitxa Leonor Watling per a la seva candidatura a l'Acadèmia del Cinema espanyol\nTé previst rodar una versió en 3D de la novel·la 'Mecanoscrit del segon origen' de Pedrolo\nEl realitzador català es presentarà en terna amb l'actriu Leonor Watling i el director de producció Yousaf Bokahri. Entre els seus objectius està calmar els ànims i internacionalitzar el cinema espanyol\nREDACCIÓ Barcelona 08/03/2011 17:33\n260x366 El realitzador Bigas Luna El realitzador Bigas Luna\nEl realitzador català Bigas Lluna ha oficialitzat avui la seva candidatura a president de l'Acadèmia de Cinema d'Espanya, càrrec pel qual es presentarà en terna amb l'actriu Leonor Watling i el director de producció Yousaf Bokahri. El realitzador de Jamón, Jamón i La teta i la lluna és, de moment, l'únic candidat per a unes eleccions convocades per al 10 d'abril i que tancaran les seves llistes el 18 de març, un procés que es va iniciar després de la polèmica dimissió de l'actual president Álex de la Iglesia pel seu desacord amb la llei Sinde.\nLa candidatura de Bigas Luna ja s'havia donat a conèixer de manera no oficial al febrer, però no els seus companys de terna: la cantant i actriu Leonor Watling ( Hable con ella, Lope) i un membre de l'actual junta directiva de l'Acadèmia, Yousaf Bokhari, que ha treballat en Balada trista de trompeta, entre altres produccion s .\nBigas Luna, que complirà 65 anys el dijous, va reconèixer fa setmanes el seu interès per internacionalitzar el cinema espanyol i, com a bon erotòman, donar un toc "sexi" a l'Acadèmia: "Crec que puc ajudar al fet que l'Acadèmia d'una major projecció al cinema espanyol a nivell europeu i internacional. Explotar la cultura espanyola com a marca, perquè és una imatge molt potent", va manifestar el director.\nSi finalment és escollit president, Luna se sumaria a una llista que va inaugurar José María González Sinde i a la qual, cronològicament, s'han anat sumant Fernando Trueba, Antonio Giménez-Rico, Gerardo Herrero, José Luis Borau, Aitana Sánchez-Gijón, Marisa Paredes, Mercedes Sampietro, l'actual ministra de Cultura Ángeles González-Sinde i Álex de la Iglesia.\nLuna es va plantejar presentar-se a aquestes eleccions per suggeriment intern de l'Acadèmia. "Van ser tres grups de gent que no es coneixia entre si", va explicar el director català, que arriba amb intenció de calmar els ànims:"Últimament hi ha hagut molt rebombori mediàtic, però l'Acadèmia és un lloc ben muntat i pacífic", va expressar.\nSi Álex de la Iglesia va poder rodar simultàniament a la seva presidència Balada triste de trompeta, Bigas Luna aspira a tirar endavant el seu proper projecte: la història apocalíptica de Segon origen, que rodarà en 3D basada en la novel·la Mecanoscrit del segon origen de Manuel de Pedrolo. "Pots dedicar-li a l'Acadèmia tot el temps que vulguis i organitzar els Goya és un treball difícil, però la meva feina és dirigir pel·lícules", confessava el realitzador


Notícies anarquistes de més de 50 col·lectius catalans 🏴 Anarquia.cat Cuentos del agua. Toni Carrión 21/12/21 – Anarquia Catalunya 🏴\nEscenificació cues de la fam. Toni Carrión, Sillas contra el hambre 16/12/20 Ambrosi Carrion i Juan L’Ajuntament d’Alfafar trenca negociacions amb la Cooperativa social del Parke. Toni Valero, Koordinadora de Kol·lectius del Parke Alkosa 25/05/21 La Crida pel finançament al Congrés. Toni Infante, Crida pel finançament del País Valencià 24/06/21 Des de Patraix demanen el trasllat ja d’El Consuelo. Toni Pla, A.VV Patraix 09/12/20 Cap d’any en Patraix. Toni Pla, A.VV de Patraix 16/12/20 Parlem de la campanya #ReciprocitatAra. Toni Infante, Decidim 30/12/20 Suport Mutú al CSA El Manyà. Toni Serrano 03/03/21 Toni Castells Duran Ahir 17 de març de 2021 ens va deixar Toni Castells i els anys de l’Ateneu Enciclopèdic Entrevista a Toni Camarena, Imaginave. Klaramente 02/06/21 20N manifestació contra l’infrafinançament. Toni Infante, Crida pel finançament 19/11/21


Dóna sang, dóna medul·la, dóna vida! | AMPA de l'Escola Nostra Senyora de Lurdes\n← Informació colònies d’Estiu 2015\n3a edició paradeta de SANT JORDI →\nDóna sang, dóna medul·la, dóna vida!\nPosted on 11/03/2015 by Jordi Puigmarç 12, 2015\nEL DIA DEL PARE, MILERS DE PERSONES ESPEREN EL TEU MILLOR REGAL. DÓNA SANG, DÓNA MEDUL.LA\nLa humanitat és capaç de crear una infinitat de coses materials, però encara no s’ha aconseguit produir una sang artificial que pugui infondre vida. La sang no es pot fabricar.\nEl proper 19 de març de 2015, entre les 16 hores i les 20 hores vine a l’Escola Lurdes i PARTICIPA en la 4ª campanya de donació de sang i medul·la o AJUDA’NS a trobar un donant.\nEls reptes d’aquest any són superar el nombre de 100 donants de sang i generar un registre de donants de medul.la. Junts ho podem aconseguir!!\nComptem amb la vostra solidaritat! El dia 19 de març us hi esperem!


Sector - Page 2 of 5 | Top Cable\nL’aprofitament dels recursos sòlids urbans per a la generació d’electricitat és força important a Alemanya, França o Dinamarca, encara que en la resta dels països, inclos Espanya, és encara molt escàs. Com Biomassa podem identificar un gran nombre de productes de diversos orígens i característiques molt diferents, i tots ells susceptibles d’aprofitament energètic: els residus d’activitats […]\nJuan Carlos, el nostre electricista blogger, va anar a veure una avaria en l’automatització d’un habitatge, provocada per l’efecte de la caiguda indirecta d’un llamp. Quan va obrir el quadre li va entrar el que es diu respecte a ficar la mà, més que res perquè tocant la pots liar i més quan està tot tan embolicat. […]\nEt recomanem 10 idees per millorar la teva empresa, que pots aplicar per a tot tipus de negocis: des d’un distribuïdor elèctric, o un electricista autònom o fins i tot si treballes en una gran multinacional: 1. MESURAR: és fonamental portar un control exhaustiu dels aspectes i mètriques claus: quant costa aconseguir un nou client, […]\nSegurament siguis dels que va escodrinyant el seu Inbox buscant els e-mails més importants, o urgents. El fet d’haver de repassar la llista d’e-mails una i altra vegada és una pèrdua de temps que no aporta cap valor. En aquest post et donem algunes pistes per gestionar amb eficàcia els teus emails: 1. COM ACONSEGUIR […]


Fesols de Santa Pau amb brandada de bacallà i alls tendres - DOP Fesols de Santa Pau\nRestaurant Portal del Mar (Can Daina)\n- 300 g de Fesols de Santa Pau secs\n- Dues cullerades d’olives negres d’empeltre\n- 100 ml de nata líquida per cuinar (de textura lleugera)\n1. Posa els Fesols de Santa Pau en remull aproximadament 8 hores. Per fer-ho, posa'ls en un recipient i cobreix-los amb aigua freda, fins a uns quatre dits per sobre.\n2. Passades les 8 hores, canvia l'aigua del recipient i cou els fesols a foc viu. En el moment que arrenqui el bull, abaixa el foc al mínim. Per tal que bullin pausadament, vés afegint petites quantitats d'aigua dins el recipient, fins que acabi la cocció. A partir de mitja cocció pots afegir-hi sal al gust.\n3. Una vegada els fesols estan cuits, retira'ls del foc. Si tens temps, deixa'ls reposar unes hores a la nevera amb el seu suc i, quan els hagis d'utilitzar, escorre'ls.\n4. Posa a escalfar una paella a foc baix i afegeix-hi un bon raig d'oli d'oliva. Neteja els alls, pica'ls ben petits i incorpora'ls a la paella. Remena durant un minut o minut i mig vigilant que no es cremin. Treu-los del foc, tapa la paella i deixa'ls reposar un parell de minuts més.\n5. Retira uns quants alls de la paella i reserva'ls. Torna a posar la paella als fogons, aquesta vegada amb un foc més alt, i afegeix-hi el bacallà. Cuina-ho durant dos minuts.\n6. Posa el contingut de la paella en un bol, afegeix-hi nata líquida, de mica en mica, i tritura-ho. Finalment, afegeix-hi els alls que havies reservat i incorpora'ls a la barreja.\n7. Per fer l'olivada: retira el pinyol de les olives negres d'empeltre, posa les olives en un bol, cobreix-les amb oli d'oliva i tritura-les fins a aconseguir una textura fina. Reserva-ho.\n8. Torna a posar al foc la mateixa paella amb què has fet el bacallà, afegeix-hi un raig d'oli ben generós i posa-hi els fesols i la brandada. Remena-ho amb suavitat, de baix a dalt, fins que la mescla estigui calenta.\n9. Emplata la combinació de Fesols de Santa Pau i brandada i acaba el plat afegint-hi al damunt un raig d'olivada i un raig d'oli.\n10. Per aportar un punt cruixent i divertit a la recepta pots utilitzar una làmina de pasta brick: talla-laen quadrats o triangles, pinta-la amb l'olivada que has preparat i cou-la al forn, durant 10 minuts aproximadament, a 180 graus. Incorpora el resultat al plat.\nCarrer Vila Vella, 16. 17811 Santa Pau\nTel.: 972 680 442


Resultats provisionals de les eleccions sindicals de la Junta de PAS - Universitat Autònoma de Barcelona - UAB Barcelona\nResultats provisionals de les eleccions sindicals de la Junta de PAS\nLes eleccions sindicals per escollir les persones que formaran part de la junta de personal d'administració i serveis funcionari van tenir lloc el 16 de juny per votació electrònica i ja es coneixen els resultats provisionals.\nEl 16 de juny van tenir lloc les eleccions per escollir les 23 persones que formaran la Junta de Personal d'Administració i Serveis Funcionari de la UAB (Junta de PAS-F).\nPer primera vegada, el nombre de persones d'aquest col·lectiu superar el miler i és per això que els representants a escollir és de 23 en comptes de 21 com en les anteriors eleccions.\nEl 10 de maig es va constituir la Mesa electoral, que és l'òrgan competent per decidir el sistema de votació i l'horari. Entre les decisions que va prendre la Mesa està l’elecció del sistema de votació electrònic, tal i com es va fer en les darreres eleccions.\nUn cop tancat l'escrutini, s'han fet públics els resultats provisionals. Es van emetre 608 vots i els 23 representants s'han repartit de la següen manera: ADT 2 delegats, CAU 6 delegats, CCOO 9 delegats, i-CSC 3 delegats i UGT 3 delegats.\nMés informació: Agents socials del PAS


Aster Agrupació Astronòmica de Barcelona | Buscaciència\nObservació Solar pública (Setmana de la Ciència)\n20 nov. 2021 Aster\nEn el marc de les activitats de la Setmana de la ciència 2021, observarem el Sol amb telescopis proveïts de diferents filtres per poder captar els fenòmens que tenen lloc Llegeix-ne més…\nNit Internacional d’observació de la Lluna\n16 oct. 2021 Aster\nObservació de la Lluna amb diferents telescopis, oberta als socis i a les persones que ens vulguin visitar. És una iniciativa impulsada per la NASA i la FAAE, la “Federación Llegeix-ne més…\n13 maig 2019 Aster\nJosep Ramon Noy. Enginyer industrial i soci d’Aster, ens ofereix aquesta conferència organitzada per ASTER Agrupació Astrònomica de Barcelona, en la que “Ens endinsarem en el coneixement més íntim de l’astre que Llegeix-ne més…


Cerca hotels a prop de Barcelona Pipa Club\nMostra els 5 més populars Popular ara mateix a Barcelona Més venut Residencia Sants Joan Güell 86-88 Habitació Familiar (5 Adults) reservada fa 10 minuts, 32 segons\nAparthotel Arai Superior Avinyo, 30 Superior reservada fa 13 minuts, 15 segons\nMH Apartments Barcelona Carrer Arago, 90 Apartament luxe 1 habitació reservada fa 13 minuts, 17 segons\nHostal Balmes Centro C/balmes, 83 Habitació estàndard per a 2 persones amb bany compartit reservada fa 17 minuts, 54 segons\nModerno Hotel Carrer de l'Hospital 11 Doble o de 2 Llits Estàndard reservada fa 18 minuts, 10 segons\nBarcelona Pipa Club és un dels fantàstics llocs a Barcelona. Els visitants poden trobar les millors preus d'hotel a prop de Coses a fer - només a Agoda.com. Trobi l'allotjament perfecte a prop de Barcelona Pipa Club, amb eleccions com el Hostal Palmera BCN i el Hostal Paris. Reserves d'hotels a prop de Barcelona Pipa Club es fan fàcilment a través de les reserves online d'Agoda.com La nostra pàgina de ciutat de Barcelona incorpora eines de recerca útils i ampla informació dels hotels que permet una recerca fàcil d'hotels. Amb més de 2 milions de comentaris de clients, més viatgers estan triant Agoda.com per reservar hotels a prop de Barcelona Pipa Club.\nHotels a prop de Barcelona Pipa Club el més proper\nEls millors hotels prop de Barcelona Pipa Club


Calculadora per FlutterCoins (FLT) Canvi de divises Tipus de canvi\nFlutterCoin (FLT) Canvi de divises Calculadora de conversió\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de la moneda i premi el botó "Converteix". Per mostrar FlutterCoins i només una moneda que no faci clic a qualsevol altra moneda.\nThe FlutterCoin és la moneda en la cap dels països. El símbol per FLT pot ser escrit FLT. La taxa de canvi de the FlutterCoin es va actualitzar per última vegada el 2 desembre 2018 de coinmarketcap.com. La FLT factor de conversió té 12 dígits significatius.


Carme Forcadell reconeix que la via està "bastant plena", però diu que s'estudia obrir més trams per mobilitzar el màxim de gent possible\nBarcelonaA tres dies de la Diada, l'Assemblea Nacional Catalana (ANC) continua fent crides a la població perquè la Via Catalana, la cadena humana que l'Onze de Setembre enllaçarà Catalunya de nord a sud, sigui un èxit. En declaracions a l'ACN, la presidenta de l'entitat, Carme Forcadell, ha admès que la via està "bastant plena", però ha anunciat que s'estudia obrir més trams per mobilitzar tanta gent com sigui possible. En aquest sentit, ja s'ha habilitat un tram 0 perquè tots aquells que no s'han pogut apuntar al que volien facin constar el seu nom a la cadena i s'afegeixin al tram que vulguin.\nLa idea de l'ANC és mobilitzar aquest Onze de Setembre "tanta o més gent" que la que es va manifestar l'any passat, segons un comunicat que ha fet públic l'entitat. És per això que, tot i que Forcadell ha admès que a hores d'ara la via està "bastant plena", es miraran d'obrir "més trams" perquè tothom que vulgui s'hi pugui apuntar.\nL'ANC ha fet una crida als ja inscrits i els ha recordat que són responsables "del lloc que s'han guardat per a la història", però a la vegada ha demanat a aquelles persones que no es poden inscriure perquè no es poden desplaçar a cap dels trams que encara no són plens que "hi assisteixin igualment" per tal "d'assegurar-ne l'èxit reforçant cadascun dels trams".\nD'altra banda, l'entitat ha anunciat que el que sí que s'ha completat és la llista dels 800 fotògrafs voluntaris que faran possible "la gigafoto" de tota la cadena humana.\nAmb les dades actualitzades aquest diumenge a les 18.00 hores, el 98,5% dels 778 trams ja són plens del tot o gairebé, i només queden places per omplir al Montsià. El percentatge d'ocupació va oscil·lant a mesura que la gent es desapunta d'un lloc per apuntar-se en un altre de més buit.\nEl formulari d'inscripció continua obert a través de 'Via.assemblea.cat' [el mapa que acompanya aquesta notícia s'actualitza al moment amb la informació de què disposa l'ANC].


Maradona evoluciona bé i no tindrà cap seqüela - Diari de Girona\nMaradona evoluciona bé i no tindrà cap seqüela\nL'argentí, operat sense complicacions d'un hematoma al cervell\neuropa press / efe 04.11.2020 | 17:13\nUn fan de Maradona a l'exterior de la clínica on l'exjugador s'ha sotmès a l'operació · Reuters\nUn fan de Maradona a l'exterior de la clínica on l'exjugador s'ha sotmès a l'operació\nL'exfutbolista argentí Diego Armando Maradona, actual tècnic del Gimnasia y Esgrima, no va tenir complicacions en l'operació d'urgència a la qual es va sotmetre dimarts a causa d'un hematoma al cervell i es troba "despert" i "controlat".\nLeopoldo Luque, metge personal del 'Pelusa', ha explicat que l'operació l'ha duta a terme "un equip selecte, amb neurocirurgians de renom" que ha durat "una hora i 20 minuts aproximadament". "S'ha pogut reduir l'hematoma subdural amb èxit i en Diego ha tolerat molt bé la cirurgia", ha dit als mitjans a la porta de l'hospital, ple de seguidors.\nLuque ha confirmat que el campió del món del 1986 es trobava "despert" i ha celebrat que tot hagi anat "molt bé" i que hagi recuperat el "batec cerebral". "Els passos que ara s'han de seguir són d'observació", ha afegit.\n"En Diego està controlat, tot ha sortit molt bé i veurem com evoluciona. D'entrada, això és molt bo, el fet de despertar és un pas molt gran perquè no era una operació gaire complexa, però no deixa de ser una neurocirurgia", ha sentenciat.\nSebastián Sanchi, portaveu de l'entrenador del Gimnasia y Esgrima, també ha indicat que l'operació ha estat "un èxit". "Tot ha anat com estava previst. En Diego es troba bé i ara descansa a l'habitació", ha dit a Instagram.\nDurant les celebracions del seu 60è aniversari, l'exjugador havia mostrat dificultats per caminar. Finalment, dilluns es va decidir que anés a una clínica de La Plata, on ja s'havia sotmès a unes revisions mèdiques, i les primeres informacions van parlar d'un quadre d'anèmia i es va descartar que hi hagués cap relació amb el coronavirus.\nMessi li desitja«tota la força del món»\nEl davanter argentí del Barcelona Lionel Messi ha desitjat al seu compatriota Diego Armando Maradona "tota la força del món", per recuperar-se de l'operació a què s'ha sotmès per eliminar un hematoma subdural que se li va detectar durant una revisió.\nMaradona serà operat d'urgència per un hematoma subdural al cervell.\nMaradona serà operat d'un coàgul al cap.


-Madrid ha dit que enguany no pagarà un cèntim per als Jocs del Mediterrani. Si li pregunto si això és maltractar Catalunya, suposo que em dirà que no.\nAlmeria va rebre diners dos anys que comencessin els jocs i això no es va interpretar com a maltracte cap a Almeria. Aquell va ser un model d’èxit i el que hem de fer és seguir el seu exemple.\n-Posant-nos negatius i apocalíptics, imagini’s que els Jocs no s’acaben celebrant a Tarragona...\nNo m’ho imagino. D’aquí a un parell d’anys la situació haurà millorat.\n-Li pregunto això perquè fa la sensació de que a Tarragona no existeix tota la unió que seria desitjable amb vistes a una cita tant engrescadora.\nPerquè crec que al començament l’alcalde Ballesteros es va equivocar greument. Va voler convertir un projecte de ciutat en un projecte de partit, després ho ha intentat reconduir, però va fallar en això i la culpa només va ser d’ell.\n-La gestió de Mario Rigau durant la fase en què Tarragona 2017 tan sols era una candidatura ha generat més ombres que no pas llums. Es rumoreja que el forat és milionari.\nJo no tinc coneixement d’aquestes xifres i si les tingués les denunciaria.\n-I com se supera la divisió i els enfrontaments que van provocar algunes actuacions dels antics responsables de la candidatura?\nAixò s’ha anat reconduint poc a poc i no és irreversible. Si tots posem una mica del nostre costat i amb bona predisposició, al final es pot conseguir la unitat. I després dels errors que va cometre Ballesteros al començament del seu primer mandat crec que potser ho està reconduint perquè està en minoria.\n-Cada dia surt un destí nou per a la vila olímpica. Ara agafa força la Tabacalera.\nAixò d’anar especulant cada dia no té sentit. Potser demà diuen que anirà al Llorito. Siguem seriosos.\n-Imaginem que la situació política a Catalunya canvia, que es convoca un referèndum sobiranista i que guanya el sí. Llavors, els Jocs de qui serien? Mig d’Espanya i mig de Catalunya?\nSi es fa el referèndum, serà un referèndum de costellada. No tindrà cap tipus de rellevància i no passarà absolutament res. Igual que aquella consulta en què la gent fins i tot va anar a votar sense carnet.\n-Posi’s en el cas hipotètic…\nNo passarà perquè la llei no ho permet, ni tampoc la constitució. Fins que la constitució, que per cert, va ser votada per un 98 per cent dels catalans, no es canviï no es pot fer res. De vegades, la gent se n’oblida d’això.\n-Parlem de l’actualitat municipal. Es troba a gust a l’oposició?\nJo no m’hi sento mai a gust perquè com a polític vocacional que em sento, ho sóc per governar i per intentar fer progressar una societat. Però t’has d’adaptar al paper que els ciutadans t’han destinat i en el meu cas és a l’oposició a l’Ajuntament.\n-Amb la resta de l’oposició no estan gaire units.\nSi ho estiguèssim estaríem al govern, perquè entre els dos sumem (riu).\n-Atesa la conjuntura política catalana, és posible seguir posant-se d’acord amb CiU?\nHem votat moltes coses semblants en els darrers temps i d’altres que no. És una relació normal entre dos partits amb pes important a la ciutat de Tarragona.\n-Fa temps ja va deixar clar que no lideraria cap moció de censura per enderrocar Ballesteros. Fa uns mesos van negociar per mirar de governar junts.\nEn el seu temps es va negociar, però no es va arribar a cap acord. I som conscients que no ens podem passar tot el mandat generant incerteses sobre aquesta situació. Ara estem a l’equador del mandat i el que ha de fer l’alcalde, que està en minoria, és arribar a acords amb la resta de forces polítiques dins de l’Ajuntament. Un pacte es fa al començament.\n-Les negociacions amb el PSC es van trencar perquè vostès van demanar l’alcaldia i Ballesteros ho va considerar innegociable?\n-Per què, doncs?\nPer diversos aspectos que queden en la privacitat entre el senyor Ballesteros i jo, però no només per l’alcaldia.\n-Es porten bé?\n-Com ha vist l’evolució de la figura de l’alcalde Ballesteros des que va guanyar per majoria absoluta el 2007 fins ara?\nLes eleccions de 2007 van ser unes eleccions de canvi i ell va generar una il·lusió enorme. Va començar amb molta energia, però no ha estat capaç de connectar amb una majoria social suficient que li permetés estar tranquil al govern. Això és així. Tenia una majoria d’esquerres i va plantejar les eleccions de 2011 com un plebiscit dient o jo, o ciu i pp, i al final vam sumar més que ell.\n-I des de les últimes municipals, ja no és el mateix?\nAixò li va generar una provocar una frustració profunda i una certa sensació de malenconia. El tracte personal amb ell és exquisit, però ja fa temps que tinc la sensació que estem en el tram final del cicle Ballesteros. El cicle era necessari, però amb vuit anys ja s’ha acabat, com també s’han acabat els cicles passats de 18 anys d’alcaldia.\n-Si Ballesteros no genera il·lusió, entenc que creu que l’està generant vostè i el seu PP. En les darreres municipals van batre rècords.\nEl Partit Popular és una alternativa real a guanyar qualsevol de les eleccions que se celebrin a Tarragona. El que sí que és cert és que encara no hem estat capaços de construir al voltant nostre una majoria prou ampla. També crec que entre la ciutadania hi ha la percepció que som la més clara alternativa d’un canvi de govern a Tarragona.


Judici a Martín Villa | La botiga de Som\nBòsnia, la cruïlla eterna\nFa 25 anys els acords de Dayton van aconseguir concloure la guerra de Bòsnia, que entre el 1992 i el 1995 havia provocat cent mil morts. Avui el país funciona com a teatre d'operacions per a Rússia, Turquia i els països del golf Pèrsic i fins i tot la Xina, a banda de la Unió Europea. És la conseqüència de trobar-se, des de fa segles, a cavall de les cultures cristiana i musulmana.\nLes conseqüències del Projecte Manhattan\nLes bombes d'Hiroshima i Nagasaki també han afectat la salut dels nord-americans. Els artefactes es van processar a Missouri i els seus residus es van abocar il·legalment en uns terrenys de conreu. Avui els veïns pateixen malalties provocades per un dels episodis més foscos de la gestió de residus atòmics del país.\nLa carrera política d’aquest enginyer lleonès va començar el 1962, ocupant un càrrec del ‘Movimiento’, i va acabar el 1997, com a diputat del PP al Congrés dels Diputats. Durant aquest període, va exercir diverses vegades de ministre i sota la seva responsabilitat política van ser morts i ferits centenars de ciutadans. Avui, per aquests fets, s’asseu davant de la justícia argentina. El poder, de qui va ser conegut com ‘la porra de la Transició’, ha arribat gairebé fins als nostres dies i ha superat l’esfera política.\nArnau Cònsul (text) / Manel Risques (assessorament)\nLa batalla de les piràmides\nBreu però intensa. Així va ser la conquesta d’Egipte per part de les forces de Napoleó Bonaparte. En tres mesos, el general francès va vèncer les tropes mameluques de l’Imperi otomà però va perdre davant la flota del Regne Unit, que va encetar un llarg setge. Mentrestant, a redós dels soldats, un extraordinari equip d’arqueòlegs, científics i dibuixants va redescobrir les meravelles de l’antic Egipte i va establir les bases de l’arqueologia moderna.\nSònia Casas Codinach (text) / Maties Ramisa (assessorament)\nEl 7 de novembre de 1492, en un camp de blat de la localitat alsaciana d’Ensisheim, hi va caure un meteorit, fins avui el més antic datat i estudiat a Europa. Artistes i escriptors van deixar constància del fet.\nLa història de 13 pioneres que van participar en un programa extraoficial nord-americà de dones astronautes abans que els homes viatgessin a l’espai. Aquí us en fem un tast amb un qui és qui i unes anècdotes sobre masclisme als EUA.\nCaterina Úbeda (text) / Pere S. de Argila (assessorament)\nEls senyors de la porpra\nL’escassa gota malva que s’extreia d’un mol·lusc concret va revolucionar la moda en l’antiguitat i va convertir el poble fenici en el principal fabricant, comerciant i distribuïdor de tint porpra de la Mediterrània. Era tan difícil i car de fer que aviat va esdevenir un símbol de poder i el color dels vestits dels reis i dels emperadors.\nMontse Armengol (text) / M. Eugènia Aubet (assesorament)\n"Visca la vaga de llogaters"\nL’estiu del 1931 prop de 40.000 famílies de Barcelona i rodalia van posar contra les cordes propietaris i autoritats republicanes, que van respondre amb una dura repressió.\nJoan Esculies (text) / Alícia Puig (assessorament)\nCasa de la Seda: vels de luxe a la Barcelona gremial\nLa redacció del SÀPIENS visita la Casa de la Seda, un edifici amb més de 300 anys d'història que va estar a punt de desaparèixer a causa de l'obertura de la Via Laietana. Al seu interior s'amaguen tots els secrets d'un dels gremis més rics que va tenir la ciutat de Barcelona.\nCarla Galisteo (text) / Enrique Marco (fotografies)\nSi t'ha agradat Judici a Martín Villa, t'agradarà...


SUBI & ANNA Il.lustració i Literatura: de desembre 2008\nCom que el centre d'interès del Festivic d'aquest any és LA MÚSICA, vem explicar dos dels contes de la sèrie "Els Grans Compositors i els nens" que hem publicat amb Bellaterra Música.\nMentre l'Anna explicava el conte de Bach i de Mozart, en Subi anava dibuixant i pintant dos murals a gran format.\nA més, vem tenir el privilegi de poder escoltar música en directe gràcies als alumnes de l'escola de Música de Gurb que ens van tocar algunes peces amb el violoncel, el saxo i les flautes travesseres.\nMoltes Gràcies a tots ells i també a tot el públic que hi va assistir.\nPublicat per Anna a 2:55 Cap comentari:\nPublicat per Anna a 0:23 1 comentari:


La compra d´Spanair va ser una quixotada, que ha acabat malamment, per què Catalunya necessita unes comunicacions de primera i des de l´administració central se li posen tots els entrebancs possibles. La necessitat de tenir un aeroport amb connexions intercontinentals és una demanda insistentment per les organitzacions econòmiques catalanes, però Aena reserva aquest paper a l´aeroport de Barajas.\nDavant d´això va ser la iniciativa privada la qui -com tantes altres vegades- va intentar solucionar el problema. Generalitat, Ajuntament i entitats civils van ajuntar esforços per intentar fer el miracle i fer de l´aeroport de Barcelona un motor de desenvolupament del país, com el de Frankfurt, on fos la porta d´entrada d´Europa dels vols transoceànics, i aquí amb connexions al port i al tren que permetés una sortida ràpida de les...\nCarme Chac�n, una "altra catalana"\nAra s´ha posat de moda parlar de "discurs únic". El PP ho ha fet sempre i la seva direcció ha fet i ha desfet com ha volgut i, a més, ha exigit adhesions incondicionals. A can socialista s´admetia -fins ara- una certa discrepància, però ara els dos candidats a dirigir-lo proclamen la necessitat del discurs únic (malgrat aquella frase d´Alfonso Guerra que deia que "qui es mogui no surt en la foto). És un dels pocs missatges que transcendeix de l´actual període precongresual del PSOE .\nL´altre missatge que també arriba al comú dels mortals és el que proclama Carme Chacón per les espanyes: la seva renúncia a Catalunya. Quan en el pacte d´abril, en el llunyà 1977, el Partit dels Socialistes de Catalunya -que majoritàriament eren nacionalistes- es van federar amb el PSOE fusionant-se amb la Federación...\nHomenatge als madridistes\nAra que comencem a estar un xic tips dels partits Barça-Madrid he de reconèixer que a mi em costaria molt aplaudir a l´equip blanc. Dit això crec just fer un homenatge a una significativa part de l´afició i bona part de la premsa esportiva de la capital que per fi ha tingut una reacció que els honora. Desprès dels escandalosos incidents que van tenir com escenari el Santiago Bernabeu el passat dimecres, els afeccionats de l´equip blanc van corejar, primer, amb "olés" el joc del Barça. No és el primer cop que passa en aquell camp, encara que sovint aquest aplaudiments sols siguin un escarni pels seus jugadors.\nPerò hi ha coses que no es veuen en el camp i que ens n'assabentem després gràcies a la televisió. Aquesta vegada ni l´actuació antiesportiva de Pepe, ni la de Sergio Ramos, de Xabi Alonso o la de... varen rebre...\nUn pa�s desmoralitzat\nEl pitjor que li pot passar a un país es desconfiar del seu futur, no creure en les seves possibilitats. El baròmetre semestral de l´Ajuntament de Barcelona afirma l´obvietat que el 78,5% dels enquestats consideri que la situació económica es dolenta o molt dolenta, i a més el 64,6% considera que el pitjor encara està per venir. I encara el 98,5% valora que es necessiten canvis.\nAquestes dates permeten moltes lectures, però una d´ella es la impotència de la societat davant de la situació. Per una banda l´absoluta desconfiança amb els dirigents -siguin del color que siguin- i de les mesures que prenen per redreçar la situació. D´altra banda la impotència de bona part de la població que veu com dia a dia la situació es deteriora i no li queda més remei que contemplar l´espectacle.\nFins i tot les mesures tradicionals de...\nMarx (Groucho) tenia ra�\nEl marxisme està triomfant. La profètica frase de Groucho Marx "aquests son els meus principis, si els hi agraden, en tinc d´altres" està seguida per quasi tots els polítics espanyols. La aplicació d´aquesta teoria a Espanya la podem fixar el 10 de maig del 2010, quan el president Rodríguez Zapatero anuncia formalment que renuncia el seu programa per aplicar un grapat de retallades contra l´estat del benestar. De cop i volta va canviar la seva ideologia sense que els que el van votar poguessin dir aquesta boca es meva.\nVa ser el principi. Després en la campanya electoral del20-N, el seu candidat i ex vicepresident del Govern, Alfredo Pérez Rubalcaba, renegava d´aquest brusc cop de timó i qüestionava la política que havien fet els darrers anys. Ara que han deixat bous i esquelles a les urnes i els seus seguidors no els hi han perdonat la traïció al seu...\nJa han passat les festes i arriben les rebaixes (encara que molts les han avançat per què els temps no estan per fer massa compres). Però enguany les rebaixes tenen un altre sentit i enlloc de beneficiar-nos, ens perjudiquen. Els divendres, dia del Consejo de Ministros, és un dia per no llevar-se. Els dimarts, dia del Consell de Govern de la Generalitat, tres quarts del mateix. El president Mas demana a les altres autonomies i a La Moncloa que apliquin la medecina que ell dona a Catalunya, mentre el nou Gobierno sembla que està ressuscitant l´esperit de la LOAPA.\nRebaixes en sous, en prestacions socials, les condicions laborals, les indemnitzacions per acomiadament , les pensions (amb la pujada del IRPF, els pensionistes cobraran menys) ... Sols els impostos i el nombre d´aturats no es rebaixen, mentre les diferents administracions van enviant el seu personal a l´atur, a més d´ofegar als seus...\n01 de Gener del 2012\nUn dels valors més sòlids de qualsevol empresa és el de la marca. Primer s´ha de donar a conèixer per després fer que el públic associï el nom amb determinats valors del producte, com poden ser la garantia de qualitat, la seguretat, el servei i postvenda. Son imatges que costa molt de que calin en el públic, però un cop aconseguit, per poc que ho cuidin, queden per tota la vida.\nEls anys seixanta es va donar un procés a l´inversa. Van llençar una marca de vins amb una forta campanya de publicitat quan el producte encara no existia. Un cop coneguda la marca molta gent la començava a reclamar i no fou fins aquell moment que van comercialitzar un producte irregular y normalment de molt baixa qualitat, però durant un temps van tenir un cert èxit, després la realitat els va fer tocar de peus a terra i van plegar al constatar els seus clients que les...


Guanya un exemplar d’”Els crits del passat” signat per Camilla Läckberg! – Leer en caso de incendio\nGuanya un exemplar d'”Els crits del passat” signat per Camilla Läckberg!\nTenim quatre exemplars d’Els crits del passat signats per Camilla Lackberg. Voleu guanyar-ne un? Heu d’enviar a info@llegirencasdincendi.com el que us demanem a continuació (poseu nom complet i ciutat des d’on escriviu).\nImagineu que Camilla Läckberg portés a Barcelona els seus personatges estrella, l’escriptora Erica Falck i el policia Patrick Hedström, per protagonitzar una nova novel·la. Tenint en compte el tipus de llibre que escriu Lackberg, quina podria ser la primera frase de la novel·la per tal de què enganxés qualsevol lector acostumat als freds ambients de Fjällbacka? Per exemple: “Tot i que a Barcelona la temperatura d’aquell estiu estava molt lluny de ser la de les nits fredes de Fjällbacka, la veritat era que veure el cos d’un home tan important a l’habitació d’una pensió de mala mort del Raval gelava la sang a qualsevol”. Les quatre frases més originals, s’emportaran un llibre signat!\nRecordeu: la resposta a info@llegirencasdincendi.com amb el vostre nom i ciutat. Aquest és un concurs entre Llegir en cas d’incendi i l’editorial Amsterdam.\n0 comentarios en “Guanya un exemplar d'”Els crits del passat” signat per Camilla Läckberg!”\nAndreu Mas (Barcelona)\nCaminant tot sol pels carrers de Barcelona, amb dos dels meus amics, cansats, ens hem assegut en un banc de pedra. Des de la fredor que ens transmetia hem vist el reflex d’una espelma apagada i el cadàver d’un esser vivent…\nRamón Boixasa (Barcelona)\n20 julio, 2011 at 7:43 pm\nEl marbre del terra era fred. Gairebé tan fred com la neu de Fjälbacka al novembre. Tot podia haver estat senzill. Milers de persones havies passat per davant seu, totes mirant enlaire. Cap l’havia vist. Tot podia haver estat molt senzill. La llum ja desapareixia a punt de pondre’s rera la curiosa torre. Tot hauria d’haver estat senzill, però un cos mutilat en plena Sagrada Familia no deixa que les coses siguin senzilles, va pensar en Patrick…\nAna Mª González Pol (Palma)\n21 julio, 2011 at 3:55 pm\nBarcelona li provocava un rebuig intens, no podia oblidar que allà hi havia anat a parar com a prostituta víctima de les màfies de l’est.\nM VICTORIA GIRONES PUÑET\n21 julio, 2011 at 5:04 pm\n“Eren les 6 del matí, el meu marit encara no s’havia llevat.\nFeia mitja hora que m’havia llevat, temps suficient per dutxar-me,\nsecar-me el cabell i posar-me la crema hidratant.\nJo estava a la cuina preparant l’esmorzar i cansada de sentir el\nmolest despertador vaig acostar-me a l’habitació.\nFeia una olor extranya, perfum masculí molt diferent al de la meva parella.\nAl costat del llit una carta regada amb la sang de l’home de la meva vida”\n22 julio, 2011 at 1:43 am\n“Els mossos d’esquadra encarregats d’ajudar l’escriptora Erica Falck i el policia Patrick Hedström eren gats vells. No els va agradar gens la superioritat amb que els parlaven ni la fredor nòrdica característica del seu tracte. Semblava que no tinguéssin sang a les venes. Bé, ben mirat, ja n’hi havia prou de sang a l’escena del crim”.\nAna María Rayas Duarte (Valencia)\n25 agosto, 2011 at 7:22 pm\nAssegut al banc ondulant del Park Güell, els seus ulls inexpressius es perden en la distància mentre les seues mans descansen pesadament sota les cuixes. Completament absent, el seu rostre inexpressiu, perforat per un orifici de bala, sembla aliè al rebombori que ha originat a Barcelona la seua misteriosa mort. No tots el dies apareix assassinat un polític de renom.\nBeatriu Camón Durany (Lleida)\n26 agosto, 2011 at 11:01 pm\nSota l’escalfor de Barcelona, s’amagava l’ombra del fred, silenciosa, grimpava pels murs dels seus carrers. Tan debò ella ho sabes, mai es va imaginar que Fjällbacka, era un tatuatge en la seva pell, i ella, l’havia dut fins a Barcelona.


Estació de París-Lió - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nEstació de París-Lió\nL'Estació de Lió de París, o Paris-Gare de Lyon, és una estació de ferrocarril i del metro de París. És una de les set estacions terme de la xarxa de SNCF a París i es troba al 12è arrondissement de París. És una de les estacions on hi circulen trens de llarga distància cap a Clarmont d'Alvèrnia, Dijon, Besançon, Lió, Grenoble, Valence, Avinyó, Saint-Étienne, Marsella, Toló, Niça i Montpeller, a més d'algunes línies internacionals cap a Suïssa i Itàlia. Des del 15 de desembre de 2013 hi arriben/surten els trens origen/destí a Barcelona.\nEstació en atzucac, estació en superfície i atracció turística\n12 agost 1849\nplace Louis-Armand (en)\n48° 50′ 41″ N, 2° 22′ 25″ E / 48.8447°N,2.3736°E / 48.8447; 2.3736\ngran fresc de la gare de Lyon\n28 setembre 1972\nSNCF Gares & Connexions (en)\nL'estació és la terminal de TGV Sud-Est, Roine-Alps i Mediterrani. També té serveis RER (línia A i D) i dues línies del metro, línia 1 i línia 14. L'entrada principal és a la Place Louis-Armand, amb vistes a la rue de Lyon. L'estació es caracteritza per la seva torre campanar de 67 metres d'alçada.\nL'estació de Paris Lió o Gare de Lyon de París és una de les estacions terminals de la xarxa SNCF a la capital de França. Està situada en el 12è districte (arrondissement) al costat de la Plaça Louis Armand. Al subsòl es troba l'estació de metro Gare de Lyon, i a la superfície hi ha les dàrsenes d'autobusos, per la qual cosa forma un gran intercanviador multimodal en el seu conjunt.\nL'estació és a la vegada una estació de grans línies que donen servei al sud-est de França, en concret Dijon, Besançon, Lió, Grenoble, Valence, Avinyó, Saint-Étienne, Marsella, Niça i Montpeller, i també Suïssa i Itàlia, i una estació de línies suburbanes i de rodalia que donen servei al sud-est de l'Illa de França.\nÉs també la capçalera de tres línies d'alta velocitat Sud-est, Roine-Alps i Mediterrània. És la tercera de París en trànsit de viatgers, amb una mitjana de 83 milions de viatgers a l'any. Ofereix als viatgers la correspondència amb dues línies RER (A i D) i dues línies de metro (1 i 14).\nL'entrada principal, situada a la Plaça Louis-Armand, dóna al carrer de Lyon, que porta a la Plaça de la Bastilla i també dóna al Bulevard Diderot.\nAquesta estació es caracteritza pel seu campanar, torre quadrangular de 67 m amb un rellotge a cadascuna de les seves quatre cares de 6,5 m de diàmetre; les seves agulles fan 2,8 m i 4m. Aturat des de la tempesta que va succeir el dia 26 de desembre de 1999, va ser posat en marxa de nou el dia 15 de febrer de 2005, amb un mecanisme original modernitzat per un sistema de motors que està sincronitzat amb el senyal horari que emet France Inter en ona llarga.\n2 Interès turístic\n4.1 Estació de línia 1\n4.2 Estació de línia 14\nGran vidriera amb els TGV al fons\nDetall de l'interior de l'estació de ferrocarril\nL'Embarcador de Lió va ser obert al públic, oficialment, el 12 d'agost de 1849. Era un edifici provisional que es va construir a l'espera de resoldre els conflictes entre l'estat i la companyia de ferrocarrils de París a Lió. La companyia no estava molt contenta amb la idea que la línia acabés al costat de la presó Mazas, i esperava que el traçat seguís més enllà fins a la Bastilla, traçat que, posteriorment, serví per construir el carrer Lyon.\nL'estació de Lió (Gare de Lyon) es va construir seguint els plànols de François-Alexis Cendrier el 1855 com a terminal de les línies de la companyia de ferrocarrils de París a Lió. Aquesta estació es va edificar sobre una plataforma de terra elevada uns 6–8 m sobre el nivell del riu, per protegir-la de les crescudes. Es componia de 5 vies cobertes per un edifici amb un vestíbul de 220 m de llarg i 42 d'amplada. Un pòrtic que delimitava la zona d'arribades unia l'estació pròpiament dita a una oficina administrativa a un costat de l'estació. Aquesta oficina donava al carrer Bulevard Mazas.\nL'estació va ser parcialment destruïda per un incendi el 1871 i es va reconstruir de forma idèntica.\nEl 1900, els viatgers que visitaven l'Exposició Universal de París arriben a una nova estació amb 13 vies, dissenyada per Marius Toudoire. A partir d'aleshores disposa d'una façana enfront del bulevard Diderot i la famosa torre de rellotge. En aquell moment s'obre al públic, també, l'estació subterrània de la primera línia del metro de París, que dóna servei a l'estació de ferrocarril.\nL'edifici en si es va mantenir sense variacions fins als anys 60, quan es va començar a construir lalínea A de RER. La façana, que donava al carrer de Bercy, i el vestíbul homònim varen ser excavats per construir l'estació de trens suburbans (avui dia estació per a on passa la línia RER D i just a sota l'estació passant de la línia RER A, inaugurat al desembre de 1977.\nL'any 1981 van ser instal·lades cinc noves vies per l'arribada del TGV amb la primera línia inaugurada entre París i Lió, la LGV Sud-est.\nEl 27 de juny de 1988, un greu accident ferroviari a l'estació subterrània de trens suburbans va causar 56 morts y 55 ferits.\nLes últimes reformes escomeses a l'estació varen ser les obres del projecte Meteor, amb la construcció sota del carrer Bercy de l'estació de metro de la línia 14 al peu de les oficines de la RATP.\nDintre de l'estació de l'SNCF es troben:\nAl capdamunt de les columnes, els escuts de les ciutats a les que arriben els trens des de l'estació.\nA la zona de taquilles, es conserva un gran fresc que representa monuments del centre de les ciutats que la Companyia de Ferrocarrils de París-Lió-Mediterrani servia.\nAl primer pis de la façana, el mític restaurant Style Second Empire.\nL'estació és capçalera de la xarxa TGV Sud-est, Roine-Alps i Mediterrani, per nombre de viatgers una de les més utilitzades de la xarxa SNCF i la primera en trànsit de grans línies. Enllaça amb multitud de transports urbans i suburbans.\nSón dues les línies que passen per aquesta estació, Línia Paris-Marsella.\nL'estació està explotada per la Unitat de Negoci Voyagers Paris-Gare de Lyon, dintre de la direcció regional de París Sud-est de l'SNCF.\nLes vies de l'estació principal, que estan situades a la superfície, estan dividides en dues zones, les vies d'A a N senyalades en blau i les vies de la 5 a la 23 senyalades en groc. Aquestes dues parts no estan alineades i el viatger que surt de l'estació pot saber, des de la seva arribada, a quin grup de vies sortirà el seu tren per evitar moviments de viatgers erràtics. El vestíbul Méditerranée uneix l'estació de grans línies amb la subterrània i està situat sota les vies blaves, donant accés a l'inici de les vies grogues.\nTrens Grans Línies\nTGV Dijon 16 trens diaris\nLió 32 trens diaris\nBesançon 8 trens diaris\nMarsella 16 trens diaris\nNiça 6 trens diaris\nMontpeller 8 trens diaris\nPerpinyà 4 trens diaris\nBarcelona - Sants 2 trens diaris\nTGV Lyria Ginebra 7 trens diaris\nLaussana 4 trens diaris\nBerna 2 trens diaris\nTGV Artésia Milà 1 tren diari\nCorail Clermont-Ferrand 8 trens diaris\nNevers 12 trens diaris\nMarsella 1 tren diari\nBéziers 1 tren diari\nRegionals TER Borgonya: trens destinació Dijon, Auxerre, Clamecy i Corbigny).\nSuburbans-Rodalies Transilien: d'aquesta estació surt la línia R de Transilien, que forma la xarxa suburbana París Sud-est, amb trens que tenen amb destinació:\nMontargis via Moret-sur-Loing\nMontereau via Moret-sur-Loing o Héricy\nestació de línia 1\nObertura 19 de juliol de 1900 1\n9 de desembre de 1977\n15 d'octubre de 1998 14\nMunicipi París 12º\nRATP 20, 24, 29, 57, 61,\n63, 65, 87, 91, Bb\nN01, N02, N11, N16, N31,\nN32, N33, N34, N35,\nN120, N130, N131, N132\nOptile Cars Air France nº4\nSón dues les línies que passen per aquesta estació, la A i la D, ambdues per una estació subterrània situada sota el carrer Bercy, al costat de l'estació principal. Són dos nivells superposats, el superior per a la D, operada per SNCF, i l'inferior per a la A, operada per RATP.\nDes de la línia RER A s'arriba a La Défense i a les noves ciutats de Marne la Vallée i Cergy-Pontoise. L'estació té una andana central molt àmplia entre les vies.\nAmb la línia RER D s'arriba de forma directa a la Gare du Nord, a l'Stade de France cap al nord i, cap al sud, a les noves ciutats d'Évry i Sénart. L'estació es compon de quatre vies i dues andanes centrals (v-a-v-v-a-v). Una d'aquestes vies va ser el lloc on es va produir l'accident de 27 de juny de 1988\nEn hores vall, les andanes de la línia A tenen una freqüència de pas de 5 minunts en cada sentit amb trens que realitzen tres trajectes alternatius:\nServei RER A en hora vall\nZEUS Boissy-Saint-Léger Nation Châtelet-Les Halles Saint-Germain-en-Laye 10 minuts\nNEGE Saint-Germain-en-Laye Châtelet-Les Halles Nation Boissy-Saint-Léger 10 minuts\nTERI Marne la Vallée-Chessy Nation Châtelet-Les Halles Poissy 10 minuts\nOKRE Poissy Châtelet-Les Halles Nation Torcy 20 minuts\nUPAC Marne la Vallée-Chessy Nation Châtelet-Les Halles Cergy-Le Haut 20 minuts\nQYAN Cergy-Le Haut Châtelet-Les Halles Nation Marne la Vallée-Chessy 20 minuts\nLínies RER que prenen servei en l'estació\nA5 Poissy Châtelet-Les Halles A Nation Boissy-Saint-Léger A2\nD3 Creil Châtelet-Les Halles D Maisons Alfort-Alfortville Melun D2/D6\nEstació de metro de L14\nJardí exòtic de l'estació de L14\nLa Gare de Lyon és l'estació de les línies 1 i 14 del Metro de París, situada al 12è districte de París, i dóna servei a l'estació de ferrocarril homònima.\nEstació de línia 1Modifica\nL'estació de la línia 1 es compon de dues andanes laterals i dues vies, juntament amb una via d'enllaç amb la línia 5 que queda de l'època on acabava aquí, per la qual es troba al darrere d'un vidre a l'andana direcció Château de Vincennes. Es va obrir al públic el 19 de juliol de 1900 i està situada sota el Bulevard Diderot a l'est del carrer Lyon. És l'única estació de la línia que es va construir, des d'un principi, amb andanes de 100 m en comptes de 75 m, per la qual cosa no es va haver d'ampliar amb la transformació de la línia a "metro sobre pneumàtics".\nConstruïda a cel obert, està recoberta per un taulell metàl·lic de 23,9 m d'amplada, que la separa i soporta el pes de la calçada del Bulevard Diderot. En un principi tenia quatre vies amb dues andanes centrals (v-a-v-v-a-v) per acollir una línia circular que mai va ser realitzada. En qualsevol cas, la via més meridional va servir de terminal de la línia 5 entre l'1 d'agost i el 17 de desembre de 1906 fins a la seva prolongació cap a l'estació de Bastille.\nLa via nord es va retirar i va permetre eixamplar l'andana en direcció La Défense, mentre que la via sud es va mantenir d'enllaç entre les línies situada al darrere de les parets envidriades.\nEstació de línia 14Modifica\nL'estació de la línia 14 es compon d'una andana central i dues vies, i està oberta des del 1998. Està situada cap al sud de l'estació de ferrocarril, sota el carrer Bercy, igual que l'estació de RER. Entre la via direcció Olympiades i les oficines centrals de la RATP es troba un jardí exòtic que embelleix l'estació.\n1: Bulevard Diderot: Bulevard Diderot, 26\n2: Ministeri d'Economia i Finances\n4: Cour de Châlon\n7: C/ Bercy\n9: Plaça Henri Fresnay\n10: C/ Legraverend: Bulevard Diderot, 25\n11: C/ Châlon\n12: C/ Villot\n13: C/ Van Gogh: 203, C/ Bercy, 203 (escala mecànica de pujada) i C/Bercy, 250 (de baixada)\n15: Oficina de la RATP: C/Bercy, 167\nS'ha de dir que encara que no sigui la mateixa estació, el transbord sortint cap al carrer amb la línia 5, a l'estació de Quai de la Rapée, és gratuït.\nLa Défense Grande Arche Bastille 1 Reuilly-Diderot Château de Vincennes\nSaint-Lazare Châtelet 14 Bercy Olympiades\n20: Gare de Saint-Lazare <> Gare de Lyon\n24: Gare de Saint-Lazare <> École Vétérinaire de Maisons-Alfort\n29: Gare de Saint-Lazare <> Porte de Montempoivre\n57: Arcueil-Laplace RER <> Porte de Bagnolet-Louis Ganne\n61: Gare d'Austerlitz <> Église de Pantin\n63: Gare de Lyon <> Porte de la Muette\n65: Gare de Lyon <> Mairie d'Aubervilliers\n87: Champ de Mars <> Porte de Reuilly\nBalabus: La Défense <> Gare de Lyon\nN11: Pont de Neuilly <> Château de Vincennes\nN16: Pont de Levallois-Bécon <> Mairie de Montreuil\nN31: Gare de Lyon <> Juvisy-sur-Orge RER\nN32: Gare de Lyon <> Boissy-Saint-Léger RER\nN33: Gare de Lyon <> Villiers sur Marne-Le Plessis Trévise RER\nN34: Gare de Lyon <> Torcy RER\nN35: Gare de Lyon <> Nogent-Le Perreux RER\nN120: Corbeil-Essonnes RER <> Aéroport Charles de Gaulle T3\nN130: Gare de Lyon <> Marne la Vallée-Chessy RER\nN131: Gare de Lyon <> Dourdan RER / Étampes RER\nN132: Gare de Lyon <> Melun RER / Corbeil-Essonnes RER\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Estació de París-Lió\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Estació_de_París-Lió&oldid=23485303»\nDarrera modificació: 7 maig 2020 a les 19:48


Ja tens aquí la 18ena edició de l'Allibera't, on pots llegir el que pensen les JERC-Les Corts sobre diferents qüestions, amb articles com el de l'11 de setembre o sobre el Pla de Equipaments Juvenil, o les raons per militar a les JERC, o també en política internacional sobre la india. Com sempre t'oferim i recomanem lectures interessants i en el sabies que et parlem de Josep Sunyol. Revista que pots trobar a diferents biblioteques del barri o venint al casal.\n10è aniversari de la Mostra d'Entitats\nEl passat dissabte 26 d'Abril es va celebrar el desè aniversari de la Mostra d'Entitats del nostre barri. Més de 138 entitats van exposar les seves activitats com cada any a la Gran Via de Carles III entre l'avinguda Madrid i la Travessera de Les Corts. Les JERC-Les Corts com d'altres anys varem compartir com la resta d'entitats del barri d'aquesta jornada amb un estand propi explicant les nostres activitats i campanyes actuals.Varem aprofitar per conèixer més d' a prop les problemàtiques de entitats de petits comerciants del barri, anant-los a conèixer i escoltant les seves valoracions sobre com es…\nComunicat sobre la Caserna del Bruc\nDavant la notícia apareguda al diari electrònic e-notícies el proppassat dia 30 d'abril titulada CiU s'avança a ERC amb la reivindicació del Bruc les JERC - Les Corts fem les següents consideracions: Primer: ja a l'any 1992, l'Assemblea Local de les JERC - Les Corts va celebrar una botifarrada a l'Avinguda de l'Exèrcit per tal de reclamar la cessió gratuïta i sense condicions de l'espai que ocupa la Caserna del Bruc a l'Ajuntament de Barcelona. Aquesta exigència al Ministeri de Defensa de l'estat espanyol es deu a tres dels pilars bàsics de la nostra organització: la nostra lluita pacifista i…\nEscola regional de formació a Manresa\nAquest cap de setmana les JERC-Les Corts hem participat a l'Escola de Formació de les JERC - Barcelona a l’alberg del Carme de Manresa. Van participari més de seixanta militants, dels quals 9 erem de Les Corts. A l'escola vam tenir l'oportunitat d'aprofundir en diferents aspectes de la nostra formació a través de xerrades, tallers, video-fòrums i altres activitats. La temàtica de l'escola va estar marcada per l'actualitat política del moment. Així doncs, comença amb la participació de la Marta Rovira (Secretària de Política Internacional d’Esquerra) i l'Arseni Armengou (Candidat de les JERC a les eleccions al Parlament Europeu) que ens parlaren sobre…\nCom cada any les JERC-Les Corts hem celebrat el Sant Jordi amb la nostra paradeta davant del mercat de Les Corts. Per cada rosa repartíem el nostre projecte de barri, amb la explicació de les nostres campanyes i l’agenda d’actuacions dels pròxims mesos. La jornada acompanyada de molt bon temps va ser un èxit i es per això que hem d’agrair a tots els que varen col•laborar la seva participació.\nCampanya anual de les JERC-Barcelona\nEnguany, el passat 29 de març va tenir lloc, al Centre Cívic Sagrada Família, la presentació de la campanya que ocuparà el calendari polític de la Federació de Barcelona del segon trimestre d'aquest 2008. La temàtica de que tracta són les problemàtiques de medi ambient i sostenibilitat referides a la ciutat de Barcelona, i du per lema "Baixem-li els fums!". El document de campanya tracta qüestions tan diverses, però a la vegada totes elles de gran importància en la construcció d'una Barcelona molt més sostenible, com poden ser-ho les energètiques, l'aigua, el tractament i gestió de residus, la mobilitat i…\nERC i Jerc Les Corts amb els Diables\nAquest passat dijous dia 5 de Març es va celebrar com de costum el Ple del districte de Les corts. En aquesta ocasió vam poder tirar endavant, amb la majoria dels vots dels diferents representants, la moció per la qual l’Ajuntament de les Corts es compromet a buscar activament un local per a que els Diables puguin tenir d’una vegada per totes un espai on poder guardar els seus estris de pirotècnia que fins ara han de guardar-ho a casa seva. Aquest tema ja va sortir a la comissió de joventut del districte i estem molt orgullosos de…\nJERC Les Corts al Congrés de Joventut i Municipalisme\nEl cap de setmana del 14 de Febrer les Jerc de Les Corts vam participar al Congrés de Joventut i Municipalisme. Durant el dia de Dissabte es varen tractar diferents temes d’espais i formes d'interlocució i diàleg dels joves amb l'administració, el foment de la participació i les regidories de joventut. Es van crear diversos subgrups per debatre a fons cada temàtica on hi trobàvem els diferents actors socials que trobem a la vida quotidiana. D’aquesta trobada han sorgit una sèrie de conclusions i idees que neixen de l’apropament d’experiències i la comparació de resultats. Una de les…\n4a Calçotada Popular de les Corts\nDiumenge 24 de Febrer a partir de les 11.00h al Parc de les Infantes <M>L3 Les Corts Calçots, Botifarra amb mongetes, Romesco, Pa, Postre, Aigua i vi. A més a més...Jocs tradicionals, Big Band Valona, Colla Grallera de les Corts, La Repúbli-k de l'Avern, Bocs de Can Rosés, Campionat de Bitlles Catalanes, exhibició de cançó improvitzada, Ensaladilla So Insistent, Peixets Fregits a la Ballarín, Escenari obert...tot per 12€! Sobretaula amb begudes de la terra i refrescs per tothom i totdon. organitza: Plataforma Infantil i Juvenil de les Corts més informació a www.lescorts.cc! Us hi esperem!!!!\nJORNADES DE MONOPARENTALITAT I DIVERSITAT FAMILIAR\nEl passat 12 i 13 de febrer es van realitzar les jornades: “I la teva com és? Monoparentalitat i diversitat familiar”, JERC les Corts no ens vam perdre aquesta oportunitat per conèixer les necessitats socials d’aquesta situació familiar que ja és una realitat, cada dia més present, en els nostres barris, pobles, ciutats, etc. Es van realitzar gràcies a la col·laboració entre la Secretaria de Polítiques Familiars i Drets de la Ciutadania, secretaria a càrrec de Carme Porta (ERC), i la entitat Copolis. En només dos dies es van tractar temes tant importants com : els factors econòmics en base a els…


Tot a punt per al tall definitiu de la part baixa de Meritxell diumenge | BonDia Diari digital d'Andorra.\nAquest diumenge, 10 de juliol, a les dotze del migdia, la part baixa de l’avinguda Meritxell es convertirà en zona per a vianants definitivament. “Per l’arribada del Tour, a l’avinguda Meritxell hi haurà molta gent i creiem que és un bon moment per procedir al tancament”, va dir la cònsol major, Conxita Marsol. A partir d’aquesta data el trànsit es tallarà cada dia de les dotze del migdia a la mitjanit, mentre que fora d’aquest horari s’hi podrà circular sense limitació, tal com es fa avui. Marsol va recordar que ara per ara no es farà cap mena d’inversió, ja que el projecte d’embelliment de tota l’avinguda no es tindrà fins a l’octubre. Només es preveu instal·lar unes jardineres als tres punts que donen accés al tram comprès entre el carrer de la Unió i la Rotonda en els moments en què es limiti la circulació.\nLa mesura tampoc comportarà cap canvi de sentit de circulació. Mobilitat ja ha fet els estudis pertinents, que el Comú preveu rebre avui, tot i que des d’aquest òrgan ja s’ha informat que són favorables. De fet, tal com va declarar Marsol, els talls que s’han fet puntualment en aquest tram ja han provat que eliminar-hi el trànsit no provoca cap problema. Durant els primers dies del tancament es destinarà, però, tres agents de circulació fixos a la zona i també se senyalitzaran les rutes alternatives per als vehicles (cap al carrer de la Unió, Maria Pla i l’avinguda Tarragona o Consell d’Europa, Doctor Mitjavila, la part alta de Meritxell i Prat de la Creu). La cònsol major va indicar que “és una zona fàcil” per destinar-la a espai per a vianants, ja que només hi ha tres establiments que requereixen tenir accés rodat per l’avinguda. Es tracta de l’aparcament dels hotels Valmar i Pitiussa i el del Leclerc Hiper Andorra, a què mentre no es faci l’embelliment definitiu es podrà entrar durant tot el dia pel carrer de la Borda i sortir per l’avinguda Riberaygua. Amb tot, d’aquí dos mesos l’aparcament de Leclerc Hiper Andorra disposarà d’un accés per la part posterior. En relació als altres dos establiments, el cònsol menor, Marc Pons, va avançar que quan es faci l’embelliment això serà objecte d’anàlisi i si cal de reconducció. Al mateix temps va informar que es garanteix l’accés per a dispositius especials (en cas que sigui necessari descarregar mercaderia en horari de tancament).\nA més, al carrer Josep Rossell Calva s’hi ubicarà una zona de càrrega i descàrrega. Quant a la parada de taxis, es mantindrà al carrer Pau Casals, i es garanteix així la visibilitat que el sector demanava. Tot i així, tenint en compte que no podran sortir per Meritxell, s’eliminaran les places més properes a l’avinguda perquè puguin fer el gir del migdia a la mitjanit. A banda, s’eliminaran les dues parades de bus (ubicades davant del Leclerc i de Centre Comercial Andorrà). Els usuaris hauran d’utilitzar la ubicada a Doctor Mitjavila, davant de l’hotel Hespèria.\nMarsol va recordar que la voluntat del Comú era tancar tot el dia un cop enllestit l’embelliment, però a demanda de l’associació de comerciants van optar per avançar la mesura. La cònsol major va indicar que s’estarà pràcticament un any abans no es faci la millora definitiva i va apuntar que “potser serà positiu perquè ens permetrà, sense fer cap despesa extraordinària, veure si funciona o si no funciona, cosa que dubtem”. En aquest sentit va declarar que aquesta “no és una prova, el tancament és definitiu, però menys la mort no hi ha res de definitiu”. Per això va assegurar que “si d’aquí set o vuit mesos veiem que no s’aguanta, que el comerç cau, ens ho podem replantejar”.\nMarsol va exposar que a l’octubre, quan es faci la valoració del tancament amb els opositors al tall i l’associació de comerciants de l’avinguda, podran valorar l’impacte de la zona per a vianants i es podrà plantejar ampliar els horaris. També els empresaris de la part alta han demanat més temps per analitzar si els canvis a la part baixa modifiquen els hàbits dels clients. Arribat aquest moment hauran de decidir si volen una o dues vies de circulació. En aquest cas la consulta no serà vinculant.\nVa concloure que els cònsols “no volem perjudicar cap comerciant. La mesura es fa per millorar encara més aquesta zona comercial. Volem que sigui més comercial, més agradable, més embellida..., i en això ens posarem d’acord, n’estic segura”, va dir en relació als contraris al tall.