Sobre com vam descobrir la poesia — Institut Puig Castellar\nSou a: Inici / Activitats / Activitats docents / Poesia i educació / Sobre com vam descobrir la poesia\nPresentació a càrrec de la professora Mercè Romaní de les jornades sobre poesia i educació\nBenvinguts! Gràcies per a la vostra presència, poetes, professors, alumnes, i gràcies també a Paco Gallardo per haver promogut i organitzat aquest acte. Potser mai sabrem agrair-li prou l’entusiasme i la capacitat que ha posat al servei de l’Institut. No només ell, hi ha tot un equip al darrera encapçalat per la directora, Luz de Casas, i professors com l’Agustina Rico i en Josep Mercader, que parlaran avui, l’exemple dels quals és estimulant; però ell, en gran part, ha sabut aixecar-lo des de l’abisme en el qual va anar a parar amb la Reforma. Com la majoria dels centres d’ensenyament, hem rebut l’embat dels últims temps difícils, que han sigut especialment traumàtics als antics instituts de batxillerat . No només ell, però ell en gran part, ens ha ajudat a recollir els bocins de dignitat que molts teníem esmicolada per terra i ara l’Institut funciona. Pel que fa al tema del acte, Poesia i educació, us suggereixo que us fixeu en el text de la invitació escrit també per en Paco Gallardo; són unes paraules sensibles, documentades i encertades com a presentació. Poc més puc afegir.\nPer part meva, em limitaré a proposar-vos que recordeu com vau descobrir cadascú de vosaltres la poesia. Aprofito, i abuso, que tinc la paraula per confessar que en el meu cas va ser arran dels versos de la cançó :\nLa lluna en creixença,\nLa lluna en minvant,\nAi, quina temença\nQuan vingui el girant.\n¿Què teníen de diferent dels del Pito, pito, colorito/¿Dónde vas tú tan bonito?/ A la acera verdadera/ Pim, pom, fuera, a part de l’idioma? (són una mena de tirallonga en espiral de is agudes que es va obrint en vocals greus).Aquests tenien una utilitat clara: repartir els papers en el joc. Com el rosari i les lletanies, el seu efecte era tranquil·litzador, ordenava la vida. La lluna, la pruna, en canvi, em va produir una tensió, una tensió anímica, diria ara, perquè ens parla de dolor, de dissensió familiar, de por davant un canvi obscur. Llavors això no m’ho podia formular clarament; però les paraules descriuen una gran paràbola, que va des de la fruita de l’hort proper fins a aquests astres, tan familiars i misteriosos, i ens ressonen a dins. Aquest doble moviment,de tensió per la sorpresa i de reconeixement o de ressò interior és, em sembla a mi, l’emoció artística. La qual és una experiència rigorosament individual. De l’ordre del que diuen aquests versos del gran poeta Màrius Sampere, que tenim l’honor de tenir entre nosaltres: N’hi ha prou amb un cop de parpella/ per deixar l’univers a les fosques. Això no vol dir que no puguem coincidir amb molts i molts d’altres que hagin tingut experiències semblants. (Perdoni’m, Màrius Sampere, per putineixar els seus versos i treure’ls de lloc).\nAixí vaig descobrir la poesia i fins avui n’he disfrutat, que és un dia important perquè tenim el gran privilegi de poder compartir una estona amb en Màrius Sampere i altres poetes com Víctor Obiols, J. Francesc Delgado, Rodolfo del Hoyo… Només en aquest aspecte em recorda un dia, el 6 d març de1966, als caputxins de Sarrià, on vaig tenir la sort de poder compartir una bona estona amb el gran Salvador Espriu, i altres poetes que ens acompanyaven, com en Pere IV o en José Agustín Goytisolo. Molts anys després, vaig llegir un bon dia els versos d’en Màrius Sampere i vaig saber desseguida que ell havia vingut per quedar-se i que li havia de fer lloc entre els meus poetes, que si l’Espriu, que si potser en Vinyoli, que si la Maria-Mercè Marçal… el problema és que en Màrius Torres ocupava molt de lloc –i tan prim que era-; em sembla que el tenia assegut en un banc. Llavors vaig pensar “Aquest Sampere el podria fer seure aquí al banc de’n Torres: dos Màrius, dos metafísics, dos poetes amb idees boníssimes, potser estaran bé”. I, qui ho havia de dir que vostè, senyor Sempere, que havia sigut tractat per mi com a un difunt entre poetes difunts, estaria ara mateix tan viu al davant nostre! Les circumstàncies es regeixen per unes lleis que se m’escapen. Benvinguts!


Lluís Maicas | 02 març 1999\nSempre he sentit una atracció especial per les fondàries de les literatures submergides. Crec que les perifèries, físiques i conceptuals, generen cultures marginals, però no residuals, ans al contrari, molt sovint les distàncies obliguen a vogir els perímetes de la imaginació. La manca d'informació de certes activitats limita o dificulta el seu coneixement i la seva difusió es limita a entorns fronterers. No fa gaires setmanes xerrava del col·lectiu manacorí Recerca, d'algunes de les seves activitats al marge dels circuits tradicionals, tot i que la meva escriptura evidenciava les meves mancances envers llurs actituds. Fa poc he fet dues descobertes que m'agradaria compartir amb els lectors.\nD'una banda, he conegut, ni que sigui superficialment encara, les activitats del col·lectiu felanitxer Pruaga, un grup de gent jove que, en un intent de construir alternatives vives a l'avorriment oficiós, du a terme transgressions que afecten la rutina d'una cultura global cada cop més burocratitzada. M'he assabentat que editen una revista, de periodicitat irregular, a la qual hi col·laboren els membres del col·lectiu, que no té una estructura estable, vull dir que és obert i múltiple. Que en una espècie de cine club alternatiu visiten les pel·lícules de realitzadors de culte, com és ara el canadenc David Cronenberg i els seus films M. Butterfly i, sobretot, Crash. Que els dissabtes sants, en l'interregne del Crist mort, però no rssuscitat, organitzen una acció-processó pels carrers de Felanitx. Que en un local de sostre alt del carrer d'en Piçà anomenat Es Gurugú, cada diumenge devers les vuit del vespre executen Incrustaccions, mescla de representació i «performance». Tot i la gelor de la sala, decorada amb obres molt interessants fetes amb materials de rebuig, el clima és càlid i estimultant.\nD'altra banda, tenc a les mans el poemari Affor, de l'escriptor felanitxer, membre actiu del col·lectiu Pruaga, Antoni Bauçà, un llibre amb la coberta estampada per Carme Girart, que conté a l'interior un dibuix de Rafel Joan, editat acuradament sobre suport de paper verjurat, que estimula el tacte dels palpissos. Affor, present d'indicatiu d'affari, significa, més o manco, aquell qui parla. Antoni Bauçà és qui parla, o qui calla, en els versos d'un llibre d'una gran sensibilitat. Tot i no ser crític, ni especialista, crec que es tracta d'una poesia de fusió, neta d'elements estèrils, que cerca els límits de l'estalvi per vessar precisió en els continguts, en la visualització d'imatges, en la interiorització dels sentiments. Tot té una mesura curta, però justa i res no és banal, ni sobrer, ni artificial. L'autor cerca estimular el lector a recórrer, amb complicitat, els amagatalls secrets de la seva escriptura.\nSota l'aparent fragilitat del vers, el concepte dens i dur, un abisme de sensibilitat i reflexió. Algunes pàgines en blanc, numerades com si fossin poemes, deixen al lector la iniciativa del silenci, un silenci no gens innocent que el mateix Bauçà explica abans de tancar el volum: «Agraesc al buit tot l'espai que deixa obert». Affor és un excel·lent poemari amb alguns poemes esplèndids, d'alguns dels quals m'agradaria ser-ne l'autor. Un d'ells, el que diu «Quin plaer més gran/desmesurat/el de no necessitar», defineix l'autor millor que qualsevol biografia.


Ricard Muñoz visita la base del Barça d’hoquei per felicitar la temporada - FC Barcelona\nHomeSeccionsHoquei PatinsPrimer EquipNotíciesRicard Muñoz visita la base del Barça d’hoquei per felicitar la temporada\nRicard Muñoz visita la base del Barça d’hoquei per felicitar la temporada\nL’entrenador del primer equip va xerrar amb els jugadors de l’hoquei formatiu, als quals va felicitar pels èxits i també els va encoratjar pel que queda Muñoz va dedicar unes paraules, tant a l’equip infantil com a l’equip juvenil, que aquest cap de setmana juga el campionat d’Espanya\nLa foto de família a Mundet d'aquest dilluns. FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nRicard Muñoz, entrenador del primer equip d’hoquei patins, va fer una visita aquest dilluns a l’hoquei formatiu del Barça. Després dels èxits assolits aquesta temporada, i els que poden arribar, el tècnic català va anar a veure com evolucionen els més petits de l’hoquei base i els va felicitar per la temporada feta i també els va encoratjar pel futur proper.\nI és que l’equip infantil de Ramon Peralta ha acabat la temporada com a campió de Catalunya i ha acabat en segona posició al Campionat d’Espanya, mentre que l’equip juvenil que dirigeix Oscar González, campió de Catalunya, disputarà el Campionat d’Espanya aquest cap de setmana a Alcobendas. Integrants de l’equip júnior també van estar presents en una xerrada que Ricard Muñoz va tenir amb tots dos equips.\nFinalment, al pavelló on entrenen i juguen habitualment, a Mundet, tots dos equips, així com tots els membres que formen part de l’hoquei formatiu blaugrana, es van fer una foto de família.


Festival REC Projeccions especials: 'The Guilty' — Ajuntament de Tarragona\nEsteu aquí: Inici › Cultura › Agenda › 2018 › Festival REC 2018 › Festival REC Projeccions especials: 'The Guilty'\n04/12/2018 20:00 to 21:25\nAsger Holm, un exoficial de policia, ha sigut suspès de les seves funcions i relegat a operador del servei d’emergències. Durant un rutinari torn de nit, rep una estranya trucada d’una dona aterrada. Tot i la sorpresa, aviat s’adonarà que la dona es troba en perill, i començarà una lluita contra el rellotge per trobar sortida no només a la recerca, sinó als seus propis dimonis personals.\nD’un ritme endimoniat i un guió ple de giragonses, THE GUILTY és pura filigrana del thriller. Un exercici d’estil, gènere pur, a la mà de molt pocs escollits, i que encara sorprèn més si ve d’un debutant. Gustav Möller ha posat d’acord a crítica i públic i ha tornat a posar al mapa l’“Scandi Noir” tot d’una tacada. Amb una hipnòtica i convincent actuació de Jakop Cedergren el film va construint la tensió entorn d’elements mínims, però sobretot d’un ús magistral del so, que dispara la imaginació de l’espectador fent-lo partícip de l’espectacle. Un d’aquells films que t’enganxen als primers minuts i et deixen clavat a la butaca fins al final.


Curs Monogràfic sobre Consolidació d'estats financers on-line o a Barcelona per CEF Centro de Estudios Financieros - educaweb.cat\nAmb data 24 de setembre de 2010 es publica al BOE el Reial Decret 1159/2010 que regula les noves Normes per a la formulació dels Comptes Anuals i modifica diversos conceptes del PGC 2007.\nL'aprovació per part de la CE dels Reglaments 494/09 i 495/09 suposa la introducció en l'àmbit comunitari de determinades Normes Internacionals de Comptabilitat en relació amb els estats financers consolidats i separats i amb les combinacions de negocis, respectivament.\nA la pràctica l'entrada en vigor dels esmentats reglaments s'ha delimitat un nou conjunt de principis aplicables a les societats cotitzades a partir de l'1 de gener de 2010 i estableix per als següents exercicis un marc comptable harmonitzat per a les restants societats, que s'ha plasmat en la normativa aprovada pel RD 1159/2010.\nAquest Curs pretén posar a l'abast de tots els participants els coneixements necessaris per poder formular i realitzar ajustaments dels estats financers dels grups de societats, així com els aspectes fiscals del règim de tributació consolidada al qual estan sotmesos determinats grups de societats.\n• Introducció. Subjectes de Consolidació. Obligació de Consolidar. Mètodes de Consolidació i procediments de posada en equivalència.\n• Mètode d'Integració global:\no Homogeneïtzacions. Agregacions i mètode d'adquisició. Participació de socis externs.\no Eliminació inversió-patrimoni net en consolidacions posteriors.\no Modificacions de la participació. Inversió addicional o reducció de la inversió sense modificació de la participació. Pèrdua de control en societats dependents.\no Casos particulars i excepcions al mètode d'adquisició.\no Eliminacions de partides intragrup i de resultats:\n? 1. Operacions intragrup de naturalesa no financera.\n? 2. Operacions intragrup de naturalesa financera.\n• Procediment de posada en equivalència:\no Introducció. Descripció del procediment.\no Valoració en exercicis posteriors mitjançant procediment de posada en equivalència. Operacions intragrup entre societats posades en equivalència i empreses del grup. Modificació de la participació. Deterioraments de valor i pèrdua de condició de multigrup associada.\n• Mètode d'integració proporcional:\no Definició i criteris aplicables. Aportacions no dineràries. Negocis conjunts mantinguts per a la venda. Altres.\no Inversions i desinversions en entitats sota control conjunt. Participacions prèvies a la consideració de multigrup. Pèrdua de condició multigrup. Extinció de la relació de control conjunt.\n• Altres normes aplicables a la consolidació (I). Conversió de comptes anuals en moneda estrangera (arts. 59 a 67).\n• Altres normes aplicables a la consolidació (II).\n• Comptes anuals consolidats.\nCaps de comptabilitat, directors administratius o financers, consultors, assessors i, en general, totes aquelles persones que estiguin interessades en comprendre els comptes consolidats de les empreses que formen un grup.\nFormació presencial i online: Presencial: es basa en l'exposició de les nocions teòriques que permeten a l'alumne efectuar els casos pràctics. Es tracta la consolidació en profunditat. Online: Aquesta modalitat d'ensenyament permet a l'alumne compatibilitzar la formació amb la seva disponibilitat de temps i lloc de residència. La formació en línia es basa en un sistema pedagògic basat en les necessitats formatives de l'alumne, fent ús intensiu de les Tecnologies de la Informació i de les Comunicacions (TIC) per facilitar el procés educatiu i garantir uns estàndards de qualitat educativa. L'estudi comprensiu de la documentació facilitada, al costat de la realització de les activitats complementàries d'avaluació contínua i aprenentatge programades per al seu desenvolupament a través de les Aules Virtuals, garantiran l'adquisició dels coneixements teòrics i pràctics que precisarà per al desenvolupament de la seva activitat.\nLa documentació que es facilitarà per l'estudi del curs està elaborada per experts professionals en la matèria. La seva acurada elaboració i permanent actualització converteixen el material d'estudi en una valuosa eina durant el desenvolupament de l'acció formativa i la seva posterior activitat professional. Es lliurarà el manual Normes de Consolidació. Comentaris i casos pràctics i una àmplia col·lecció de supòsits pràctics minuciosament resolts.


Perdre el gust i l'olfacte per la Covid: quina relació té?\nBarcelona. Dissabte, 21 de novembre de 2020. 11:46\nActualitzat Dissabte, 21 de novembre de 2020. 12:03\nSi has passat el coronavirus, és possible que hagis perdut el gust i l'olfacte. Però, per què passa? La Covid no ataca les neurones del sistema olfactiu, però sí que destrueix algues cèl·lules que són les permeten captar les olors. El cap del servei d'Oto-rino-laringologia de l'Hospital del Mar, Jacinto Garcia, creu que la meitat de persones que han passat el virus han tingut anòsmia, és a dir, han perdut l'olfacte. I un 70% el recuperen, encara que tardin un mínim de tres setmanes.\n"L'olfacte és el sentit més primitiu i estructuralment és molt bàsic. Les cèl·lules epitelials es connecten directament amb el cervell. El virus destrueix aquestes cèl·lules i no el nervi", ha explicat el doctor en una entrevista al portal 324. Malgrat tot, l'olfacte té menys complexitat que altres sentits. Ara bé, això fa que la connexió sigui molt més directa. La destrucció de les cèl·lules epitelials talla la connexió amb el cervell, menciona l'article.\nPerò no tot és negatiu. El fet que no hi hagi danys neuronals, augmenta les probabilitats de recuperació. Però el coronavirus no és l'únic que pot deixar-nos sense aquesta capacitat. Existeix també, per exemple, en la congestió nasal d'un refredat.\nCom entrenar l'olfacte\nCaminar pel carrer o cuinar sense sentir cap olor pot semblar estrany. Si la recuperació triga, hi ha alternatives. El mateix article suggereix la possibilitat d'entrenar les fibres útils que quedin perquè adoptin altres funcions i supleixin les destruïdes.\nTot i això, els experts alerten de patir paròsmia, que consisteix a identificar olors de manera equivocada i fins i tot, algunes olors agradables poden ser desagradables després. Però, per què passa? En refer-se les connexions neuronals, el nervi es connecta amb el bulb olfactori del cervell, però en alguna part que no és la correcta. Tot i que sembla quelcom greu, els experts comenten que desapareix per si sola amb el temps.\nGelat / Unsplash\nI el gust?\n"Amb el sentit del gust només podem distingir si un menjar és dolç, salat, àcid o amarg. Però, quan l'identifiquem, quan distingim, per exemple, la xocolata de la vainilla, és pel sentit de l'olfacte", ha detallat Garcia. Per tant, podria ser 'relativament normal' que després d'haver superat el coronavirus els aliments tinguin només aquestes quatre opcions molt més accentuades.\nCoronavirus Continua la tendència a la baixa: risc de rebrot a 331 i menys ingressos Anna Solé Sans


Loteria | AMPA CEI Mª Teresa Coloma\nBenvolgudes mares i mares, aquest any també hi ha loteria de Nadal. La papereta té un preu de 5 € i es participa amb la quantitat de 4 €, la meitat per al sorteig de la Grossa de Nadal del 22/12/2018 i l’altra meitat per al de Reis del 6/01/2019, així que recordeu no tirar les paperetes fins després del segon sorteig.\nEs juga amb el número 21978.\nSi voleu comprar-ne, l’AMPA serà a la porta del cole per vendre-les de dilluns a divendres de 9 a 9:15, de 13:45 a 14 i de 17 a 17:15 fins el dia 13 de desembre de 2018, data límit per poder comprar.\nAutor AmpaPublicat el 16 d'Octubre de 2018 6 de Setembre de 2019 Categories LoteriaEtiquetes 21978, Grossa de Nadal, loteria, Sorteig de Nadal, Sorteig del Niño\nLoteria de Sant Valentí\nHem tingut sort i ens tornen els diners tant de la loteria de Nadal com la del Niño (4 € per papereta). Així que hem fet nova loteria per al sorteig de Sant Valentí del dissabte 17 de febrer de 2018, i juguem amb el número 78136.\nLa papereta té un preu de 4 € i es participa amb 3,20 €. Per a canviar i/o comprar esta nova loteria de Sant Valentí o per a tornar els diners, l’AMPA serà a la porta del cole tots els DIMARTS, DIMECRES i DIJOUS a les 9h fins el dimarts 13 de febrer, data límit per poder comprar.\nAutor AmpaPublicat el 12 de Gener de 2018 6 de Setembre de 2019 Categories LoteriaEtiquetes 78136, loteria, reintegre, sorteig de Sant Valentí\nBenvolguts pares i mares, aquest any també hi ha loteria de Nadal. La papereta té un preu de 5 € i es participa amb la quantitat de 4 €, la meitat per al sorteig de la Grossa de Nadal del 22/12/2017 i l’altra meitat per al de Reis del 6/01/2018.\nEs juga amb el número 21978:\nSi voleu comprar-ne, l’AMPA serà a la porta del cole per vendre-les, tots els DIMARTS, DIMECRES i DIJOUS a les 9h fins el dia 13 de desembre de 2017, data límit per poder comprar.\nAutor AmpaPublicat el 19 d'Octubre de 2017 6 de Setembre de 2019 Categories LoteriaEtiquetes 21978, Grossa de Nadal, loteria, Sorteig de Nadal, Sorteig del Niño


ESCOLA MUNICIPAL BELLES ARTS ALCOI ESCUELA MUNICIPAL BELLAS ARTES ALCOY: de novembre 2012\nPublicat per Escola Municipal de Belles Arts Alcoi a 21:49\nPublicat per Escola Municipal de Belles Arts Alcoi a 18:03\nCom cada any des de 1346, Cocentaina celebra la Fira de Tots Sants. I des de ja fa uns quants anys que s'organitzen interessants exposicions i fins i tot una ruta d'art local per conéixer les obres dels artistes contestans als seus propis tallers.\nEl Palau Comtal, és el lloc on es concentren més activitats culturals i exposicions. El propi edifici mereix una visita. A banda de l'espectacular Sala Daurada, amb pintures murals del s.XVII, l'exposició permanent de la Sala d'Ambaixadors, amb obres tant destacades com el retaule gòtic de Santa Barbara, i a l'ultima planta del palau les obres de l'escultor Agulló, també trobem altres propostes artístiques temporals, per a la Fira 2012: a la planta baixa, al lloc on fins fa un any estava la biblioteca es pot visitar l'exposició col·lectiva Espai de Sentiments. I en el mateix edifici, en la sala d'exposicions principal, trobem les obres del pintor Francisco Gisbert Torregrossa. En la capella del Palau, està l'exposició Ça c'est le Togo amb fotografies de Sílvia Botella. En el punt d'informació es projectarà el DVD sobre els vint-i-cinc anys de les Trobades de les Escoles Valencianes.\nFora dels murs del Palau Comtal també hi han exposicións: India, en la Cafeteria Pub Dallas, i al carrer Roger de Lluria la mostra fotogràfica 100 Bosques de la Península ibérica.\nPublicat per Escola Municipal de Belles Arts Alcoi a 13:33


Sant Feliu s'oposa a la renovació de la concessió del Club de Mar - Diari de Girona\nL'Ajuntament no vol que es faci en les condicions vigents, sinó que en quedi exclòs l'embarcador i la zona de solàrium\ncarles torramadé 25.11.2018 | 00:57\nProtesta de l'agost de 2016 per denunciar l'ús privatiu que el Club de Mar feia de l'embarcador i del solàrium. aniol resclosa\nProtesta de l'agost de 2016 per denunciar l'ús privatiu que el Club de Mar feia de l'embarcador i del solàrium.\nL'alcalde de Sant Feliu de Guíxols, Carles Motas, ha anunciat aquesta setmana que l'Ajuntament ha realitzat un informe negatiu a la renovació de la concessió del Club de Mar en el format actual que té. És a dir, el consistori accepta que l'empresa que gestiona la concessió renovi la part dels habitatges, però que en quedi exclosa la part d'espai públic –l'embarcador i el que el concessionari havia batejat com a espai de solàrium–. La concessió d'aquest espai a l'empresa que gestiona el Club de Mar ha finalitzat aquest any.\nLa batalla per l'ús públic d'aquests espais que reclama l'Ajuntament, i dels quals vol obtenir la concessió, ve d'anys enrera i, per exemple, va provocar que la Direcció General d'Ordenació del Territori i Urbanisme de la Generalitat dictés una resolució sancionadora contra l'operador de la concessió per impedir la servitud de pas o, el que és el mateix, per ocupar irregularment i fer un ús privatiu del domini públic de la zona marítimoterrestre. Un posicionament que va ser avalat en primera instància pel jutjat contenciós-adminstratiu número 11 de Barcelona el 2016 –tant la Generalitat com Turispania, la societat operadora de la concessió, van recórrer la sentència–.\nMotas va fer les declaracions al programa setmanal dedicat a l'alcalde a Ràdio Sant Feliu, en què va explicar que, administrativament, la proposta de l'Ajuntament és complicada perquè s'ha de valorar com dividir una concessió que era un conjunt.\nL'ús privatiu d'aquest espai –l'embarcador i la zona de solàrium– per part del Club de Mar ha motivat la batalla legal i, malgrat el que va dictar el jutjat de Barcelona en primera instància, aquest estiu l'Ajuntament encara ha rebut queixes de particulars als quals se'ls ha volgut impedir l'accés. Amb la voluntat d'acabar amb aquestes situacions i de tenir un major control per garantir l'accés públic a la zona pública, l'Ajuntament vol aconseguir la concessió administrativa d'aquest espai.


Àlex Susanna: “La Fundació Vila Casas te el privilegi de fer allò que els museus nacionals no poden o no volen fer” - El Temps de les Arts\nÀlex Susanna. Foto: Montse Frisach.\n08 febr. 2020 per Montse Frisach\nPoeta i escriptor, Àlex Susanna (Barcelona, 1957) té una àmplia experiència en el camp de la gestió cultural. Ha estat director de la Fundació Caixa Catalunya La Pedrera, director adjunt de l’Institut Ramon Llull i president de l’Agència Catalana de Patrimoni Cultural de la Generalitat. Comissari de diverses exposicions, ara acaba d’aterrar a la Fundació Vila Casas com a director d’art de la institució, en substitució de Glòria Bosch, que es jubila. Partidari d’aplicar una mirada oberta a l’art contemporani català, Susanna arriba a la Fundació Vila Casas, quan aquesta institució, presidida per l’empresari i col·leccionista d’art Antoni Vila Casas, està a punt de celebrar el seu 20è aniversari. És també un moment d’expansió d’aquesta fundació privada, que ha crescut sense ni un cèntim de l’administració pública, i que constitueix un cas veritablement especial de mecenatge artístic en l’àmbit català.\nArriba en un moment dolç de la Fundació Vila Casas però també amb el repte que implica coordinar quatre seus permanents: els tres espais de Volart, i Can Framis a Barcelona; el Palau Solterra a Torroella de Montgrí; i Can Mario a Palafrugell. Quines seran les seves primeres actuacions?\nUn dels meus primers objectius serà subratllar més l’especificitat de cadascun d’aquests espais, sobretot Can Framis. Voldria que el visitant entengués quines són les línies expositives de cada espai. Es tracta de dotar d’un grau més de coherència a unes programacions que han de ser obertes i generoses. El Palau Solterra, amb la fotografia, i Can Mario, amb l’escultura, ja estan molt ben definits. Però en els Espais Volart, volem recuperar una part important del nostre art modern i la part de la nostra contemporaneïtat vinculada a la tradició. Reservarem per a Can Framis la contemporaneïtat més emergent i els nous llenguatges. I en general, en tots els espais volem pujar el nivell d’ambició i exigència de les exposicions, amb més implicació de comissaris externs i més activitats complementàries.\nCan Framis Barcelona\nPer què diu que Can Framis necessita més especificitat? Què necessita Can Framis?\nPerquè tinc la impressió que darrerament la balança s’havia descompensat en favor dels Espais Volart i m’agradaria tornar a centrar l’atenció en Can Framis perquè, a més, allà hi tenim la col·lecció que probablement és l’única que permet tenir una visió exhaustiva de tota la creació contemporània catalana del darrer mig segle. Concebo les programacions de Volart i Can Framis com a vasos comunicants. Perquè en el fons la Fundació Vila Casas té el privilegi de poder fer allò que els nostres museus nacionals no poden o no volen fer. Can Framis, a més, té un dèficit de visibilitat que m’he proposat corregir, amb la tranquil·litat de saber que té una col·lecció que permet una panoràmica completa de l’art català contemporani.\nCan Mario Palafrugell\nI què necessiten el Palau Solterra i Can Mario?\nSolterra i Can Mario ja tenen una personalitat marcada però els hi hauríem de treure més rendiment, sobretot pel que fa a la programació d’estiu, una mica en la línia de Sant Pau de Vença, a la Provença. Que tant el públic internacional com el nacional visitessin de manera obligada cada estiu les exposicions. Són exposicions molt interessants però els hi falta un punt de reclam i, per tant, buscarem artistes que cridin més l’atenció de la gent. Amb els festivals de música, que tenen lloc al voltant, hem de traspassar-nos públics uns i altres. M’agradaria estrènyer vincles amb la densa oferta cultural estiuenca que hi ha a l’Empordà. S’ha de tenir una visió més en xarxa.\nLa Fundació Vila Casas darrerament també s’estén a través d’exposicions itinerants.\nSí, sota la direcció de la Natàlia Chocarro. Les incrementarem. La Fundació Vila Casas té una visió poc centralitzada de l’art català, per tant volem difondre tan com sigui possible per tot el territori.\nUn dels trets de la Fundació Vila Casas ha estat oferir exposicions a artistes catalans de gran qualitat i carrera consolidada que pels motius que siguin no han tingut espai en els museus d’aquí. Fa poc visitàveu el taller de Vicenç Viaplana per a una exposició del 2021, per exemple. Vau fer exposicions del malaguanyat Jordi Fulla. Continuareu amb aquesta línia?\nÉs clar, estem analitzant els principals noms de la nostra contemporaneïtat. I d’altra banda, donarem la possibilitat de mostrar els artistes emergents a Can Framis i posar en valor artistes que viuen fora de la capital del país. Hi ha moltes trajectòries interessantíssimes fora de Barcelona i que la ciutat no ha estat capaç de sumar a la seva oferta. També volem donar més visibilitat a les artistes dones.\nLa Fundació Vila Casas té una ànima molt clara, l’Antoni Vila Casas. I la seva col·lecció d’art català continua creixent.\nEstem davant d’un cas extraordinari d’un col·leccionista longeu i amb una passió i un coneixement del què s’està fent a Catalunya, que el té molt poca gent. És una autèntica militància personal. Les adquisicions les fa tenint en compte els seus gustos però també tenint en compte els consells de la gent que l’assessorem. Em meravella com la passió de l’Antoni Vila Casas es manté intacta i reactualitzada. El mateix dia que tornàvem de la donació de la Fundació Miró, adquiríem 23 dibuixos de joventut de Joan Ponç, que permeten entendre molt bé la seva evolució posterior. L’endemà compràvem per a Can Mario l’escultura monumental de Manolo Hugué més important que va fer, Dona asseguda. I uns dies després s’adquirien unes obres de Magda Bolumar. Tenim la sort de disposar d’un col·leccionista que està al peu del canó i amb les antenes posades.\nTeniu la consciència, tant en la col·lecció com en les exposicions, que la Fundació Vila Casas omple un buit dins del panorama artístic català?\nUna de les grans virtuts de la fundació ha estat combatre el sectarisme malauradament tan característic d’una part dels centres d’art contemporani, que limiten la seva programació a una petita part de la creació i no al seu conjunt. Nosaltres tenim una visió molt més oberta i atenta a l’heterogeneïtat i eclecticisme característics de la creació dels nostres temps. Considerem tan contemporani el videoart com la pintura figurativa, tot és creació contemporània. Això ens fa recaure un tipus de responsabilitat damunt nostre que en una altra situació no tindríem. Aquesta situació de desamparament d’alguns artistes ens obliga en la mesura de les nostres possibilitats a acollir aquestes trajectòries que per una raó o altra han quedat desateses de manera no justificable. Un cas, per exemple, és l’Antoni Llena, del qual farem una exposició el 2021.\nUn altre tema sempre candent en el sector de l’art és el de les audiències. Com es poden incrementar visitants?\nEls efectes dels anys de crisi i de postcrisi han estat devastadors. Aquells museus que havien fidelitzat un públic no han estat capaços de tornar a crear aquell públic. És una cosa que sorprèn perquè és evident que la crisi va afectar tots els sectors de la cultura però, en canvi, em pregunto com és que en el camp de les arts escèniques i la música hem estat capaços de recuperar públic i el nivell i l’ambició en les programacions. En canvi això no ha estat factible en el món de l’art. En les programacions, es nota molt la manca de recursos per difondre. O hi posem remei o Barcelona acabarà convertida en una ciutat de segona divisió a nivell europeu de manera incomprensible, després d’haver estat a primera. Tothom ha anat baixant el nivell d’exigència i ambició i només de tant en tant es recupera. Aquesta intermitència i aquestes enormes dificultats per mantenir el nivell és el que explica la desconnexió per l’art d’una part important del públic nacional i internacional.\nRecentment, la Fundació Vila Casas també ha estat notícia per donar un milió d’euros a la Fundació Joan Miró per ajudar-la a estabilitzar la seva situació econòmica. La Vila Casas continuarà amatent a aquestes necessitats?\nSí, la donació a la Fundació Joan Miró no deixa de tenir un caràcter extraordinari però jo crec que el mecenatge, com el col·leccionisme, forma part de l’ADN de la Fundació Vila Casas. És una fundació que va néixer a partir d’un compromís per l’art català dut fins a les últimes conseqüències. I aquest compromís continuarà existint.\nTambé s’ha signat un acord amb l’Ajuntament de Vila-seca recentment.\nSí, i l’11 de març s’inaugurarà la primera de les nostres exposicions al castell de Vila-seca. Es va signar fa uns mesos un conveni de col·laboració pel qual en els pròxims 4 anys es faran 8 exposicions a partir dels nostres fons al castell d’aquesta localitat, per tal de reforçar la nostra presència a les comarques tarragonines.\nPremi de Pintura Fundació Vila Casas Barcelona 2019 Pep Duran: “L’art per l’art no m’interessa” Joana Hurtado: “El concepte de visites guiades em sembla una aberració” Així és com Alemanya dóna suport a la cultura en la crisi del coronavirus\nEtiquetes Àlex Susanna, Fundació Vila Casas, Montse Frisach Navegació per les entrades


Mataró consensuarà un Manifest pel Civisme | Diari Maresme\nMataró consensuarà un Manifest pel Civisme\nPer Redacció , a Societat 15 d'oct. de 2008\nEl Grup de Treball de Civisme – una Comissió del Consell de Ciutat -, ha proposat fer un debat ciutadà a l’entorn del civisme, i que el resultat es tradueixi en un Manifest pel Civisme.\nEl Grup de Treball de Civisme – una Comissió del Consell de Ciutat -, ha proposat fer un debat ciutadà a l’entorn del civisme, i que el resultat es tradueixi en un Manifest pel Civisme. El nou document recollirà uns valors i principis consensuats pel major nombre possible d’entitats i ciutadans, i per l’administració.\nObjectius del Manifest\nEls objectius del Manifest pel Civisme, que és una de les actuacions que recull el Pla de Civisme 2008-2011, són comptar amb un seguit de valors i principis que siguin necessaris per aconseguir una bona convivència i qualitat de vida a la ciutat.\nSegons els seus impulsors, el nou document ha d’orientar les accions municipals, ha de comptar amb la participació i el compromís dels ciutadans i les associacions, ha de contenir les bases per poder viure junts en una ciutat agradable, reconeixerà la participació activa i la bona voluntat de tots i crearà una xarxa cívica amb totes les adhesions. La intenció és que el consistori mataroní mantingui una comunicació i un diàleg directe amb aquesta xarxa cívica.\nUn cop finalitzi el procés de redacció d’aquesta eina cívica, tothom que vulgui s’hi podrà adherir al Manifest pel Civisme.


Pedagogia de la mort. Les cançons com recurs didàctic | Mémora Servicios Funerarios\nPedagogia de la mort. Les cançons com recurs didàctic\nTot i la innegable relació que existeix per a l'ésser humà entre la mort i la vida, encara no hem aconseguit donar-li un tracte pedagògic al tema de la mort en els diferents contextos educatius en els que treballem. El fet de morir com a temàtica pedagògica pot i ha d'ajudar en l'obligació que tots i cada un de nosaltres tenim de ser persones diàriament. Aquest article pretén reflexionar sobre la visió que es trasllada de la mort en les cançons per al seu possible ús com a eina didàctica. La utilització de l'anàlisi de contingut com a metodologia ha permès percebre la influència religiosa que tenim en la visió de la mort, la nostra condició d'éssers mortals i l'acceptació de la mateixa com a fet inevitable. En aquesta dinàmica, volem proposar l'ús de les cançons com a recurs pedagògic per treballar la temàtica de la mort. La música trasllada i crea cultura, i és un potent emissor d'idees culturals que, usades correctament, poden ser un gran element pedagògic d'anàlisi de situacions i reflexió sobre les lletres i les vivències i idees que aquestes transmeten, ajudant a elaborar, sense coercions ni visions imposades, un autèntic posicionament humà davant aquesta realitat. Finalment, en les conclusions tractem de reflexionar sobre la importància d'introduir la Pedagogia de la Mort en l'educació, així com de les possibilitats de les cançons com a recurs pedagògic (Resum).\nAmb la nostra investigació hem pretès donar suport a la introducció de la pedagogia de la mort a tot tipus de contextos educatius, com una disciplina essencial i necessària per a la nostra evolució i desenvolupament personal. La mort és una realitat que està present en tot el que ens envolta com l'art, la televisió, el cinema, les vivències personals, les converses o les cançons com en el nostre objecte d'estudi. Partint d'aquesta idea, sembla més complex deixar en l'aire aquest tema des del punt de vista educatiu que treballar-lo.\nPer això, des de la perspectiva pedagògica, hem d'evitar que la mort caigui en l'oblit, perquè tot i que tothom sap que morirà, sembla que parlem d'una realitat que afecta a altres però no a nosaltres. En la nostra opinió, les Ciències de l'Educació també d'abordar aquesta pregunta existencial sobre el tema de la mort, aportant els seus coneixements, instruments i possibilitats amb el propòsit d'ensenyar als educands que algun dia la nostra vida corporal arribarà a la seva fi, de manera que igual que els hem ajudat a aprendre l'art de viure (Esteve, 2010), també hem de formar-los per aquest comiat de la vida, per a l'art de morir.\nAquesta tasca pot realitzar-se a partir de programes d'orientació educativa entorn a l'acte de morir, ja que el nostre propòsit com a professionals de l'educació no ha de ser altre que el d'intentar millorar la realitat de l'ésser humà. En aquests programes, els actes educatius que desenvoluparem hauran d'estar allunyats de visions autoritàries, coercitives o imposades, centrant-se aquests en els sentiments, davant d'un fet ineludible que haurem d'afrontar tard o d'hora per la nostra condició d'éssers vius.\nPer aquesta raó, hem proposat com a recursos educatius les lletres de les cançons, ja que com a element cultural, traslladen la visió que sobre la mort existeix a la nostra societat de manera implícita; ia més, ens la comunica en forma de missatges carregats d'emocions. Són autèntics vehicles educatius que arriben a influir en les formes de pensar, sentir i actuar de la societat, afavorint la creació de situacions d'aprenentatge i la comprensió sobre la nostra finitud com a éssers vius a partir del debat i la reflexió (Pérez, 2012). Aquestes ens serveixen com a material didàctic auxiliar o complementari per treballar a l'aula; com un mitjà d'anàlisi crítica, reflexió i debat sobre la realitat de la nostra finitud; i com un element potenciador de la creativitat i de l'expressió de la pròpia visió de l'ésser humà sobre la mort.\nD'aquesta manera les cançons "poden ser una via d'autoanàlisi, d'expressió, de reivindicació, de crítica i de reinterpretació del discurs dominant que no ha de ser desaprofitada" (Vera, 2000: 82). Així, amb les cançons com a eina didàctica, podrem facilitar espais sense condicionaments on els educands puguin desenvolupar les seves idees i compartir-les amb la finalitat d'aconseguir una millor realitat i comprensió sobre aquest àmbit educatiu (Ruiz Román, 2005).\nOpinem que si no treballem sobre aquesta idea, en el nostre cas amb les cançons, correm el perill de caure en la rutina del dia a dia com si fóssim eterns i és així com realment perdem, de manera inconscient, la pròpia vida. Com sosté Krishnamurti (1995: 15), "viure cada dia morint és estar en veritable contacte amb la vida", fent-cal entendre que és l'existència de la mort, el que dóna més valor a la vida i als actes que fem durant la mateixa. Com exposava en la seva novel·la Mitch Albom (2000: 103), "quan aprens a morir, aprens a viure", estant així més compromesos amb les nostres decisions i més responsabilitzats amb els nostres actes.\nAutors: Ernesto Colomo Magaña, José Manuel de Oña Cots. Universidad de Málaga


Inici Batxillerat Notícies Notícies del curs 2016-17. ESO i Batxillerat Cursa solidària de Nadal\nEl dia 22 de desembre vam celebrar la nostra Cursa Solidària de Nadal. L'agradable temperatura, el sol radiant i la implicació de tots els participants va ser exemplar: van convertir l’espectacle esportiu una festa solidària.\nEls coordinadors de festes, la professora Laura Garcinuño i el professor Dani Marco, amb la col·laboració del Guille i del Víctor, alumnes d'Animació sociocultural i turística que fan les pràctiques al nostre centre, han posat el llistó molt alt aquest any. La cursa de la solidaritat ha estat també una festa de la diversitat, una mostra de convivència i de participació i un motiu per sentir-nos orgullosos del nostre institut.\nA més, com ja és habitual, hem comptat amb la inestimable col·laboració del Rebost Solidari, el Parc Central del Vallès i de McDonals.\nCal agrair també la col·laboració dels alumnes de 3r d'ESO del projecte Així som que van dissenyar el cartell promocional de la cursa.\nUn cop acabada la cursa, ens vam dirigir al centre per gaudir d'un esmorzar ofert per l'AMPA.\nA continuació, tothom es va dirigir al gimnàs per assistir a l'acte de repartiment de premis als guanyadors, i des del Rebost Solidari van venir a recollir els aliments i roba que havien aportat alumnat i professorat amb motiu d'unes dates tan especials.\nFinalment, l'alumnat es va distribuir en tutories per compartir els regals de l’amic invisible i els tutors i tutores van repartir les “esperades” notes del primer trimestre. Algunes tutories, fins i tot van celebrar un petita festa de comiat i, els dos grups de batxillerat jugar un Quinto de Nadal amb una superpanera inclosa, que va guanyar la Nada el Makarri, de 2n de batillerat. Enhorabona!\nEl repartiment de premis


L’Alcúdia de Crespins acollirà el 3 i 4 de juny al Poliesportiu Municipal les 24 hores de futbet - Portal de Xàtiva\nInicio Deportes L’Alcúdia de Crespins acollirà el 3 i 4 de juny al Poliesportiu...\nLa Regidoria d’Esports de l’Ajuntament de l’Alcúdia de Crespins torna a organitzar, després de la parada obligatòria a causa de la pandèmia, el campionat de 24 hores de futbet que es desenvoluparà els pròxims 3 i 4 de juny en el Poliesportiu Salvador Rosselló.\nEls equips interessats, colla d’amigues i amics i persones que vullguen participar podran realitzar la inscripció al telèfon 645387828 per un import de 110 euros. Pel que fa als premis, el primer premi serà de 850 euros; el segon de 400 euros i els semifinalistes rebran 110 euros.\nL’edil d’Esports i Joventut, Gerard Gimeno, anima a la gent a inscriure’s i participar en el que sempre ha sigut un esdeveniment esportiu al poble i on la gent, tant participants com públic gaudeixen d’un “increïble ambient esportiu i lúdic“.


Mostrant articles per etiqueta: enologia\nEls millors vins de Catalunya s’escullen al Celler de Rubí\nEnòlegs, sommeliers i premsa especialitzada han escollit els millors vins de Catalunya aquest dilluns al recentment rehabilitat Celler Cooperatiu de Rubí. L’espai ha obert de nou les seves portes després de sis anys d’obres per acollir la final dels Premis Vinari, que volen donar a conèixer els millors vins catalans. Es tracta de la primera edició d’uns guardons als quals s’han presentat 730 vins i dels quals s’han tastat a Rubí els 200 finalistes.\nEs dóna la circumstància que Catalunya és un dels pocs territoris vinícoles que consumeix més vi produït a fora i, amb aquests premis, es vol donar a conèixer la qualitat dels vins autòctons. El Celler Cooperatiu de Rubí ha estat l’escenari idoni per fer-ho. “Rubí ha cregut molt en el projecte, ha estat una avinentesa fantàstica que, a més, ha coincidit amb la reinauguració del Celler, en què no hi entra vi des de fa dècades [...]. Pensem que és una cosa molt maca i que l’edifici s’ho mereix”, ha declarat Joan Nebot, director dels Premis Vinari.\nEls vins escollits aquest dilluns a Rubí no es donaran a conèixer fins la gal·la d’entrega dels Premis Vinari, que tindrà lloc l’11 d’octubre a Vilafranca del Penedès. Blancs, negres, joves, de criança, dolços, escumosos... cada varietat tindrà el seu propi guardó en una cerimònia que, en certa manera, ha servit per retornar el nom de Rubí al mon de l’enologia.\nMartí Pujol, regidor d’Identitat i Política Exterior, ha dit aquest dilluns que val la pena “associar Rubí amb el millor vi de Catalunya i amb el procés nacional que estem vivint ara, reforçar la identitat pròpia de Rubí i de Catalunya”.\nEl tast dels Premis Vinari ha estat el primer acte realitzat al Celler Cooperatiu després de les obres. Això, però, no significa que hagi estat la inauguració oficial. Aquesta tindrà lloc al mes d’octubre i estarà oberta a tots els rubinencs.\nLa rehabilitació completa d’aquest espai, iniciada fa sis anys, ha costat més d’1,5 milions d’euros. Un cop s’inauguri, funcionarà com un espai sociocultural que estarà estretament lligat a la història de Rubí en general i a la seva vessant agrícola i vinícola en particular.


Compromís-Equo demana la dimissió del governador del Banc d’Espanya per incompetent – Compromís\nLa coalició Compromís-Equo ha reclamat hui la dimissió del governador del Banc d’Espanya. Fernández Ordóñez, que aplegà a este càrrec a proposta del Partit Socialista, s’ha destacat per encoratjar a la rebaixada generalitzada dels sous dels treballadors com a solució per a eixir de la crisi, quan per la seua mala gestió s’estan donant els casos escandalosos d’altíssimes retribucions a ex directius de caixes que estan sent sanejades amb els diners dels contribuents.\nCristina Domingo, número dos de la candidatura de Compromís-Equo per València, ha afirmat que “Fernández Ordóñez, en compte de complir el seu treball bé, és a dir, vigilar i fer que les retribucions dels directius de les caixes s’ajusten a la situació econòmica real i a l’ètica, està mirant cap a un altre costat, en una clara mostra d’irresponsabilitat i incompetència, i fins i tot s’ha atrevit a donar consells de rebaixada de sous dels treballadors de tot l’estat”.\nVeient l’espectacle d’acusacions mútues entre Feijoo, president de la comunitat de Galícia, i Rubalcaba, fa la sensació que estos excessos no els controla ningú, la qual cosa ens crea una gran preocupació.\nDomingo ha destacat que “Compormís-Equo, des del Congrés dels Diputats revisarem tota la legislació sobre el tema de caixes i definirem els organismes de control d’una manera clara en la perspectiva d’anar construint una banca pública que es nodrisca de l’estructura actual de les caixes d’estalvis i que s’assegure que en tot el territori estatal es complisquen les funcions que fins ara complien les caixes, amb un sistema públic de crèdit”.


▷ ⭐Definició de racionament⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de racionament\nDefinició de racionament\nara pots descobrir La definició i diversos exemples de com utilitzar la paraula racionament, en aquesta col·lecció de correccions ortogràfiques pots veure com es pot utilitzar en un text Veritable aquest mot i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que pots trobar aquí també pots veure la seva Definició perquè et sigui molt més fàcil comprendre què significa racionament.\nAcció de racionar; l’efecte.\nCàlcul de les quantitats de nutrients i d’aliments necessàries per a cada animal, segons l’espècie, l’edat, la situació o la producció.\n¿Cóm es diu racionament en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice racionament en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en espanyol racionament has de saber que la seva traducció és racionament pots descobrir en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar racionament\nUna mesura generalitzada no serveix […] per identificar racionalment a aquells que […] poden o no representar de veritat una amenaça a la salut pública.\nUtilitzar racionalment els recursos […] així com prevenir i minimitzar els errors, mitjançant l’aplicació de programes de millora […] contínua i l’establiment d’objectius i metes.\nEmperò, si no és ben planejat i […] administrat racionalment, podria degradar […] en forma considerable el mateix medi ambient […] del qual tan fortament depèn.\nCompartir la logística, com els […] vols sobre les zones que s’han de vigilar, permet també utilitzar més racionalment el pressupost.\nSi no s’utilitza racionalment o l’aigua no es depura, […] també es cobra, qui contamina paga.\nHi haurà de buscar també la […] manera d’emprar racionalment els recursos disponibles […] a l’Estat interessat.\nPer tant, el lliurament de documents de propostes ha de ser explicada racionalment i ser simplificada fins on sigui possible per fer-los més fàcil als petits contractistes gestionar […] la paperassa involucrat.\nAquesta fresca opció […] cridaria al joc els principis racionalment i laboriosament ideats a […] equitat constructiva.\nRes era innocent, la intencionalitat de […] paralitzar a la població a través del terror […] va constituir una política racionalment elaborada per aquests […] règims totalitaris.\nCom a part d’aquest projecte es van celebrar 23 tallers, que estaven destinats a recluses per tal d’augmentar la seva […] autocontrol i autoestima i d’enfortir la seva […] capacitat per planificar racionalment el seu futur després […] de la seva posada en llibertat.\nL’equip de gestió de l’edifici és capaç d’aquesta manera de […] monitoritzar i controlar racionalment cadenciadores, alarmes, […] corrent i valors límit, consum […] d’energia i l’estat de l’equip de persianes i il·luminació.\nLa globalització, positiva en molts sentits, multiplica la injustícia i implica misèria i, d’altra banda, […] pot i ha de ser governada racionalment.\nNomés podem conèixer racionalment el que som […] la causa, el que hem fabricat.\n(DE) Senyor President, senyories, només es garanteix el funcionament del mercat intern si es garanteix la seguretat dels consumidors i si en un espai sense fronteres internes es prenen les mesures oportunes racionalment.\nMai van ser útils els actes de desesperació però el desesperat no […] analitza els fets racionalment.\nPretén contribuir a la realització del mercat interior, i establir les condicions de competència necessàries perquè els contractes […] pœblics s’adjudiquin sense […] discriminació i assignant racionalment els recursos pœblics […] mitjançant l’elecció de la millor oferta.\nEls programes intergovernamentals contribueixen a reforçar la capacitat de tots els països per administrar racionalment els seus recursos, mitjançant les transferències de tecnologia i l’adopció de normes i mètodes uniformes per […] […] la protecció del medi ambient.\nAra que tenim una bona descripció de la […] xarxa de molècules involucrades, podem usar-la per començar […] a dissenyar teràpies racionalment dirigides «, ha apuntat […] Scherer.\nÉs urgent que els seus esforços s’integrin i coordinin d’una manera que es […] puguin utilitzar racionalment tots els recursos […] disponibles.\nLa política del […] banc central respon racionalment al que preocupa […] la gent i això depèn de la fase de desenvolupament del país.\nÉs fàcil imaginar-se per tant […] el centre d’aquest cosmos presidit pel mecanisme del propi rellotge i tota una constel·lació de petits elements ordenats racionalment al voltant d’aquests «raigs» i continguts en retícules d’un teixit que aporta d’una banda la calidesa necessària mitjançant la seva cromatisme […] […] i la vida mitjançant les seves propietats iridiscents.\nNo obstant això, el problema consisteix en el fet que les persones que desitgen protegir aquestes dades són ratllades […] sovint de colla de bojos […] incapaços d’equilibrar racionalment els drets fonamentals […] i el dret a la seguretat.\nÉs important que els estudiants coneguin el […] dany que provoca la contaminació al golf de Nicoya i aprenguin a aprofitar […] el recurs marí racionalment «, assenyala.\nD’aquesta manera, l’activitat comercial es veu afavorida amb la visió neta i diàfana de […] tots els productes exposats, ja que tot l’espai funciona com si d'[…] un aparador racionalment ordenat es tractés.\nEncara que racionalment aquests límits no haurien […] representar un risc desproporcionat de blanqueig de capitals, en relació […] amb el que és possible amb grans sumes de diners en efectiu, segueixen existint algunes reserves sobre el límit proposat.\ndurant la guerra hi havia racionament d’aliments.\na) Tenint en compte la diversitat de la base […] jurisprudencial del dret aeri i el dret espacial, […] hauria de determinar racionalment l’abast de […] la seva aplicabilitat.\nVa assenyalar que calia començar a idear formes […] pràctiques d’utilitzar racionalment la tecnologia […] de la informació per reduir la bretxa tecnològica i social.


BLOC DE SISÈ: Continuem pujant les vostres fotos fent tot tipus d'activitats! I un video ben bonic de la nostra BASSA aquests dies de confinament!\nContinuem pujant les vostres fotos fent tot tipus d'activitats! I un video ben bonic de la nostra BASSA aquests dies de confinament!\nEnllaç de les vostres fotos:\nLes noves publicacions que hi trobareu són:\n- L'Adri de 4tA fent diferents activitats que ens enseneya amb dos videos: una coreografia molt guai i un repte amb una pilota de tennis. També ens envia una foto aprenent a tocar el piano.\n- La Kristina també ens envia fotos amb diferents activitats: fent un conillet de pasqua, pintant un quadre d'uns atmellers en flor i un pollet de fusta.\n-La Berta i el Martín estan fent moltes coses aquests dies: juguen a la terrassa, guarneixen un ou de pasqua i s’ho passen d’allò més bé al sofà de casa!\n-L’Adrián (4rtA) ens mostra vàries cosetes: Els ous de pasqua que ha pintat, un repte que ha conquerit i ja per últim les seves dots com a cuiner fent la Mona!\n-El Roc, les seves germanes i els seus cosin estan ben distrerts/es!\nUs felicitem per tot el que esteu fent!\n-L’Eduard i l’Armand (4rtA) han estat d’allò més entretinguts en aquesta setmana fantàstica de Sant Jordi. Com podeu veure han estat fent moltes coses: El·laborant caramels de mel i llimona, nyam!, manualitats amb paper de vàter i pintant unes roses precioses.\nAixí m’agrada que estigueu ben actius!\nEsperem que a la tornada de les vacances ens continueu compartint les vostres activitats


Presentació del llibre 'Leones contra Dioses'. VEU Revista cultural de la Universitat d'Alacant\nPresentació del llibre 'Leones contra Dioses'\nLa sala de conferències del nou edifici de la Universitat d'Alacant al carrer de Sant Ferran 40 d'Alacant acull la presentació del llibre Leones contra Dioses (Edicions Península), en un acte que estarà presidit pel rector de la UA, Manuel Palomar, que comptarà amb la presència del degà de la Facultat d'Econòmiques, Juan Luis Nicolau, i l'autor de l'obra, John Müller, i que tindrà lloc el dimecres 4 de febrer a les 20 hores. Es tracta d'una cita organitzada pel diari El Mundo i la Universitat d'Alacant.\nAmb el subtítol "Com els polítics van derrotar la prima de risc i van perdre l'oportunitat de modernitzar Espanya", Leones contra Dioses és la història d'un combat desigual entre els polítics i els mercats. Entre els lleons Daoíz i Velarde, que custodien el Congrés dels Diputats, la seu de la sobirania nacional, i els déus Hermes i Deméter, que presideixen el Palau de la Borsa. Una lluita que va començar el gener de 2010, quan José Luis Rodríguez Zapatero va pujar a l'escenari de Davos i el món va veure que Espanya podia ser com Grècia. La prima de risc va ser el marcador d'aquella confrontació.\nEl relat cobreix l’etapa de dos presidents i les seues rectificacions. Des de Zapatero, que cau del cavall del keynesianisme el maig de 2010, en un moment clau en què va signar un comunicat fantasma del qual després ja no s'ha recordat, fins a Rajoy, la rectificació més profunda del qual és el discurs del "no podem elegir" del juliol de 2012, quasi com el lament d'un president que va pidolant. Els anys de la prima de risc van ser terribles per al poder polític. Mai en la història de la democràcia els mandarins van veure tan amenaçat el seu statu quo. Ni Zapatero ni Rajoy van haver de demanar rescat, encara que en aquells tres anys més d'una volta van estar a punt de fer-ho. De les lluites per salvar-se'n han quedat una reforma constitucional exprés i diverses altres mesures (laborals, fiscals, financeres…). No obstant això, la seua victòria momentània ha impedit el gran canvi que molts esperaven perquè Espanya trencara amb alguns dels seus atavismes. Per això, aquesta també és la història d'una oportunitat perduda.


Obres de millora i nova vorera a l'entrada de la ciutat per la carretera de Barcelona - Ajuntament de Valls\nObres de millora i nova vorera a l'entrada de la ciutat per la carretera de Barcelona\nLa Junta de Govern ha aprovat adjudicar el contracte de les obres de millora de la vorera de l’antiga travessera de la C-246, l’entrada a Valls per la carretera de Barcelona, a l’empresa Top Proyectos y Contratas per un import de 67.090 euros IVA inclòs. Aquestes obres completaran la millora de la via, després que la Generalitat executés l’any passat la millora del ferm d’aquesta entrada a Valls.\nLa nova vorera tindrà una longitud de 440 metres, cobrint el tram que va entre la rotonda de l’N-240 fins a la plaça de Sant Francesc, incloent també una nova vorera pel pont de Sant Francesc. D’aquesta manera, es millorarà l’accés a peu a la ciutat per aquesta zona, en especial per als veïns dels barris de la Colla Vella i dels Pisos de Clols. El projecte també inclou plantar 8 plataners nous, que s’afegiran a la cinquantena d’arbres que hi ha en aquesta entrada de Valls, a més de la instal·lació de la xarxa de rec corresponent. Amb les obres, també s’aprofitarà per fer la reserva per a la instal·lació en el futur de nou enllumenat, així com també per a serveis de fibra òptica.\nAltres acords Junta de Govern\nD'altra banda, la Junta de Govern ha aprovat adjudicar el contracte del servei de redacció del projecte bàsic i executiu de la rehabilitació de l’edifici de Ca Xapes a l’empresa Vectia Ingeniería per un import de 39.930 euros IVA inclòs. El projecte haurà de definir les obres a efectuar per a la recuperació d’aquest històric edifici per permetre el retorn de la Llar del Jubilat a la seva antiga seu.


La Biblioteca Central de Cerdanyola del Vallès celebra el Dia Mundial de l'Alzheimer - Biblioteca Virtual\nLa Biblioteca Central de Cerdanyola del Vallès celebra el Dia Mundial de l'Alzheimer\nLa Biblioteca Central de Cerdanyola, en col·laboració amb l'Associació de Familiars i Cuidadors de Malalts d'Alzheimer de Cerdanyola del Vallès (ACFA), organitza per segon any diverses iniciatives per commemorar el Dia Mundial de l'Alzheimer, que s'escau el 21 de setembre.\nLa xerrada durà per títol "Les edats de l'Alzheimer", i anirà a càrrec de Lydia Giménez-Llort, de la Unitat de Psicologia Mèdica, Facultat de medicina UAB. Serà el divendres 21 de setembre a les 18h.\nEl taller serà conduït per Antoni García Iglesias, artista local, que habitualment fa tallers d'arteràpia per a persones malaltes d'alzheimer (tallers que són organitzats per l'Associació ACFA). Aquesta proposta que es portarà a terme a la biblioteca es realitza per segon any. Representa una iniciativa molt innovadora, ja que té per objectiu la interacció entre els infants i les persones malaltes mitjançant l'art. El taller serà dimecres 19 de setembre a les 18h.\nLa xerrada s'adreça a públic general i l'entrada és lliure. El taller serà per a persones malaltes i també per a nens i nenes (entre 6 i 12 anys) i les seves famílies, ja que elaboraran de forma conjunta un mural amb pintura. Els infants que vulguin participar s'hauran d'inscriure prèviament a la Biblioteca Central de Cerdanyola, per telèfon, web o presencialment. Places limitades.\nAlzheimer: guía práctica para conocer, comprender y convivir con la enfermedad / MCarlos Hernández-Lahoz, Secundino López-Pousa\nAlzhéimer ¡nunca más!: una guía extraordinaria para la prevención y curación de la enfermedad del siglo XXI / Andreas Moritz\nAlzheimer: envejecimiento y demencia / Nolasc Acarín, Ana Malagelada\nAlzheimer: manual d'instruccions / Nolasc Acarín\nLa Enfermedad de Azheimer y otras demencias seniles / Ana Isabel Sanz García\nTe quiero hasta el cielo: una historia sobre la enfermedad de Alzheimer / Carme Aràjol i Tor\n21 de setembre, Dia Mundial de l'Alzheimer - Canal Salut\nAlzheimer: coneix la malaltia (Guia de lectura). Biblioteca Les Voltes de Sant Vicenç dels Horts


Els treballadors de Correus es mobilitzen a la Seu per aturar "l'apagada postal" — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Els treballadors de Correus es mobilitzen a la Seu per aturar "l'apagada postal"\nEls treballadors de Correus es mobilitzen a la Seu per aturar "l'apagada postal"\nLes concentracions s'han dut a terme arreu del Pirineu Els sindicats demanen un pla de viabilitat econòmica per al servei i s'oposen a la privatització del sector\nCorreus - Concentració abril 2010\nTreballadors de Correus de l'Alt Urgell s'han concentrat aquest dimarts davant l'Oficina de la Seu d'Urgell per reclamar més inversió i expressar la seva protesta contra la possible privatització del servei postal. El col.lectiu, format per una trentena de persones, s'ha sumat a les mobilitzacions que s'han dut a terme arreu de la demarcació de Lleida i que, segons informa el sindicat Confederación General del Trabajo (CGT), han estat seguides per un 85 per cent de la plantilla. Al Pirineu també s'han fet concentracions a Tremp, la Pobla de Segur, Sort, Bellver de Cerdanya, Vielha i el Pont de Suert.\nEls sindicats majoritaris de Correus han convocat la vaga arreu de Catalunya per evitar el que anomenen "l'apagada postal", fent un símil amb l'apagada analògica. Consideren que la situació actual del servei pot conduir a l'acomiadament de bona part de la plantilla. Els sindicats acusen el govern espanyol d'haver deixat d'invertir a l'empresa i temen que "s'estigui preparant la privatització". És per això que reivindiquen "un pla de viabilitat econòmica que inclogui la regulació del sector i el seu finançament".\nEl portaveu sindical a la Seu, Javier González, ha assegurat que a hores d'ara "hi ha molts problemes per cobrir les baixes". També ha lamentat que la gestió actual està repercutint en la qualitat del servei, ja que la mateixa feina l'ha de fer menys gent. Aquests problemes també s'estan notant a l'Oficina d'Andorra. Correus estaria patint una retallada en el finançament de gairebé fins al 50% a nivell estatal i un 37% a Barcelona.\nLes mobilitzacions, que continuaran demà dimecres, són el primer pas per preparar el terreny per a una possible vaga general de Correus i Telègrafs durant la primera quinzena del mes de juny. Els sindicats expliquen que faran aquesta aturada "davant la falta de voluntat per part del govern de garantir el servei públic de Correus i els 65.000 llocs de treball després de la liberalització postal que marca la directiva europea i planificada per a l'1 de gener del 2011". "Exigim una moratòria en l'aplicació de la normativa", assenyalen.\nPer últim, des del sindicat de CGT exigeixen també que es reobri la negociació del conveni col·lectiu, que porta paralitzada més de quinze mesos.


Pal-Arinsal tanca el juliol amb el mateix volum de visitants i facturació que al 2019 - Altaveu el diari digital d'Andorra\nPal-Arinsal tanca el juliol amb el mateix volum de visitants i facturació que al 2019\nL’estació massanenca, que aquest dimarts ha presentat dos nous circuits d’e-Bike amb recorregut circular, va rebre unes 30.000 persones el mes passat i va ingressar prop d’un milió d’euros\n03/08/2021 (17:33 CET)\nUn moment de la presentació dels circuits. vallnord pal-arinsal\nVallnord Pal-Arinsal pretén facturar aquest estiu uns dos milions d’euros i rebre uns 70.000 visitants. De moment, considera que va pel bon camí després de tancar un mes de juliol amb xifres molt similars a les del 2019, és a dir, a abans de la pandèmia. L’estació massanenca va ingressar gairebé un milió d’euros amb unes 30.000 visites.\nLes dades les ha fetes públiques el director general de la societat que gestiona el camp de neu (EMAP), Josep Marticella, durant la presentació d’una de les novetats que l’estació estrena aquest estiu. I és que Arinsal ha d’esdevenir l’epicentre de l’e-Bike en l’estratègia estiuenca dissenyada per Vallnord. Pal és per al ‘bike park’ i el Coll de la Botella ha de ser el centre neuràlgic del ciclisme i el cicloturisme. Aquest és el repte de Vallnord, que aquest dimarts ha presentat els dos circuits d’e-Bike d’Arinsal.\nDos traçats amb recorregut circular amb punt d’inici a Comallemple fins al Xalet Igloo. En total, el circuit fa uns 5 quilòmetres repartits en 2,7 quilòmetres de pujada i 2,3 quilòmetres de baixada i un desnivell total de 385 metres. Aquests circuits es sumen als dos circuits d’e-Bike que ja existeixen al sector de Pal. En total, l’estació ofereix ara més de 50 quilòmetres de circuits.\nTambé s’ha pogut estrenar la Ronda e-Bike, un circuit de 25 o 30 quilòmetres en funció dels trams escollits, que té la intenció d'unir el sector de Pal amb Arinsal en un sol circuit\nAmb aquesta novetat, també s’ha pogut estrenar la Ronda e-Bike, un circuit de 25 o 30 quilòmetres en funció dels trams escollits, que té la intenció d'unir el sector de Pal amb Arinsal en un sol circuit. Aquest tram s’inicia a l’oficina de turisme de la Massana i puja cap al sector d’Arinsal fins al Port Negre i un cop a dalt, gràcies al telefèric, es pot accedir a Pal, pujar cap al Pic del Cubil i baixar fins a la Caubella i arribar de nou a l’oficina de turisme. Tal com ha explicatel director de màrqueting de Vallnord – Pal Arinsal, Pedro Morán, "aquesta Ronda d’ e-Bike s’anirà ampliant amb el temps. La idea és poder sumar més circuits que uneixin els dos sectors”.\nEls nous circuits permeten fer una aposta per la restauració al sector d’Arinsal. Morán ha afegit que “l’objectiu és poder potenciar aquest sector i per aquest motiu, durant tots els caps de setmana d’estiu, el restaurant The Terrace estarà obert tots els divendres fins els diumenges al migdia”.\nEMAP té clara la seva línia de futur: el sector de Pal seguirà creixent amb el Bike Park, un dels més valorats en tot el món i amb una forta tendència de creixement. El sector d’Arinsal, que gràcies a la connexió amb telefèric des de l’any passat, els usuaris ja poden creuar els dos sector, es potenciarà molt més la modalitat d’e-Bike i finalment, el Coll de la Botella com a centre neuràlgic del cicloturisme. Tal com ha destacat el director general, Josep Marticella, Vallnord–Pal Arinsal té una estratègia definida i consolidada. L’estació ha estat sempre “Ski And Bike, però ara, donem un pas més per convertir-nos en Ski, Bike and Trail”. Afirma a la vegada que els esdeveniments d’estiu, incloses les copes del món de BTT i de SkyRunning permeten afegir el concepte del trail com a reclam.\nTot plegat, s’ha dit ja, ha de servir per mirar d’assolir “un objectiu real però en el fons ambiciós degut a la pandèmia”. Tot i així, la meta d’arribar als 70.000 visitants i als dos milions de facturació aquest estiu és cada cop més real. Les xifres indiquen una bona previsió per arribar-hi, tot i que tal i com recalca Marticella, “intentem ser prudents i curosos. La meteorologia durant l’estiu influeix molt i qualsevol situació pot canviar”. El juliol, l’estació tancava amb més de 900 mil euros de facturació i més de 30 mil visitants, xifres molt similars a les de 2019, tenint en compte que aquest any no hi ha hagut Copa del Món del BTT.\nAl 2022, nova modalitat per a la Copa del Món UCI de BTT\nLa gran feina realitzada amb els nous circuits de e-Bike al sector d’Arinsal, que se sumen al ja actuals circuits, ha permès negociar amb la UCI per acollir una nova modalitat de Copa del Món: e-Bike. Del 12 al 17 de juliol del 2022, Vallnord – Pal Arinsal tornarà a acollir la Copa del Món UCI de BTT amb les modalitats de Short-Track, Cross-Country, Descens i e-Bike. La Copa del Món tornarà també al 2023 i al 2024 en forma Campionats del Món.\nPresentacio ebike circuits\nMacron reitera la seva posició a favor de l’avortament


després de veure que el germà renuncia a la jardineria, l'home dissenya jardins sobre taules per a persones en cadira de rodes - Totes Les Notícies\nHome Totes les notícies Arts i oci després de veure el germà renunciar a la jardineria, l'home dissenya jardins de taula per a ...\nBy Good News Network - 14 de setembre de 2019\nDesprés que Terry Garrett presenciés que el seu germà dolent perdia la capacitat de perseguir el seu amor per la jardineria, es va imposar per assegurar-se que qualsevol persona, independentment de si estava confinat a una cadira de rodes, podria mantenir els polzes verds a la brutícia.\nGarrett és el cap més important del jardí elevat: un jardí sobre taula que ha estat dissenyat específicament per a les persones en cadira de rodes. La idea del jardí elevat va néixer després que al seu germà se li diagnostiqués una malaltia pulmonar obstructiva crònica en l’etapa IV.\n'Li agradava jardinar, però ja no podia atendre les exigències físiques de la jardineria tradicional', afirma el veterà. 'Vaig dissenyar i construir el meu primer jardí elevat ... i al final de l'any, el meu germà tenia cura de 40 unitats i creixia tots els seus productes per a l'hivern'.\nMIRAR: El primer parc nacional dels Estats Units a oferir cadires de rodes de gran utilitat per a que els visitants amb discapacitat gaudeixin dels paisatges\n'Vaig veure com li beneficiava una millora de la seva qualitat de vida i un augment del sentit de la seva pròpia valoració i la seva realització', va continuar.\n'Això em va impulsar a desenvolupar, patentar i marcar el comerç del que actualment fabriquem i comercialitzem'.\nDe només 30 centímetres d'alçada, els jardins s'han utilitzat en casals de residències i instal·lacions de vida assistida, ja que limiten la quantitat de flexió i activitat física que normalment requereix la jardineria tradicional.\nEls components són fabricats i fabricats a Tennessee, per l'empresa de veterans T&L Group. A més, els jardins mòbils es construeixen sobre rodes perquè puguin utilitzar-se en interiors durant totes les estacions.\nGarrett, que recentment va ser nomenat 'heroi hortícola' pel seu disseny, ara busca desenvolupar eines de jardineria accessibles per a minusvàlids perquè la seva empresa pugui continuar aixecant pacients discapacitats i geriàtrics que vulguin jardinar 'fora de la caixa'.


Vols participar en la Fira Immobiliària de Badalona? - Gremi de Constructors\nPublicat a les 17:18h a Notícies, Recomanem\tper\tadmin 0 Comentaris\nLa Rambla de Badalona acollirà la 4ª Fira Immobiliària organitzada per l’Ajuntament de Badalona i la societat Reactivació Badalona, del 31 de març al 2 d’abril d’aquest any.\nEn aquesta nova edició s’incorporen elements de rehabilitació sostenible i eficiència energètica, i és per això que hem pensat que podria ser interessant la participació dels professionals que formeu part de la Comissió de Rehabilitació i Manteniment, la RiMe.\nEs tracta una carpa que ocupa 60 mx 10 m, on es poden distribuir stands de diverses mides, a partir de 3×3 m, amb un preu de 150 €/m2. Alternativament, en cas d’haver-hi un nombre considerable d’interessats, també hi hauria la possibilitat de llogar un espai per compartir conjuntament entre les empreses de la RiMe que descartin el lloguer d’un estand individual.\nEn la 3ª edició d’aquesta Fira que es va celebrar l’any passat es van registrar un total de 7.500 visitants, i es van produir al voltant de 1.100 contactes comercials, amb 18 expositors. I per aquesta edició es preveu rebre un total de 8.000 visitants.\nUs adjuntem una presentació de la Fira, on s’inclouen vàries imatges de la darrera edició, així com un plànol de la carpa firal a la Rambla de Badalona, i el Pla de comunicació amb el detall de les accions de promoció previstes.\nPresentació de la Fira Immobiliària de Badalona 2017\nPla de comunicació de la Fira\nconstrucció, Fira Immobiliària de Badalona, RIME, Sector immobiliari


Ajuntament de Canet de Mar - Ajuntament - edifici central -\nAjuntament - edifici central -\nActualment és l´edifici central de l´Ajuntament on es troben les àrees i els serveis següents:\nRegistre - OAC\n93 794 12 31\nHorari d'atenció al públic: de dilluns a divendres, de 9.00 a 14.00 hores. Dijous tarda no festius, també de 17.00 a 19.00 hores (Oficina d'Atenció al Ciutadà).\nTancat els dies 24 i 31 de desembre i els dies de festa local. Tampoc s'obre a la tarda els mesos d'estiu (a partir de mitjan juny i fins a mitjan setembre).\nDes del seu inici històric, el consistori s´havia de reunir en diferents edificis i locals, ja que mai no havia tingut un edifici propi. És per això que els marmessors del llegat de la família Golart Palau van comprar dues cases al carrer Ample per construir la casa de la vila.\nL'Ajuntament va ser dissenyat per l'arquitecte Emili Cabanyes i Rabassa, que també va assumir la construcció de l'edifici de les escoles públiques, situades inicialment al carrer de la Font, on avui hi ha la Ràdio municipal.\nLa construcció de l'edifici de l'Ajuntament va anar a càrrec del perit canetenc Joan Dotras Manyà.\nL'estil elegit per construir l´Ajuntament va ser l´historicisme. La inauguració de l'edifici es va fer el dia 28 de juny de 1906.\nA finals dels anys vuitanta, es va afegir al conjunt el número 13 del carrer Ample. Les dependències havien quedat petites i l'edifici annex va permetre ampliar àrees i serveis.\nLa façana és obra de l´Estudi de Joan Domènech Borràs, nebot-nét de Domènech i Montaner.


Biografies del Tercer Reich - Lavrenti Pavlovich Beria\nPosted by biografiestercerreich on Març 29th 1899 to biografies\nLavrenti Pavlovich Beria va néixer el 29 de març de 1899. De ben jove va treballar d’enginyer, i es va afiliar al partit comunista. Des del 1921 al 1931 va dirigir la Tcheca a Geòrgia. Gràcies a la seva amistat amb Iosif Stalin es va convertir en el primer secretari del partit comunista de Geòrgia. El 1934 va organitzar la col·lectivització forçosa del Càucas. A partir de llavors, Beria es va convertir en un dels homes més poderosos de la Unió Soviètica. El 1938 va ser nombrat cap del NKVD, i el 1940 va ser elegit per ser membre del Poltibur.\nDurant la segona guerra mundial, el 1941, va controlar la industria d’armament sent director de la indústria d’armament, i el 1942 va ser nombrat ministre de l’Interior. El 1945 va ser nombrat mariscal de la Unió Soviètica.\nDesprés de la guerra va continuar al capdavant dels òrgans de seguretat i de policia amb el títol de vicepresident del Consell de ministres. Després de la mort de Stalin el 1953 va tornar a ser ministre de l’Interior, però el juliol va ser detingut i executat el 23 de desembre de 1953 després d’un procés secret.\n← Raymund Hart\nHans Jeschonnek →


Estàs a punt de comprar Puma Evostripe? Tots els productes de la marca Puma tenen la millor qualitat perquè puguis gaudir de l’esport sense complicacions. Fes la compra del Puma Evostripe amb total confiança i rep el paquet en pocs dies. Tenim un ampli catàleg de material de moda i tot tipus de complements que necessitaràs per practicar aquest esport. Volem apropar-te les millors ofertes de dressinn!


Apartment Menfi degli Abeti III Menfi Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Apartment Menfi degli Abeti III\nAl visitar Menfi, vosté es sentirà com a casa a Apartment Menfi degli Abeti III, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Menfi degli Abeti III també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Menfi. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen aparcament de cotxes, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb nevera, calefacció, balcó/terrassa, plat de dutxa, rentadora a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartment Menfi degli Abeti III la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Menfi.


Avís Legal – Política de Privacitat – DANiEL ViOR\nAquesta pàgina Web és propietat de DANIEL VIOR, S.L. amb NIF núm B63672414 i domicili a ARAGÓ, 154 08011 Barcelona (BARCELONA) i Inscrita en el Registre Mercantil de Madrid, al Tom 37109, Foli 45, Full B298716.\nPer a qualsevol consulta o proposta, contacti’ns en l’e-mail: info@danielvior.com\nLUSUARI ha d’accedir a la nostra pàgina web conforme a la bona fe, les normes d’ordre públic ia les presents Condicions Generals d’ús. L’accés al nostre lloc Web es realitza sota la pròpia i exclusiva de l’USUARI, que respondrà en tot cas dels danys i perjudicis que pugui causar a tercers oa nosaltres mateixos.\nLa confidencialitat i la seguretat són valors primordials de DANIEL VIOR, S.L. i, en conseqüència, assumim el compromís de garantir la privacitat de l’USUARI en tot moment i de no recaptar informació innecessària. A continuació, li proporcionem tota la informació necessària sobre la nostra Política de Privacitat en relació amb les dades personals que recaptem, explicant-:\n4 – DRETS EN RELACIÓ A LES SEVES DADES PERSONALS.


Ja 900 morts a Catalunya per covid-19 que vivien en residències\nLa Unidad Militar de Emergencias a Terrassa\nLa Unidad Militar de Emergencias a Terrassa per desinfectar residències| Redacció\nEl Departament de Treball, Afers Socials i Famílies ha informat aquest dilluns a la nit que, segons la informació que fan arribar les residències, hi ha 1.736 persones que viuen en residències de gent gran que tenen diagnòstic de coronavirus. Aquestes persones estan aïllades, estan sent tractades i la seva atenció segueix els protocols marcats pel Departament de Salut. A més, 393 residents estan hospitalitzats.\nDes del 15 de març, han mort per coronavirus 909 persones residents, 207 més que les informades aquest diumenge. Cal tenir en compte que habitualment durant el cap de setmana responen menys residències, per això el creixement d’aquest dilluns no es pot atribuir únicament a les darreres 24 hores. Fins aquest dilluns s’han confirmat també que són 252 les residències amb persones diagnosticades de coronavirus i 355 amb persones amb simptomatologia.\nEl sistema català està format per 1.073 residències de gent gran, per tant, el 56,5% dels centres tenen algun afectat. Pel que fa als professionals, 4.380 estan aïllats o tenen simptomatologia, d’un total de més de 75.000, un 5,8%. A la ciutat de Barcelona hi ha hagut 241 residents morts, 146 hospitalitzats i 336 diagnosticats en 70 residències, a més de 1.850 professionals aïllats preventivament o amb símptomes. A l’àrea metropolitana han mort 162 residents, 90 estan hospitalitzats i 258 estan diagnosticats, i pertanyen a 35 residències, que tenen 594 professionals aïllats o amb símptomes. La xifra més alta de morts es dona a la resta de comarques de Barcelona, que inclou l’Anoia, amb 370 residents morts, 103 hospitalitzats i 885 diagnosticats de 108 residències diferents.\nHi ha 1.388 professionals aïllats o amb símptomes. A Girona hi ha hagut 49 morts, 37 hospitalitzats i 89 diagnosticats de 19 residències diferents, i 232 professionals afectats. A Lleida i el Pirineu hi ha hagut 47 morts, 13 hospitalitzats i 114 diagnosticats de deu residències diferents, amb 179 professionals afectats. Al Camp de Tarragona es comptabilitzen 39 residents morts, quatre hospitalitzats i 53 diagnosticats, de nou residències, amb 119 treballadors aïllats. Finalment, a les Terres de l’Ebre hi ha hagut un mort, no sis com s’havia dit per error, cap hospitalitzat i només un diagnosticat d’una sola residència, però 18 professionals infectats o aïllats preventivament. A Catalunya hi ha un total de 64.093 persones grans que viuen en places residencials públiques i privades. La mitjana d’edat és de 84 anys, i el 90% té malalties prèvies. L’any 2019 van morir a les residències de gent gran de tot Catalunya 10.979 persones, i l’any 2018, 11.402 persones, el que suposa un mitjana mensual de més de 900 defuncions.


Aquest és el color de cabells que més atrau la gent segons un nou estudi | Adolescents.cat\nAquest és el color de cabells que més atrau la gent segons un nou estudi\nper Redacció , 4 d'agost de 2020 a les 06:00 |\nNicolas Guéguen de la Universitat de Bretagne-Sud es va proposar descobrir quin era el color de cabells que més atreia la gent i va observar que el ros tenia més poder de seducció que la resta.\nI com es va dur a terme aquest estudi publicat a 'Psychological Studies'? Un grup de dones es van posar perruques i es van asseure en un bar. Es va veure que aquelles amb els cabells clars tenien més èxit a l'hora de lligar. 127 homes es van apropar a les dones que portaven perruques rosses, 84 homes a aquelles que duien perruques marrons, 82 a les que portaven perruques de color negre i 29 a les que diuen perruques pèl-roges.\nEn aquest sentit, també es va observar que els homes pèl-rojos tenien menys èxit que la resta, un fet que probablement es degui al fet que aquest color de cabells és el menys habitual i per tant ens costa més habituar-nos-hi.\nSigui com sigui, només es tracta d'un estudi curiós. Està clar que les característiques físiques no ho són tot: el més important a l'hora d'estar amb una persona és la seva personalitat i com ens fa sentir.\nACTUALITAT, cabells, atracció\nPer Agata el 4 d'agost de 2020 a les 23:43\nF per les i els peliroigs✌🏼


Joves Claret.cat | Just another Blocs Claret site\nJust another Blocs Claret site\nQuè ens proposem?\nINTENCIÓ DEL PAPA PER LA GENT GRAN\nEn la seva pregària del mes, el papa Francesc exhorta a tots els fidels a practicar la solidaritat a les ciutats, especialment amb la gent gran, marginats i malalts, portant endavant la cultura de la trobada. Francesc va assenyalar en el vídeo que “les nostres ciutats haurien de caracteritzar-se sobretot per la solidaritat, que no consisteix únicament en donar al necessitat, sinó a ser responsables els uns dels altres i generar una cultura de la trobada”.\nCELEBREM EL TRIDENT\nDues setmanes després del temps de Pasqua celebrem la festa del nostre “trident”, que en diem “Trinitat”, Déu Tri. Aquest “trident” no pertany a cap club esportiu, però sí que inspira l’estil de vida cristiana. No cal entrar en la discussió per saber si n’hi ha tres o només un. Com aquesta analogia: En Marc és una persona, però també pot ser pare per la seva filla, és fill dels seus pares, i és marit per a la seva dona. A una persona, tots els “ell”, però amb tres papers diferents. Bé, el que ens ajuda per conèixer aquest Déu de la Trinitat és el Fill, Jesucrist.\n“Trinitat” és una paraula que no es troba a la Bíblia, però s’utilitza per descriure la creença cristiana fonamental que existeix un Déu en tres persones: Déu Pare, Déu Fill, i Déu Esperit Sant. Cada persona és igual i completament Déu. Els cristians afirmem que hi ha un sol Déu, que és tres persones, cada persona és plenament Déu.\nEl nostre Déu és relació i família. És relació perquè crea tot el que existeix i dóna el seu temps i dóna la vida en el Fill. És família perquè no està sol, escolta, es comunica, té el mateix projecte. “Tot el que és del Pare és meu; per això dic que tot allò que us anunciarà, ho rep de tot allò que és meu” (Jn 16, 15). Aquest “trident” des de la creació inspira la nostra vida. Per tant, no estem sols? I tant que no!\nLes dones a la societat\nUna mica de música, una mica de poesia també ens ajuden a fer camí…\nLa terra és un do de Déu. Que els petits agricultors rebin un remuneració justa pel seu treball preciós.


No estan disposats a seguir pagant per a poder aparcar el cotxe devora ca seva\nEls veïnats de la Txantrea, un barri obrer de la ciutat de Pamplona, cansats de pagar per a poder aparcar els seus cotxes al costat de ca seva, s’han organitzat de nit per eliminar les places de pagament establertes en la zona, mitjançant línies blaves.\nEls residents d’aquest barri han apostat per aquestes accions de protesta després d’un seguit de manifestacions en contra de la decisió de l’Ajuntament de fer-los pagar 50 euros per aparcar en la mateixa zona on viuen. De moment, s’han recollit gairebé 4.500 signatures contra la zona blava.\nEls residents han creat una plataforma veïnal, anomenada Tx Auzo Ekimena, per organitzar-se i lluitar contra una decisió que consideren injusta. El consistori de la ciutat, de moment, no ha ates cap de les seves reclamacions.\nNotícies relacionadesbarri obrerlínies blavesPamplonaProtestesveïnats Txantrea


El dia gran d'El Viver - Rosor Foret\nseptiembre 3, 2016 rosor Blog\nConeixeu el Viver d’Argentona? És una finca magnífica, d’estil neoclàssic i protegida, que compta amb gairebé 18ha de terreny, jardins dissenyats per grans mestres paisatgistes, un Centre d’interpretació al voltant de la pagesia i una capella romànica, també protegida, dedicada a la Mare de Déu d’El Viver.\nCada any, el segon cap de setmana de setembre s’hi celebra una jornada de portes obertes i aquest 2016 s’hi faran un munt d’activitats gratuïtes per a tots els públics. Serà el diumenge 11 de setembre de 10 a 19:30h. Carretera de Vilassar Km 5,6 d’Argentona. Més info a info@gesviver.cat\nUs recomano molt que aneu a visitar-lo, a veure si us convenço de viva veu!


Escac al rei de David Madí | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nEscac al rei de David Madí\nL’home que va portar Artur Mas al poder segueix des de les aigües dels negocis publicoprivats l’incert futur del seu candidat\nBarcelona 28 OCT 2015 - 08:45\tCET\nMadí observa Mas, en una foto del 2003. joan sánchez\nPocs polítics han protagonitzat una pel·lícula. David Madí n'és un. Madí és l'home que va projectar Artur Mas cap a la presidència de la Generalitat. Madí és la icona del liberalisme de Convergència, del sector business friendly, dels que volien enterrar la socialdemocràcia cristiana de Jordi Pujol i, a més a més, saltar cap a la independència. La història, en part escrita per ells mateixos, ha portat CDC a una situació d'agermanament amb ERC i a dependre de la CUP. El sector liberal de Convergència ha quedat tocat mentre que el seu líder, Madí, continua actuant des de les bambolines del teatre.\nLa pel·lícula que Madí va protagonitzar és el documental Crònica d'una campanya. Dirigit per Ibon Olaskoaga i estrenat el 2012, Crònica d'una campanya va passar pels cinemes amb pena i sense glòria malgrat l'interès que té per entendre com s'organitza una campanya electoral. Madí és un animal de l'escena i de la direcció de les tropes –per al seu llibre Democràcia a sang freda el van caricaturitzar disfressat de general Patton–. Al documental, Madí és un comandant calculador, que fuma una cigarreta rere l'altra, allà on li rota estigui prohibit o no, i que mobilitza les bases del partit per omplir estadis com qui vessa cacauets en un platet per a l'aperitiu.\nLa seva feina durant “la travessia del desert” –els anys a l'oposició durant el tripartit– i la victòria electoral del 2010 li van servir per obtenir una recompensa: tornar al sector privat com a president del conseller assessor d'Endesa a Catalunya, un càrrec que no s'obté sense padrins polítics. Des del 2011 ha estat un mestre en el joc de les portes giratòries: al marge d'Endesa, va fitxar per la multinacional de la consultoria Deloitte –contractada habitualment per la Generalitat–, és vicepresident d'Applus i ha treballat com a consultor per a Telefònica. També ha estat actiu amb negocis propis. Ha fundat dues consultories i gestiona el projecte del futur servei de restauració del Liceu amb els germans Roca, segons Economía Digital. Madí també s'ha associat amb la productora musical Clipper's, habitual de la programació de TV3 i operadora del Festival de Cap Roig.\nMadí, el dia que va abandonar CDC. carles ribas\nMadí és membre d'una de les poques famílies de l'alta burgesia que van mantenir encesa la flama del catalanisme durant la fosca nit del franquisme. El seu avi, Joan Baptista Cendrós, empresari del sector de la perfumeria i cosmètica, l'home que va fer gran la loció masculina Floïd, va ser un dels fundadors d'Òmnium Cultural i va finançar una gran quantitat d'iniciatives catalanistes. El mitjà digital Crític va informar aquest setembre que Madí va mirar de fer valdre els seus anys implicat a Òmnium i el llegat de la família per pressionar aquesta institució perquè donés suport a Mas. Altres observadors, Salvador Sostres a ABC i Jaume Reixach a El Triangle, asseguren que Madí va tenir un paper actiu en les negociacions per crear Junts pel Sí. A Democràcia a sang freda, Madí ja descrivia la necessitat de la dreta i l'esquerra independentista per assolir el seu objectiu nacional en la visió originària de Junts pel Sí, la Casa Gran del Catalanisme.\nMadí no parla amb els mitjans de comunicació però de tant en tant torna a protagonitzar titulars. La darrera vegada va ser l'abril passat, quan l'Agència Tributària va informar que la dona de Madí i la d'Oriol Pujol presumptament havien participat en el cobrament de diners no declarats degudament per la productora audiovisual Triacom. A Madí sí que se'l veu sovint en actes institucionals. Sempre somrient des de les altures, excel·lint en les relacions públiques. Madí està sent prolífic participant en conferències. L'octubre del 2014 va ser un dels presentadors de la reedició del llibre de Francesc-Marc Álvaro sobre el pujolisme. De la crònica d'aquell acte vaig escriure el següent: “A Madí el que no li agradava de Pujol era sobretot el seu ‘comunitarisme’. Madí va insistir que la fi de Pujol no és un mèrit de l’oposició política ni de cap jutge, sinó que és un mèrit de la mateixa Convergència que volia posar fi a les dècades de peix al cove i de tirar pel dret”.\nMadí va participar aquest 2015 al cicle de conferències del Born Centre Cultural, sobre herois catalans, 'Moments estel·lars de la lluita per la llibertat', organitzat per persones intel·lectualment properes a ell com Enric Vila i Quim Torra. El maig passat, a Tarragona, va protagonitzar un sopar/col·loqui de l'Associació Espanyola de Directius. En aquella trobada amb empresaris, Madí va plantejar algunes de les seves idees: “Jo tinc una opinió que sempre em costa crítiques però crec que el primer pas per a la reforma de la funció pública és posar fi a la figura del funcionari”. “La política s'ha fet presonera de l'Administració”. També va recordar que des dels inicis de la relació amb Mas, quan aquest era conseller d'Economia, va deixar clar que l'endemà que Mas fos president de la Generalitat, deixaria la política activa. I així va ser. A Madí com a confident del president el va rellevar Jordi Vilajoana, un altre dels referents del grup Llibergència, un col·lectiu cofundat per Madí i que defensa els valors del liberalisme dins de CDC.\nMadí, entre Oriol Pujol i Francesc Homs, el 2010. carles ribas\nLa política és com els escacs\nEl juny passat, Madí va presentar, juntament amb Joan Puigcercós, Zugzwang. El dietari del procés, un llibre dels germans Oriol i Guifré Jordan a partir dels seus escrits al diari digital Directe.cat. Madí va revelar qüestions personals: el moment més ric intel·lectualment de la seva vida va ser entre els 15 i els 25 anys, quan va llegir molt per convertir-se en independentista i liberal. La seva gran obsessió en aquella època, segons va dir, eren els escacs. “Els escacs tenen molt a veure amb la política. [...] La capacitat d'antelació, de previsió, l'estratègia, allò que necessites en política”. “En aquesta partida no hi haurà ni taules ni presoners”, afirmava Madí sobre la pugna independentista amb l'Estat espanyol. El Patton català va afegir al final de la presentació que la DUI és inevitable: “Com que aquest sentit democràtic [a Espanya] no hi és, estàs amb una estratègia de ruptura. Consisteix que les eleccions donin un aval democràtic en clau catalana, espanyola i internacional, que hi ha un aval democràtic a una decisió, que és el punt de partida d'una estratègia rupturista, més o menys pactada, però que acabarà en una DUI. La qüestió és en quin moment passarà això, que ha de ser el moment en què Catalunya estigui més preparada”.\nEl periodista David Miró va escriure el 2006 a l'Avui que Madí era el nostre Karl Rove: “‘Deride and conquer’ (‘ridiculitzar i conquerir’) és el lema de Karl Rove, cèlebre assessor de George Bush i artífex de la seva aclaparadora victòria electoral davant del demòcrata John Kerry. Els seus mètodes agressius han estat importats a casa nostra per David Madí, que ha aconseguit que CiU marqui el ritme de la campanya amb iniciatives polèmiques com les del DVD, el notari o la proposta d'immigració. En aquest cas l'objectiu que cal ridiculitzar és el tripartit amb el doble objectiu de mobilitzar els votants propis i alhora minar la moral del contrari”. Madí i CiU van perdre aquelles eleccions perquè, com ha demostrat l'estratègia del somriure i el bon rotllo xirucaire de l'ANC, el mascles estil Patton o Bush, a Catalunya no triomfen.\nUna de les opinions més celebrades de Madí sobre Artur Mas és aquella que adverteix que sovint se'l dóna per mort però que sempre acaba reeixint. Mas i CDC aposten pel perfil de líder messiànic que el poble reclama per conduir-lo a Ítaca. L'invent ja va fallar el 2012 i ara està en mans de la CUP si l'estratega Madí pot perdre el seu rei –Mas– i la partida. La ironia és que no cauria derrotat per la jugada del rival sinó pel moviment d'un aliat.