La revetlla més atípica - Diari de Girona\nLa revetlla més atípica\nLes comarques gironines viuen una de les nits de Sant Joan més tranquil·les que es recorden a causa de les restriccions i el canvi d'hàbits provocats per la pandèmia de la COVID-19\nfrancesc benejam pere duran 24.06.2020 | 23:56\nLa nit del 23 de juny de 2020 va ser una de les més tranquil·les que es recorden a les comarques gironines. Les mesures restrictives per pervenir la propagació del coronavirus, sumades al canvi d'hàbits de la població fruit de la pandèmia van definir una revetlla bastant plàcida a la la província en comparació amb anys anteriors.\nPer exemple, el nombre d'avisos als Bombers de la Generalitat per incidències va caure un 47% respecte a l'any passat. El cos d'emergències va registrar 92 trucades al llarg de la nit, mentre que durant la revetlla del 2019 aquestes es van enfilar fins a les 174.\nLes comarques més actives en aquest sentit van ser les de la costa i la del Gironès, si bé només la Selva va mantenir el nombre de trucades de l'any passat. Segons el Departament d'Interior, a la província hi va haver 14 persones ateses (una d'elles per cremades), 19 intoxicacions, 9 agressions ateses i 3 accidents de trànsit.\nA Begur, alertats a les 2.32 hores, els Bombers van haver de treballar en un incendi que va destruir els fogons i els armaris superiors de la cuina d'un hotel, ubicat al carrer de Sant Miquel.\nSegons va informar ACN, la Policia Local va evacuar totes les persones que hi havia a l'interior de l'establiment i ningú no va resultar ferit. Un cop apagat el foc, a les 3.05 hores, els Bombers van ventilar les dependències afectades i poc després tothom va poder tornar a entrar a l'edifici.\nA Vilobí d'Onyar uns brètols van trencar bústies i cremar contenidors a la zona del camp de futbol. L'Ajuntament de la localitat va condemnar els fets, lamentant que «hi hagi gent que confongui la diversió amb el vandalisme». A Sant Feliu de Pallerols uns individus també van provocar destrosses similars, amb la crema de diversos contenidors.\nPerò en el marc global, la nit va ser força calmada. A Blanes els petards es van barrejar amb un element habitual els últms mesos: les mascaretes, obligatòries a la via pública pels majors de 6 anys. Ja feia setmanes que es repetia el mantra que enguany Sant Joan seria #UnaRevetllaDiferent.\nSegons fonts municipals, els incidents en què va haver d'intervenir la Policia Local van anar des de molèsties veïnals per la música massa alta, bretolades de joves o alarmes que saltaven per la ona expansiva dels petards, fins a queixes per danys en la propietat privada.\nAquests darrers generalment estaven provocats per grups de joves que llençaven des d'ous fins a elements més perillosos com poden ser petards, pedres o ampolles de vidre.\nPer la seva banda, Protecció Civil no va haver d'intervenir tampoc en cap cas destacat. A mesura que ja començava a clarejar però les ganes de festa continuaven, els efectius policials també van haver d'intervenir especialment en alertes que els indicaven que s'estaven cremant elements del mobiliari urbà.\nEn aquest sentit, es va comptar amb el suport dels Bombers de la Generalitat, que es van ocupar des de refrescar un contenidor al barri de Mas Enlaire, fins a atendre el foc en papereres que s'estaven cremant al carrer Raval, al Passeig de Mar, o bé a la plaça dels Dies Feiners.\nNit insòlta a Cadaqués\nA Cadaqués la revetlla de Sant Joan va estar de tot insòlita amb una ocupació que rondava el 60 % i tots es hotels disposaven d'habitacions lliures en unes dates que habituament s'hi penjava el cartell de compert. Pel que fa a la restauració també ha funcionat a un ritme tranquil. Al vespre de la revetlla es podia trobar taula per sopar a la majoria d'establiments situats a primera línia de mar.\nSegons alguns restauradors, la falta del turista francès s'ha fet notar molt i confien que durant el mes de juliol arribin a Cadaqués. Els efectes d'aquest estiu estrany també queden reflectits amb les poques barques que hi ha fondejades a la badia i que ara són un 80% menys de les habituals.\nNova pandèmia als boscos.


Sergi Pérez farà història i correrà el Mundial de Rallies amb només 17 anys – aMartorell\nSergi Pérez farà història i correrà el Mundial de Rallies amb només 17 anys\nEl martorellenc Sergi Pérez farà història a partir de demà, i és que serà el pilot espanyol més jove de la història a disputar una cursa del Campionat Mundial de Rallies. Mai abans un pilot de 17 anys havia estat a la cita mundial i el martorellenc ho farà en la cursa que tindrà lloc demà a la Costa Daurada, en el Rally Racc, i que suposa el penúltim de la prova mundial.\nLa cursa catalana arriba després del Rally a Finlàndia i abans del que es correrà al Japó a mitjans del mes de novembre. Pérez, corredor de l’equip Cop de Gas Junior Team i l’escuderia TRS, ha pogut entrar en la convocatòria d’inscrits per en la categoria Suzuki Swift. Així, farà història sent el pilot espanyol més jove a córrer un Campionat Mundial de rallies.\nEl martorellenc ha hagut de preparar aquesta cursa, tant a nivell esportiu com a nivell econòmic, amb molt d’esforç i dedicació. Tot i que l’escenari no era fàcil, Pérez ha pogut reunir els recursos per ser-hi. Sobre aquest treball previ, creu que “ha estat un repte per a mi que s’ha fet realitat”. A més, parla dels rivals amb qui podria trobar-se i explica que té contacte amb els seus contrincants habituals.\nSergi Pérez, pilot martorellenc\nEl pilot martorellenc estrenarà cotxe en aquesta prova, conduirà un Suzuki Swift, i farà un pas endavant en el que es refereix al vehicle. “És un cotxe molt superior a tot el que havia provat abans”, ha exposat.\nEn només dos anys, Sergi Pérez ha debutat en rallies quan en tenia 15 i ara es posarà cara a cara amb el que sempre ha estat el seu somni, rodar en un campionat mundial. “Gaudir-ne i aprofitar l’experiència”, ha dit, seran les seves màximes aspiracions.\nEl jove pilot s’estrenarà demà a la Costa Daurada i ho farà amb el suport de Pronor Engineer, SimRally, RACC i la Federació Catalana d’Automobilisme, que hi han fet suport. Després del mundial, se centrarà en el Campionat de Catalunya, on lidera la classificació i en què podria proclamar-se guanyador de manera matemàtica el proper 6 i 7 de novembre, a Tàrrega, i la tancarà a Manresa el 27 del mateix mes.\nFont: Sergi Pérez farà història i correrà el Mundial de Rallies amb només 17 anys\nLa majoria de restriccions s’eliminen divendres, excepte la mascareta\nEls alcaldes de la Regió Metropolitana reclamen més capacitat de decisió i cooperació entre municipis


Revista Pebrella: Benvinguts al 2011-2012\nBenvinguts al 2011-2012\nAmitjanat setembre ens trobem de bell nou a les portes d'un nou curs. Amb ell, nous reptes i camins per recórrer.\nPossiblement els comentaris més escoltats facen referència als professors que no repeteixen i la incògnita de saber qui els va a substituir. I, efectivament, hi ha novetats, en informàtica, en tecnologia, en valencià, també al primer de PQPI, en matemàtiques, en castellà i d'altres que ja anireu descobrint.\nAmb més o menys novetats la realitat és que la vida escolar continua i amb ella els esforços, les alegries, les decepcions, les amistats i les fites aconseguides. En aquesta experiència cíclica molts companys han accedit a altres etapes educatives o al món laboral. Des d'ací els saludem i desitgem sort en les noves situacions, per altra banda una generació de jóvens alumnes ens acompanya per primera vegada. Des de la revista Pebrella els donem la benvinguda i els desitgem que se senten a gust en el nou centre.\nPoc a poc durant el curs i mitjançant aquest bloc anirem donant-vos informació de les novetats i informació i volem seguir sent un espai on tinguen cabuda les opinions personals. Pebrella digital amb el segon curs d'existència continua encantada de realitzar una tasca dins de l'entorn escolar.\nPublicat per Alumnat de l'IES a 19:40\nEtiquetes de comentaris: curs benvinguda


Els habitatges de la Bordeta i un pla urbanístic als afores de París, exemples de nova arquitectura comunitària\nLa instal·lació de l'estudi EMBT d'aquesta Biennale està al recinte de l'Arsenale EMBT\nBarcelonaLa tesi de la Biennal d'Arquitectura de Venècia d'enguany és fruit d'un desengany del comissari: l'arquitecte libanès i degà de l'Escola d'Arquitectura i Planificació del MIT Hashim Sarkis ha llançat als seus col·legues la pregunta Com viurem junts? perquè l'han decebut les respostes que ha rebut dels polítics. Hashim Sarkis afirma que aquest interrogant és alhora "antic i urgent" i que sorgeix de la necessitat d"un nou pacte espacial". "En el context d'una divisió política i d'unes desigualtats econòmiques cada vegada més àmplies, fem una crida als arquitectes perquè imaginin espais en els quals generosament puguem viure junts", subratlla. D'aquesta manera espera aconseguir espais on viure "més diversos i dignes", i "noves geografies d'associació", en paral·lel a les fronteres polítiques. D'aquestes transformacions en sortirien "comunitats emergents que reclamen igualtat, inclusió i una identitat especial".\nEl bloc d’habitatge cooperatiu La Borda, al barri de la Bordeta. ÁLVARO DE CANTOS / LACOL\nL'edici d'habitatges La Borda\nMolts d'aquests espais ja existeixen o estan en construcció: l'exposició central d'aquesta Biennal inclourà 112 participants de 46 països, dos dels quals són catalans, Lacol i l'estudi Enric Miralles Benedetta Tagliabue (EMBT). La cooperativa d'arquitectes hi participaran amb un dels edificis més rellevants de l'arquitectura catalana dels últims anys, el bloc d'habitatge cooperatiu La Borda, al barri de la Bordeta de Barcelona. "Per a nosaltres la resposta a aquesta pregunta, i el que portem a Venècia, és que la solució als problemes actuals de la societat passa per les respostes col·lectives i comunitàries, i no des de l'individualisme, i que l'arquitectura i els professionals que hi treballem hem d'acompanyar i potenciar aquests processos, i fer propostes en aquest sentit", expliquen des de Lacol.\nHabitatges i mercat a Clichy-Montfermeil, de l'estudi Enric Miralles Benedetta Tagliabue EMBT\nSecció dels habitatges amb mercat de l'estudi EMBT a Clichy-Montfermeil EMBT\nPel que fa a EMBT, exposaran una selecció de maquetes per explicar el desenvolupament del pla general i els habitatges a Clichy-Montfermeil, als afores de París, un barri amb població sobretot immigrant. El complex també inclou una estació de metro el disseny de la qual ja es va presentar la passada edició de la Biennal. Els blocs de pisos tenen la particularitat que tindran horts a les cobertes, les terrasses seran espais públics per als veïns i l'edifici d'habitatges tindrà un mercat a la planta baixa, entès també com un espai comunitari i "una eina per aconseguir una major integració social", com es pot llegir a la memòria del projecte. "Les pèrgoles, les activitats a l'aire lliure, l'art, els colors i una arquitectura suau ens semblen la millor teràpia per transformar una perifèria difícil en un espai que tothom senti com a propi", diu també el text.\nUna edició de la Biennal reflexiva\n"Per a nosaltres tornar a la Biennal és fantàstic, i ara m'agrada molt ser-hi perquè és una Biennal complicada, de reflexió", diu Benedetta Tagliabue. "És com tornar a l'origen, i presentem directament el que estem fent, d'una manera desenfadada, amb alegria i senzillesa", explica.\nBenedetta Tagliabue destaca del seu projecte que va més enllà d'un bloc d'habitatges i reordena una zona "molt complicada" dels afores de París, on va haver-hi aldarulls el 2005. "Ara el govern hi està posant molta atenció perquè la zona reneixi", diu Tagliabue. Pel que fa a l'estratègia del seu projecte, diu que s'ha volgut fer "imitant el caràcter de la gent", oferint als veïns el que ja hi ha al lloc. "Els habitatges tenen una grandíssima integració amb els espais públics i comunitaris, i també hem pensat la reordenació dels espais del carrer amb cafeteries". També han concebut un centre d'art que es dirà Medicis, on es podran aprendre arts urbanes i break dance. L'objectiu és que els veïns s'estimin el lloc com si fos casa seva: "Hem inventat un lema, Outisde is also home, que vol dir que tot el que veus per la finestra, l'espai públic, també és casa", conclou.


Carnestoltes 2020 | INS Vall d'Hebron\nDins d’aquesta situació de recolliment en què ens trobem tots plegats aquests dies, volem animar-vos una mica i recordar amb vosaltres alguns dels bons moments que hem viscut aquest curs al nostre institut. I ens referim, ni més ni menys, que a la festa de Carnestoltes que vam celebrar el passat 21 de febrer, en la qual els alumnes d’ESO i Batxillerat vau ser els protagonistes exclusius de la jornada!\nCom ja sabeu, aprofitant el talent del nostre alumnat vam realitzar un concurs de comparses de grup en què els alumnes us havíeu d’organitzar per tutories i preparar una disfressa i una posada en escena. El resultat va ser un concurs de comparses de grup molt renyit en què l’AMPA, que va col•laborar com a jurat, va premiar les classes guanyadores amb un regal per a tot el grup.\nI perquè veieu que va ser tot un èxit, el nostre estimat alumne Jefrey Hernández, de 4t C, ens ha preparat un vídeo amb els moments més destacats de la jornada! Aquí teniu l’enllaç. De nou, tot el nostre agraïment al Jefrey per aquest muntatge i per la seva inestimable col.laboració!


B&B Il Pavone Sassari Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 77 allotjaments a Sassari.\nVia Ginevra Zanetti 93, Serra Seca, Sassari, Itàlia, 7100 - Veure al mapa\n"Recently I stayed in the property for a week.From the beginn..."\nConvenientment situat a Sassari, B&B Il Pavone és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Museo Nazionale Sanna, Palazzo della Provincia, Estàtua del Rei Vittorio Emanuele II.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, B&B Il Pavone és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de llançadora.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a B&B Il Pavone.\nTots els tipus de viatgers (151) Parelles (49) Viatgers en solitari (82) Famílies amb infants petits (11) Famílies amb infants grans (1) Grups (6)


Indicadors del sistema educatiu. Departament d'Ensenyament\nBorsa del curs 2016-2017\nAvanç de resultats. Curs 2016-2017\nAquests documents ofereixen una síntesi, estructurada per ensenyaments, de les dades més rellevants d'alumnes, centres, grups, professors i resultats acadèmics del sistema educatiu de Catalunya.Fan referència als cursos indicats, però també recullen informació dels deu cursos anteriors.\nDades del sistema educatiu. Curs 2014-2015\n[1,58 MB ] Dades del sistema educatiu. Curs 2013-2014\n[1,55 MB ] Dades del sistema educatiu. Curs 2012-2013\n[1,52 MB ] Dades del sistema educatiu. Curs 2011-2012\n[3,22 MB ] Data d'actualització:


viurealspirineus 11:29 28/05/20\nLa publicació de Grup Gavarres es pot trobar als quioscs i llibreries des de mitjans de maig. La revista conté un dossier de 39 pàgines per posar en valor l’ofici d’escriure.\nals la revista escriptors pedraforca dedica\nLa revista conté un dossier de 39 pàgines per posar en valor l’ofici d’escriure; des de cronistes i periodistes que han explicat el dia a dia de les comarques de l’Alt Urgell, el Berguedà, la Cerdanya i l’Alt Solsonès fins als escriptors que hi han nascut o s’hi han inspirat o les llibreries que han permès difondre tot aquest patrimoni.\nUn retrat de família, perfils, conversa...\nMés enllà del dossier la revista compta amb les seccions habituals. Una de les quals, el Retrat de Família, ens descobreix els Dolcet Bosch, de l’Hostal el Pardo, reportatge que comparteix protagonisme amb altres articles com una entrevista amb Anna Pallé, que ha tingut un paper destacat en la vida política i associativa de Puigcerdà i Cerdanya, o dos perfils a gent del territori: Àngel Pérez, una figura molt popular a Coll de Nargó que malauradament ens ha deixat en el procés d’edició d’aquesta revista, i Araceli Mon, metgessa d’Alp.\nEn aquesta edició, la secció de Patrimoni coordinada per l’historiador Marc Martínez aplega sis articles: Carles Gascón parla de la tradició de la baixada de falles a l’Alt Urgell a ‘Les Peces, territori fallaire’ (Etnologia); Enric Quílez ha escrit ‘Ruta d’interès geològic a Cerdanya’ (Geologia); Marc Bernadas explica com el pavelló de Suècia de l’Exposició Internacional de Barcelona, l’any 1929, va anar a parar a Berga (Història); Josep Carreras Vilà es centra en pintures d’Antoni Viladamat a ‘Els dobles franciscans’ (Art); Joan Santandreu en un dels animals més característics de l’alta muntanya pirinenca, ‘La marmota’ (Fauna) i Pere Aymerich en plantes petites i escasses a ‘Les discretes gàgees’ (Flora).\nPeces literàries, rutes a peu...\nL’escriptor Albert Villaró comenta l’actualitat sobre el confinament i la Covid-19 a Una mirada en el paisatge. L’edició es complementa amb les seccions de la Memòria Fotogràfica, que ens retrata cors i corals; les rutes A Peu, que aquest cop ens fan caminar de la Nou a Sobrepuny i a les Encantades, i els Primers Relleus, una peça literària signada, en aquesta ocasió, per Anna Martí. La publicació es completa amb un article que recorre la història de l’Associació Cultural Vall de Lord, un reportatge sobre ‘L’espai co-work’ de la Seu i una selecció de les últimes novetats editorials del territori.\nCadí-Pedraforca, dirigida pel periodista pirinenc Guillem Lluch i editada per Grup Gavarres, es pot trobar a les llibreries i quioscs habituals des de mitjans de maig i també es pot adquirir a través del nou web de l’editorial (www.grupgavarres.cat).


El Xiaomi meu 9 Lite serà una variant de l'Xiaomi CC9 | Androidsis\nEl meu 9 Lite serà una variant de l'Xiaomi CC9 i és a prop d'arribar a el mercat\nEl febrer d'aquest any es va fer oficial el Xiaomi Mi 9, El vaixell insígnia que va mantenir l'excel·lent relació qualitat-preu per la que sempre opta el fabricant xinès per tots els seus models. Aquest va obtenir més d'una variant i, si bé el El meu 9 ES es va identificar com la versió Lite d'ell mateix, no ho va ser en realitat.\nPer això últim és que la firma ara sí donarà a conèixer el Mi 9 Lite, Encara que no se sap quan. Malgrat que és el que s'espera, no s'ha anunciat de manera oficial, de manera que ara ens trobem en l'etapa de rumors i filtracions. Tot i així, els indicis que ho anticipen van prenent més força amb el passar dels dies, i del que venim a parlar en aquesta ocasió és del més recent que ha sorgit.\nMishaal Rahman, editor en cap de l'popular portal de desenvolupadors XDA-Developers, Ha pujat una publicació al seu compte de Twitter sobre un nou dispositiu anomenat El meu 9 Lite. En aquesta documentar que va aparèixer recentment en la llista de dispositius Android certificats de Google. Es mostra, a més, que és una variant de l' Xiaomi CC9 i també té el mateix nom en clau «pyxis» de què ha presumit aquest telèfon intel·ligent.\nXiaomi meu 9 Lite certificat com la variant de l'CC9\nNo hi ha prou informació sobre el dispositiu, però, a part de el canvi de nom, Tindrà les mateixes especificacions que el meu CC9. Aquesta no és la primera vegada que un telèfon Xiaomi tindrà un nom diferent en un mercat diferent. el Redmi K20/K20 Pro i Xiaomi meu 9T / 9T Pro són els exemples més recents. També hi ha el Redmi Note 5A (Prime), el qual es va llançar com Redmi Y1 a l'Índia en el passat.\nEl Xiaomi meu 9 5G seria el model amb 5G més barat de mercat\nRecordeu que el meu CC9 és un gamma mitjana que ve amb el Snapdragon 710, Una pantalla AMOLED de 6.39 polzades, una triple càmera posterior de 48 MP + 8 MP + 2 MP, un disparador frontal de 32 MP i una bateria de 4,030 mAh amb suport per a càrrega ràpida de 18 W.\nAviat estarem rebent més informació sobre l'El meu 9 Lite de Xiaomi.\nRuta completa cap a l'article: Androidsi » Notícies » El meu 9 Lite serà una variant de l'Xiaomi CC9 i és a prop d'arribar a el mercat\nHuawei presentarà uns nous FreeBuds en l'IFA 2019


Francesc Serés: 'Per què ells sí i tu no?' - VilaWeb\nFrancesc Serés: 'Per què ells sí i tu no?'\nBona notícia. Francesc Serés acaba de publicar un llibre: 'La pell de la frontera'. I Quaderns Crema l'ha col·locat en la col·lecció vermella amb franja negra, 'D'un dia a l'altre', que fa frontera entre la literatura i el periodisme. Va de fronteres. Aquesta nova obra de Serés, literària com les que més, mostra una realitat enganxada a la seva vida: l'arribada de la immigració africana al seu poble, Saidí, i a més pobles de la Franja, com Alcarràs, Soses, Torres de Segre, Aitona... Pobles d'immigrants oblidats, lloc de pas o de final de molts marroquins, malians, senegalesos... que han influït en la identitat de la Franja.\nAquest llibre s'emparenta amb 'La matèria primera' (premi Octavi Pellissa, Empúries 2007), relats de no-ficció sobre el món laboral a Catalunya, i amb 'La força de la gravetat' (Quaderns Crema, 2005), que afronta la mateixa temàtica a través de la ficció. La diferència és que 'La pell de la frontera' es publica ara, quan la crisi cou, mentre que els altres ja parlaven de la bombolla immobiliària, perquè el 2005 i el 2007 ja hi era, però no havia esclatat i no es volia veure.\nComencem l'entrevista mirant com 'La pell de la frontera' escruta el 'nosaltres' davant dels 'altres'. Perquè l'essència d'aquest llarg projecte de Serés, segons que explica, és entendre com els 'altres' han incidit i han transformat el 'nosaltres'.\n—Aquest llibre és el darrer que vau fer de dalt a baix amb en Jaume Vallcorba. Vau tenir un dubte fins al final: si passàveu el segon capítol al principi i el convertíeu en una mena de pòrtic. No ho vau tocar. Trobo que començar amb 'La petita història de les històries sense història' és un gran encert. Aquesta primera peça conté humanisme i literatura.\n—És una història que he guardat des del 2005, quan la vaig escriure. És la primera història que explica l'efecte de l'altre en tu mateix. No explica què li passa a l'altre ni dóna veu a l'altre, sinó que apunta la gran reflexió que considero que ens manca: l'efecte que l'altre provoca en nosaltres. Parlem molt de la immigració, i és clar que ho hem de fer, però a mi des del punt de vista literari m'interessa com la immigració acaba representant un canvi en la pròpia identitat, a través de la identitat dels altres. Fent caricatura, t'ho explicaria d'una altra manera: sí que hi ha una festa de la diversitat, però és tot el contrari del que es pretenia: és un canvi polític, ètic, fins i tot és un canvi d'actitud davant el món.\n—Com us ha canviat el llibre?\n—El llibre no m'ha canviat, però sí que m'ha canviat l'arribada de tota aquesta gent. Jo no seria el mateix si ells no hi haguessin estat. Ens han mostrat canvis substancials que ningú no ens ensenyava. Perquè conviure amb aquesta gent t'ensenya realitats que fins llavors desconeixies. Bé, això és el discurs, diguem-ne oficial, però això té nom: parlem d'estat del benestar, socialdemocràcia, política més o menys ajustada a dret… Però jo he nascut en un lloc on ha arribat una gent fugint de la misèria, de l'explotació, d'una malvestat increïble… Aquest contrast és el que m'ha interessat.\n—El contrast, quines idees establertes us va fer trontollar?\n—Aquesta idea del creixement sostingut, del progrés sense fi, quedava desmentida amb l'arribada d'aquesta gent. I jo em preguntava: per què ells sí i tu no? Aquesta pregunta l'he portada a sobre des de petit. Jo faig la mateixa pudor que ells després de treballar al camp, però arribo a casa i em trobo els llençols nets i un plat a taula. En canvi, ells sovint han de dormir al ras. Aquesta realitat et posa en contacte amb la part pitjor del tercer món. És clar, prens consciència de la fragilitat de tot plegat.\n—Quan va ser la primera vegada que vau prendre consciència d'aquesta fragilitat?\n—De la fragilitat de tot plegat en vaig prendre consciència una vegada que a classe va entrar el director i va fer sortir un noi, perquè el seu pare s'havia matat. És la primera vegada que sóc conscient de l'atzar macabre del món i que tu no n'ets exclòs, tot i que l'estat del benestar et faci pensar que hi ha una xarxa. Amb tot, sóc dels qui creu que el veritable avanç és la màquina del TAC. No vull pas anar enrere. Que aquesta gent hagi vingut aquí fa que tu encara valoris més allò que aquí s'ha aconseguit.\n—En aquest context, mirar el 'nosaltres' davant els 'altres' també és veure tots els prejudicis que hi aboquem.\n—Un professor sempre em deia: no t'obsessionis massa. Que no vol dir que no t'obsessionis. Vull dir que el prejudici hi és, però és un fet cultural que és rebatut. El prejudici racial és fàcil de rebatre, però no podem amagar el prejudici social. Una de les coses que em preocupaven mentre escrivia el llibre era que hi hagués algun punt d'indignitat en el relat.\n—El prejudici social es troba més enquistat?\n—T'ho diré d'una altra manera: quantes sèries de televisió ridiculitzen la gent més humil? I tenen molt d'èxit. Són prejudicis culturals, econòmics i socials tremends i molt més difícils de detectar. En el llibre es mostren un conjunt d'actituds que no tan sols parlen d'ells sinó també de nosaltres mateixos. Per això volia que aquest llibre dialogués amb els llibres anteriors meus, 'La força de la gravetat' i 'La matèria primera'.\n—Si alguna cosa caracteritza la vostra literatura és el gust per la incomoditat, per col·locar-vos en llocs de frontera, en territoris que incomoden.\n—És clar. És una actitud que se suposa. Perquè, on t'has d'instal·lar, si no? Què hi faràs en un lloc on et trobis bé? Has d'anar allà on no va ningú. En aquest cas va ser una loteria: abans que es parlés de globalització jo ja tenia una gernació d'arreu del món més desfavorit a la plaça del meu poble. I això contrasta també amb la gernació de turistes que han anat arribant a Barcelona. És tan tremendament evident, que et preguntes com és que ningú no n'ha parlat. Jo m'ho he trobat i és tan gros… com un elefant, com vols que no el munti? No ho podia pas esquivar. És clar, és el món vist pel forat de l'escriptor. Jo he treballat i menjat amb ells, els he recollit amb la furgoneta, he vist com es casaven i tenien fills… És una part del meu ecosistema. És el meu territori de naixença, conec perfectament com cruix la terra i com he de lliscar pels pendents. Vull dir que el tema no és un mèrit, perquè no l'he pogut triar.\n—És un llibre de llarg recorregut. Recordo que l'any 2005 ja havíeu penjat a internet una pàgina amb fotografies del projecte. Ja transmetien un ambient.\n—El llibre ha costat de fer, perquè se'm va desfer: hi havia parts que no eren prou bones. Hi vam coincidir amb el Jaume Vallcorba. Li vaig portar 'La pell de la frontera' al mateix temps que els 'Contes russos'. Parlo del 2009. L'un va anar endavant i l'altre, aquest, el vaig haver de treballar més.\n—En aquell moment ja havíeu publicat 'La força de la gravetat' i 'La matèria primera', que comentàveu abans, sobre com malda la gent per tirar endavant.\n—Són llibres que van sortir abans de la crisi, però ja en tocava tots els aspectes, i contrastava molt amb la descripció mediàtica triomfalista que se'n donava el 2007. Però aleshores la bombolla immobiliària ja hi era. Només calia anar als llocs per veure-la. 'La pell de la frontera' s'entén encara millor amb la crisi. És evident. És difícil d'entendre la crisi dels altres sense entendre la teva. Perquè aquest és el tema: com podíem créixer indefinidament mentre l'altra meitat del món s'enfonsava indefinidament?\n—Una de les dificultats a l'hora d'afrontar projectes com 'La pell de la frontera' és trobar el punt de vista. Us va costar?\n—T'enfrontes a una realitat molt complexa. Però jo he fet antropologia i en aquesta disciplina el punt de vista és un tema clau. I, de fet, la distància entre els punts de vista de l'etnògraf i el de l'escriptor és mínima o inexistent. D'aquests gèneres confusos també en parla la literatura. Pensa que parlo de mi, de nosaltres i dels altres. No em deixo res. Per això has de tenir clar on et situes en cada moment i on poses els límits.\n—Aquest llibre encara el vau fer de cap a cap amb en Jaume Vallcorba. El darrer. Com valoreu la figura de Vallcorba?\n—Em quedo amb moltes coses. Tinc la sensació que he perdut una part d'una paret mestra que ell m'ajudava a construir. Hi posava totxanes i era aixopluc. Em feia de paraigua literari, estètic, teòric, crític… És una gran putada des d'un punt de vista personal. L'altra part, on en Jaume Vallcorba em sembla insubstituïble, és el catàleg de Quaderns Crema. Sempre dic a la gent que entri a la web de l'editorial i vagi desplegant col·leccions: la Narrativa blanca, l'Assaig de color blau, la Sèrie Gran groga amb la poesia de Carner i Gabriel Ferrater, l'Obra Catalana d'Eugeni d'Ors, l'Obra Poètica de J.V. Foix…, i la vermella i negra D'un dia a l'altre, on s'ha col·locat aquesta 'La pell de la frontera'.\n—Com va anar aquesta decisió de canviar de col·lecció un dels vostres llibres?\n—Em penso que aquesta és la primera decisió de la Sandra [la dona de Jaume Vallcorba] a Quaderns Crema, i em sembla encertadíssima.\n—Doncs això em fa pensar que ara continuem.\nFrancesc Serés. ©Mirjam Cohen.\nL'escriptor llegeix un fragment del llibre que acaba de publicar, 'La pell de la frontera'


La gent passa fam - Diari de Girona\nLa gent passa fam\njosep miquel bausset 07.06.2015 | 07:09\nla festa del Corpus ens empeny a viure la caritat (que és l'amor total i gratuït) envers els més necessitats de la nostra societat. I és que són diverses les entitats que han denunciat públicament que a Catalunya la gent passa fam. Són nombroses les llars que necessiten ajuda per poder subsistir enmig de la crisi. I al Banc d'Aliments, a Càritas o a les parròquies, hi ha nombroses famílies en llista d'espera.\nEls mitjans de comunicació ens donen dades sobre les persones que no poden menjar ni carn ni peix, sobre les famílies que no poden fer vacances ni una setmana a l'any o sobre les llars que no arriben a final de mes. I és que en ple segle XXI, i malgrat les prediccions optimistes del govern del Sr. Rajoy, la població en risc de pobresa ha crescut fins al 29%, i la renda mitjana continua baixant, amb la qual cosa avui som encara més pobres.\nÉs per això que Càritas, amb motiu del Corpus, ha presentat un manifest on denuncia "l'exclusió de les persones i les famílies més pobres", una exclusió que "creix d'una forma escandalosa", amb 5,4 milions de parats. El manifest es fa ressò del "lament de les víctimes que provoca la injustícia estructural del sistema capitalista". Per això Càritas aposta per una "transformació radical d'aquesta societat, per construir una alternativa més humana", que sigui capaç de garantir "l'habitatge, la sanitat, l'ensenyament i un treball digne". I també que pugui "assegurar la qualitat dels serveis públics, evitant convertir-los en negoci privat". El manifest també demana una "renda mínima per a viure dignament i una justícia distributiva, perquè el bé comú prevalgui sobre el bé privat".\nLa situació de precarietat i de fam de tantes famílies m'ha recordat la pastoral El nostre pa de cada dia del qui va ser bisbe de Solsona, Vicent Enrique i Tarancon, que escrivia el 1950: "Em trenquen el cor les angoixes i els sofriments dels meus fills". Amb una veu profètica, Tarancon denunciava la falta d'aliments en temps d'estraperlo: "Hi ha moltes famílies que no tenen els aliments indispensables". I és que Tarancon escriví la seva pastoral, "per defensar el dret dels pobres i dels obrers a tindre pa en abundància, per portar una vida digna i humana". Tarancon s'escandalitzava pel fet que "no són pocs els qui en aquests últims anys s'han enriquit desaforadament" a costa dels pobres. Però el benestar dels rics (deia la pastoral) no pot "apagar el clamor de la multitud que pateix fam i viu en la misèria". El 1946, Tarancon havia escrit una altra pastoral "explosiva", on desaprovava "les injustícies del règim capitalista", denunciava públicament els qui feien "grans negocis, sense reparar en la justícia" i els qui aprofitant-se de la situació de penúria, aconseguien "uns guanys il·lícits". Com no podia ser d'altra manera, el govern franquista va qualificar Tarancon d'"obispo rojo".\nEl gest profètic de Tarancon avui el repeteixen el Banc d'Aliments, Càritas, Mans Unides, Creu Roja i les parròquies que estan ajudant les famílies necessitades. I també persones anònimes que fan realitat el miracle dels pans i dels peixos, un miracle que només es dóna des de la solidaritat, compartint allò que som i que tenim.\nTothom, però d'una manera particular els polítics, haurien de recordar sempre el que diu l'Escriptura: "Si un germà va despullat i sense aliments, i algun de vosaltres els diu: aneu en pau, no passeu fred ni gana, però no els doneu allò que és necessari al cos, de què us servirà?" (Jm 2:15-16). I també haurien de recordar una de les homilies de Sant Basili el Gran: "Et fas quasi inaccessible, esquives trobar-te amb els altres, per no veure't obligat a afluixar ni un petit donatiu". El P. Abat Josep Ma. Soler ha denunciat diverses vegades "la situació dels més vulnerables" que pateixen la crisi, degut "a les mentides i falsos diagnòstics, tant d'alguns representants dels governs, com de certs gestors de l'economia". Per això, els cristians d'una manera particular, hem d'exigir, com Tarancon, "una autèntica justícia social".\nL'Evangeli ens recorda que el Crist es fa present en "el clamor de la multitud que pateix fam i viu en la misèria" (Mt 25) tal com deia Tarancon! Per això tothom hauria de tenir molt presents en temps de crisi les paraules de l'Eclesiàstic: "No rebutgis al qui et demana perquè ho necessita" (Ecl 4:4). I és que només des de la fraternitat, podrem fer un món més humà, tal com ens demana Càritas.


LA VIA I EL XIULET - 19 by Escola Carrilet Revista - issuu\nLA VIA I EL XIULET-17\nSUMARI • PORTADA......................................................PÀG. 1 • SUMARI........................................................PÀG. 2 • EDITORIAL....................................................PÀG. 3 • LA FINESTRA.................................................PÀG. 4 • AIXÍ ESTÀ EL PATI..........................................PÀG. 22 • RODA EL MÓN..............................................PÀG. 30 • UNA CONVERSA AMB...................................PÀG. 31 • VA PASSAR....................................................PÀG. 32 • AIXÍ ÉS L’ESCOLA...........................................PÀG. 33 • QUÈ PASSA A PALAFRUGELL?.......................PÀG. 35 • TRIA I REMENA..............................................PÀG.36 • EL CALAIX DEL SENYOR SETCIÈNCIES.............PÀG.38 • CONTRAPORTADA.........................................PÀG. 40\nESCOLA CARRILET PL. NARCISA OLIVER I DEULOFEU, S/N 17200 PALAFRUGELL. TEL. 972 30 67 65 www.xtec.cat/escolacarrilet www.carrilet.cat (AMPA)\nEn els textos escrits a mà pels alumnes de PP-3 fins a 2n., s’ha respectat el seu nivell ortogràfic.\nLA VIA I EL XIULET\nEDITORIAL _______________________________________________________________________ curs. Ens ha costat una mica perquè a som a la meitat del curs, és inmai havíem fet una cosa semblant, creïble com passa de de pressa el així que esperem que us agradi. temps. En aquesta revista us enseEls alumnes de sisè nyarem el projecte que hem treballat conjuntament tota l’escola i que ha estat la pesca a la costa palafrugellenca. També tindrem una entrevista amb la Conxa Saurí de l’arxiu municipal de Palafrugell que ens explicarà què fa i quins documents podem trobar a l’arxiu. Com a les revistes anteriors trobareu les seccions “així està el pati”, “roda el món”, “va passar”, “així és l’escola”, “què passa a Palafrugell”, “tria i remena” i “el calaix del senyor setciències”.\nAquesta és la primera revista que fem els alumnes de sisè d’aquest\nAquesta revista s’ha fet gràcies a la col·laboració de tota la mainada de l’escola.\nLA FINESTRA _________________________________________________________________ P3\nLA FINESTRA _________________________________________________________________ P4 ELS ALUMNES DE P4 HEM TREBALLAT ELS SEGÜENTS TEMES SOBRE LA PESCA A LA COSTA PALAFRUGELLENCA: LA CASA DEL PESCADOR\nLA FINESTRA _________________________________________________________________ P4 LES DONES I LA PESCA\nQUÈ FEIEN QUAN NO ANAVEN A PESCAR\nLA FINESTRA _________________________________________________________________ P5\nLA FINESTRA _________________________________________________________________ 1r.\nESTRIS I EINES DELS PESCADORS Els pescadors pesquen de diferents maneres. Se Segons la manera alguude pescar, necessiten unes eines o unes altres. Aquí teniu alg nes de les eines o els estris principals*\nEL SALABRELL 1.\nEi! I LA BARCA!!\nSi voleu conèixer més estris (les nanses, el rall, ploms...) i com funcio funcionen, veniu a veure tot el que hem treballat!! treballat!! LA VIA I EL XIULET\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 2n.\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 3r.\nEL RELLEU DE LA COSTA La classe dels “pescadors de la mar brava” (3rA), juntament amb els companys de 3r B, ens hem centrat en l’espai físic a l’hora de fer el projecte del primer trimestre “la pesca a la costa palafrugellenca”. No només hem llegit molt i hem vist vídeos o fotos, sinó que vam anar a visitar els diferents elements del relleu que conformen la costa palafrugellenca. Vam anar caminant des de l’escola fins a Calella, i allà vam poder observar tot allò que havíem estudiat a classe. -\nLes platges i els penya-segats, al llarg de tota la línea de la costa, que vam veure passejant pel camí de ronda.\nEls caps (quan la terra entra dins el mar), com el cap de Sant Sebastià o el cap Roig.\nLes badies (quan l’aigua entra dins la costa), com la badia de Llafranc.\nLes cales (o badies petites), com les cales de Calella.\nEls arxipèlags (conjunt d’illes) com les illes Formigues.\nAprofitant la sortida també vam visitar Sa Perola, l'antic tenyidor de xarxes del Gremi de Pescadors de Sant Pere, al carrer de les Voltes de Calella, construït el segle XVIII.\nCaminant cap a Calella (a dalt). Observant el relleu de la costa (superior dreta) Visitant Sa Perola (Inferior dreta)\nPARLANT DE LA PESCA AMB... El dimecres 7 de novembre va venir a la classe el besavi de la Paula Sánchez, el senyor Andreu Dalfó, per explicar-nos moltes coses sobre la pesca. Nosaltres li vàrem preparar una entrevista, i així, tot fent de periodistes, li vam preguntar: a quina edat va començar a pescar, quin és el peix més gros que ha pescat, si anava a pescar sol o acompanyat, quins estris feia servir, el nom de la seva barca... Ens va contestar totes les preguntes i més ! La senyora Teresa, besàvia de la Paula, ens va explicar la recepta d'un menjar típic de pescadors: el suquet de peix.\nMoltes gràcies per compartirho amb nosaltres !!\nSORTIDA A TAMARIU LA VIA I EL XIULET\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 4t. Els nens i nenes de 4t A i 4t B vam anar a Tamariu. Ens vam desplaçar amb autocar i vam baixar cap a la platja on ens esperaven dues monitores. Va ser un dia molt divertit i interessant. Ens van explicar moltes coses del senyor Josep Pla i la seva relació amb els pescadors. Vam aprendre coses noves, vam jugar, compartir amb els companys i companyes i descobrir nous llocs que no coneixíem i on anava en Josep Pla. Tamariu es diu així per que hi ha uns arbres que es diuen tamarius.\nLa Xefla era com una festa on els pescadors dinaven junts i feien gresca.\nEls pescadors i caçadors anaven a la Cala de Liri .\nEls pescadors anaven a la taverna a cantar havaneres com La Bella Lola o el Llop de mar......i a compartir una estona amb els seus companys.\nLes monitores a les diferents parades ens van llegir textos descriptius escrits per Josep Pla.\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 4t.\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 5è.\nANALITZEM LES FOTOGRAFIES Hem analitzat fotografies antigues de la costa palafrugellenca. Us mostrem les fotos treballades i un exemple de feina acabada.\nALTRES TREBALLS “EL CREUER DE LLAFRANC” “LLAFRANC AL 1920” “LLAFRANC TURÍSTIC” “EL FAR DE SANT SEBASTIÀ”\nAquest curs els alumnes de 5è hem treballat la història i l’evolució de la pesca a la costa palafrugellenca. Per conèixer aquesta part del projecte hem llegit alguns textos sobre història dels anys 20, 50 i 60. També hem analitzat fotografies antigues, hem fet apunts de diferents llibres de Llafranc i Calella i hem exposat tots aquests treballs als nostres companys de la classe.\nSabíeu que... ...els pescadors anaven a Sa Perola i explicaven tafaneries? ...fins al segle XVIII Calella i Llafranc no van ser considerats com a pobles? ...els nens de 13 anys començaven l’ofici de pescadors i difícilment ho podien deixar? ...a finals del segle XVIII a Calella hi vivien unes 15 famílies? ...antigament només hi havia un mestre per escola i tots els nens de diferents edats estaven a la mateixa aula? ...els pescadors podien tenir malalties pulmonars a causa de la humitat i el fred del mar? ...els homes no volien que les dones fossin pescadores? Doncs algunes d’elles treballaven a la mar igualment! ...els pescadors no s’explicaven els seus secrets d’alta mar? ...la pesca és un ofici de risc a causa dels temporals? ...als anys trenta (després de la Guerra Civil) la pesca comença a ser substituïda pel turisme? ...a Calella hi ha una barraca de pescadors? Doncs sí! És la “barraca dels Liris” i els alumnes de 5è vam tenir l’honor de visitar-la per dins. Ens van explicar que cada diumenge els pescadors es reunien a la barraca per fer uns bons àpats i molta xerinola. Els alumnes de 5è B: “Els joves pescadors i pescadores del Carrilet”.\nLA FINESTRA ________________________________________________________________ 6è.\nCUINEM AMB PEIX ! En Joan Quadrat del Museu de la Pesca de Palamós va venir per fer un taller de cuina per a mares i pares i els alumnes de 6è ens hi vam afegir. Ens va fer unes quantes receptes típiques dels mariners i pescadors de la zona. Els plats que va cuinar van ser: “rossejat de fideus” i “suquet”. Tot seguit us expliquem la recepta del rossejat de fideus.\nROSSEJAT DE FIDEUS INGREDIENTS: • Fideus • Fumet (brou del suquet) • Sal • Oli • Alls PREPARACIÓ: Posem en una paella els fideus i oli d’oliva. A foc lent deixem que es vagin rossejant. Amb molta cura es va remenant per a què no s’enganxin. Quan són ben torradets, hi afegim el fumet (el brou del suquet) i deixem, a foc viu, que els fideus absorbeixin tot el brou. Per acompanyar els fideus es pot fer un allioli. Només cal una mica de paciència, una mà de morter, all, oli i sal.\nEls peixos Els alumnes de sisè hem estudiat el tema dels peixos dins el projecte de l’escola. Tots els peixos són vertebrats i respiren per les brànquies que són uns òrgans situats al final del cap i que agafen l’oxigen de l’aigua. Els peixos es mouen gràcies a les aletes i els músculs i tenen un òrgan que es diu bufeta natatòria i mai van cap a amunt sempre van de costat o en diagonal. Els peixos es classifiquen segons on viuen. Els que estan al fons del mar es diuen bentònics i els que es desplacen per on volen es diuen pelàgics. Els peixos poden tenir fecundació interna\nexterna. No tots els animals marins són peixos, també hi ha animals invertebrats que són mol·luscs com les tellerines, els musclos,els calamars,...equinoderms com les garoines o les estrelles de mar o crustacis com les gambes o els llagostins. Els noms de les classes de 6è son: la pesca amb salabrell i la pesca al pinxo.\nAIXÍ ESTÀ EL PATI _______________________________________________________________\nEn Felix Baungarther va ser el primer home que va saltar de 39 km d’alçada. Amb el seu salt va aconseguir batre dos rècords: el del salt des de més alçada i ser el primer home en superar la velocitat del so. El seu salt va ser des de l’estratosfera i va obrir el paracaigudes desprès de 4 minuts i 20 segons de caiguda lliure. Es va retransmetre televisivament a tot el món. En Felix Baungartner estava molt espantat. En algun moment pensava que es moriria, però tot va anar bé i va arribar a terra molt emocionat i content.\nEl dia 1 de novembre vaig anar a una casa rural a la Vall de Bianya. Érem la meva família i la de la Carla. Dijous al mig dia ens vam anar tots amb cotxe i divendres va venir el pare de la Carla amb el seu. La casa tenia un jardí.\nAriadna – 4t B HA ARRIBAT LA TERCERA FILLA DE LA BEL El 19 de desembre del 2012, la Bel, la nostra mestra, ha tingut una nena, la Laia. El divendres 11 de gener hem tingut l’agradable sorpresa de poder conèixer-la perquè la Bel va venir amb ella a classe.\nUN MÉS A LA FAMÍLIA El dia 2 de gener va néixer a l’hospital de Tordera la meva cosina!. Va pesar 3,200Kg. L’Elsa plora molt i sempre vol estar amb la meva tia. Gairebé cada cap de setmana l’anem a visitar. Tot i que ara és molt maca, ja tinc ganes que es faci gran per poder jugar amb ella.\nLA SANDRA ENS PRESENTA LA LOLA Ja ha nascut la Lola. Va néixer el dia 3 d’octubre del 2012 a l’hospital de Palamós. Pesava 3 kg. Sandra - 6è B FELICITATS BRUNA ! El dissabte 3 de novembre , ens vam ajuntar tota la família per celebrar l’aniversari de la meva cosina Bruna. Va fer dos anys. Vam celebrar la festa a casa de la meva tia. Va començar cap a les sis de la tarda, però abans d’anar-hi vam recollir el meu avi. Vam menjar pastís de xocolata amb llaminadures que va portar l’àvia de la Bruna. Laia\nMarina – 4t A\nAIXÍ ESTÀ EL PATI _______________________________________________________________ ANEM A BUSCAR BOLETS\nEl dia 1 de Novembre el meu pare va anar a buscar bolets amb el pare de la Martina i la Paula Ferreró .Quan pujaven per les zones de porcs senglars se’ls va rebentar una roda del cotxe. Van haver d’arrossegar-lo fins a la part baixa. MIRA!!! em van alegrar el dia perquè vaig poder anar a dinar a casa seva i jugar tota la tarda. Desprès vaig anar a casa dels meus tiets i amb tota la família vam rodar una pel·lícula que es deia BON NADAL !!!!!!!!!!!!! i desprès vam menjar coca .\nEls alumnes de 5è i 6è vam participar en un concurs de la biblioteca municipal sobre Charles Dickens i tractava de l’explotació infantil. Dos alumnes de 5è, L’Emma i en Marco Andrés, van guanyar i van rebre un lot de llibres i una carpeta.\nPaula – 4t.\nSUBCAMPIÓ DE CATALUNYA DE TIR AMB ARC La FCTA va organitzar el XLVI campionat de Catalunya de sala a la localitat de Castellar del Vallès. Ha vetat el record de participació amb 192 arquers! A la categoria d’arc recorbat masculí va guanyar en Josep Marimón i, en Pol Viñas de cinquè B va ser medalla de plata.\n.......... A MADRID!!!! El dia 27 de desembre vaig anar a Madrid amb el meu germà , el meu pare i la meva mare. Vam anar amb cotxe. Allà vam visitar la Puerta del Sol. Estava molt animat i decorat amb els llums de Nadal. Hi havia persones que feien d’estàtua.\nPRIMER TROFEU DE “KRAV MAGA” El passat 12 de desembre, l’Adrià Martínez de cinquè B, va aconseguir el trofeu del cinturó groc-blanc de “Krav Maga”. Per aconseguir aquest trofeu l’Adrià va passar una sèrie de proves. Aquest estiu es tornarà a presentar en el campionat i esperem que torni a guanyar!\nCarlota – 4t A HALLOWEEN El dia 3 d’octubre, a la tarda, els meus amics i jo vam anar pel poble , botiga per botiga, demanant caramels . Va ser molt divertit, hi havia gent que no en tenien i ens donaven diners. També hi havia gent que eren molt amables i d’altres molt mal educats. Jo, anava vestida de dimoni i altres caminaven per Palafrugell vestits de zombis. Vam espantar a molta gent. Carla W. – 4t B\nAIXÍ ESTÀ EL PATI _______________________________________________________________ LA HISTÒRIA DEL CLARINET Audició de Joventuts Musicals “El senyor clarinet” Avui dia 21/11/12,els nens/es de 4t i 3r de primària de totes les escoles de Palafrugell, hem anat al teatre municipal de Palafrugell a veure l’audició que havien organitzat Joventuts Musicals: “el sr clarinet”. Ha estat una audició magnifica . Ens van explicar com era el primer “clarinet” i tot els seus canvis fins arribar a l’actual. Maria – 4t B\nAIXÍ ESTÀ EL PATI _______________________________________________________________ El diumenge vint-i-u d’octubre, a les escoles velles de Llofriu, el meu germà, jo i tres nens més, ens van fer fotos amb els jerseis que ens fan les nostres àvies. Aquestes fotos serviran per sortir a una pagina web d´internet de jerseis. Carla\nHem anat a preguntar-li a la Clàudia, mestra de música de l’escola, unes quantes coses sobre la percussió a l’escola. Ja veureu quina tasca tan maca fem amb els instruments. Hola Clàudia. Des de quan es fa percussió a l’escola? R/ Ja fa quatre anys que en fem. Per què es va començar a fer percussió? R/ Es va demanar des de l’AMPA, l’escola ho va veure com una tasca positiva i ens va assessorar el percussioDurant els premis de Medi Ambient a IES Baix Empordà.\nnista Toni Gadea. Quins nens toquen? R/ Els alumnes de sisè com a grup de percussió. Quants nens toquen? R/ Les classes de sisè a l’hora de percussió o els dos grups junts al gimnàs-teatre de l’escola. Quins instruments toquen? Cada setmana fem roda d’instruments. Fem servir instruments com la caixa, el bombo, els timbes, els zurdos, els agogos, el djembé, els bongos, el pandero, la pandereta,... Una classe al gimnàs amb en Toni Gadea. Quants tipus de música toquen? Amb la percussió podem tocar la música que vulguem. Fem diferents ritmes com la samba, el rock,... També fem percussió corporal amb obstinats rítmics.\nActuació a l’entrega dels premis Mestre Sagrera\nCom valores l’experiència? Els alumnes diuen que els agrada molt i fan un treball en grup impressionant. Els alumnes s’acostumen a tenir cura dels instruments i a estar atents durant la sessió per portar bé el tempo de la música. Solem acompanyar alguna festa de l’escola. El primer any vam sortir per carnaval i l’any passat vam tocar en l’entrega de premis Mestre Sagrera i als Premis de Medi Ambient a l’IES Baix Empordà de Palafrugell. També s’ha fet un taller de percussió per pares i mares de l’escola.\nDel 28 de gener a l’1 de febrer sis alumnes de sisè acompanyats per tres mestres de l’escola vam viatjar a Oslo per visitar l’escola Arvoll que participa amb nosaltres i una escola de Londres en un projecte Comenius.\nL’ESCOLA L’escola d’Oslo té més de 50 anys. Allà els cursos van diferent ja que fan des de 1r fins a 10è. Hi ha moltes aules diferents: un gimnàs, una biblioteca, 3 aules d’informàtica i un menjador. Els nens de 4t i de 5è, un dia de la setmana cuinen el dinar i dinen a l’escola. L’horari també és diferent, al matí comencen a les 9h o a vegades a les 10h i acaben a les 15h.\nOSLO Oslo és una ciutat molt gran, té molts museus, un dels museus es diu “ The National Gallery” que té molts quadres. També hi ha Holmenkollen que és una instal·lació esportiva molt gran on s’hi fan competicions de salts d’esquí. A la nit, Oslo està molt ben il·luminat i s’hi veu molt bé . Les persones és mouen per Oslo amb tramvia perquè és molt gran.\nELS ALUMNES Els alumnes d’allà són molt simpàtics i molt amables. Són molt alts i la majoria de les nenes tenen els cabells rossos. A la classe van amb mitjons, sense sabates, perquè el terra és calent.\nAIXÍ ESTÀ EL PATI _______________________________________________________________ L’ALBERG\nL’alberg era molt gran, hi havia moltes habitacions i per obrir les portes no fèiem servir claus, utilitzàvem targetes. També hi ha màquines d’entrepans, sopa,... Al matí esmorzàvem a un bufet que hi havia ous, formatges, embotit, crema de cacau, tomàquet, melmelada, pa,...\nHi havia molts tipus de trineus, un tipus era el clàssic fet de fusta, l’altre era un molt modern que tenia tres esquís, dos per aguantar el trineu i un per canviar de direcció. També tenien una mena de planxes i el més pràctic de tots era una pala de plàstic on t’hi asseies a sobre i baixaves. A mitja baixada ens vàrem desviar per un caminet fins al mig del bosc, allà hi vam fer un foc, vam menjar xocolata i un brioix. Tot va anar molt bé i vam aprendre moltes coses. Vindran a visitar-nos a finals d’aquest curs i us informarem puntualment de la seva visita a la propera revista.\nRODA EL MÓN ___________________________________________________________________ ELECCIONS AL PARLAMENT DE CATALUNYA. El 25 de novembre hi ha hagut eleccions al parlament de Catalunya aquests són alguns dels partits politics que s’han presentat: CIU/PP/PSC/ICV/ERC/CUP/SI/C’s Els resultats han sigut aquests: 50 CIU/ 21 ERC/ 20 PSC/19 PP/ 13 ICV/ C’s 9/ CUP 3 Guanya CIU, però no pot governar sol perquè no ha guanyat majoria absoluta i ha fet un acord amb ERC. Al Parlament de Catalunya hi ha un total de 135 diputats dels quals 17 són escollits a Girona.\nLA SALIMA I LA LOLA GUANYEN EL PREMI RODOLFO CANDELARIA El Premi de pintura Rodolfo Candelària d’enguany l’ha guanyat la Lola Attouche (5è). I estem molt contents perquè la bienal d’aquest premi (un sol premi entre tots els guanyadors de totes les escoles de Palafrugell dels dos darrers cursos) l’ha guanyat la Salima Azzouzi de 6è!!.\nELECCIONS A ESTATS UNITS Els Estats Units d’Amèrica afrontaven unes eleccions presidencials molt importants. El dimarts 6 de novembre, l’electorat americà va decidir davant de les urnes si continava de l’actual president i candidat demòcrata, Barack Obama, o bé si vota pel canvi a favor del candidat republicà, Mitt Romney. Al final de tant patiment, ha guanyat Barack Obama.\nHURACÁ SANDY A NEW YORK L’huracá Sandy va afectar el passat dilluns 29 d’octubre de 2012 a New York (Estats Units). Va passar com un cicló post tropical per el nord-est de Estats Units. Els efectes del Sandy a la ciutat de New York van ser devastadors. Es va paralitzar el transport públic per terra i aire, van causar la destrucció de més de 50 vivendes per un incendi en el comptat neoyorkí de Queens. Van morir al menys 15 persones i més de\nsis milions de persones es van quedar sense servei de electricitat.\nUNA CONVERSA AMB.. _________________________________________________________\nCONXA SAURÍ Vam anar a l’Arxiu Municipal de Palafrugell a fer-li una entrevista a la Conxa Saurí, aquestes són les preguntes que li vam fer. 1.- Com et dius? El meu nom és M. Concepció Saurí Ros, però molta gent em diu Conxa. 2.- A que et dediques? Treballo a l’Arxiu Municipal de Palafrugell. La meva feina és d’arxivera municipal. 3.- Què és l’arxiu? Un servei de l’Ajuntament de Palafrugell que s’ocupa de gestionar documentació i informació. 4.- On està situat? A la plaça de l’esglèsia, al costat del campanar. També hi ha una nau amb documentació al carrer de la Vall d’Aran, prop de l’Escorxador. 5.-Quan temps portes treballant aquí? A temps parcial des de 1986 (llavors també donava classes a secundària), i amb dedicació plena des de 1991. 6 .-T’agrada el treball que tens? Sí. Tot i això, encara que treballis en una feina que t’agradi, sempre hi ha aspectes que t’agraden més que altres. 7.- Hi ve molta gent a l’arxiu? Sí, entre gent de les oficines de l’Ajuntament i les altres consultes l’any 2012 hem tingut 1.969 consultes. I entre visites i tallers, hem atès 468 usuaris. I n’hi ha que no venen però també ens consulten: al web municipal aquest any hi ha hagut 16.824 pàgines vistes de la secció Arxiu. 8.- Hi ha algunes normes per poder entrar? La consulta és oberta a partir de 14 anys, abans s’ha de venir amb els professors o amb algú que ja tingui aquesta edat. 9.- De petita ja t’interessava aquest tipus de feina? Ara que m’hi feu pensar, doncs ja m’interessava la història i m’agradava ordenar els contes... 10.- Et va agradar venir a fer la xerrada als nens de 6è? M’ho vaig passar molt bé, i trobo molt interessant la vostra manera de treballar. Aquesta és una de les coses que m’agraden de la meva feina! LA VIA I EL XIULET\nVA PASSAR ______________________________________________________________________\nInicialment l’escola eren uns mòduls que estaven on ara és el parc de la Sauleda. Abans aquests terrenys eren camps.\nL’escola actual està situada entre el carrer Carrilet i la plaça Narcisa Oliver. Es va començar a construir l’any 2007 i es va acabar el 2008.\nPer què es va construir aquí i no a un altre lloc?\nDoncs perquè l’Ajuntament ho va decidir en el seu Pla d’Urbanisme. Actualment, el parc de la Sauleda és una zona verda i l’escola ocupa una zona d’equipaments escolars.\nAIXÍ ÉS L’ESCOLA ____________________________________________________________\nPràctica psicomotriu educativa Els infants a través de les seves accions corporals: com jugar, saltar, manipular objectes, etc. aconsegueixen situar-se en el món i adquireixen intuïtivament els aprenentatges necessaris per a desenvolupar-se a l'escola i en la vida. D'aquesta manera lúdica i gairebé sense assabentar-se treballen conceptes relatius a l'espai (a dalt/ a baix, davant/darrera, dreta/esquerra,…), el temps (la rapidesa, el ritme, la durada,…), destreses motrius necessàries per a l'equilibri, la vista, la relació entre altres nens, etc. amb els conseqüents efectes sobre la millor capacitació i emergència de l'escriptura, la lectura i les matemàtiques, indispensables avui en dia per a l'èxit acadèmic. ENTREVISTA A ELENA TRIJUEQUE (Mestra d’Infantil) Un grup d’alumnes de sisè hem anat a entrevistar a l’Elena per a què ens expliqui com funciona i per a què serveix l’aula de psicomotricitat. Per què serveix la psicomotricitat? Per treballar diferents aspectes del cos: l’expressió, el moviment, la relació amb els altres,... Fins a quin curs es fa psicomotricitat normalment? En fan des de P3 fins a P5 I després què fan? Quan arriben a Primària fan Educació Física. Quines activitats fan? Joc lliure amb diferents materials, jocs reglats, circuits,... Com és una sessió de psicomotricitat? Es comença explicant o recordant les normes de l’activitat, es fa la sessió, es recull el material i es posa en comú el que s’ha fet. De vegades es fan estones de relaxació. Quin material utilitzeu normalment? Se’n fa servir de moltes menes: matalassos, coixins, cons, cordes, espatlleres, pilotes, llençols, bancs,... Quins dies vénen els alumnes? Els alumnes vénen una hora i mitja o dues setmanals. Quins/es professors/es porten les activitats? Les tutores o les mestres de suport segons l’horari. Cada dia la feu a la mateixa aula o utilitzeu algun altre lloc? Les sessions es fan normalment a l’aula de psicomotricitat, de vegades es fan al gimnàs i, puntualment, fora de l’aula (a l’exterior).\nQUÈ PASSA A PALAFRUGELL? ________________________________________________\nLa pista de gel Va tornar la pista de gel a Palafrugell, situada a la Bòbila (de Can Mario). Era oberta del\n14 de desembre fins al 6 de gener, de 10 a 14 i de 16 a 21 h (excepte el 25 de desembre i l’1 de gener que va estar tancada al matí). El dia 17 de desembre els alumnes de Primària vam anar a patinar.\nInauguració del museu del suro El passat 29 de juny es va inaugurar el Museu del Suro a la plaça de Can Mario. Es fan exposicions, tallers familiars, artesania, figures de suro, manualitats, jocs, pessebres, visites guiades i pujada al dipòsit de Can Mario. Antigament s’hi feien exposicions.\nMoltes escoles de Palafrugell hem elaborat coses de Nadal a mà i el passat diumenge dia 16 de desembre les vam vendre i els diners que es van guanyar els vam donar a la Marató de Tv3. Els nens i nenes de 6è es van encarregar d’anar a Plaça Nova a vendre. LA VIA I EL XIULET\nTRIA I REMENA _________________________________________________________________\nEn aquesta secció us recomanem algunes de les pel·lícules animades conegudes que us poden agradar.\nSón una família que sembla normal però en realitat són uns súper herois. És una pel·lícula d’acció. Els protagonistes lluiten amb un dolent molt dolent que vol acabar amb ells.\nAquest personatge d’animació va ser creat l’any 2011 per Enrique Gato però s’ha projectat als cinemes el 2012. En Tadeo Jones ja volia ser arqueòleg des de molt petit i té una missió: ha de trobar una clau secreta per poder trobar un tresor amb l’ajuda d’una noia, un gos i un ocell.\nÉs l’última pel·lícula de la saga Crepúsculo, formada per: Crepúsculo, Luna Nueva, Eclipse i Amanecer. La pel·lícula comença on s'havia deixat a Eclipse, amb l’Edward i la Bella fent plans per casar-se, que és una condició que li imposa ell degut a la seva mentalitat de principis del segle XX a canvi de convertir-la en vampir.\nOne direction és una “boyband” britànic irlandesa composada per Zayn Malik, Niall Horan, Liam Payne, Louis Tomlinson i Harry Styles . Aquest grup, al principi van concursar com a solistes en un concurs televisiu d’èxit (Factor X) i Simon Cowell (jurat del concurs) els va posar junts. Ara tenen molt d’èxit com a grup. L’any 2012 van guanyar en MTV del vídeo més vist de YouTube i tenen més èxit que Justin Bieber. Van publicar l’àlbum “Up all night” i, darrerament, “Take me home”. Són “súper guapos”.\nLittle Mix és un grup de 4 noies Britàniques: Perrie Edwards, Jade Thirlwall, Jesy Nelson, Leigh-Anne Pinnock. S’han conegut al programa “THE X FACTOR”. El seu primer àlbum publicat es diu “DNA”. Al programa televisiu o es van conèixer van arribar fins a la tercera temporada, però igualment han seguit la seva carrera i, de moment, van molt bé.\nEL CALAIX DEL SENYOR SETCIÈNCIES ________________________________________\nREFRANYS DE CORCOLL A veure si ets capaç de relacionar cadascun d’aquests refranys amb el seu significat... Si quan ets jove no t’esforces de gran no tindràs gaires coses.\nNo s’ha de ser avariciós i voler moltes coses perquè sovint acabaràs sense res.\nCada persona té la seva manera de pensar, d’entendre les coses i d’opinar sobre un mateix fet.\nA l’hora de dinar i d’anar a dormir, s’ha d’anar la primera vegada que et criden. No s’ha de fer el ronso.\nEn aquesta sopa de lletres hi podeu trobar al menys quinze noms d’animals marins que han aparegut al projecte de la pesca a la costa palafrugellenca. A veure si els trobes.\nEL CALAIX DEL SENYOR SETCIÈNCIES ________________________________________ ÀRIES 21 Març-20 Abril Foc\nTrobaràs el teu amor i aquell dia faràs un examen i trauràs bona nota. Quina sort, no?\nTAURE 21 Abril-20 Maig Terra ☺☺☺\nAvui tindràs molt bona sort perquè et donaran molts diners i podràs fer un viatge per tot el món.\nTindràs molta bona sort perquè coneixeràs en persona el teu cantant preferit. No t’oblidis de demanar-li un autògraf.\nCRANC 22 Juny-22 Juliol Aigua ☺\nLLEÓ 23 Juliol-23 Agost Foc ☺\nEt tacaràs la roba quan estiguis al pati. Ves amb compte que si no et renyaran!\nVERGE 24 Agost-23 Setembre Terra ☺\nEt tocarà un viatge a la teva ciutat preferida. Pensa amb qui hi vols anar!\nAniràs de excursió al bosc amb els teus amics i amigues i t’ho passaràs molt bé.\nBALANÇA 24 Setembre23 Octubre Aire ☺\n☺☺☺☺ No gastis els diners perquè més endavant els necessitaràs. Ets el signe que més nota la crisi, has de fer equilibris.\nVigila amb el cotxe que pots tenir un accident. Condueix amb prudència, tu no tens recanvi.\nCAPRICORN 22 Desembre20 Gener Terra\nMilloraràs les assignatures i faràs un somni realitat. La teva salut millorarà.\nPEIXOS 20 Febrer-20 Maig Aigua ☺☺☺☺\n☺☺☺ Ves amb compte amb el que dius perquè pots crear molts problemes. Sigues prudent. LA VIA I EL XIULET\nTindràs molt mala sort si no comences a estudiar. Cal que t’esforcis més a fer bé les coses.\nEl dia del teu aniversari et donaran un regal molt bonic. Serà una sorpresa ben agradable. NÚMERO 19\nEscola Carrilet Revista\nLA VIA I EL XIULET - 19\nRevista de l'Escola Carrilet de Palafrugell.


Els Bombers realitzen un exercici de recerca en entorn marítim i terrestre a l'Ametlla de Mar - 26/05/2017 » La Cala RTV\nEls Bombers realitzen un exercici de recerca en entorn marítim i terrestre a l'Ametlla de Mar\n26 . Mai, 2017 a les 18:00\nEls Bombers de la Generalitat van realitzar, aquest dijous al matí, una pràctica conjunta de recerca en el tram de costa entre el port de Calafat i el port de l'Ametlla de Mar, a la Regió d'Emergències de les Terres de l'Ebre.\nEl simulacre que s'emmarca dins els exercicis de salvament de persones que es troben en medis litorals va aplegar un total de 26 efectius: els membres de la Unitat Subaquàtica del Grup d'Actuacions Especials de Bombers, la Unitat de Punt de Trànsit i els patrons d'embarcacions del Riu Ebre. També hi va participar el Grup Caní de Recerca, així com els agents de la Policia Local i l'ambulància del Servei d'Urgències Municipal de l'Ametlla de Mar.\nL'exercici va simular la desaparició de dues persones, pare i fill que havien sortit a pescar amb canya i no havien tornat a casa. «Primer, hem trobat el punt de viratge últim, a partir d'aquí hem fet cerca intensiva per les zones properes, tant costeres com terrestres. L'exercici ha sortit bastant rodó i hem vist que la interfície de treball entre diferents cossos ha sigut efectiu», explica el cap del parc de Bombers de l'Ametlla de Mar, Xavier Llorens\nL'objectiu és millorar el treball conjunt per part de la Unitat de Punt de Trànsit, el personal adscrit als parcs de la regió d'Emergències ebrenca i els membres de la Unitat del GRAE Subaquàtic. I és que la coordinació és clau en qualsevol tipologia de recerca.\nTot i així, cal tenir en compte que, en cas real, també actuarien d'altres cossos d'emergència, com Salvament Marítim. Els Bombers van fer l'any passat 76 serveis en medi marítim, 2 de les quals al Baix Ebre. Enguany, s'han fet, de moment, 12 actuacions d'aquest tipus.\n0 respostes a "Els Bombers realitzen un exercici de recerca en..."\nDescarrega'l (5,95 MB)\nCrema un trài...


El preu del lloguer a Girona ja és el d'abans de la crisiCambra de la Propietat Urbana de Girona\nInforme del 2n trimestre dels preus dels habitatges de lloguer a les comarques de Girona\nEl preu del lloguer a Girona ja és el d’abans de la crisi.\nUn cop tancat el segon trimestre de l’any, arriba el moment de fer les valoracions respecte l’evolució dels preus dels lloguers a les comarques de Girona. Una qüestió que preocupa, i molt, a llogaters i propietaris. La situació no és homogènia, la ciutat de Girona s’apunta a la tònica alcista de les principals ciutats del país, mentre que la resta de territoris analitzats contenen la pujada i Olot posa el fre a la tendència alcista.\n-A Girona, el lloguer d’aquest segon trimestre del 2019 ja arriba a la mitjana dels 600€ mensuals. La ciutat acumula tres anys consecutius d’augment de preus.\n-A Figueres, ja fa dos anys que els preus no canvien significativament, oscil·len a l’entorn dels 450€ mensuals.\n-A Olot, es trenca la tendència alcista dels últims trimestres i els preus baixen 40€ respecte el primer de l’any 2019 i arriben als 410€.\n-A la zona de costa entre Palamós i Sant Feliu de Guíxols els lloguers segueixen una tendència similar a la que es produeix a Figueres, amb preus estabilitzats a l’entorn dels 500€.\nSi tenim en compte, però, l’evolució dels preus des de 2008 arribem a les següents conclusions:\n-Entre 2017-fins avui (1 de juliol 2019) hi ha hagut increments constants, fins arribar als actuals 600€.\nAquest 2n trimestre del 2019 el preu del lloguer a la ciutat de Girona arriba a un promig històric, el de 600€, situant-se en la quantia prèvia a la crisi.\nA Girona, el preu màxim del lloguer d’habitatges es va assolir durant el tercer trimestre del 2008 (arribant els preus fins als 650€). A l’altra banda del pèndol, la del preu més baix, hi ha el primer trimestre del 2015, quan els preus arriben a un terra de 450€ de mitjana. La diferència entre el preu màxim i el mínim va ser de 200€, cosa que significa que els preus van experimentar una caiguda del 30%. Pel que fa al preu actual recupera la disminució soferta en el període de crisi i retorna al promig del període 2007-2009.\n-En el darrer període, el que va de 2017 fins a l’actualitat, i després d’una petita recuperació, els lloguers arriben als 450€, on s’estabilitzen.\nA Figueres, els preus d’aquest 2n trimestre s’estabilitzen i ja fa un any que es repeteixen valors a l’entorn dels 450€.\nA Figueres, el preu màxim del lloguer d’habitatges es va assolir el tercer trimestre del 2008 (550€). A l’altra extrem, el preu més baix ha estat repetidament 400€, cosa que suposa una disminució de 150€, un 27,2 % de caiguda. Amb els actuals 450€ es consolida una certa recuperació d’aquests preus, xifrada en 50€ respecte del període amb preus més baixos, quedant però encara uns 50 o 100€ per sota del període de preus més alts.\n-És durant el 2017 i fins ara que els preus s’incrementen i passen dels 350€ als actuals 410€, 40€ menys que el primer trimestre del 2019\nA Olot, en aquest 2n trimestre del 2019 es trenca la tendència alcista i es registra una disminució del preu fins arribar als 410€, uns preus que eren habituals en el període 2007-2009.\nA Olot, el preu màxim del lloguer d’habitatges es va produir el primer trimestre del 2009 (amb un preu mig de 426€). Els preus toquen terra el primer trimestre del 2015, arribant als 320€ de mitjana mensual. La caiguda és molt significativa: de 106€ en xifres absolutes i d’un 24,8 en percentatge; actualment s’ha recuperat totalment la caiguda de preus del període de la crisi.\nTampoc varien els preus, en aquest 2n trimestre del 2019 a aquesta zona costera, reiterant-se els 500€ mensuals i ja van sis trimestres consecutius.\nAquest gràfic recull la renda mensual mitjana registrada en el 2n trimestre de l’any 2019 i la compara amb la del 2n trimestre del 2018. Aquesta comparativa interanual mostra la variació en els preus que s’ha produït en les zones i ciutats estudiades.\nA diferència dels gràfics que registren l’evolució trimestral dels preus en cada zona, aqust gràfic fa una comparació puntual amb la situació que cada ciutat presentava exactament fa dotze mesos. Així poden apreciar resultats ben diferents en cada localitat: Girona registra un notable increment concretat en 50€, un 9%. Figueres i la zona costanera no presenta cap alteració, confirmant una certa estabilització dels preus. Per la seva part Olot apareix en aquesta comparativa interanual amb un petit increment del 2,5%, que no es correspon gaire amb la tendència alcista que es pot apreciar a la primera de les gràfiques de l’informe.


Inicio Canales Economía 300 comerços i establiments de Xàtiva participaran en la campanya de Bons...\nComerços de Xàtiva.\nLa iniciativa posarà inicialment 10.000 bons a la venta per valor de 40 euros, que es podran canviar des de l’1 de juliol fins al 31 d‘octubre\nUn total de 300 comerços i establiments de Xàtiva participaran els propers mesos en la campanya de Bons de Consum Local impulsada per tal de reactivar econòmicament la ciutat, amb la qual es mobilitzaran 400.000 euros (sent la meitat aportats íntegrament per l’Ajuntament).\nLa campanya començarà el proper dimecres 1 de juliol, moment en que es posaran a la venta 10.000 bons a través de la pàgina web de Caixa Ontinyent (www.caixaontinyent.es), al preu de 20 euros però amb un valor de 40 euros. Cada persona podrà adquirir un màxim de dos bons, els quals hauran de ser canviats en algun dels tres-cents comerços o establiments adherits a la campanya de promoció econòmica. Els negocis participants s’identificaran mitjançant un adhesiu que es col·locarà en un lloc visible, i una vegada efectuada la transacció, el comerciant rebrà als pocs dies l’import de cada bo canviat.\nCal recordar que aquesta iniciativa va encaminada a impulsar l’economia dels xicotets comerços de Xàtiva, afectada especialment durant els mesos de l’Estat d’Alarma en els que han hagut de tancar els negocis com a conseqüència de la crisi sanitària per la Covid-19.\nArtículo anteriorDos detinguts per estafar més de 270.000 quilos de cítrics i caqui a la Ribera Alta\nArtículo siguienteOntinyent convoca noves ajudes per bonificar l’IBI fins al 90% a les famílies amb rendes baixes


Reclamem el reconeixement dels mèrits docents de les TEEI en els processos d’oposició de mestres - CGT Ensenyament\nReclamem el reconeixement dels mèrits docents de les TEEI en els processos d’oposició de mestres\nAquest curs està sent especialment dur per a les Tècniques Especialistes d’Educació Infantil, d’un maltracte per part de l’administració que les ha dut a la necessitat de convocar una vaga el divendres 26 de febrer per fer front a una convocatòria d’oposicions fortament injusta i que pot condemnar a moltes a la precarietat i a l’atur.\nComunicat mèrits docents TEEIBaixa\nEl col·lectiu de TEEI una vegada més veu com el Departament d’Educació invisibilitza les seves funcions i la importància de la seva tasca en l’atenció educativa dels més petits de les escoles de Primària, l’alumnat de P3 de l’etapa l’educació infantil. Tot això contrasta amb l’alt reconeixement per part de les mestres amb qui comparteixen la tasca educativa des de fa ja 15 anys, d’equips directius que han hagut de lluitar any rere any per conservar-les en la plantilla davant dels tancaments de línies i de les famílies que valoren la rellevància de la seva funció en l’aprenentatge i creixement dels seus fills i filles.\nParal·lelament a aquest fet es suma un greuge que ja porten patint des de fa anys en els concursos de mèrits de les oposicions de mestres. Moltes de les TEEI també han cursat posteriorment, els estudis de Grau en Educació Infantil i per tant també han pogut presentar-se en els processos d’accés al funcionariat públic docent i és en la fase del concurs de mèrits on l’experiència que poden tenir com a TEEI per tots aquells anys treballats en el segon cicle d’educació infantil (P3) no són puntuables en cap apartat. Fet que contrasta fortament amb el reconeixement dels anys treballats en el primer cicle d’educació infantil (0-3) en llars d’infants. Creiem fermament que aquest fet careix de qualsevol lògica i cal que el Departament d’Educació modifiqui la convocatoria actual i totes les posteriors de manera que aquest greuge sigui reparat.\nTot seguit s’exposa el conjunt d’arguments que ajuden a entendre aquest greuge comparatiu i que demanem que els ens administratius responsables d’aquesta situació tinguin en compte per tal de quan abans millor ho rectifiquin.\nLes TEEI estan considerades dins el Personal d’Atenció Educativa i si ens fixem en les funcions que els hi són atribuïdes en les instruccions d’inici de curs veiem que a les TEEI’s també els hi són atorgades funcions docents.\nEl personal laboral de la categoria professional tècnic o tècnica especialista en educació infantil col·labora amb els mestres tutors del primer curs del segon cicle de l’educació infantil en el procés educatiu de l’alumnat, principalment en el desenvolupament d’hàbits d’autonomia i en l’atenció a les necessitats bàsiques. Correspon al personal tècnic especialista en educació infantil el següent: participar en la preparació i el desenvolupament d’activitats d’ensenyament i aprenentatge, és dir, organització de l’aula, elaboració de materials didàctics i suport al desenvolupament de les sessions; col·laborar en la planificació i el desenvolupament d’activitats d’ensenyament i aprenentatge d’hàbits d’autonomia dels alumnes; dur a terme activitats específiques amb alumnes pautades pel mestre tutor o la mestra tutora; col·laborar en les activitats d’atenció a les necessitats bàsiques dels infants; participar en processos d’observació dels infants\nLes TEEI que presten el seu servei en les llars d’infants les poden estar duent a terme tant funcions de docència i tutorització d’un grup, com també de reforç. Per tant, si l’excusa de l’administració és que a P3 no estan a càrrec del grup, aquesta careix de sentit ja que en les llars d’infants pot ser que tampoc estigui a càrrec del grup i en canvi aquesta experiència laboral sí que és reconeguda com un mèrit computable.\nAquestes oposicions estan adreçades a l’atenció educativa al 2on cicle d‘educació infantil, el mateix cicle en el que s’ha donat aquesta experiència de TEI a les escoles públiques. La tasca educativa que desenvolupen recau directament dins de la franja d’edat a la qual s’adreça l’activitat educativa implícita en la convocatòria de concurs oposició a la que ens estem referint.\nLes universitats catalanes convaliden assignatures de la titulació de Tècnica d’Educació Infantil, entre elles les pràctiques educatives, en el Grau en Educació Infantil.\nCal que el Departament d’Educació actuï d’una vegada per totes davant d’aquesta incoherència. Les TEEI no es mereixen aquest desprestigi, sinó tot al contrari, un immens reconeixement després de tants anys desenvolupament la seva tasca educativa als centres públics. La comunitat educativa ha expressat aquest reconeixement i ha valorat la tasca de les TEI en moltes ocasions, però encara és hora que el Departament ho faci i ho demostri amb accions concretes. És incomprensible que l’administració continuï donant l’esquena i perpetuant aquesta injustícia una convocatòria rere l’altre.\nExigim que es reconeguin d’una vegada les funcions educatives de les TEEI a les escoles públiques i demanem la modificació de l’actual i les pròximes convocatòries d’oposicions de mestres per tal de que la seva experiència laboral com a TEEI computi en l’apartat 1.2. dels mèrits (0,35 punts) o es faci un apartat específic per a tal reconeixement de mèrits.\nTags: Acció sindical Pública, Comunicat, Mèrits, Mestres, Oposicions, Primària, TEEI\nEntrevista al company David del Sector Social de CGT Ensenyament


El concert més concorregut de la història va reunir uns 3 milions i mig d’espectadors, un rècord que no s’ha trencat des dels anys 90. T’imagines un esdeveniment musical que quadrupliqui aquesta xifra? Fortnite ho ha aconseguit. Si tens fills, nebots o coneguts adolescents (o si tu mateix ets un àvid gamer) segur que has sentit a parlar d’aquest videojoc, un dels més populars dels últims anys. Fortnite és tot un fenomen social i cada vegada que introdueix una novetat o organitza un esdeveniment dins del seu món virtual genera una gran expectació. No és d’estranyar, doncs, que grans estrelles de la música com Ariana Grande o Travis Scott vulguin aprofitar l’enorme aparador que suposa una plataforma que té 80,4 milions d’usuaris actius. L’actuació d’Scott dins del joc o, més ben dit, la del seu avatar, és ara per ara la més seguida, amb 12,3 milions d’espectadors. L’impacte d’aquest esdeveniment va ser tal que es calcula que va suposar un benefici de 500.000 dòlars per a Nike degut a la consciència de marca que va generar que l’avatar del raper portés un dels seus models de vambes. Amb accions com aquestes, sembla que Fortnite es vol convertir en molt més que un joc i aspira a desenvolupar un món virtual propi, el seu metavers.\nSegons els experts el metavers és l’evolució natural d’Internet i de la web 2.0. Es basa en mons virtuals compartits on les persones interactuaríem entre nosaltres i amb el nostre entorn a través d’avatars. L’objectiu és que Internet sigui un espai immersiu que no estigui limitat al suport d’un ordinador o un smartphone i la realitat virtual (VR) i la realitat augmentada (AR) jugaran un paper clau a l’hora de fer que les nostres experiències online siguin més realistes i puguin arribar a substituir algunes activitats del món real, com socialitzar, jugar, treballar, comprar o assistir a esdeveniments. Tot això pot sonar a ciència ficció, però en realitat el concepte de món virtual no és nou. Potser recordes Second Life, una comunitat en línia que permetia interactuar amb altres usuaris mitjançant un avatar, participar en activitats i explorar el món del joc. Inclús oferia la possibilitat de crear objectes i intercanviar-los en un mercat obert amb una moneda pròpia.\nPer què tant de hype si el metavers no és una cosa nova?\nLa industria dels videojocs porta gairebé dues dècades desenvolupant mons i escenaris virtuals o que utilitzen la realitat augmentada. Second Life va aparèixer el 2003 i va viure un autèntic boom en els següents anys; IBM hi va comprar propietats, American Apparel hi va obrir una botiga de roba i l’agència Reuters hi va instal·lar un corresponsal. Però l’interès es va dissipar tan ràpid com havia arribat. L’any 2008, una nova plataforma es va convertir en la preferida dels usuaris per a socialitzar en línia: Facebook.\nAra, Facebook, rebatejat com a Meta, pretén unir els mons virtuals que coneixem dels videojocs amb la navegació per Internet i integrar-ho en el nostre dia a dia. Des de l’anunci de Zuckerberg, l’octubre de 2021, de la voluntat de la companyia de liderar la propera etapa d’Internet amb la creació del Metavers, algunes de les marques més importants a nivell global han presentat iniciatives relacionades amb aquest nou paradigma, en el qual han vist una gran oportunitat de negoci (segons l’empresa de serveis financers JP Morgan pot representar un mercat d’un bilió de dòlars). Durant l’última edició del Mobile World Congress, el president del FC Barcelona Joan Laporta va anunciar que el club construirà el seu propi metavers i, en el món de la moda, ja ha tingut lloc la primera Metaverse Fashion Week. A més, són diverses les firmes de luxe que comercialitzen NFT o peces de roba per vestir avatars virtuals, com Gucci, que hi està apostant fort amb col·leccions exclusives que busquen premiar la fidelitat dels clients i la interacció online amb la marca.\nNoves oportunitats per a la creació de continguts\nEl metavers portarà molts canvis, també en la creació de continguts. L’ús de tecnologies de realitat virtual i realitat augmentada permetrà crear contingut immersiu i interactiu que, alhora, podrà arribar a audiències molt àmplies i sense límits geogràfics. La interacció entre creadors i públic podrà ser més propera i anirà més enllà de likes i comentaris, essent més semblant a la que podrien tenir al món real. I amb tot això, és clar, arribaran noves formes de monetització, com els tokens socials, amb els quals els seguidors d’un creador o influencer podran comprar, per exemple, més interacció amb aquest.\nSi el metavers acabarà sent part de la nostra quotidianitat o només una bombolla que acabarà desinflant-se, encara és un misteri. El que sí ja està aquí són noves formes d’experimentar el món com la realitat virtual i la realitat augmentada, una tendència a l’alça en àmbits com el museístic. A Barcelona podem veure una biografia immersiva sobre Frida Khalo al Centre d’Arts Digitals (IDEAL) i, prop de la ciutat, a l’espai natural del Parc del Montnegre i el Corredor, obrirà a l’estiu el primer parc temàtic de realitat augmentada d’Europa, el Metapark.


Ioga per la dona: taller de tardor - Catalanets\nDesprés de visitar-nos a la primavera, Anna Santos torna a Berlín aquesta tardor per a oferir-nos més del seu WomanKi. L’ Anna es dedica a ensenyar ioga des de fa més de 10 anys. Amb el pas del temps i després de portar molts cercles de dones ha creat aquest ioga femení que anomena WomanKi, que vol dir energia femenina.\n“Les dones tenim un propi ritme intern que quan l’escoltem podem millorar el nostre benestar i harmonia vital, pel dia a dia, i sentir-nos millor amb nosaltres mateixes perquè ens respectem. El cos és la nostra guia i una de les pistes que tenim és el cicle menstrual que ens marca un ritme i un estat d’ànim, energètic i mental.\nEn el taller intensiu podràs aprendre eines per descobrir més profundament el teu cos i el teu propi ritme, donarem pautes per seguir treballant i l’opció de seguir compartint online després del taller.”\nLloc: Weinmeisterhaus, Weinmeisterstraße 15, 10178 Berlín\nQuan? dissabte 11 de novembre\nVídeo presentació taller


RodaMots - pedra de toc\nDimecres, 20 d'abril del 2022 / 4548\nDit d’allò que serveix per a conèixer o confirmar el valor d’algú o d’alguna cosa, certa qualitat o sentiment, etc.\nAquell interrogatori va ser la pedra de toc per a determinar quin grau de paciència tenia.\nLa mort de l’oncle fou la pedra de toc per a conèixer els seus veritables sentiments.\nOriginàriament, la pedra de toc és la ‘pedra negra emprada per a reconèixer la quantitat de metall fi que conté un objecte d’or o d’argent per la ratlla que hi deixa el frec del dit objecte’.\nLa legalització dels comunistes ens situa en pla d’igualtat amb altres organitzacions polítiques, tret que sigui una igualtat condicionada a l’hora d’exercir-la. Al país, no li convé que hi hagi discriminacions perquè és la igualtat la que permet verificar fins on som capaços d’utilitzar-la i amb quines finalitats. Aquesta serà la pedra de toc per a opinar sobre els comunistes. Hi ha una tendència a jutjar-nos pel passat. No s’hi val, ni pel que tingué de positiu ni pel negatiu. El present preparador del futur planteja tasques urgents que ni els comunistes podem resoldre sols ni es poden resoldre sense els comunistes.\nTeresa Pàmies, Opinió de dona (Barcelona: Edicions 62, 1983)\nLa pedra de toc per a verificar l’autenticitat del progressisme d’algú no és el fet de tenir o no minyona, sinó les condicions de treball d’aquesta minyona, el tracte que rep dels seus patrons i els drets socials que aquests li respecten.\nTeresa Pàmies, Opinió de dona\nL’escreix / «Tenia deu anys i era Primer de Maig» a Balaguer, per Teresa Pàmies\n3 comentaris a “pedra de toc”\nM. Àngels — Vilanova i la Geltrú Dimecres, 9 d'octubre del 2019 a les 17:17\nPedra de toc és també el títol d’un llibre emblemàtic d’una altra insigne capitana, Maria Aurèlia Capmany, de qui l’any passat també celebràvem el centenari:\nRodaMots Dimecres, 9 d'octubre del 2019 a les 17:27\nTambé li vam dedicar una setmana:\nJuanchich — Reynès Dimecres, 20 d'abril del 2022 a les 09:35\nEl François Barrière habia estat company del meu avi el Sisco Juanchich durant la guerra del 14/18. Tenia una joieria al carrer Albert Saisset de Perpinyà i utilitzava una pedra de toc per verificar si una joia qualsevol posseïa or. En els anys del meu liceu a Perpinya, em recordo els brenars.\ntota pedra fa paretser de pedra picada


Serveis per a infants i joves\nA DISCERE oferim un entorn adequat per treballar, supervisem les tasques escolars, ensenyem tècniques d'estudi tutoritzem deures i treballs i assessorem a pares i alumnes amb l'objectiu de millorar el rendiment escolar, sense oblidar el temps d'esbarjo.\nOferim classes de repàs escolar, tant de primària com de secundària, durant tot l'any (època escolar i d'estiu), tant en grups reduïts com de forma individual, per oferir la màxima qualitat i un servei personalitzat.\nL'objectiu és ajudar als alumnes a entendre allò que no han entès a l'escola, solucionant els seus dubtes i ajudant-los a resoldre aquells exercicis o problemes que se'ls demana com a deures, en l'elaboració de treballs i en la preperació d'exàmens.\nOrientem els alumnes amb l'objectiu de millorar el rendiment escolar potenciant les millors capacitats de cadascú, treballant conjuntament amb l'escola per a coordinar les tasques.\nTreballem mètodes específics per als alumnes amb necessitats especials (hiperactivitat, TDA, TDAH, dislèxia, lateralitat creuada, etc.).\nCurs de tècniques d'estudi\nMolts estudiants es qüestionen la utilitat de l'estudi perquè els resultats que aconsegueixen no corresponen a l'esforç i el temps invertit.\nEl principal problema és la falta de mètode d'estudi i de planificació.\nSense cap dubte la inteligència ajuda, però no és desiciva. La motivació i les tècniques d'estudi poden fer que un estudiant superi any darrera any amb brillantor els seus estudis sense estar dotat d'unes qualitats mentals específiques que el facin diferent als demés.\nPer aquest motiu oferim un curs per proporcionar hàbits i tècniques d'estudi adients a cada matèria, a aquells alumnes que tenen especial dificultat en saber com estudiar, que no aconsegueixen elaborar esquemes, resums, organitzar-se les assignatures, etc.\nL'objectiu últim és que els alumnes acabin sent autònoms a l'hora d'estudiar.\nL'aula d'estudi és un servei de baix cost, per estudiants que necessiten un ambient adequat per treballar (tranquil, silenciós i lluminós) i una tutorització de les seves tasques escolars.\nÉs un espai on els alumnes poden estudiar individualment i/o en grup, de forma habitual, per realitzar els seus deures diàries i treballs, i durant els períodes més intensos d'exàmens.\nEls estudiants que facin ús d'aquest servei trobaran concentració, comoditat i motivació, i disposaran de recursos com documents de consulta i connexió wifi, per poder estudiar còmodament i sense interrupcions.\nAquest és un servei destinat principalment a infants de P5 a 3r de primària que necessiten reforçar les aptituds implicades en l’assoliment de la lectura i l'escriptura o treballar la fluïdesa lectora, la comprensió lectora o lèxpressió escrita. O sencillament per aquells infants que s'inicien en la la lectura i l'escriptura.\nEls actes de llegir i escriure no només impliquen el coneixament del funcionament del codi de manera aïllada per poder resoldre activitats de l'escola, són dos processos estretament relacionats que tenen una finalitat comuna: la construcció i la interpretació de significats. Un dels objectius és transmetre als alumnes el veritable valor funcional de saber llegir i escriure, el qual no és cap altre que comunicar-se i interactuar amb l'entorn.\nLa lectoescriptura és un dels llenguatges que ofereix a l'ésser humà la capacitat de poder-se comunicar. Permet l'accés a la cultura, la socialització de les persones i, dins de l'àmbit escolar, esdevé l'eina vehicular en el desenvolupament acadèmic dels alumnes i per tant, és la que estructura gairebé la major part dels aprenentatges.\nTallers educatius i lùdics\nA DISCERE volem complementar més qualitativament l'educació integral dels infants, proporcionar-los un temps d'esbarjo, d'educació, de cultura...\nAmb aquest servei, potenciem la diversió dels infants, la formació de nous vincles socials, l’aprenentatge fora del context escolar i el desenvolupament de les seves habilitats i capacitats.\nEl joc és un mecanisme d’aprenentatge innat. Dsenvolupa l’imaginació, la cooperació i l’esperit lúdic. Per això programem una serie d’activitats relacionades amb diferents tipologies de jocs i manualitats, que desenvolpen tres funcions fonamentals: Funció Pedagògica, Funció Social i Funció Recreativa.\nL’anglès a través de jocs i cançons també hi està present.


Comença la programació de l'Hort de Trénor per al 2018 | Valencia Extra\nComença la programació de l'Hort de Trénor per al 2018\nLos talleres y actividades tratarán temas relevantes como el medio ambiente o el cambio climático, al mismo tiempo que fomentan la creatividad de los más pequeños y pequeñas\nL’Ajuntament de Torrent ha presentat la programació mediambiental de tallers i activitats per al primer trimestre del 2018 de l’Hort de Trénor. L’estrena del programa va tindre lloc ahir diumenge, amb el taller “Art en la naturalesa”; una activitat on el públic infantil de la ciutat va conéixer a diferents artistes que han inspirat les seues obres dins de l’àmbit de la naturalesa. Per a finalitzar la jornada es va realitzar un passeig i una ruta interpretativa de la vegetació de la joia botànica torrentina, en la qual es van descobrir i es van analitzar algunes de les plantes que posseeix el parc.\nEn la programació per a aquest trimestre, els xiquets i xiquetes coneixeran aspectes rellevants sobre el medi ambient o el canvi climàtic, al mateix temps que desenvolupen la seua habilitat creativa. Durant aquest mes de gener es tractaran els diferents aspectes de la importància del nostre ecosistema; tot açò mitjançant jocs com el Ressò-Trivial, consistent en una versió del conegut joc de preguntes i respostes però, en aquest cas, amb qüestions relacionades amb el medi ambient.\nA més, la graella continua els mesos de febrer i març, amb una temàtica que se centrarà en els animals. Per això s’han planificat els tallers “Fòssils”, on els xiquets i xiquetes es convertiran en investigadors; i “Uns amics molt higiènics”, en el qual els assistents fabricaran els seus propis animalets. Al mateix temps, també tindrà gran importància el canvi climàtic; un concepte difícil d’explicar als més xicotets i xicotetes, però que de manera divertida i utilitzant jocs, aconseguiran aprendre.


Benvinguts al món real - Jordi Costa\nBenvinguts al món real PERE VIRGILI\nLa primera cosa que em va venir al cap després de comprovar que més de vint mil socis del Barça havien firmat contra Bartomeu i la seva junta va ser que érem davant un moment institucionalment històric i, a continuació, que em tocava fer acte de contrició: que gairebé un de cada cinc socis amb dret de vot hagi buscat una papereta demostra, al contrari del que em pensava, que la massa social blaugrana no està del tot anestesiada, sinó que reclama la propietat del club.\nTambé em sincero si us dic que, quan va començar la recollida de firmes, pensava que érem davant un altre intent frustrat de tombar un president sense brúixola, caducat i enrocat, perquè les circumstàncies -les presses, el fet que no hi hagi hagut partits al Camp Nou i l’altíssim nombre de suports exigits- eren del tot adverses. Però la feinada de tres precandidatures i de vuit plataformes de socis, no necessàriament en aquest ordre, juntament amb la indignació sobradament justificada per la gestió del club dels últims anys, han fet possible el que semblava impossible. Finalment, Bartomeu ha tingut per escrit la mocadorada que s’havia estalviat.\nLa contestació dels socis és ara tangible i indiscutible, una crisi institucional en tota regla suficient perquè Bartomeu s’estimi més plegar que no pas sotmetre’s a la votació. Però com que el mag de l’escapisme que presideix el Barça no va plegar ni arran dels ridículs esportius, ni del caos econòmic, ni dels revessos judicials, ni de l’escàndol digital, i ni tan sols arran del terratrèmol Messi, em costa de creure que ho faci ara, ni que sigui per estalviar-se més agonia i la humiliació de ser expulsat del club.\nCom és norma de la casa, de moment tenim silenci presidencial, com si esperés que demà torni a sortir el sol i que passi alguna cosa positiva -crec que ja no n’hi haurà prou que la piloteta entri- per tornar a mobilitzar el sector del barcelonisme que el va investir. I, mentrestant, es dibuixa un futur immediat paradoxal: sona pervers per als aspirants a la presidència haver d’entomar a mitja temporada els comptes de la junta vigent, però encara és més nociu per als interessos del club avenir-se que els actuals gestors continuïn prenent decisions -l’última, maltractar Setién en el seu acomiadament- fins al juliol.\nTants cops s’ha dit que les crítiques de Twitter estaven allunyades de la realitat, que veure triomfar una campanya encapçalada per socis rasos i alimentada a les xarxes sense gaire cobertura dels mitjans de comunicació tradicionals m’ha sonat a benvinguda al món real.\nFC Barcelona Josep Maria Bartomeu moció de censura


Tarragona també vol els seus Jocs\nLa ciutat és la favorita per ser designada avui seu dels Jocs del Mediterrani del 2017\nAvui es decideix a la ciutat turca de Mersin quina serà la seu dels Jocs del Mediterrani del 2017. L'opció de Tarragona és la favorita gràcies a les seves instal·lacions i al suport institucional i privat.\nDANI REVENGA Tarragona. 15/10/2011 00:00\nAl voltant de les 11 d'aquest matí (hora catalana), Tarragona sabrà si és la ciutat escollida per organitzar els Jocs del Mediterrani de l'any 2017. Després de quatre anys d'intens treball, la ciutat catalana arriba a aquest moment decisiu en una situació molt favorable que li permet sentir-se favorita. Tarragona només té una rival, la ciutat egípcia d'Alexandria, però diversos factors fan pensar que la candidatura catalana parteix d'una posició d'avantatge de cara a la votació dels membres del Comitè Internacional dels Jocs del Mediterrani, que tindrà lloc a Mersin (Turquia), seu dels pròxims jocs l'any 2013.\nL'argument més important de Tarragona de cara a aquestes votacions són les seves instal·lacions, que ja estan construïdes en un 80%. Aquest és un gran element diferencial, ja que Alexandria, tot i gaudir d'algun equipament estrella, té un projecte molt més virtual en aquest capítol. L'estratègia de Tarragona ha estat apostar per les millors instal·lacions del seu radi d'influència ja operatives -ha involucrat 13 subseus- i concentrar el pressupost previst per a inversions en un nombre reduït d'equipaments nous: un nou Palau d'Esports, un centre d'esports aquàtics al barri de Camp Clar i la creació de la vil·la per a esportistes a la zona de Pou Boronat. Sense oblidar la introducció de millores i adaptacions en algunes de les instal·lacions ja existents, com és el cas del camp de futbol del Nàstic de Tarragona.\nUn altre punt fort de Tarragona seran les garanties que ofereix el suport institucional i privat amb què compta per construir el 20% d'instal·lacions que queden per fer i afrontar els més de 50 milions d'euros que es calcula que costarien els jocs. La Generalitat, l'Estat i la Diputació donen suport a l'Ajuntament de Tarragona, tot i el mal moment que viuen les arques públiques. El suport dels interessos privats també és força sòlid. Tot plegat, davant d'un país com Egipte, que viu un moment d'incertesa política després de la dissolució del govern de Hosni Mubàrak del mes de febrer.\nCom a principal punt feble, hi ha una qüestió d'equilibri nord-sud, ja que el 2005 i el 2009 els jocs es van celebrar a Almeria i a Pescara, totes dues ciutats a la riba nord del Mediterrani. Històricament, el Comitè Internacional sempre ha mirat de preservar una certa alternança en aquest sentit. Des de la candidatura de Tarragona es tem també un altre factor geopolític: que amb els Jocs del Mediterrani a Alexandria es vulgui donar una empenta a un país com Egipte, que acaba de fer un gir cap a la democràcia.\nEl febrer d'aquest mateix any, Tarragona va viure el que es va interpretar com un ajornament com a seu dels Jocs del Mediterrani. El Comitè Internacional havia de recol·locar els Jocs del 2013 per la fallida econòmica de la ciutat designada inicialment, Volos-Larissa (Grècia). Llavors, Tarragona va fer un pas endavant responent a la crida del Comitè Internacional, que va buscar entre les candidates del 2017 per resoldre el problema que se li havia creat. Tarragona va ser finalista, però finalment els Jocs del 2013 se'ls va emportar la ciutat turca de Mersin, precisament on avui es decidirà la sort de Tarragona per al 2017.\nLa candidatura va interpretar aquesta decisió en positiu, perquè s'eliminava la que es considerava la principal rival per al 2017 i perquè s'espera que el Comitè Internacional valori la valentia de Tarragona d'haver-se ofert a organitzar els jocs 4 anys abans del calendari amb què treballaven.