Els mossos que protegien el govern a l'exili han estat víctimes de la repressió del mateix cos i de les autoritats espanyoles. Però són els més dignes i honorables entre els nostres policies\nLa cadira reservada pels Mossos de l'Àrea Bàsica Policial de Brussel·les en l'acte de constitució del Consell per la República\nAra ens hem acostumat a la normalitat amb què els exiliats catalans es mouen per Europa, amb la situació personal gairebé regularitzada, però la primera vegada que vaig anar a Brussel·les, ja amb l’exili instal·lat allí, el panorama era molt diferent. A vegades no donem valor ni a això, però m’agradaria que hi reflexionàssem. Els membres del govern a l’exili vivien acorralats, sense cap garantia sobre allò que els podria passar l’endemà, exposats a ser detinguts i enviats a Espanya o a coses pitjors encara.\nVaig arribar a la ciutat sense saber on anava. Em van dir que m’enviarien el lloc de la reunió amb el president Puigdemont, a qui volíem fer una entrevista, per una aplicació que m’havia de descarregar quan fos a Brussel·les. Es movien en aquell ambient, gairebé de clandestinitat. Va resultar que la reunió era en un hotel molt discret. Hi vam anar amb taxi i a la cantonada em va sorprendre moltíssim una figura que vaig reconèixer, un dels mossos que es movia sempre prop del president a Barcelona. Després n’hi havia més. Sempre discrets, sempre atents, sempre elegants, si em permeteu de dir-ho així.\nEls vaig continuar veient unes quantes vegades, en més visites. Fins i tot una vegada vaig escriure un editorial com aquest en una de les seues taules, mentre em feien esperar per discreció, arran d’una visita inesperada. Durant mesos aquests treballadors públics van continuar custodiant el president en les situacions més complexes. Amb una professionalitat i un sentit de la dignitat institucional com poques vegades he vist. I amb la serenitat i la decisió que s’espera d’un cos com aquest. Com que el president Puigdemont mateix ha explicat en el seu llibre que em vaig trobar embolicat per casualitat en un incident, acompanyant-lo, pels carrers de Berlín, crec que puc explicar-ho. Vaig ser testimoni de primera mà de la seua valentia i de la seua capacitat.\nEl dia que es va constituir el Consell per la República, el desembre del 2018, al teatre on es feia l’acte vaig fotografiar unes cadires reservades que tenien un cartell aparentment críptic. Hi deia “CME, ABP Brussel·les”. És a dir, “Cos dels Mossos d’Esquadra, Àrea Bàsica Policial de Brussel·les”. Es tractava, com és fàcil d’entendre, d’una demarcació informal, creada per agrupar les dotzenes i dotzenes de mossos que de manera voluntària, pagant-s’ho ells i perdent dies de permís i vacances, pujaven a protegir el govern legítim de Catalunya, els membres del govern.\nAquests mossos d’esquadra van ser perseguits d’ençà del primer minut pel govern del 155. Però també per la prefectura del cos. El president Quim Torra va provar de resoldre la situació amb la creació de l’Àrea de Seguretat Institucional, calcada del model francès, espanyol o americà, però no se’n va sortir. Les pressions internacionals del govern espanyol van ser salvatges, però també internament aquells que representaven el bo i millor de l’esperit i de la raó de ser del cos van ser arraconats i es trobaren cada dia amb més i més dificultats de fer allò que volien fer. Des de la prefectura. Al mateix temps que la BRIMO ens castigava als carrers deshonorant pels seus excessos violents la senyera que portaven al braç, el cos dels Mossos d’Esquadra impedia l’acció honorable dels seus millors i el sergent d’escortes Lluís Escolà, que ha estat la cara més visible i coneguda dels treballadors públics que no han deixat mai tot sol el 130è president de Catalunya, era víctima, d’una manera molt especial, de la repressió. Primer el cos dels Mossos el va voler denigrar, fent-lo treballar de controlador dels accessos d’una galeria de tir. I ahir es va saber que la fiscalia del govern més progressista i dialogant de la història li demana quatre anys i sis mesos de presó i tretze anys d’inhabilitació per haver acompanyat el president en els moments més difícils.\nPer tot això que van fer, per tots els riscs que van córrer, ell i tots els altres són una gent que mereix tots els honors, en cap cas la presó. L’ABP Brussel·les i tots els qui hi van passar són els millors, els més dignes i honorables entre els nostres policies. Simplement això.\nPS. Ahir vam fer un dels debats sobre l’actualitat política basats en les preguntes dels subscriptors. Si no el vau seguir en directe, ací en teniu el vídeo.\n14.06.2021 | 22:09\nQuan es viu en un estat tan reaccionari, medieval i intolerant com l’espanyol, que t’encausen és un honor. No els faran res, a aquells que només saben apallissar. I encara diuen que n’esperen dialogar. Que es duguen la cadira de casa, no siga cosa que es cansen. Tot el meu respecte als mossos acusats de complir amb la seua obligació. Més prompte que tard, arribarà la Justícia. Llavors, els qui ara acusen, demanaran perdó i esperaran que amb això ja ho tindran tot pagat.\n14.06.2021 | 22:19\nGlòria als soldats catalans que sempre han esset, són i seràn!\n14.06.2021 | 22:21\nCom pot ser que l’estat espanyol vulgui jutjar aquests mossos per uns fets ocorreguts fora de l’estat espanyol?\nNo n’he dubtat mai que n”hi han mes d’aquests que dels altres , pero per ser amb tot l’honor la nostra , es necessari i inprescindible fer la neteja reglamentaria…..\n14.06.2021 | 22:40\nSincerament no ho puc entendre.\nJa fa molts anys que a la Genralitat hi ha governs suposadament independenitstes. Com pot ser que aquests mossos no siguin els que tenen tots els càrrecs de responsabilitat? Com pot ser que els marginats no siguin els antidemòcrates?\nBuch ara és perseguit pels jutges i fiscals espanyols. No es penedeix de no haver posat els comandaments dels mossos en mans de demòcrates quan ell era conseller?\nEspero que aquests Mossos, Vicent, són el llavor d’un cos policial de la Repùblica. Però em pregunto fins quan tindrà credibilitat el ‘nostre’ Govern dialogant amb l’opressor?\n14.06.2021 | 23:10\nQuant de mal més haurem de patir? Quan es materialitzarà aquella frase del poeta Estellés:\n“I arribarà un moment que no podrem més, i llavors ho podrem tot”\nPerquè encara no ha arribat aquell moment? Que més ens han de fer per poder-ho tot?\nEstem tant acostumats a conviure amb la misèria castellana que no veiem que hi ha vida més enllà.\nI ens prendrem cura de totes les ferides causades pel seu odi.\nHi ha vida i hi ha república més enllà\nImpotència i ràbia és el que sento! Molta força als lleials servidors!\nESTIC D’ACORD AMB EL TITOL DR L’EDITORIAL\nEl mossos que van protegir Puigdemont son els més honorables del cos.\n14.06.2021 | 23:53\nPer cert, l’actual i molt reivindicat cap dels mossos, el Major Trap-hero, recordo que va dir públicament que no hauria tingut cap problema- i de fet havia preparat- en detenir el Govern de la Generalitat en ple. Així està la cosa: ell exculpat i assistint a preses de possessió dels seus enemics a Barcelona com si no hagués passat res, mentre els mossos honorables segurament seran inhabilitats per le resta de la seva vida laboral i hauran de purgar anys a la presó.\nÉs el que diem sempre de si val la pena jugar-se-la per aquesta generació de polítics i alts comandaments. Quan ells tenen la vida i la llibertat assegurada, el que li passi a la plebs menys coneguda és pecatta minuta.\nI mentre sigui així ni serem un país lliure ni molt menys millor.\nMolta sort als mossos que varen anar a Bèlgica. Honoren el cos i representen allò que hauria de ser una policia democràtica. Allò que semblava que havien de ser els Mossos però que ara, en tan poc temps, són a anys llum de ser.\n14.06.2021 | 23:55\nNi una paraula sobre en Trapero… dic jo que alguna cosa hi tindrà a veure en aquesta persecució.\n15.06.2021 | 00:10\n15.06.2021 | 00:20\nAl cos de Mossos el que li sobren són “agents dòcils” … que obeeixen acríticament abans de defensar els principis democràtics que emanen del Parlament, lloc d’origen del cos policial.\nPer al agents plenament conscients del seu paper, tot el suport i ànim. Com en la resta de processos judicials, hauran d’anar a cercar justícia a l’Europa democràtica que, com fa anys, torna a acabar-se als Pirineus.\nEl que caldria anar pensant també és com denunciar els jutges que fabriquen tots aquests processos de lawfare … i com fer-los respondre davant l’autèntica Justícia democràtica (com li passarà al Sr. Llarena). Els anys passen i d’ací uns quants el context polític i social pot fer-ho possible.\n15.06.2021 | 00:25\nI en Trapero no hi té res a dir? És clar, com que ja ha quedat absolt i l’han restituït al càrrec… Me’n alegro molt que l’haguessin absolt, però jo mai l’hagués restituït, no em sembla una persona prou digna del càrrec, ho sento.\n15.06.2021 | 00:26\nUna enorme abracada i un enorme aplaudiment per a ells.\n15.06.2021 | 00:36\nDurant un temps, suposo que aquests agents i altres com ells van merèixer el nostre respecte i estima. El dia1 d’octubre de 2017 jo vaig veure uns mossos com ells, patriotes, al costat dels col.legis i de la gent, tal com ha de ser.\nDesprés d’allò, però, els repressors i els feixistes infiltrats han aconseguit que no hi hagi diferència entre els mossos i els cossos repressors dels colons.\nTrist, però clar, avui.\nPer això cal reconèixer la dignitat i el valor dels qui es van jugar la feina i la repressió que ara els amenaça.\n15.06.2021 | 00:59\nHonors i agraïment per als guardies que protegien al meu President , lúnic que tinc. Cuideu-lo,gràcies.\n15.06.2021 | 04:20\nBufff quina mandra està cada dia en donar publicitat a la màquina inquisidora enemiga. Que si la publicitat de Colón, que si en Buch, q si Mossos perseguits… És que encara no hem entès que a la Guerra cal prendre una actitud guanyadora, i no victimista. L’assumpció de les derrotes o de les victòries comença des del propi relat. I no crec que aquesta línia dels mitjans catalans de ser altaveu de les decisions i ocurrències de l’enemic sigui la millor manera d’eixamplar cap base, doncs incrementa la sensació de perdedors. I ningú s’hi atansa als perdedors. Dit això, visca els qui han actuat i actuen amb honor.\n15.06.2021 | 04:23\nQui nomena els alts comandaments dels mossos? Qui organitza tot l’organigrama de comandaments dels mossos, des dels càrrecs amb més poder als de menys? Açò és responsabilitat de la Generalitat o se n’ocupa directament Madrid? Pinta res el conseller d’Interior en tot açò o no? Perquè si és que sí, hauria de fer la seva feina. I si és que no, ens haurien d’explicar què val en realitat el nostre vot i qui són els qui el segresten.\n15.06.2021 | 05:30\nMe afegeixo al titular, I tenim que sortir al carrer ja,la represiò no s’atura. Tota la gent digna i son molts que ara son represaliats ha de sentir el nostre escalf que som amb ells.\nNo poguem esperar al setembre, per els mes de 3000 represaliats,se ha de fer ja una manifestaciò al carrer, Paluzie mou fitxa i convoca ja al independentistes a sortir al carrer.\n15.06.2021 | 06:11\nGràcies a tots/es les que heu estat sempre per la defensa de Catalunya, fent-ho de forma discreta però determinada, ferma i coratjosa; que patiu la repressió i, alhora, l’oblit d’una decepcionant classe política governant, corporativista i poruga.\nI gràcies, Vicent, per tenir la sensibilitat d’enrecordar-te de la gent que, des de darrere del teló, es deixa la pell pel país.\n15.06.2021 | 06:29\nSon Catalans defensant el seu president. Una cosa tant òbvia que malauradament la veiem com una excepcionalitat. Qui no vol veure que estem en guerra i que amb taules de diàleg ho podem arreglar, o és cec o no és català.\n15.06.2021 | 07:10\nClar i català, Vicent. Gràcies!\nFaig meu el títol. No cal afegir res més.\n15.06.2021 | 08:04\nEn les institucions sotmeses, la dignitat es dona en petites dosis, però que grans els que la mereixen…\nD’alguna manera estic amb les paraules del Sr. Vilà, siguem més proactius i menys victimistes, si no els fatxendes espanyols tindran les de guanyar, car es creixen amb la por o indecisió de la víctima.\nNecessitem accions al terreny o économiques i gestionades fora de les urpes del regne d’espanya.\nANC i Omnium ens cobren quotes que en part han servit per les fiances fixades per la corrupta In-justicia espanyola contra els líders independentistes. Doncs no s’ha d’oblidar a aquells que en segon pla van treballar per la independència, com ara els mossos que esmenta la editorial, i, si la seva feina està en perill per la deixadesa dels consellers “independentistes”, s’ha de cobrir aquesta necessitat.\nDit això, trobo que el conseller d’Interior de torn hauria d’haver aprofitat la treta de màscares d’uns quants (o molts) mossos durant el 155, per anar modelant el cos de policia i netejar-lo de tot lo que en Saura va permetre entrar. Sembla que no tan sols no s’ha fet, si no que al contrari, s’ha permès la caça de bruixes per par dels mossos espanyolistes. Indignant.\nPer exemple, si és veritat el biaix del major Trapero, i això el Conseller ho pot saber de cert, un cop absolt no se li hauria d’haver restituït al càrrec de màxim comandament.\nLlegir que el MHP Torra ho va intentar i no se’n va sortir, és gravíssim i és només una altra mostra de la deslleialtat del govern que tenia.\nAlgú vol ara lleialtat cap a en Pere Aragonès amb aquest precedent?\nLo dit, si tenim consellers realment independentistes, una de les seves prioritats hauria d’haver estat proactius en vetllar pels funcionaris que van donar la cara per la República.\n15.06.2021 | 09:11\nSempre amb la nostra policia. A que espera l Hoteler de Pineda en donar los el tracte que es mereixen?\nL’honor i la valentia, solen pagar-les d’aquesta manera. Els traïdors, el abusadors i mes covards dels cossos policials, en un terreny com el nostre(colonial encara, llastimosament) solen rebre honors i medalles. Sempre que hàgin acomplert l’abús que els manin, encara que sigui atonyinar sense solta ni volta O assassinar fins i tot. Qui defensa el poble O els seus representants, sol ser discret i desconegut(com cal), no espera ni sol a rebre mes recompensa que la satisfacció de la feina ben feta, a ells el meu homenatge i als que estan essent perseguits, honor per sempre. Els jutges “felons i rastrers” intentaràn fer-los tant de mal com puguin.\nTot el meu reconeixement per aquests Mossos valents, coherents i compromesos. Aquest és el cos que volem per la República. És indignant que els puguin processar per una tasca feta en dies de lleure i vacances, on és la Llibertat? on és la democràcia? i encara hi ha qui creu en el diàleg? Ni oblit, ni perdó! Fem-nos Lliures!\nAquesta persecució a què estan sotmesos tots els independentistes començant pel sr. Torra i seguin amb els polítics i mossos entra ja dins de l’assetjament i no puc entendre com es permet sense que ningú faci res al respecte, començant pels polítics catalans i acabant per la ciutadania. Si estiguéssim als EE.UU. ja hi hauria una pila de demandes amb advocat i tot.\n15.06.2021 | 09:36\nHi pot haver Consellers, Secretaris Generals, Caps de Gabinet, Caps de Premsa, Coordinadors i Assessors de tota mena. Alguns de molt competents i resolutius i d’altres no tant. Alguns que hi romanen durant una o més legislatures i d’altres només uns mesos. Però l’èxit o el fracàs de tots i de cadascun d’ells sempre depèn de la professionalitat, fidelitat i competència del conjunt de les persones que treballaven sota la seva responsabilitat, siguin funcionaris o interins, en definitiva, el servei que es dona als ciutadans depèn del seu grau de responsabilitat.\nI aquest grau de responsabilitat es demostra quan les situacions són complicades, quan les indicacions arriben tard i malament o es contradiuen, quan es redueix el pressupost o quan son traslladats o acomiadats companys i col·laboradors, quan tot això passa, s’ha de continuar fent la feina amb la màxima eficàcia.\nEls servidors públics que motiven aquesta editorial, han demostrat ser-ho, convençuts de la responsabilitat que tenen encomanada i han actuat amb una gran fidelitat a la institució i al seu màxim representant escollit democràticament per la ciutadania de Catalunya. Han actuat d’acord amb el què s’espera d’ells, com ho fan molts dels seus companys en tantes i tantes altres ocasions, diàriament, i no només en els atemptats de les Rambles, comentats abastament.\nAquets servidors públics, que fan la seva feina i prou, però que hi posen aquell plus de interès, de vocació si voleu, que els distingeix del la resta, i que podem trobar a totes les conselleries i a tots els nivells, mereixen l’agraïment de de tota la societat. Si visquéssim en un país normal serien objecte de reconeixement, homenatges i condecoracions, ara i aquí, s’afegeixen als més de tres mil conciutadans, pels que se’ls demana presó i inhabilitació.\nPer afrontar definitivament una ruptura democràtica, nomes cal recuperar la unitat d’acció entre les institucions, l’acció exterior i el moviment ciutadà d’abans de l’1-O.\nEl moviment ciutadà ja sabem que hi és, però seria convenient que el Consell per la República recuperi una mica de entusiasme i activitat i que es manifestin els diputats i membres del Govern disposats a donar aquest nou embat.\n15.06.2021 | 09:57\nTot el meu agraïment als mossos que van mantenir la seguret del MHP i la dignitat de les institucions catalanes en temps molt difícils.\nGràcies Vicent, els més honorables aquest mossos.\nEncara veig comentaris de subcriptors de Vilaweb que es sorprèn , encara no tenen clar que espaÑa és un sistema franquista i una part important de la seva societat tenen aquesta idiologia; no cal anar a la plaça Colón de Madrid per veure aquests realitat, àneu per l’àrea metropolitana, que la varen batejar Tabarnia i veureu aquesta realitat.\nAra, també tenim el uns polítics com l’Aragonès, Sebrià, J. Sanchez i així una llarguíssima llista, còmplices d’aquest sistema.\n15.06.2021 | 10:21\nFeina feta digna i legalment doncs protegien el MHP de la Generalitat escollit pel poble i destituit il.legalment per l’estat espanyol. ¿O no es el que va succeir?.\nHi ha un imperio al que no l’importa enfonsar-se si pot fer patir. Catalunya pateix per haver volgut exercir l’acció primera en una democràcia: Votar. A aqueixos mossos els persegueixen per haver protegit el President votat. Els “imperios” diuen ser una democràcia, però castiguen durament qui pràctica actes propis de la democràcia. Hi ha, doncs, un conflicte de termes tant exagerat que acaben dient que votar és saltar-se (la corda) de la democràcia que es concedeix el privilegi de ser la democràcia a cops de porra, no pas practicar la democràcia A la transició, enlloc de canviar els criteris polítics, van canviar-ne els noms de tal manera que ara defensen la dictadura anomenant-la democràcia i donen medalles als més violents.\n15.06.2021 | 10:44\nLa setmana que ve farà tres anys que el president Puigdemont em va fer el gran i inesperat honor de visitar-me a casa. Dels dos mossos que l’acompanyaven, un es va quedar al carrer al cotxe, i l’altre va pujar amb ell. Jo llavors no tenia idea de en quines condicions aquests homes feien la seva feina. Avui, després de llegir aquest article, sento profundament no haver-ho sabut i no haver donat als dos efusivament les gràcies. M’afegeixo als companys de fòrum en aquesta gratitud a tots els mossos que valentament fan el que la seva dignitat els hi demana. Aquests homes són exemplars i els que els persegueixen són gent sense decència. Així de senzill.\nSi mesos enrere ens feien esment de Wolin i la democracia dirigida, avui ho hem de lligar amb la competència de dirigir o el seu contrari: la incompetència. I sí, és incompetent deixar a un servidor públic desprotegit a mercè de qualsevol accident. Més encara si pretens mantenir la ficció d’un estat de dret, i amb aquest la ficció d’un judici just. Per tant, és d’incompetents posar-se en el vesper de jutjar a unes persones que en el marc del seu espai personal, fora de l’horari professional, surten al pas per complir amb la normalitat d’aquests estat de dret que ens hem compromès a representar i que per un mal pas, les circumstàncies no ens deixen. Però no, a la fiscalia no hi ha només afinament; sinó bàsicament obsessions. Obsessions malaltisses que ajuden a convertir un pla professional en una incompetència plena ( no com la democràcia espanyola que és ben buida ), i dirigida. I vés que alguns d’ells no identifiquin tal demèrit com la seva qualitat professional més remarcable ( a l’estil del Tàcitos, la Del toro, Llarenas y Marchenas, y el chico de los vídeos ). A tal sort de tonteries, a tanta estultícia acumulada, què podem fer per reformar-ho? La resposta és ben clara: res de res. Apartar-se’n. No en queda d’altra. I podem anar veient com això mateix, vull dir l’apartar-se’n, és la solució lògica que fa tothom: sinó com hem d’entendre l’espectacular trobada Sánchez- Biden d’ahir mateix?\nComençant pel títol, és molt injusta la catalogació que divideix al cos dels Mossos, almenys caldria no generalitzar i esmentar el què passa a tots els estaments de la societat: a tot arreu hi ha de tot, tota la gamma d’actituds i comportaments. No crec que aquesta divisió ente els més bons i dignes, i després la resta sigui ben rebuda als interessats.\nMassa fàcil i massa injust. No es correspon a la realitat.\n15.06.2021 | 13:45\nDiguem que són els mossos que estimen més la causa de Catalunya.\n“Els més patriotes” o els que han tingut més oportunitats per discernir entre just o injust.\nNo em puc ficar dins de la consciència dels que no han col·laborat amb el Govern legítim de Puigdemont.\nPoden ser espanyols que han fet el que han cregut millor per la seva pàtria Espanya.\nPoden ser dignes pares de família espanyols i no podem dir son indignes tots els que se senten honestament espanyols.\nNelson Mandela va saber perdonar i va guanyar.\nQuan estiguem en contra del crit “Ni oblit ni perdó”, començarem a guanyar.\n15.06.2021 | 14:34\nAhir vaig sentir l’entrevista d’en Xavier Grasset amb el sr. Martín Blanco de Cs. Potser aquest bon home i el seu partit haurien d’aplicar els mateixos criteris als policies que custodien en Juan Carlos de Borbón y dos Sicilias.\nNo ens equivoquem: ho haurem de tornar a fer!!\nQualsevol ciutadà se sentiria honrat i orgullós de poder comptar amb una policia que defensa el seu president, els seus ciutadans i el seu territori. No té preu poder comptar amb aquesta manera de fer i sobretot de sentir, per part d’uns funcionaris de tanta transcendència. I sobretot quan al cos deMossos en sobren tants de grollers, deslleials amb nosaltres els catalans, els nostres drets i la nostra cultura. Tenim policia espanyola i guàrdia civils al cos de Mossos, però NO són la nostra policia, són la policia de l’estat veí, podrit de corrupció i de pobresa intel.lectual i moral. Que marxin, fem fora els indignes!\nEl que faci falta per a la nostra policia, assetjada per l’enemic pollòs i miserable.\nD’acord amb sr. Vilà, amb sr. Ruiz. Fem més propostes, analitzem-les i tirem-les endavant. Vam posar en escac l’estat espanyol quan portàvem la iniciativa.\n1. horaris de treball europeus, que les multinacionals es sentin còmodes amb l’horari català, i que els treballadors tinguin des de les 18:00 temps de lleure.\n2. canviar la Diada, hem d’anar acabant amb celebrar derrotes i ser nostàlgicament estètics; no, siguem pràctics i orgullosos : Diada 1 d’octubre.\n3. compartir la mirada catalana al món, fent mitja hora de notícies al canal 3/24 en diversos idiomes : anglès, xinès, urdu, (necessitem accedir al món dels immigrants d’Ïndia, Pakistan, Xina, i que la nostra versió de la història sigui coneguda, i reconeguem que el castellà és un actiu per la part espanyola)\n4. ser exigents i abandonar les associacions que tenen la direcció “unidireccional” que envien missatges “no reply”. no som xais que ens han de donar instruccions acrítiques.\n5. reactivar procés constituent; ens haurem de creure que la constitució catalana haurà de procedir de la depuració del que desitgen els catalans i les catalanes.\n6. nova llei electoral catalana, que la prioritat dels partits no sigui únicament el seu benefici sinó el benestar global.\n7. el contrapès al Parlament, no cal que sigui una càmara territorial tipus Senat, sinó una organització de ciutadans empoderats.\nConsell i Assemblea de Ciutadans de la República. 99 individus de la societat civil amb dret a veu i vot, 1 individu designat pel Parlament, només amb veu, sense vot. Només s’inscriuen els que tinguin experiència de voluntariat. Per sorteig, cada dos anys es renoven els 100 consellers : 10 de l’empresa i sindicats; 15 de l’art, la cultura, la creació ; 20 de la universitat i recerca ; 54 del registre ciutadà, 1 del Parlament. Faciliten comunicació entre representants i representats. Amb majories simples, poden promoure Iniciatives Legislatives, i amb majories reforçades, poden arribar a rebutjar un projecte de llei. És a dir, un organisme seriós i empoderat.\n8. posar-nos a roda de París i Berlin. Defugir cants de sirena de Londres, que ja sabem com les gasten. Amb totes les mancances del jacobinisme francés i de la ultraracionalitat germànica, són els referents per Europa i els qui ens hauran de reconèixer. Fer-ho fàcil. Si convé, sol·licitem incorporar-nos dins de la francofonia, i /o germanofonia. Més proximitat amb aquestes societats, més llunyania -mental- amb Madrid.\nA part de fer coses actives, a peu de carrer, també podem continuar “rajant” escarxofats al sofà de tot allò que fan malament els adversaris.\n15.06.2021 | 17:08\nRealment no sé com funciona el cos de mossos d’esquadra. Com s’anomenen els diferents graus, quin poder té el conseller per nomenar els principals càrrecs…La creació d’aquest cos va partir d’un acord de Pujol i el govern d’Espanya, amb una reserva del 10% de guàrdies civils i policies espanyols. Van ser la guineu dins del galliner. Després descobrim que el major Trapero estava disposat a detenir el president Puigdemont, i incomprensiblement va ser alabat per elements independentistes i fins i tot ha tornat a dirigir els mossos. Algú entén què passa? Però no tot està perdut. Em pregunte, quan el senyor Trapero hagués anat a detenir el president, tots els mossos s’haurien creuat de braços? Potser alguns haurien a defensar el govern del país? No ho sabem. Recorde que dins del cos hi ha una associació gairebé clandestina “Mossos per la República”. Si arriba el moment ningú sap què passarà, i no ens enganyem, algun dia si Cartalunya vol ser independent, la violència espanyola serà contundent i el cos dels mossos hauran d’actuar, a favor d’Espanya? a favor de les institucions catalanes? El capo Trapero ja sabem què farà, fins quan manarà els mossos?\nJo era a Berlín el dia que comenta el Vicenç. Vaig fer-me una foto amb ell. Recordo la desagradable sensació que vam tenir en detectar uns quants indesitjables que ens feien fotos al pati exterior. Amb actitud clarament intimidadora i prepotent. Quan vam cridar a la policia berlinesa van marxar. No es van voler identificar. Tots amb la típica cara de torero restret. Dignes representants del deep state. Feien por.


ADA 2017-02-15 09:09:48 UTC #61\nI un racó per a la nostra història:\nQuan va publicar les Instruccions ja feia 32 anys que la Nova Planta borbònica -que prohibia i perseguia l'ús del català- era vigent. El model escolar era exclusivament en castellà, una llengua estranya i imposada en la Catalunya del 1749. Reixac va proposar la creació d'una extensa xarxa escolar que abastés la totalitat del territori i de la societat. Que treballés els coneixements en matemàtiques, física, geografia, música i religió. I en gramàtica. Defensava que tots els nens i nenes de Catalunya havien de rebre l'ensenyament en la llengua del país: el català. I que, a més, havien de tenir competències en llatí, en francès, en castellà i en italià, per aquest ordre.\nADA 2017-02-15 09:13:20 UTC #62\nImatge enganxada1054x254 29 KB\nAlba 2017-02-15 14:17:50 UTC #63\nCaram amb les Senyores!!!\nQuí vol tenir gent d'aquesta a prop?\nAlba 2017-02-15 14:20:24 UTC #64\nÉs que això és de manual: La provocació acompanyada del posterior victimisme! MANUAL DE PSICOLOGIA DE LA MANIPULACIÓ DE MASSES.\nNosaltres, però, n'hem passat tantes!! Estem curats de tanta cutreria !!\nNuriav65 2017-02-15 16:15:34 UTC #65\nUs comentaré una cosa que de fet no és per aquest fil, però així ho llegirà més gent. Els que teniu comptes a la caixa de pensions, sabreu que els punts estrella que es bescanviaven per regals s'acaben aquest 28 de febrer ,Si us en sobressin i no sabessiu que fer-ne, l'escola d'educació especial del meu fill hi està adherida. Es diu\nAspassim i fa una gran tasca social i sempre està necessitada de diners per tots els projectes que du a terme. Si en teniu i no sabeu que fer-ne o no us arriben per cap regal, seria de gran ajuda per a ells. I perdoneu l'atreviment. Si ho podeu fer arribar a més gent us estaria també molt agraïda!!\nElsa 2017-02-15 19:03:44 UTC #66\nM´ha fet riure, especialment el tros on detalla les institucions amb qui es pot reunir Na Soraya.\nLa vicepresidenta espanyola té un pla (molt astut)\nSofia 2017-02-15 21:09:50 UTC #67\nBon vespre ullets, que bo és l'article del'Iu Forn. @Elsa\nHe estat emfeinada llegint, ara que ja he acabat el llibre, i després de la ressaca del Barça ja tornaré a rondar per aquí més sovint. A veure si comencen a precipitar-se els esdeveniments, suposo que el que els agradaria és que hi hagués merder, ja veieu com es va posar aquella Sra. Magaldi, xula ella, val més no caure en la temptació.\nEl que penso que potser ens podria afavorir, és que apart de la Forcadell també impliquin el Sr. Nuet, oi que és podemita? Potser això faria que s'haguessin de posicionar pel referèndum.\n@Nuriav65, gràcies per les notícies, això si que no m'ho he perdut cap dia.\nNuriav65 2017-02-15 21:15:38 UTC #68\nQuin llibre has llegit que t'ha tingut tan capficada i/o entretinguda?\nSofia 2017-02-15 21:36:43 UTC #69\nTu no ets una mare com les altres, que me'l van passar els reis, l'havia començat, però no m'ha enganxat fins la segona part del llibre.\nBona nit, guapa i tots els ullets.\nmireia 2017-02-15 21:40:08 UTC #70\n@Nuriav65 Ja em semblava a mi, tant de temps de no sentir la @Sofia! Així m'agrada. Tu llegeix, que això no gasta. Què més voldríem que tothom ho fes! Sobretot aquells mediterranis del centre. A veure si llegeixen algun llibre de geografia, que prou falta que els fa. Tot i que amb la qüestió d' aquest corredor tenen tota la raó quan diuen que passarà per casa seva. Si us hi fixeu al fer el canal des de València ja hi pot arribar, a casa seva, per tant ja en formaran part, del Mediterrani.\nElsa 2017-02-15 21:53:13 UTC #71\nUi, jo el tinc des del estiu i m´ha fet mandra començar-lo.\nMes que res que el tinc en castellà, que em sembla que no havia sortit la traducció al català.\nGràcies, @Sofia, sobretot d´avisar que per gaudir-lo cal arribar a la segona part.\nQue jo de vegades, si m´avorreix, no passo de les primeres 30 pàgines.\nNo ens podem fer gaires il·lusions amb això del Nuet.\nVaig sentir ahir en Dante Fachin, i quan li van preguntar sobre això es va fer el sord,vinga a bufar núvols.\nSofia 2017-02-15 22:02:57 UTC #72\n@Elsa, no mires el 3/24? Hi surten uns tuits boníssims, a vegades més interessants i tot que la conversa.\nElsa 2017-02-15 22:06:31 UTC #73\nSi que el miro,si, gràcies,@Sofia.\nNo sabia res d´aquest senyor que surt ara, mai no n´havia sentit a parlar . Es conciutadà teu, diu.\nVeus, a mi aquesta mena de llibres, m´avorreixen molt.\nSofia 2017-02-15 22:12:01 UTC #74\nSí, @Elsa, és un gran poeta. Era molt amic del meu jefe, i s'intentava cada historia, per riure.\nA mi, això de les reflexions, tampoc em diuen gran cosa, per reflexions, les meves. Ara la poesia sí que m'agrada.\ngofrancesc 2017-02-15 22:58:27 UTC #75\nOsti tu, amb això del corredor mediterrani em confonen, tants anys estudiant geografia i ara resulta que la capital de l'oest està al Mediterrani. Però ara ja ho tinc clar, i si teniu cap dubte aquest vídeo us l'aclarirà,\nNuriav65 2017-02-15 23:08:45 UTC #76\ngofrancesc 2017-02-16 03:40:27 UTC #77\nVeient "Priscilla reina del desierto" vaig sentir una cançó que tenia oblidada de fa molt i aquí us poso dos vídeos que no sé quin triar, l'original de Village People que estan moníssims,\ni la versió de Pet Shop Boys,\nLa lletra aquí.\nDiuen que Go West fa referència a San Francisco, capital gai mundial als bons anys abans de la SIDA, ara deu ser Barcelona. Entre totes dues versions una SIDA que se'n va emportar milers.\nNuriav65 2017-02-16 07:13:17 UTC #78\nLa sessió de teràpia projectada de la fiscal en cap de Barcelona, Ana Magaldi, revela un sentit profund de classisme d’Estat. Deu o quinze persones la van insultar i vexar l’altre dia a la porta del seu Tribunal Superior de Justícia. No com a persona. No tenien res personal contra ella. Com a càrrec públic. Com passa, per desgràcia, cada segon a les xarxes socials amb polítics electes. Representants del poble, que n’han de sentir de tots els colors. De qualsevol signe.\nLa realidad paralela\nEl viejo adagio latino de verba volant, scripta manent no se cumple en el caso del gobierno del PP en el que los escritos también vuelan...\nA Catalunya sempre es diu que el Dia dels Enamorats és Sant Jordi, però per Sant Valentí tothom acaba fent alguna coseta. "No es tracta de fer la cel·lebració que el marqueting voldria, però qualsevol excusa és bona per fotre un clau", deia la sexò...\nADA 2017-02-16 08:42:11 UTC #79\nPotser algú ho hauria d'aprendre...\nNuriav65 2017-02-16 08:52:44 UTC #80\nI tant!! Vaig veure l'escena a les notícies i va ser molt maco. No com la que ha passat amb unes jugadores de Lloret crec, que les increpaven amb insults sexistes!!!


Casos Reals |\nPosted by acuanimals | Uncategorized\nLabrador de color xocolata 11 anys, que indica un pinçament a nivell de la L5 i Sacre provocant la paralització total de les extremitat posterior dreta i lleugerament la pota posterior esquerra. Tractament occidental: antiinflamatoris.\nDesprés de preguntar a la seva cuidadora, m’indica que en Tak mai ha tingut cap malaltia a part d’això i que no li va notar res abans de que es quedés sense mobilitat a les potes posteriors.\nDiagnòstic segons la MTX: Deficiència de Yin de Ronyó i afectació del Canal Du Mai que provoca un pinçament de la medul·la espinal a nivell de la L4 i el Sacre.\nEl tractament aplicat es dirigeix a desbloquejar els Canals Du Mai i de Bufeta, per tornar la mobilitat a les potes posteriors.\nPassades unes hores des del primer tractament en Tak va sorprendre als seus propietaris, quan es va aixecar i va començar a caminar amb les seves potes posteriors, però encara amb dificultat.\nEn Tak encara es troba en tractament, però després de la segona sessió es pot apreciar una millora considerable, trobant-se ell amb molt d’ànim.\nTina – II\nGosseta mestís de mida petita de 16 anys d’edat, indicant la seva cuidadora que li costa molt pujar escales, problemes de respiració i a vegades la gosseta queia a terra com si hagués perdut el coneixement i falta de retenció d’orina.\nDesprés de l’observació vaig poder apreciar una deficiència general de Qi (energia) però tenint afectats principalment el Ronyó i el Cor, però també el Pulmó.\nEl diagnòstic segons la MTX va ser el de deficiència greu a nivell de Ronyó i Cor i d’energia generalitzada.\nEn la primera sessió degut a la debilitat que mostrava la gosseta, únicament vaig punturar la “Zona d’Espècie” dirigint l’agulla cap a l’Element Aigua i tonificació amb moxa (puros fets amb la planta Artemisa) en punts corresponents a Ronyó, Cor i Pulmó i també punts de tonificació del Qi (energia).\nLes següents sessions vaig continuar igual que en la primera però a més a més de punturar la Z.E. també vaig punturar els punts Shu corresponents a Ronyó i Cor i continuant amb la tonificació amb els puros de moxa.\nEl resultat ha estat molt bo, tot i l’edat de l’animal, ja que en aquests casos el que es vol aconseguir és poder donar-li qualitat de vida sense dolors.\nGossa mestís de 10 anys d’edat diagnosticada pel seu veterinari d’una espondilosis a nivell de les vertebres lumbars, que li provoca molt de dolor i rigidesa de les potes del darrera, causant dificultats a l’hora de baixar escales. La seva cuidadora també em va indicar que estava més baixa d’energia.\nDesprés de l’observació de la gosseta vaig poder apreciar que també tenia una pèrdua considerable d’audició, cosa que també em va corroborar la seva cuidadora ja que em va indicar que a vegades la gosseta no tornava quan la cridava i que la gosseta quan la perdia a ella de vista, s’estressava ja que no sabia cap a on havia d’anar.\nEl diagnòstic segons la MTX va ser una deficiència de Ronyó que li provoca una calcificació de les vèrtebres lumbars. El fet de la pèrdua d’audició em confirma l’existència de la deficiència indicada, ja que el Ronyó també és el responsable de l’oïda.\nEl tractament es va dirigir per eliminar el dolor i tonificar al Ronyó, així com intentar recuperar l’audició o part d’ella.\nEls resultats es varen veure desprès de 4 sessions, ja que la gosseta ja baixava molt bé les escales, ja no havia rigidesa i segons la seva cuidadora semblava que havia recuperat una mica l’audició. Es va decidir deixar el tractament i tornar al mateix abans de l’arribada de l’hivern, per a poder tonificar el Ronyó abans de les freds.\nGossa Bodeguero ratonero andaluz, d’un any i mig d’edat que va ser adoptada després de viure una situació molt traumàtica en una gossera d’Andalusia, causant-li una inestabilitat emocional amb moltes pors i desconfiança en vers a les persones, sobretot als homes. Només ella sap que és el que va arribar a passar…..\nEl diagnòstic segons la MTX indica una deficiència de Ronyó, ja que la gosseta no mostrava cap altre símptoma que fes sospitar una afectació a nivell intern.\nA la primera sessió només vaig utilitzar tres punts d’acupuntura, per a regular el seu psiquisme, tonificar el Ronyó i tractant la seva “Zona d’Espècie”.\nPastor Alemany de 3 anys d’edat, que patia de problemes als ulls, provocant-li inflamació i vermellor de la conjuntiva ocular.\nDesprés d’inspeccionar a l’animal i d’interrogar al propietari sobre el comportament del gos, vaig diagnosticar segons la MTX, Calor en el Pulmó i Estómac.\nPer tant el seu tractament es va orientar en eliminar el Calor dels òrgans indicats amb punts distals, zona d’espècie direcció Metall per a regular el Pulmó ja que l’escleròtica de l’ull es correspon amb el Pulmó i punts locals per calmar els símptomes dels ulls.\nNomés varen caldre tres sessions per a la seva recuperació i després d’un any, no ha tornat a patir dels ulls.


5è JOCS FLORALS\nUna mica més tard, però aquest curs també hem celebrat els Jocs Florals. Hem treballat la notícia i n'hem redactat una. Ha estat interessant el munt d'idees que han sortit per inventar una notícia!\nEls finalistes han llegit al matí les seves produccions, i a la tarda els guanyadors han recollit els premis. Un dia ben aprofitat!


« Raons d’una victòria\nLa moguda entre Laporta, Solidaritat Catalana per la Independència (SI) i Esquerra Republicana de Catalunya és sens dubte una de les notícies polítiques més comentades dels darrers dies. No seré jo qui s’estranyi de res que Laporta pugui fer, sabut com és que la meva opinió de l’individu és pitjor que dolenta, i que considero que farà qualsevol cosa que pensi que redunda en el seu propi benefici, sense importar-li els costos i qui els pateixi (potser ara el seu compte de twitter passarà de ser @JoanLaportaSI a ser @JoanLaportaNO, o inclús podria crear un @JoanLaportaERC, i fer-los servir de forma alternativa en funció dels interessos).\nCrec que SI surt reforçada per partida doble: es desfà de l’element en qüestió (cosa que d’altra banda crec que ja portaven de cap de bon començament, a l’espera de l’oportunitat adequada, un cop complerts els objectius) i donen mostra de no ser uns ganes que van a buscar el pacte qualsevol preu. I Esquerra? Ells sabran on es fiquen, jo crec que s’equivoquen i que a la llarga pagaran les conseqüències, tot i que la seva imatge està ja tan deteriorada que no serà fàcil empitjorar-la, però en Portabella ja va demostrar fa quatre anys que és capaç de tot per conservar la cadira (en això no és tan diferent de l’altre), i mentre els seus li permetin buscarà aquest objectiu, encara que sigui al preu d’introduir un Laporta a la seva llista, a la recerca dels vots que la popularitat d’aquest pugui aportar.\nJa sé que sota de tot això hi ha aquella teoria que no poca gent defensa de que tots els partits independentistes s’ha de presentar units. Jo crec que això és menystenir l’objectiu de les eleccions i, en conseqüència, l’electorat. Perquè d’aquí a poc més d’un parell de mesos el que hem de triar no és la independència, és qui governarà els nostres ajuntaments o, dit d’una altra manera, com es distribuiran els retallats pressupostos municipals. I qui governi decidirà si s’aposta per ciutats sostenibles o no, si es prioritza el transport públic o el vehicle privat, quant es destina a educació, quant a seguretat, quant a neteja, quant a serveis socials, etc. No decidiran cap independència, no, decidiran qüestions tan senzilles, però tan importants i de tanta influència en la vida dels ciutadans, com les esmentades.\nNo és ni molt menys una qüestió menor, i sincerament dubto que tots els independentistes d’aquest país, siguin pocs o molts, tinguin la mateixa postura en aquestes matèries, perquè per molt que alguns neguin l’existència de dreta i esquerra (i el nom tant és, en podem dir blaus i vermells) que aquesta diferència existeix és fàcilment comprovable estudiant les solucions que es proposen per als diversos problemes, o quines despeses i quins ingressos es retallen. Amb d’altres paraules, no hi ha una solució independentista per al trànsit a les grans ciutats, ni per als problemes mediambientals. D’independentistes n’hi ha de dretes, n’hi ha d’esquerres i n’hi ha de centre, si hi van tots barrejats, què faran quan calgui prendre una decisió respecte de la que tinguin opcions oposades: Llençaran una moneda a l’aire? Donaran una de freda i una de calenta? S’abstindran? Reitero, sense una mínima coherència en matèries com les comentades, no veig de què serviria aquest vot.\nI és que, creure que l’única opció de l’independentisme és anar tots plegats, com si no existís al món res més que independència o no (i ja sé que per alguns és així), no és sinó un reconeixement explícit de la pròpia feblesa. L’independentisme serà major d’edat quan en unes eleccions puguin concórrer partits independentistes de diverses tendències i puguin tots ells obtenir una representació que vagi més enllà d’unes xifres simbòliques. I desprès, ja pactaran entre ells o amb qui sigui quan i com convingui.\nPerquè aquesta coalició electoral és tan contra natura com ho seria, per exemple, una coalició PSC-PPC, tot i ser partits no independentistes. Ningú ni dins el PSC ni dins el PPC ho entendria ni ho admetria, hi ha massa diferències en temes massa importants. I com que segurament algú tindrà la temptació de mirar cap a Euskadi, ja s’ho pot estalviar: allà no es va fer una coalició preelectoral, ans un pacte desprès de tenir el resultat; aquest pacte no és d’un govern de coalició, sinó d’un govern d’un partit amb recolzaments concrets de l’altre i, finalment, però el més important, afortunadament Catalunya no és Euskadi, si més no, i que jo sàpiga, aquí ningú s’ha plantejat seriosament assassinar el President de la Generalitat.\nCrec que tots i totes hem de tenir clar què és el que votarem el proper 22 de maig, i, del que es tracta és de triar qui governarà millor els nostres pobles i ciutats. La resta són romanços.\nBarcelona, ERC, Independència, Jordi Portabella, Laporta, M2011, PP, PSC, SI Compartir aquesta entrada!\nImprimir article Aquest article fou publicat per Manuel el 11/03/2011 a les 09:30, i es trobar arxivat a Catalunya Press, Política. Segueix les respostes a aquesta entrada a través de RSS 2.0. Pots deixar un comentari o enviar un trackback des del teu propi lloc. Entrades relacionades Trackbacks (2) Comentaris (0) Encara no hi ha comentaris.\nfa 12 mesos - 9 comentaris\nfa 1 any - 2 comentaris\nSabeu que el programa d’estabilitat que el govern de Rajoy ha enviat a Brusel·les preveu un atur del 22,3% a Espanya per finals de 2015? Sabeu que la Comissió Europea ha corregit aquesta previsió a pitjor i diu que acabarem 2013 amb un atur del 25,1%? Sabeu a finals de 2011 la taxa d’atur era Més >\nAquests dies hem pogut llegir reaccions de diferents tipus a la victòria de Jordi Hereu a les primàries del PSC. Mentre que alguns (i jo entre ells) ja s’ho esperaven, per uns altres ha estat una sorpresa. Per què algú a qui les enquestes donen tan males perspectives ha estat el més votat pels militants i Més >


16 d'abril de 2018 General\nLa poesia catalana contemporània: Cercle clos\nPer Maite Salord Ripoll, escriptora i historiadora (1)\nLa primera vegada que vaig llegir el poemari Cercle clos, com a membre del jurat que li atorgà el premi Ateneu 2001, vaig tenir la impressió de ser davant d’un text d’un escriptor d’aquells que en podríem dir d’”ofici”: eren uns versos contundents, eixuts i que, tanmateix, eren capaços de captivar i establir lligams estrets amb el lector. En obrir la plica, el nom de Miquel López Crespí va venir a confirmar del tot el que ja una primera lectura apuntava. Perquè l’autor és, sens dubte, d’un dels noms més prolífics i més compromesos, més coherents, sobretot, del nostre panorama literari.\nAixí, repassar la trajectòria de Miquel López Crespí (Sa Pobla, 1946) implica no només recórrer tots els gèneres literaris (narrativa, poesia, teatre, assaig, memòries), sinó també repassar el nom d’alguns dels premis literaris més prestigiosos de les nostres lletres. D’entre els més de quaranta títols que ha publicat, destacam, pel que fa a la narrativa, Paisatges de sorra (Premi Joanot Martorell 1986), Vida d’artista (Premi de Literatura Serra i Moret de la Generalitat de Catalunya 1993) i L’amagatall(Premi Miquel Àngel Riera 1998). En poesia, Els poemes de l’horabaixa(1994), L’obscura ànsia del cor (1996), Record de Praga (1997). Dins del camp del teatre són importants Autòpsia a la matinada (Premi Ciutat de Palma 1974), El cadàver (1998) i Acte únic (Premi del Consell Insular de Mallorca 1987). Finalment destacam el seu llibre de memòries, L’Antifranquisme a Mallorca 1950-1970 (1994).\nAquest recorregut, incomplet per força, de l’extensa obra de López Crespí posa en evidència un autor que ha fet de la literatura una opció de vida. Repassar les pàgines d’aquestes obres, amés, ens permet descobrir un autor compromès amb unes idees que mai no ha abandonat. Literatura i vida, cultura i política, per dir-ho amb paraules de Mateu Morro, són indeslligables en el món de Miquel López Crespí. I és que la seva obra vol ser, és, un cant contra el silenci, contra l’oblit. Contra el silenci dels vençuts, d’aquells que un dia van perdre la guerra. D’aquells que van deixar-hi la vida i d’aquells que van quedar-se sense vida i van haver d’aprendre a sobreviure en la foscor. Com diu Antoni Vidal Ferrando: “Miquel López Crespí pot afirmar, amb Leonardo Sciacia, que sempre ha escrit el mateix llibre”. Per això, en començar aquesta presentació, he parlat de la seva coherència. Una coherència que de cap manera pot ser rebatuda ni tan sols per aquells que no comparteixen les seves idees. Des del punt de vista estrictament literari, el domini de l’eina lingüística, fa que, a més de coherència, puguem parlar, sobretot, de qualitat. D’ofici, com deia més amunt. [Continuar]\nAixí doncs, Cercle clos s’ha d’inscriure dins aquest panorama literari tan personal de Miquel López Crespí. Es tracta d’un llibre unitari, de trenta poemes que dibuixen tot un seguit de records que el poeta ha anat acumulant al llarg de la seva vida. Ja els primers versos són tota una declaració d’interessos i, sobretot, de la línia poètica que l’autor ha seguit: “Benvolguts amics: / us faig lliurament d’aquests versos / imprecacions / gens subtils poemes / que corresponen a trenta anys / d’enregistraments per tots els racons / del mapa de la meva pell”. No serveixen, per tant, les paraules belles per parlar de realitats grises. Llegint Cercle clos trobarem versos gens subtils, eixuts he dit abans, i, sobretot, trobarem memòria: aquests són els dos grans eixos sobre els quals gira aquesta obra. Com la cara i la creu d’una moneda, el llenguatge ha de reflectir la vida. I llenguatge i vida -aquests trenta poemes- són, no poden ser d’altra manera, durs i inapelables.\nEl temps, aquella successió contínua i invariable d’instants idèntics, és un cercle. Un cercle que els humans recorrem amb una màscara posada i del qual és impossible fugir. Com diu López Crespí en el poema que dóna nom al llibre, es pot intentar el camí de la follia amb les seves infinites variants. Tanmateix, “potollant”, intentant escapar d’aquest cercle com a bèsties, les persones descobrim l’autèntica, i dura, veritat: el cercle és clos. I, si és clos, vol dir que no hi ha ni una petita escletxa per a la fugida. Aquesta és l’autèntica convicció del poeta.\nAixí, és evident que ens trobam davant una obra que parla del desencís d’una vida que s’hauria volgut diferent. D’una vida robada i de la ràbia de l’oblit imposat. Perquè els perdedors són, sobretot, víctimes del silenci. Però, malgrat tot, no hi ha oblit possible, això és el que ens diu Miquel López Crespí amb les seves paraules. Però també ens ho diu la realitat: els morts han començat a sortir de les fosses i, amb ells, també la seva vida. Encara que tard i massa lentament, s’han començat a recuperar els noms d’aquells que potser només formen part de la petita història, d’aquella que mai no s’explica, per convertir-los en autèntics protagonistes de la veritat. Aquest és l´únic camí cap a l’esperança. El temps, continu i invariable com un cercle, només podrà obrir-se quan les paraules del poeta es facin realitat: “Caldria virar / despullar-se de les màscares”. Nogensmenys, el camí no pot esquivar-se però s’ha de recórrer sense enganys, sense maquillatges. Perquè la negació del dolor dels perdedors es fa infinitament més insuportable que el dolor mateix que s’ha patit.\nCercle clos és, per tant, un clam a la memòria. A una memòria impossible d’amansir (només cal llegir el poema titulat, justament, “Callar?”). Un clam dolorós i gairebé sense espai per a l’esperança. Com diu el poeta a “Escriure”: “Escriure és un perpetu recomençar, / un perpetu fracàs damunt d’un fons / ben real de trista indiferència general”. I, tanmateix, en aquest perpetu recomençar, Miquel López Crespí ens parla avui d’una vida trencada per la guerra. Des d’un present desolador i frustrant, el temps es redueix a un abans i un després de la lluita fratricida que va tenyir de sang la seva terra. La sang vessada va esquitxar el seu petit món i el va fer irreconeixible. Hereu dels perdedors, descriu en els versos dels poemes que formen Cercle clos la desaparició d’un món que li van robar per sempre.\nAixí doncs, no és estrany que la paraula “somni” surti a molts d’aquests poemes formant part d’unes imatges que es contraposen sempre a la realitat més desoladora. En el poema titulat “Enyorament d’estrelles glaçades”, “la remor del meu poble / talment un vell somni abandonat al replà de l’escala” porta al poeta a recordar els morts: “Jo no he inventat res / en néixer ja hi havia la creu damunt les tombes”. A “Zitzània”, per la seva banda, trobam un “caliu de somnis” que es relaciona amb “ni un llum encès / ni una finestra oberta / només la cortina grisa dels dies”, imatges totes elles de la destrucció primer, però, sobretot, de la foscor, del tancament i de la mediocritat del present… “Somni enclavat”, “Somnis daurats”…, en definitiva, un llarg reguitzell de somnis impossibles perquè, com diu López Crespí, de forma contundent a “La dolça flaire terrosa del jardí”: “el sol esdevingué d’allò més ardent / i la vida quotidiana: talment una obscura carnisseria”.\nD’altra banda, en aquesta primera aproximació a Cercle clos, m’agradaria destacar una sèrie de poemes que fan referència, d’una manera clara i rotunda, als vencedors, als lladres de somnis, però també a aquells que els han deixat senyorejar per la vida com si res no hagués passat. A “Tamborada militar”, el poeta descriu els primers com “burots de fina randa / protegits per títols i medalles”. A “Xop de pluja he anat a votar”, parla dels segons com “envitricollats graffitis de caps greixosos somriuen mentiders / en la nit”. Es tracta d’un poema bell, estranyament bell, perquè contraposa el desencís “d’unes necrofíliques eleccions quasi florentines”, les primeres eleccions en què “s’havien de decidir qüestions d’una gravetat espantosa” a una “pell feta de llessamí”. Així, el poema que s’obre amb el vers “La matinada put a fems” es tanca “La matinada, / el record del goig”. Es tracta de fugir, d’evadir-se, ni que sigui per uns instants, de la farsa històrica que dicten, amagats en la penombra, els “Predicadors de la mort”.\nAquest breu repàs del poemari Cercle clos no pot tancar-se sense tornar-me a referir al que he comentat a l’inici de la lectura: la voluntat clara i explícita del poeta d’adreçar-se al lector sense “endolcir paraules”. Ell és un “sorrut poeta” que, com ens dius a “Welcome ruixada”, “hauria pogut dir les coses / exquisidament / sense regalims de sang / amb selecte dibuix lineal / però el rellotge se m’ha aturat / us ho dic ben clar i llampant / la nit sencera hissant-se / com una banderola vilipendiada”.\nAixí doncs, Miquel López Crespí no pot deixar indiferent el lector. Jo diria que no vol deixar indiferent el lector. I no ho fa perquè Cercle clos és un poemari poderós. I no només ho és per la duresa del contingut, per la duresa del llenguatge. Aquests versos són, també, el crit d’un poeta que, malgrat tot, pens que deixa una escletxa a l’esperança. Perquè el llibre s’acaba amb unes imatges molt belles: “brodant a poc a poc flames / i llums de fades a la platja deserta”. Ell, el poeta de la paraula colpidora, l’ésser isolat en una platja deserta, malda, tanmateix, per trobar en la literatura aquell somni, aquell llum de fada, que un dia li varen robar. I a aquest propòsit ha dedicat la seva vida. Com ja he dit en començar aquesta presentació, literatura i vida, cultura i política defineixen Miquel López Crespí. Coherència i ofici, també.\nAra, el cercle de les meves paraules s’ha tancat i començaran a obrir-se tot de cercles perfectes, tot de lectures que el lector atent ha d’anar descobrint davall unes imatges que, moltes vegades, se’ns fan hermètiques. Cadascú s’ha d’apropiar d’aquestes pàgines que té entre les seves mans i endinsar-se en el món que, sense embuts, Miquel López Crespí ens ha dibuixat o, en molts casos, descobert. Perquè, per dir-ho amb les seves paraules: “La ignorància és la gran victòria dels senyors”.\n15-III-03. Ateneu de Maó (Menorca). Presentració del poemari de Miquel López Crespí Cercle clos per l’escriptora Maite Salord Ripoll.\nPròleg a Cercle clos. Institut Menorquí d’Estudis, Maó (Menorca, 2001), Pàgs. 7-11.


L'Ajuntament i Agró presenten el programa d'activitats ‘Descobreix el teu Patrimoni Natural’\nEl programa inclou visites guiades gratuïtes a la muntanya de Romeu, la Finca de Penya, el riu Palància i la Marjal dels Moros\nL'Ajuntament de Sagunt i Acció Ecologista – Agró han presentat el programa d'activitats ‘Descobreix el teu Patrimoni Natural’. Es tracta de quatre visites guiades gratuïtes a través de diferents paratges del patrimoni natural del municipi.\nLa regidora de Medi Ambient, Teresa García, ha explicat que esta iniciativa s'emmarca en la candidatura de Sagunt a Patrimoni de la Humanitat. “El procés de candidatura és llarg i abasta tot allò relacionat amb la vertebració de la ciutat. Un dels objectius és que la candidatura de Sagunt a Patrimoni de la Humanitat estiga acompanyada d'una estratègia de ciutat que acabe vertebrant el teixit associatiu i posant en valor no només allò històric i romà, que és l'objectiu de la candidatura, sinó també tot el patrimoni que està lligat a eixe escenari de la història que és el castell”.\nLa representant d’Agró, Sara Aunés, ha destacat que les visites programades “són en diumenge, en un horari en el qual poden vindre tots els públics i d'una durada mitjana d'entre tres i quatre hores. No són visites difícils, estan fetes perquè puguen vindre famílies i gent de tot tipus”.\nEl diumenge 7 de maig s'organitzarà una visita a la muntanya de Romeu, un exemple de muntanya litoral mediterrània, plena de pins, llentiscles, romanís i espígols. El diumenge 14 de maig es farà un recorregut pel riu Palància, on s'observarà la vegetació de la ribera i la relació de l'aigua del riu amb l'agricultura. En este cas les places seran limitades perquè la tornada es realitzarà amb autobús, per la qual cosa és necessari reservar plaça telefonant a Touristinfo, en el 96 265 58 59 i el 96 269 04 02.\nEl diumenge 21 de maig tindrà lloc un recorregut per la Finca de Penya des de les dunes fins a la marjal, passant per la zona del saladar. Finalment, el diumenge 28 de maig es farà un recorregut per la Marjal dels Moros, on els assistents podran gaudir dels saladars millor conservats de la comarca junt amb llacunes plenes de vida.\nPer a consultar qualsevol dubte podeu enviar un correu electrònic a agromorvedre@gmail.com.


Trobada institucional de Bartomeu amb l'Unicef\nEl president del FC Barcelona rep el directiu de l’organisme Gérard Bocquenet\n17 de juny 14\nEn el marc de l’aliança entre el FC Barcelona i l’Unicef, el president Josep Maria Bartomeu s’ha reunit a Barcelona amb el nou director de Private Fundraising & Partnerships Division de l’Unicef (PFP), Gérard Bocquenet, que va prendre possessió del càrrec fa unes setmanes.\nLa trobada institucional també ha comptat amb la presència del directiu i vicepresident de la Fundació, Ramon Pont, el seu director general, Josep Cortada, així com el director executiu de l’Unicef Comité Español, Javier Martos, i la coordinadora del Comitè Catalunya, Guiomar Todó.\nA la reunió, Bartomeu i Bocquenet han reafirmat la voluntat de les respectives institucions per continuar treballant plegats per un futur millor per a la infància. El president blaugrana s’ha interessat pels projectes que l’Unicef porta a terme gràcies a la donació anual d’1,5 milions que fa el FCB per implementar projectes basats en l’esport pel desenvolupament a la Xina, Ghana, el Brasil i Sud-àfrica.\nDurant la trobada, que ha servit també per explorar noves vies de col·laboració, Bocquenet ha convidat el president Bartomeu a visitar sobre el terreny alguns dels projectes que es desenvolupen gràcies a la col·laboració entre el club blaugrana i l’Unicef.


Ajuts per afavorir i incentivar la mobilitat de joves doctors que han iniciat recentment la seva carrera docent i investigadora. La convocatòria 2018 s'obrirà el dia 10 de gener de 2018 i es tancarà a les 14 hores del 30 de gener de 2018. Tota la tramitació de la sol·licitud i documentació serà de forma telemàtica.\nConvocatòria d'ajuts de mobilitat a l'estranger per a joves doctors.\n- Tenir el grau de Doctor amb posterioritat a l'1 de gener de 2007.\n- No haver realitzat estades de mobilitat a l'estranger per un període acumulat superior a sis mesos en els últims 4 anys anteriors a la data de fi de la presentació de les sol·licituds. Únicament cal comptabilitzar les estades d'un període igual o superior a un mes. Caldrà complir aquest requisit fins a la data d'inici de l'estada sol·licitada.\n- memòria del projecte (model normalitzat) (disponible a partir del 10/01/2018)


CÓMO ACONSEGUIR EL TEU TÍTOL EN “HOUSEKEEPING” – Turisme CV Magazine\nYou are here: Home1 / Estudiants2 / CÓMO ACONSEGUIR EL TEU TÍTOL EN “HOUSEKEEPING”\nCÓM ACONSEGUIR EL TEU TÍTOL EN "HOUSEKEEPING"\nTens experiència en el sector del turisme, però no comptes amb una formació reglada? Ets personal de pisos i t’interessa obtindre un títol universitari, compatible amb el teu horari laboral? Portes molts anys treballant en el sector de pisos amb cursos específics, però no reconeguts oficialment? Aquest és el teu moment, a partir de JA pots obtindre el teu certificat de professionalitat oficial vàlid per a tota Europa, justificant la teua experiència laboral i la teua formació.\nI si allò que vols és continuar aprenent en aquest àmbit, millorar les condicions del teu lloc de treball i qualificar-te com a professional, pots optar a les titulacions universitàries que tant la Universitat d’Alacant com la Universitat Politècnica de València, en col·laboració amb Turisme Comunitat Valenciana, llançaran al setembre, així com la formació contínua i especialitzada que ofereix la Xarxa CdT.\nT’interessa tot això? T’ho expliquem al detall! Pren nota de:\nLes novetats de la formació universitària dirigida al personal de pisos\nQuins cursos ofereix la Xarxa CdT per a aquest col·lectiu\nI com pots accedir al procés d’acreditació de la competència professional\nPerò abans de ficar-nos en ple amb tota l’oferta formativa i de reconeixement laboral, parlem amb professionals del sector de l’allotjament i aprofundim en quines són les necessitats formatives d’aquest grup, clau en l’organització de l’hotel i amb la clau de la fidelització i satisfacció final del nostre visitant.\nFORMACIÓ PERMANENT, LA MILLOR MANERA D’AVANÇAR EN EL FUTUR\n“L’única manera d’obtindre qualitat en un hotel és invertir en el personal humà, en la professionalitat dels empleats”, afirma Yolanda González, de l’Associació Provincial d’Empresaris d’Hostaleria i Turisme de Castelló (ASHOTUR).\nAmb anys d’experiència en la formació del personal de pisos, Yolanda González anima a les governantes dels hotels a “sentir-se part de l’empresa”; per a ella és fonamental “pensar que som un pilar fonamental en l’organització; som les amfitriones dels nostres clients, probablement les que més fidelicemos”, assegura.\nAixí mateix, encara que reconeix la càrrega de treball a la qual diàriament pot exposar-se aquest perfil professional, assenyala que “l’hotel és impredictible, hem de pensar que estem en turisme i hi haurà moments en què tindrem càrrega de treball i ho haurem de defensar”.\nPer a la representant de ASHOTUR és essencial la formació, “la housekeeping és una professional que mai ha de deixar d’aprendre”. Per a Yolanda González és clau la formació en el gust pel detall, en habilitats socials, en l’empatia…etc. Al seu judici “les persones que treballen a l’hotel són les que marquen la diferència”.\nSÍ A la FORMACIÓ I SÍ A la REGULACIÓ DE LA CÀRREGA DE TREBALL\n“Sí a la formació i sí a la regulació de la càrrega de treball”, exigeix Yolanda García, del col·lectiu Kellys. Aquesta és la resposta majoritària per part del personal de pisos de la Comunitat Valenciana. “Per a fer una habitació en condicions, necessitem temps, protocols, material, conéixer una manera de treballar òptima per a no lesionar-nos”, aquestes són les premisses principals que demanda Yolanda García.\nAna María Dobaño de ASEGO, amb dècades d’experiència com a governanta en un hotel assegura que “sempre hem tingut interés en la formació, ha evolucionat molt el departament de pisos i se li exigeix molt”. Per a ella, “sentir-se equip d’una empresa i l’estabilitat laboral és el més valuós per a les cambreres de pis”.\nConscients de la situació laboral actual del personal de pisos i per a poder donar resposta formativa a les necessitats d’aquest col·lectiu, Turisme Comunitat Valenciana, en col·laboració amb UA i UPV, impulsa una edició més els cursos universitaris en matèria de “housekeeping”. L’objectiu és visibilitzar, dignificar i oferir més oportunitats a aquest col·lectiu, facilitant una formació de qualitat.\nSi treballes en el col·lectiu de personal de pisos però no tens cap títol o mai has estudiat, ara és el moment. Mira totes les oportunitats que tens:\nESTUDIA HOUSEKEEPING EN LA UNIVERSITAT\nCURS D’EXPERT/A UNIVERSITARI/A EN HOUSEKEEPING (UA)\nEl mes vinent de setembre arranca la 4a edició del Curs d’Expert Universitari en Housekeeping-Gestió de Pisos i Neteja en Allotjaments de la Universitat d’Alacant, dirigit a treballadors en actiu, aturats amb experiència prèvia i/o titulats universitaris.\nGaetano Cerchiello, el coordinador d’aquest curs assegura que “enguany la presencialitat de les classes dependrà de l’evolució de la pandèmia”. Assenyala que “serem flexibles, tenint en compte la incertesa i el nombre màxim d’alumnes serà de 25”.\nLes classes, com en anteriors edicions, s’impartiran en el CdT de Benidorm i Invat.tur, i com a novetat, “s’introduiran classes d’anglés, tres sessions impartides per una persona nativa, per a millorar la ja elevada qualitat del curs”, afig Cerchiello.\n200 HORES LECTIVES\nDILLUNS-DIMECRES-DIJOUS DE 16 A 21 HORES (Des de 13/9) fins a 16/12)\n9 MODULOS FORMATIUS\nCURS DE PERFECCIONAMENT DE CAMBRERES/US DE PISOS EN ALLOTJAMENTS TURÍSTICS DE LA UPV\nEl pròxim 20 de setembre arrancarà el curs de Housekeeping de la Universitat Politècnica de València, que s’impartirà al campus de Gandia, amb la idea que en els pròxims anys s’estenga a Castelló, assenyala Lola Teruel, coordinadora d’aquest curs de la UPV.\nPer a Lola Teruel la pròxima edició “volem que siga el més aplicada possible, la metodologia tindrà reforç amb seminaris, tallers per a aprendre a realitzar decoratius florals i fruiters, i a més comptarem amb diferents eixides de camp”.\n“Prevaldrà la presencialitat. Serà un curs molt pràctic que s’impartirà al campus de Gandia, dirigit a l’àmbit de València, la Marina i la Safor. Les classes seran els dilluns, dimarts i dijous en sessions de 5 hores”, ha avançat la coordinadora del curs.\nLa preinscripció s’obrirà a partir del pròxim mes de juliol en la web www.cursohousekeeping.es i hi haurà una entrevista prèvia per a poder accedir a aquest. El curs finalitzarà també al desembre.\nPERFECCIONA EL HOUSEKEEPING AMB CURSOS ESPECÍFICS EN LA XARXA CDT\nLa Xarxa CdT de la Comunitat Valenciana posa a la disposició d’aquest col·lectiu una sèrie de cursos específics de formació que ajuden a especialitzar el treball i a reciclar coneixements del personal de pisos dels allotjaments.\nCursos que segons ha revelat el director de la Xarxa, Javier Solsona, versen sobre matèries directament vinculades a aquests perfils professionals com a “Ergonomia per a personal de pisos” i “idiomes”, entre altres, i que compten amb un nombre concret de places reservades en exclusiva per al personal de pisos.\nA més, segons Solsona “la Xarxa CdT de la Comunitat Valenciana està sempre oberta a noves propostes de les diferents associacions empresarials, i es facilitarà, a petició dels propis professionals, qualsevol curs i formació específica que puga ser d’utilitat per al col·lectiu”, ha afegit.\nPots buscar el curs que més t’interesse en: www.cdt.gva.es\nACONSEGUEIX EL TEU TÍTOL D’FP: ACREDITA LA TEUA COMPETÈNCIA PROFESSIONAL EN HOUSEKEEPING\nSi resideixes en la Comunitat Valenciana, tens experiència laboral en housekeeping i has realitzat algun tipus de formació encara que siga no reglada, pots sol·licitar una acreditació dels teus coneixements i aconseguir un Certificat de Professionalitat.\nDes del passat 13 d’abril es pot sol·licitar des de ja i en qualsevol moment. La Secretaria Autonòmica d’Educació i Formació Professional va publicar la resolució per la qual es convoca un procediment obert de manera permanent, per a l’avaluació i acreditació de competències professionals, que hagen sigut adquirides a través de l’experiència laboral o de vies no formals de formació.\nEs tracta d’una novetat, ja que anteriorment només es podia sol·licitar en convocatòries puntuals per a tal procés, ara en qualsevol moment, qualsevol persona vinculada al sector amb experiència o que haja cursat formació no formal, podrà sol·licitar el seu reconeixement i certificat professional.\nEstà acreditació va dirigida a persones residents en la Comunitat Valenciana, amb experiència laboral i formació no formal suficient en qualsevol de les famílies professionals del Catàleg Nacional de les qualificacions però que no disposen de cap títol de Formació Professional o certificat de professionalitat relacionat amb aquesta experiència i formació.\nQUINS REQUISITS HI HA PER A PODER ACCEDIR?\n◆ Haver obtingut el certificat de registre de ciutadania comunitària o la targeta de familiar de ciutadà de la Unió.\n◆ Ser titular d’una autorització de residència o de residència i treball a Espanya en vigor.\n◆ Tindre 20 anys complits en el moment de realitzar la inscripció per a nivell II i nivell III.\n◆ Tindre 18 anys complits en el moment de realitzar la inscripció per a nivell I.\n➔ Experiència laboral o formació no formal mínima:\n◆ Experiència laboral:\nUnitats de competència nivell II i III: justificar en els últims 15 anys anteriors, almenys 3 anys amb un mínim de 2.000 hores treballades en total.\nUnitats de competència nivell I: almenys 2 anys amb un mínim de 1.200 hores.\n◆ Formació no formal:\nUnitats de competència nivell II i III: últims 10 anys anteriors, almenys 300 hores.\nUnitats de competència nivell I: 200 hores.\n◆ Mòduls formatius de duració inferior: acreditar les hores establides.\nSi es reuneixen els requisits, però no es poden justificar amb els documents anteriors, si són majors de 25 anys, podran sol·licitar la seua inscripció en el procediment. Es presentarà la justificació mitjançant alguna prova admesa en dret que reflectisca la seua experiència laboral o aprenentatges no formals.\nA QUINES TITULACIONS PODRÀS ACCEDIR?\nEn el Catàleg oficial de l’Institut Nacional de les qualificacions apareixen 2 titulacions específiques dirigides al personal housekeeping:\nOPERACIONS BASICAS DE PISOS EN ALLOTJAMENTS. NIVELL 1.\nGESTION I NETEJA DE PISOS. NIVELL 3.\nNo obstant això, tot el personal vinculat a aquesta professió podrà accedir igualment a altres titulacions del catàleg oficial, com ara Operacions Bàsiques de Cuina en Restaurant i Bar, Servei d’àpats, Pastisseria, Recepció, Animació Turística, Direcció i Producció de cuina, Guia de turistes i visitants, Gestió de serveis en processos de restauració, entre altres.\nMira tot el llistat complet de les certificacions en FP de la branca de la Hosteleria i Turisme\nON SE SOL·LICITA L’ACREDITACIÓ?\nPots sol·licitar-la presencialment en un centre educatiu de Formació Professional de la Comunitat Valenciana o sol·licitar-la a través de la web de Qualificacions Professionals de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport\nCOM SE SOL·LICITA L’ACREDITACIÓ?\nUna vegada hages contactat amb el centre de formació professional on s’impartisca la titulació a la qual vols accedir o hages fet la sol·licitud per via telemàtica, s’iniciarà el procés per a l’obtenció de la certificació professional.\nEl propi centre educatiu nomenarà un assessor que es posarà en contacte amb tu, per a recopilar la documentació requerida que s’enviarà a la Comissió Avaluadora, que serà l’encarregada d’aprovar l’emissió de la certificació o en defecte d’això, assessorar sobre els mòduls necessaris de formació complementària que faltarien per a obtindre el títol.\nEs tracta d’un Títol Oficial de Formació Professional, vàlid per a tota Europa.\nNomés hauràs de pagar una taxa única de 25’76 euros\nTemas enlazados | cambreres de pis |


Protocol de canvis posturals i mobilitzacions per a ancians\nQuin protocol hem de seguir per a realitzar correctament els canvis posturals i mobilitzacions per a ancians?\nQuan ens trobem estiratges en un llit, canviem de posició per a evitar pressions en les diferents zones de suport.\nNo obstant això, hi ha persones d'avançada edat o amb mobilitat reduïda que no poden fer aquest canvi postural ells mateixos. En aquests casos, és molt important la feina del cuidador, que haurà de moure a la persona impedida en diferents posicions per a evitar l'aparició d'úlceres per pressió.\nCanvis posturals al llit\nPer a alleujar la pressió continua en les persones enllitades, es realitzessin moviments de posició cada 2 o 3 hores i alternant tots dos laterals (esquerra-dreta), la col·locació de cap per amunt (o supí) i la postura semi-asseguda a Fowler.\nEn les persones que puguin estar asseguts es farà cada hora.\nPer a moure a l'usuari, hem de saber quin és el seu estat per a determinar si pot o no col·laborar en la realització del canvi postural.\nPosició 1: Decúbit supí\nEs tracta de la col·locació del pacient de cap per amunt. Per a això, situarem un coixí sota el cap. Es recomana posar un altre coixí prim sota els genolls. Perquè els peus no quedin molt estesos, es pot posar un altre coixí al final d'aquests.\nPosició 2: Fowler\nLa capçalera del llit ha d'estar a una posició amb un angle de 45°- 60° de manera que la persona quedi mitjà asseguda. Sota les cames podem col·locar un coixí perquè els genolls facin una mica de flexió.\nPosició 3: Decúbit lateral\nSituar a la persona de costat (esquerre o dret i anar alternant). Col·locar un coixí sota el cap i una altra darrere de l'esquena perquè el cos quedi recolzat i amb una lleu inclinació.\nPodem situar un coixí entre les cames per a evitar fregament i flexionar lleument la cama superior.\nHem de col·locar els peus en un angle recte per a impedir la flexió plantar.\nA més de realitzar aquestes mobilitzacions, també hem de revisar de manera diària l'estat de la pell i assegurar-nos que està neta i ben hidratada.\nPer a evitar l'aparició d'úlceres també és fonamental portar una dieta amb una equilibrada aportació proteica i vitamínica rica en carns, fruites, verdures i cereals, reduint al mínim el consum de sal per a retenir menys líquids.\nBeure entre 1,5l i 2l d'aigua diaris també és fonamental per a ajudar el cos a eliminar toxines, millorar la digestió d'aliments i enriquir el proveïment de nutrients a les cèl·lules.\nEn la mesura que sigui possible, i tenint en compte l'estat del pacient, poden realitzar-se exercicis suaus com ara estiraments o intentar caminar només si té suficient mobilitat.


I-VASIC PARTICIPA AMB ESTAND PROPI A LA INTERNACIONAL SMOPYC – Xarxa de Centres d'Empreses Innovadores de Lleida\nI-VASIC PARTICIPA AMB ESTAND PROPI A LA INTERNACIONAL SMOPYC\n18 maig, 2008 | Notícies\nI-vasic, una de les empreses instal·lades al CEEILLEIDA, ha participat amb un estand propi a la fira de maquinària per a obres públiques, construcció de mineria Smopyc, on va donar a conèixer els seus productes més innovadors.\nUn d’aquests és el contenidor Cau-800, que aporta qualitat, efectivitat i seguretat en els processos de gestió de residus, al transportar tot tipus de materials líquids i sòlids.\nLa firma ja ha comercialitzat 500 unitats d’aquest producte, que va ser presentat als premis d’innovació tecnològica patrocinats per aquest certamen.\nAltres dissenys nous són la barana protectora d’escales, de fàcil muntatge i totalment recuperable.\nLa participació de I-Vasic a Smopyc s’ha saldat amb èxit, tant per la seva consolidació com a proveïdor en un sector constructiu més eficient i tecnològicament més avançat.\nI-Vasic Innovació va ser fundada el 2005 i es va centrar en el canal de la construcció.\nEl seu públic objectiu són les promotores i firmes que es dediquen a la rehabilitació


Més de 1.500 persones cegues de 190 països al World Blindness Summit 2021, al juny - ONCE Noticias de Catalunya\nEl Grup Social ONCE convertirà Madrid a la capital mundial de la ceguesa amb la celebració del ‘World Blindness Summit Madrid 2021’,una cimera històrica ajornada per la pandèmia, que se celebrarà a la del 28 al 30 de juny de forma presencial i virtual.\nEs tracta de la major assemblea internacional al voltant de la discapacitat visual mai celebrada, que comptarà amb la participació de més de 1.500 persones cegues de 190 països i més de 200 organismes relacionats amb la discapacitat visual compartint espais, tallers, ponències, coneixements i experiències en favor del debat cap a un futur millor i sobre el qual treballar junts de forma global.\nPer a això World Blindness Summit Madrid 2021 comptarà amb la major plataforma tecnològica existent que garanteixi la major accessibilitat, seguretat i privacitat possible a l'esdeveniment, al mateix temps que l'accés des de països remots del món. La mateixa plataforma suportarà al menys tres canals d'àudio per a les sessions que es desenvolupin en els tres idiomes oficials de l'esdeveniment (anglès, francès i castellà).\nPermetrà la participació de al menys 10 intervinents que interactuïn amb vídeo i àudio, i de al menys 1.000 assistents amb un canal de comunicació de missatgeria instantània. L'accés a la plataforma es podrà fer des de diversos tipus de dispositiu: ordinadors personals fixos o mòbils, tauletes digitals i telèfons fixos o mòbils.\nImpulsada per la Unió Mundial de Cecs (UMC), i ICEVI (entitat que aglutina els majors experts del món en educació de persones cegues) i organitzada a Espanya pel Grup Social ONCE, aquesta cimera històrica marcarà el camí cap al futur dels més de 285 milions de persones cegues del món.\nPrevi a la celebració de la World Blindness Summit, el mes de juny estarà ple d'activitats, reunions o conferències en què es caminarà cap a una nova visió de la ceguesa amb més de 17 esdeveniments i 45 conferències.\nD'aquesta manera, participaran els màxims representants d'organitzacions nacionals i internacionals de cecs, així com els majors experts mundials en empoderament, innovació, educació, autonomia, etc .. per compartir junts aquesta suma d'experiències en una iniciativa que portarà el nom “La mirada de tod@s”.\nCal destacar que la inclusió de les persones amb discapacitat visual és un dels principals reptes del World Blindness Summit Madrid 2021, impulsant així un dels objectius de l'Agenda 2030 de Nacions Unides.\nAquestes i altres dades es poden conèixer a la pàgina web oficial de World Blindness Summit Madrid 2021, www.worldblindnesssummit.com, que pretén ser un punt de trobada amb materials, notícies i informació per a professionals, assistents, col·laboradors, mitjans de comunicació i persones relacionades o interessades en el món de la discapacitat visual.\nSegueix a World Blindness Summit en Twitter y Facebook: @WBSMadrid2020


Parròquia | MDBetlem\nLa parròquia és un punt de trobada de persones de diverses procedències\nTemple catòlic d´estil barroc situat a la conjunció de la Rambla i el carrer del Carme. És una de les parròquies de l´Arxidiòcesi de Barcelona, de l´Arxiprestat de la Rambla-Poble Sec, que pertany a la Zona Pastoral 1.\nPer la seva privilegiada ubicació a la Rambla de Barcelona, la parròquia de Betlem és un punt de trobada de persones de diverses procedències. Es reuneix amb la comunitat mare, formada per la gent del país de llengua catalana i castellana, altres persones de diferents punts de la ciutat, i també molts turistes que la visiten. Convergeixen a la parròquia, amb la comunitat mare, persones de la comunitat filipina, la comunitat llatino-americana i la comunitat de llengua portuguesa. Totes elles participen a la Missa Internacional que es celebra cada últim dimenge de mes a les 12h. La Missa Internacional va sorgir de la necessitat de trobada de totes les comunitats al voltant de la taula de l´Eucaristia.\nDes del 1898 el poeta Jacint Verdaguer va ser beneficiari de Betlem fins la seva mort a Vallvidrera el 1902. Quan vivia al Palau Moja, enfront mateix tenia la imatge del Nen Jesús que corona una de les portes laterals de l´esglèsia. Aquesta visió li va servir d´inspiració per fer l´article “ El Nen de la Rambla”. També va dedicar un “Himne al Sant Crist de Betlem”, que es pot llegir a la capella corresponent.\nActualment conserva la façana barroca com a testimoniatge viu del seu passat\nDe les edificacions anteriors només es conserven els laterals i la façana barroca. L´entrada principal és al carrer del Carme, presenta un coronament ondulat i la porta està enmarcada per columnes salomòniques amb les escultures d´Ignaci de Loiola i Francesc de Borja, obres d´Andreu Sala. Sobre la porta hi ha un baix relleu de la Nativitat, obra de Francesc Santacruz. A l´extrem esquerra de la façana, cantonada al carrer Xuclà, hi ha una fornícula amb la imatge de Sant Francesc Xavier, també jesuita, i obra de Francesc Santacruz. La tradició diu que aquesta escena del naixement de Jesús és el primer pessebre que es coneix. De fet la parròquia cada any acull la tradicional exposició de pessebres de l´Associassió de Pessebristes de Barcelona.\nL´esglèsia té una sola nau, tipus basilical, amb àbside semicircular, capelles laterals i amb orientació paral.lela a la Rambla. La nau està dividida en sis trams, amb nartex sota el cor i coberta per una bòveda cilíndrica. Les capelles laterals estan intercomunicades i presenten cúpules elíptiques amb llinterna.\nL´any 1460 es va començar a construir una capella sota l´advocació de Santa Maria de Betlem\nSegons consta en el Dietari de la Generalitat del 26 d´octubre de 1460, “es va començar a construir a la Rambla de Barcelona, entre les portes de la muralla medieval de Sant Sever i Santa Anna, una capella sota l´advocació de Santa Maria de Betlem”. El 1522 Sant Ignaci de Loiola va visitar Barcelona i va tornar algunes vegades més. En les seves visites sempre s´hostatjava prop de la capella de Betlem. En el 1539 va establir la Companyia de Jesús en aquesta ciutat. El 1553 els jesuites van obtenir el permís per edificar una esglèsia al mateix lloc on hi havia la capella. La nova esglèsia va ser construïda formant part del col.legi de Nostra Senyora de Betlem, d´ensenyament superior i regentat pels mateixos jesuites. Un gran incendi va destruir l´edifici el 1671.\nEs va haver de fer una nova edificació, aquesta, projectada per Josep Juli i dirigida pels pares jesuites Francesc Tort (arquitecte) i Pau Diego de Lacarre (escultor). L´obra es va fer entre el 1680 i 1729 en el mateix lloc i en estil barroc. Després de l´expulsió dels jesuites d´Espanya, el 1767, l´esglèsia va romandre tancada fins què, passats deu anys, la Diocesi de Barcelona la va reobrir i va asumir el temple. El 1835 va ser creada la parròquia de la Mare de Déu de Betlem.\nEn el 1936, en el transcurs de la guerra civil espanyola, van incendiar l´esglèsia i va perdre el sostre i la nau central amb tota la sumptuosa decoració barroca del seu interior. Actualment es conserva la façana barroca i els laterals com a testimonis vius d´un passat. L´última de les restauracions es va fer entre els anys 1992-1993 amb la supervisió de l´arquitecte Rafael Vila i projectada conjuntament amb el Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i el patrocini de “Seguros Estrella S.A.”\nLa Parròquia de la Mare de Déu de Betlem està catalogada com a monument declarat en el registre de Bens Culturals d´Interés Nacional del patrimoni català i en el registre de Bens d´Interés Cultural del patrimoni espanyol amb el codi RI-51-0009736.\nBelén és un lloc de trobada\nBetlem és una obra de Déu, lloc d´acollida, de conversió i de reconciliació; de misericòrdia i santetat, lloc de trobada d´homes i dones, de pobles, cultures i nacionalitats. És l´esglèsia de la ciutat i del món on tots podem trobar Déu i és la casa de Maria que ens ensenya a conservar aquests records en el cor i ha meditar-los.


86- Les tecnologies per a la millora del disseny\nMolts són els que escriuen i opinen del disseny, ja sigui sobre disseny en general o de forma particular i/o especialitzada sobre disseny industrial, disseny gràfic, il•lustració, comunicació,…\nÉs innegable que les noves tecnologies ens brinden la possibilitat d'estar constantment al dia, totalment actualitzats una vegada triada molt bé la informació això si. Així que la nostra disciplina i el propi treball s'enriqueixen i es milloren constantment amb nous punts de vista i informació que fa uns anys no solament costava de trobar sinó que s'actualitzava per desgràcia molt lentament.\nAvui tots sabem el que fem els uns i els altres. El nostre propi treball es nodreix del treball d'altres dissenyadors igual que els nostres projectes influeixen en el treball d'altres professionals molt segurament. I és que avui dia tot canvia molt ràpidament i disposem de nou entorn crític i expositiu que ha anat indubtablement a favor nostre (del disseny) i que ha millorat, en general, el nivell dels projectes en tots els sentits.\nAixí que dedicar-se al disseny i no estar al tant de tots aquests recursos, encara que sigui tan sol per saber de forma genèrica que és el que s'està movent en l'àmbit del disseny industrial, la comunicació o el disseny gràfic és quedar-se enrere i perdre a més oportunitats.


Amanda Gómez guanya el premi Lear al millor expedient acadèmic femení de l'ETSE\nAmanda Gómez, premi Lear 2019 al millor expedient acadèmic femení de l'ETSE.\nGwenaëlle Mege Barriola rep el premi Quercus a la millor estudiant del grau d'Enginyeria Informàtica.\nL'estudiant Gabriel Bové Grau rep el premi T-Systems.\nMarc Mas Mallafré, rep el premi Essity.\nJosep Guasch Martínez i David Álvarez Campos, premiats pel Col·legi d'Enginyers.\nSis estudiants de l'Escola Tècnica Superior d'Enginyeria van ser premiats durant la graduació\nActualitzada 25/06/2019 a les 17:18\nAmanda Gómez Gómez, estudiant del grau d’Enginyeria Informàtica a l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria (ETSE), ha estat guardonada amb el premi Lear al millor expedient acadèmic femení. Durant la graduació de la promoció 2015-19 també es van guardonar a sis estudiants més el passat divendres en un acte al campus Sescelades.\nTambé es va lliurar per primer cop el premi Quercus al millor expedient i i perfil destinat a estudiants del grau d’Enginyeria Informàtica, que va recaure sobre l’estudiant Gwenaëlle Mege Barriola.\nT-Systems va fer el lliurament del 5è premi T-Systems al millor expedient i perfil destinat a estudiants del grau d’Enginyeria Informàtica, el grau d’Enginyeria de Sistemes i Serveis de Telecomunicacions i el Màster en Enginyeria de la Seguretat Informàtica i Intel·ligència Artificial que va ser per a l’estudiant Gabriel Bové Grau.\nLa 5ena edició del premi Essity al millor expedient i perfil del Màster d’Enginyeria Industrial, del grau d’Enginyeria Elèctrica, el grau d’Enginyeria Electrònica Industrial i Automàtica i de la doble titulació de grau d’Enginyeria Elèctrica i Electrònica Industrial i Automàtica va ser per a l’estudiant Marc Mas Mallafré.\nCaixa d’Enginyers va lliurar, per quart any, els premis als dos millors expedients dels ensenyaments de grau del curs 2017-18 a Josep Guasch Martínez, del grau d’Enginyeria Electrònica Industrial i Automàtica, i a David Álvarez Campos, de la doble titulació de grau d’Enginyeria Elèctrica i Electrònica Industrial i Automàtica.\nComenta el contingut : Amanda Gómez guanya el premi Lear al millor expedient acadèmic femení de l'ETSE


Artesa de Segre celebra aquest cap de setmana la Fira de Sant Bartomeu\nL’Ajuntament d’Artesa de Segre ultima els detalls de la nova edició de la Fira de Sant Bartomeu, que se celebrarà aquest cap de setmana. Com a novetat, enguany el consistori ha incrementat el pressupost, respecte a les darreres edicions, amb uns 3.000 euros que s’han destinat majoritàriament, a potenciar l’espai gastronòmic. També s’ha ampliat l’oferta lúdica amb actuacions musicals en directe.\nAixí doncs, una de les novetats és l’espai de cuina on es podrà gaudir de les creacions dels responsables dels restaurants El Tastet del Reng de Balaguer, La Cava de Tàrrega i La Solana de Foradada. També es celebrarà el 1r Concurs Amateur de Cuina del Conill i el tradicional concurs de Pintura Ràpida.\nLa fira donarà el tret de sortida el divendres al vespre amb una master class de zumba, un sopar i concerts a la fresca.\nSense resposta per “Artesa de Segre celebra aquest cap de setmana la Fira de Sant Bartomeu”


Artista: Artur Aldomà Puig (Reus, 1935)\nEmplaçament: Plaza Catalunya\nAny: 1997 - 1998\nMaterial: Bronze. La base és de pedra de labordita (140x155x140 cm. 11 tones)\nMides: 450 x 150 x 100 cm (figura: 300x80x40 cm)\nAquesta figura masculina nua està formada també pel propi pedestal ja que es fusionen ambdós a l’alçada dels turmells formant l’acabament d’un tronc. L’expressió de la cara mostra concentració amb la boca entreoberta, dirigint el cant, i els braços enlairats. En el frontal de la pedra que fa de pedestal sobre el qual s’hi recolza dreta la figura trobem la placa commemorativa.\nOriol Martorell va ser músic i fundador de la Coral Sant Jordi i catedràtic de música de la Universitat de Barcelona. Al llarg de la seva vida va dur a terme múltiples activitats relacionades amb el món musical i coral de Catalunya amb projecció internacional.\nDurant la Diada de l’11 de setembre de 1976 va dirigir el cor que hi cantà.\nLa posició dels braços, l’expressió del rostre mostren el moment de concentració en què Oriol dirigeix la coral. Tot i l’edat del personatge, manifesta al rostre, la figura transmet una gran força i passió tal com li correspon al moment.\nl’escultura. És un dels escultors més coneguts de Catalunya actualment. Combina els encàrrecs amb la seva producció íntima i una particular mística que és la seva filosofia vital. Ha fet exposicions arreu d’Espanya, França, Bèlgica tant d’escultura com de pintura en diverses galeries. Per diferents ciutats dels Països Catalans podem trobar les seves escultures integrades a l’espai públic, Tossa de Mar, Reus, Mallorca, Salou, …\nPremsa 09 1998


Aquest 2020, millorem les nostres instal·lacions! – Club Nàutic L’Escala\nCategoria: Destacat, Port\nManteniment de molls i passarel·les\nEl Club compta amb un programa d’accions entre les que destaquen les obres de manteniment dels molls G i A, així com les passarel·les H, I, J i L. El pla contempla la neteja de tots aquests pantalans, als que s’aplicarà una nova numeració de poliuretà per tal d’unificar tots els amarradors del port. Les seccions flotants, per la seva banda, es sotmetran al seu manteniment anual, pel que les seves embarcacions seran reubicades mentre durin les operacions.\nRenovació dels sortidors de l’Estació de Servei\nUna de les mesures importants d’aquest any és la renovació dels tres sortidors de carburant dels que disposa l’Estació de Servei del Club. Els nous sortidors, més moderns, s’adapten a la tecnologia més actual i estaran connectats a un servei de pagament amb targeta de crèdit 24 hores.\nRevisió dels amarradors i morts\nCom s’ha demostrat durant el passat temporal Glòria, la prevenció és la millor eina per prevenir qualsevol accident. Per això, mantindrem una revisió acurada i permanent dels amarradors i els sistemes d’amarratge submergits del Club perquè la teva embarcació estigui sempre degudament amarrada. Si detectes qualsevol anomalia, comunica-ho immediatament per poder-ho resoldre, moltes gràcies.\nEl Port és un espai obert i accessible per tothom, és per això que el control del accessos és imprescindible per garantir la seguretat. En aquest sentit, revisem i millorem la senyalització de les àrees de pàrquing. També és important, però, que els usuaris i les empreses que hi treballen estiguin degudament acreditats.\nEts un professional i vols treballar dins el Club? Dona’t d’alta a la plataforma de coordinació d’activitats empresarials! Dirigida a les empreses que desenvolupen la seva activitat al Club, per encàrrec propi o dels socis i/o usuaris, t’ajudarà a millorar el control i l’adequació a la legislació vigent.\nLa seguretat al Club és cosa de tots, ens ajudes?\nVent: 113 ESE 7.0Kts, 25.2 Max


El temporal provoca danys greus al vial entre el Pasteral i Susqueda i s'ha de tallar - Diari de Girona\nEl temporal provoca danys greus al vial entre el Pasteral i Susqueda i s'ha de tallar\nLa via presenta despreniments i la carretera s'ha descalçat en un tram de 35 metres El pantà es troba al 103% de la capacitat i el Pasteral ofereix una imatge força inèdita per la gran quantitat d'aigua que baixa\nEl temporal provoca danys greus al vial entre el Pasteral i Susqueda i s'ha de tallar susqueda\nL'accés al pantà de Susqueda des del Pasteral està tallat. El motiu és que el vial presenta despreniments i la carretera s'ha descalçat en un tram de 35 metres. Es tracta d'un vial de servei que utilitzen molts visitants de la presa de Susqueda i els treballadors d'Endesa.\nEls tècnics ahir avaluaven l'estat de la infrarestructura viària i les accions a fer perquè hi ha molts punts on la carretera està en mal estat i fins i tot en algun punt ha cedit. A més, l'aigua passa arran i és perillós.\nAquest dijous, els Bombers van estar repassant la zona de la carretera per avaluar l'estat del tram que va del Pasteral fins a la presa. Ahir, fonts properes als operaris que estan revisant la zona, amb qui va poder parlar Diari de Girona, van relatar que la situació és de perill pels usuaris i que de moment no hi ha data per a la reobertura de la via.\nAhir ja van tancar l'accés al vial de servei, però afegeixen que es van trobar amb la tanca aixecada, ja que algunes persones imprudents hi havien accedit, tot i el perill que comporta. El vial que porta al pantà de Susqueda és molt estret i sovint hi ha rocs a la calçada, ja que quan plou s'hi produeixen despreniments. Ahir alguns curiosos es van apropar a l'accés del Pasteral i van trobar-se que la imatge que volien immortalizar, la presa sobreexint, no serà possible si no s'utilitza un dron o algun tipus de mitjà aeri.\nL'estat dels embassaments aquesta setmana ha estat un dels temes més comentats arran de l'obertura de comportes per les fortes pluges del temporal Gloria. L'embassament de Susqueda ahir al matí es trobava al 103% de la seva capacitat, segons les dades a temps real que proporciona l'Agència Catalana de l'Aigua. Tenia emmagatzemats 241,24 hm3.\nD'altra banda, la presa del Pasteral també superava ahir al matí el seu límit, estava al 124,5% i presentava un aspecte poc habitual, amb molta aigua.


La Muixeranga d’Algemesí emociona en “l’entrà” de la capitania cristiana d’Alcoi – LA VEU D'ALGEMESÍ\nLa Muixeranga d’Algemesí emociona en “l’entrà” de la capitania cristiana d’Alcoi\nHome/Cultura/La Muixeranga d’Algemesí emociona en “l’entrà” de la capitania cristiana d’Alcoi\nLa Muixeranga d’Algemesí ha actuat hui en l’Entrà cristiana de les festes dels Moros i Cristians d’Alcoi, l’acte més important d’unes festes declarades d’interés turístic internacional i al qual acudeixen cada any milers de turistes i visitants. Els dos-cents muixeranguers que s’han desplaçat a Alcoi han format part del boato de la capitania cristiana dels Almogàvers, encapçalada per Luis Sanus, en el qual han desplegat el seu repertori de torres humanes. Els muixeranguers d’Algemesí han realitzat algunes de les seues figures més emblemàtiques, com l’Alta de 5, la Morera i la Tomasina, que han sigut rebudes pel públic present amb grans aplaudiments i mostres de reconeixement.\nMarcos Castell, que ha debutat en aquesta actuació com a mestre de la Muixeranga d’Algemesí, ha manifestat l’orgull i la satisfacció de tindre l’oportunitat de mostrar el nostre ball i la nostra festa a moltíssima gent, ja que es tracta d’un event de primer ordre on acudeix gent de tot arreu. Tots els Muixeranguers hem gaudit d’un dia meravellós, i hem pogut poder veure juntes dos de les manifestacions culturals tradicionals valencianes més representatives, com són els Moros i Cristians i la Muixeranga. Crec que hem donat el màxim del que som capaços, ja que poques vegades ens hem desplaçat tants muixeranguers fora del nostre poble. Voldria destacar també l’ambient de germanor amb els membres de la Filà, i donar les gràcies per com ens han acollit en Alcoi.


⚡ Nit moguda a l'espera d'una clara millora del temps: Previsió a Catalunya el dimecres 2 de setembre del 2020\nNit moguda a l'espera d'una clara millora del temps a partir de dimecres\nAquesta nit de dimarts a dimecres hi pot haver tempestes fortes al litoral central\nper Marc Gassó dimarts, 1 de setembre 2020 - 21:00h\nEl temps es complica aquesta nit de dimarts a dimecres, 2 de setembre, amb ruixats i tempestes que arribaran a molts punts de Catalunya entrada la matinada. Aquesta situació afectarà sobretot les comarques del litoral i prelitoral de Barcelona i nord de les de Tarragona, així com també zones de la Catalunya central i sud de Girona aquestes primeres hores de la nit. Una situació una mica incerta que haurem d’anar seguint amb atenció, ja que no tots els mapes es posen d’acord. Per aquesta raó, les comarques litorals estan en alerta per possibles aiguats.\nAlerta per fortes tempestes aquesta matinada\nHi ha molta incertesa al voltant de fins a on acabaran arribant les precipitacions, però per ara sembla que el plat fort se l’enduran a la tarda les comarques litorals de Barcelona i Tarragona, amb xàfecs i tempestes localment forts que poden superar els 20 litres/m² en 30 minuts. Per aquesta raó, el Servei Meteorològic de Catalunya (SMC) ha activat alertes per tempestes fortes en aquestes àrees:\nEls xàfecs poden ser forts i anar acompanyats de tempesta al litoral central i sud | Meteocat\nDimecres ja serà un dia molt més estable, pràcticament sense ruixats a partir de mig matí i només es podria escapar alguna gotellada al nord-est a la tarda. Pel que fa a les temperatures, es mantindran molt similars amb calor molt suportable en general. La majoria de màximes es mouran entre els 24ºC i els 28ºC, potser arribant encara als 30ºC a Ponent o a l'interior de l'Ebre. La xafogor serà més marcada a la costa i tornaran les nits tropicals de més mal dormir.\nEls ruixats i les tempestes del litoral desapareixeran a mig matí i a la tarda es repetirà algun ruixat a l'interior | Catalunya Diari\nRecuperem la calor d'estiu i sense pluges a la vista\nDe cara als següents dies, la calor anirà a més, amb la majoria de màximes entre 26ºC i els 30ºC. Farà ambient d’estiu, però molt més normal per l’època i suportable. Els xàfecs desapareixeran de gran part de Catalunya amb sol, i només algunes nuvolades de tarda al Pirineu que en prou feines deixaran algunes gotellades. El pròxim canvi destacable podria arribar a partir de diumenge, però tot plegat encara està massa lluny i s'haurà d'anar confirmant.