Arrenca la primavera cultural olotina amb un centenar de propostes - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Arrenca la primavera cultural olotina amb un centenar de propostes\nOlot Cultura ja ha presentat la seva programació de primavera. Un centenar de propostes entre el mes d’abril, maig i juny, on també s’hi sumen les activitats de les entitats de la ciutat. Estaran repartides entre totes les arts: arts escèniques, música, exposicions o poesia i literatura. I és que després d’un any molt complicat a causa de la pandèmia, sembla que el ritme cultural torna a Olot.\nPep Berga, alcalde d’Olot: Ha estat un any de moltes renúncies i ara el que més visualitzem en aquesta presentació és que hem recuperat molta normalitat. Hem après a fer les coses d’una altra manera, les fem amb seguretat sanitària d’acord amb les normes que ens dictamina el PROCICAT, però també el públic respon positivament a aquesta programació.\nEntre les propostes més destacades hi tornen a haver obres teatrals de gran format com ‘De què parlem quan no parlem de tota aquesta merda?’, produïda pel TNC amb la companyia La Calòrica o ‘La Cabra, o qui és la Sílvia’, protagonitzada per Emma Vilarasau i Jordi Bosch.\nPel que fa a la música, se segueix amb l’aposta dels concerts de clàssica i s’estrenarà un nou format de sala que ha de permetre una millor sonorització sense necessitat d’ampliar el so i, a la vegada, més sensació de proximitat entre públic i artistes. Destaca, a més, el concert que Clara Peya i Vic Moliner faran el 19 de juny a la plaça de braus.\nAls Museus d’Olot s’impulsaran tallers gratuïts d’artesania, dedicats a la joieria, la talla de pedra o la tapisseria, així com un projecte participatiu. I també en l’àmbit de lletres, s’ha presentat una programació centrada en la combinació de la música i la poesia.\nRicard Sargatal, responsable Àrea de Cultura i Educació Aj.Olot: Busquem que al llarg del trimestre tots els ciutadans trobin alguna activitat que els motivi, que els faci sortir de casa, que els interpel·li o que els faci emocionar. Quan programem per tothom, no som tan il·lusos per pensar que un ciutadà anirà a les 100 activitats, sinó que pensem que ha d’haver prou varietat en el que oferim per acontentar àmplies minories.\nLa venda i reserva d’entrades s’obrirà el proper 6 d’abril. Els membres de la Societat Anònima però, gaudiran uns dies de la venda preferent a partir d’avui.


Els Mossos van mobilitzar cinc patrulles a causa de l'atropellament.. | PixaBay\nL'accident ha tingut lloc aquesta passada nit al pas de la citada via pel municipi de Gavà\nper Antonio Ramos / ACN 09/10/2021 12:59h\nNova víctima mortal a la xarxa viària interurbana de Catalunya. Aquesta passada un vianant ha mort atropellat per un turisme a la C-32 al seu pas per Gavà, a la comarca del Baix Llobregat. Així ho ha informat el Servei Català de Trànsit (SCT), que ha explicat que l'avís dels fets, que va tenir lloc al quilòmetre 50 de la citada via, en sentit Barcelona, es va rebre a les 23.27 hores.\nArran de l'accident, segons ha explicat SCT, es van mobilitzar cinc patrulles dels Mossos d'Esquadra i tres unitats del Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM). La circulació a la C-32 a Gavà es va haver de tallar en dos carrils en direcció a Barcelona i es va normalitat al voltant de les 02-15 hores de la matinada.\nAmb la víctima d'aquesta nit a la C-32, ja són 103 les persones que han mort en accident de trànsit a la xarxa viària interurbana de Catalunya durant el que portem de 2021.\nTrànsit demana prudència de cara al pont del Pilar\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) ha demanat prudència als conductors de cara al pont del Pilar. Així mateix, també ha demanat que extremin la precaució a la carretera davant la previsió d'una mobilitat elevada. El SCT ha recordat que fins al 8 d'octubre, s'han produït 102 víctimes a les carreteres catalanes en 97 accidents mortals.\nAixí, davant aquesta situació, el SCT, amb la col·laboració dels agents del cos dels Mossos d'Esquadra, va iniciar aquest divendres a les 15.00 hores un dispositiu especial de trànsit que s'allargarà fins a la mitjanit del pròxim dimarts 12 d'octubre.\nSegons ha explicat Trànsit, «l’objectiu de l’activació del dispositiu és el de minimitzar les possibles complicacions viàries en una operació sortida en què es preveu que uns 500.000 vehicles es mobilitzin des de l’àrea metropolitana de Barcelona fins a les 15.00 hores de dissabte 09 d’octubre».\nEl SCT també preveu que hi hagi un intens retorn de vehicles durant la tarda del dimarts 12 d'octubre —entre les dotze del migdia i la mitjanit. En aquest sentit, des de Trànsit treballen amb l'estimació que uns 275.000 vehicles retornaran a l'àrea metropolitana durant aquestes 12 hores.\nÚltima hora Última hora Successos Última hora Gavà Última hora Atropellament Última hora C-32 Última hora Baix Llobregat


Tres formes d’utilitzar la Intel·ligència Artificial per donar suport als agents remots - masvoz\nmasvoz Blog Oficina intel·ligent Tres formes d’utilitzar la Intel·ligència Artificial per donar suport als agents remots\nTres formes d’utilitzar la Intel·ligència Artificial per donar suport als agents remots\nLa Intel·ligència Artificial (IA) del call center no es tracta només de substituir als agents de servei al clients amb bots per desenvolupar determinades tasques.\nLa IA ajuda a transformar les experiències dels empleats i els clients, el que fa que les persones siguin més efectives a la seva feina. Quan s’utilitza als contact center, la Intel·ligència Artificial pot fer que els pronòstics siguin més precisos, proporcionar als líders informació que permeti prendre decisions, elevar el CX i millorar l’experiència de l’agent.\nAquest últim punt, millorar l’experiència de l’agent, és particularment important en aquest moment, donat que en l’últim any, la majoria dels call center han passat a un model d’agent remota complet o parcial. Amb aquesta transició han sorgit alguns reptes, com fer que els agents es sentin recolzats i part d’un equip malgrat la separació física.\nEl treball remot i la IA\nLa ràpida transició a un model d’agent remot a l’inici del confinament, va produir molts exemples de gran eficiència operativa. En condicions normals, els contact center podrien haver fet una prova pilot, seguida d’una anàlisi, un ajustament del programa i una implementació per fases.\nNo obstant, la rapidesa de la implementació del teletreball a causa de la pandèmia va eliminar la possibilitat de dissenyar una estratègia d’agent remot ben pensada. En el seu lloc, els call center van haver de crear solucions que van abordar les necessitats a curt termini per seguir oferint el mateix servei de qualitat als clients.\nTant els agents com els contact center ara han experimentat els beneficis d’un model d’agent remot i, com a resultat, el 70% de les empreses planegen continuar permetent que els agents treballin des de casa seva en el futur.\nLa IA ajuda a crear millors experiències pels clients i maximitzar el rendiment i la productivitat dels agents. També és bona pel resultat final. Per exemple, un estudi d’Aberdeen va indicar que els call center que utilitzen més la Intel·ligència Artificial impulsen augments significativament més alts any rere any en la productivitat dels agents que d’altres call center.\n1) Orientació en temps real durant cada interacció per ajudar als agents a fer de cada client un client satisfet\nQuè passaria si els agents poguessin rebre orientació d’un supervisor durant les interaccions impulsada per IA? Entrenar les seves habilitats mentre es desenvolupen les interaccions podria significar la diferència entre oferir una bona o una mala experiència de client (CX), especialment en absència d’un supervisor present físicament, el coaching de IA pot proporcionar als agents remots comentaris oportuns i rellevants per a què siguin mes efectius i productius.\nPer exemple, una guia d’interacció impulsada per IA pot detectar tant el sentiment del client com el de l’agent i sap quines habilitats haurien d’emprar els agents en funció de les emocions del client. Si una interacció es torna tensa i l’agent comença a interrompre a la persona que llama, el software de guia d’interacció alertarà a l‘agent sobre aquest comportament.\n2) Horaris més intel·ligents que ofereixen als agents més flexibilitat per administrar el treball remot i les responsabilitats de la vida personal\nUna cosa que els agents valoren de treballar des de casa és la millora de l’equilibri entre el treball i la vida privada.\nEl software de gestió de la força laboral que utilitza l’aprenentatge automàtic, una forma de IA, pot produir programes per agents que es tornen mes intel·ligents amb cada execució. La programació intel·ligent considera les habilitats dels agents i les necessitats comercials per crear horaris que tinguin el número correcte d’agents qualificats treballant en els moments adequats. Així mateix, pot adaptar-se a les preferències dels agents i al temps lliure sol·licitat.\nEls call center solen tenir una alta rotació d’agents. Als grans contact center, la facturació anual pot arribar al 44%. Els agents que surten no només s’emporten coneixements valuosos, sinó que també costa prop de 12 mil dòlars reemplaçar-los. Per tant, existeix una raó comercial molt tangible per reduir la rotació d’agents. La programació intel·ligent basada en IA que s’adapta a les preferències dels agents és un avantatge de baix cost que pot crear agents més lleials.\n3) Emparellar agents amb interaccions en les quals aportaran el major valor\nPot resultar una mica “esfereïdor” treballar des de casa sense els companys d’equip i el supervisor al costat. Què passa si l’agent té un problema que no pot resoldre, o un client a qui no pot calmar? Treballar de forma remota pot tenir els seus inconvenients.\nAquest tipus de problemes poden solucionar-se mitjançant un enrutament d’interacció intel·ligent que tingui en compte les habilitats dels agents, la personalitat del client i les preferències de comunicació. Per a què els agents remots siguin més eficaços, els call center han d’emprar enrutament conductual predictiu que millori el procés d’emparellament de client / agent.\nL’enrutament de comportament predictiu és una tecnologia impulsada per IA que utilitza les dades per fer millors connexions. Es tracta d’Intel·ligència Artificial que fa el que millor sap fer: examinar quantitats massives de dades per identificar patrons i, en última instància, desenvolupar perfils de clients i agents.\nÉs fàcil veure com aquest tipus d’enrutament és bo pel CX, però quins avantatges té pels agents? L’enrutament impulsat per IA permet als agents tenir més èxit en ajudar a les persones, raó per la qual molts agents han escollit aquesta opció. I al fer coincidir la personalitat, és probable que tinguin moltes més converses agradables que milloraran la seva experiència laboral.\nCom utilitzar la Intel·ligència Artificial per donar suport als agents remots?\nLa IA del call center es molt més que bots. Les aplicacions fonamentals del contact center s’estan implementant amb Intel·ligència Artificial, el que permet canvis en els processos centrals. Les organitzacions descobriran com utilitzar les capacitats d’IA per donar suport als objectius operatius, així com el suport i la participació d’agents remots.\nproductivitat, flexibilitat, anàlisi de dades, intel·ligència artificial, experiència de l’agent, aprenentatge automàtic, agents remots, clients satisfets, interaccions usuaris, capacitació agents, solucions teletreball, software de gestió de la força laboral, sentiment del client, enrutament de comportament predictiu\nCom administrar la força laboral d’un contact center híbrid\nEls esdeveniments que es van desenvolupar durant el transcurs de l’any passat van obligar a la majoria de les organitzacions a sortir de la seva zona de confort i implementar canvis dràstics en uns pocs dies o setmanes. La incertesa generalitzada va obligar als call center en particular a adaptar-se i evolucionar per continuar oferint […]


(Vallès Oriental) Excursió, el juliol de 2012, amb un recorregut circular d’uns 10 quilòmetres i uns desnivells positiu i negatiu de 700 metres. Hem estat unes 4 hores, amb aturades.\nTAL DIA COM AVUI: El 15 de juliol de 1233, la població de Borriana va ser presa per Jaume I el Conqueridor de Catalunya-Aragó. Aquest fet va ser cabdal doncs va donar el tret de sortida a la conquesta del regne musulmà de València.El sobirà de Castella era Fernando III, el de Navarra Teobaldo I i el de Lleó Alfonso IX. Cada territori era indenpent dels altres. Catalunya va mantenir la independència de les seves constitucions i institucions fins el segle XVIII, al principi del qual compartia rei amb els altres regnes, però no unitat política ni d'organització.\nEn aquesta excursió hem anat pel vessant de la mediterrània del Montseny, massís que forma part de la Serralada Prelitoral catalana. Es tracta d’una clàssica i per això hem coincidit amb altres persones que també hi estaven caminant. Avui pujarem al Turó de l’Home (1705,8m) i a Les Agudes (1705,4m).\nJust a l’aparcament, hi ha un rètol informació. Aquí comença el PR-C 208, amb senyals grocs i blancs. Entrem dins del bosc de faig i sembla, de cop, que s’hagi fet de nit. El Parc Natural del Montseny és de gran interès i per això la UNESCO el va declarar, l’abril de 1978, Parc Reserva de Biosfera i forma part d’una xarxa internacional d’àrees naturals protegides que venen a representar els principals ecosistemes naturals del món.\nA mida que caminem podem admirar aquest bosc caducifoli tan dens i selvàtic. Estem en un sector del massís que es troba a uns 1100 metres d’altitud, però afegint-hi la proximitat al mar, les concentracions d’humitat, les precipitacions i les marinades, són les adequades per a la formació de boscos com aquest. Nosaltres ens anem enfilant pel vessant dreta de la riera de Passavets, és a dir la nostre esquerra segons el sentit de la marxa que portem (recordeu que a rius, torrents i rieres, la dreta o l’esquerra ho determina el sentit i direcció de les seves aigües, no el sentit de la nostra marxa).\nA uns 1450 metres (segons calculo a ull) la pista que seguim s’endinsa entre uns avets força grans, que destaquen del verd clar que fins ara era la fageda. Aquesta és una avetosa curiosa que, des de les Agudes, podrem observar força bé. Seguim pujant i aviat sortim per sobre dels boscos d’avets i de faig, que queden més avall, a la nostra dreta i que omplen els torrents que baixen. Hem superat els 1500 metres i ara la vegetació és de matollar. A l’esquerra s’alça el llom suau del Puig Sesolles, on hi ha unes antenes i on ja fa anys s’hi havia muntat una caserna militar, ja desapareguda.\nEntre l’escàs matollar sorgeix un fantàstic jardí florit, que s’intensifica en travessar l’extrem de la pista que arriba des del nord i gira per volar el Turó de l’Home pel seu vessant occidental. Els clavells de pastor (dianthus hyssopifolius) amb suaus tons rosats i delicats i la seva companya la clavellina alpina (dianthus alpinus)de tons més vius i intensos. Aquí el vent fort i fred ens fa abrigar, aprofitant que m‘aturo a fer unes fotografies d’aquestes flors i també, finalment, de l’herba blenera, també coneguda com candelera o planta de la tos (verbascum thapsus), dreta i magnífica amb les seves flors grogues.\nLes fulles tenen uns petits pèls irritants que tenen la funció tant de retenir l’humitat com de defensar la planta dels insectes. Té propietats expectorants de caràcter suau i com que també se li reconeixen propietats antialèrgiques és recomanable en els casos de bronquitis d’origen alèrgic.\nAviat arribem dalt del Turó de l’Home (1706m), el cim culminant del massís del Montseny i que antigament era el primer objectiu dels excursionistes catalans, abans que es decidissin a fer expedicions cap al Pirineu (cal recordar que el que avui fem en un dia amb cotxe, abans calia un parell o tres de dies utilitzant el tren i les línies regulars d’autobusos. Dalt del tot hi ha la caseta d’observació meteorològica. És tracta d’un indret molt important, creat el 1932 per Eduard Fonseré (científic i sots president del Centre Excursionista de Catalunya). Fins fa tres o quatre anys, encara hi vivia un meteoròleg en aquesta casa. Aleshores l’INM decidí automatitzar una de les estacions més antigues i simbòliques de l’Estat. De fet, va ser de les primeres d’Europa que es van instal·lar al cim d’una muntanya.\nMentre passem pel coll de Sesbasses per dirigir-nos a Les Agudes, vaig pensant en Miquel Mesegué, el meteoròleg que hi vivia des de 1960. Ell un dia va dir que sabia molt bé perquè s’estimava més viure aquí dalt “aquí conflueixen els sentiments dels excursionistes de sempre, dels ecologistes i dels qui volem preservar el medi sense que això signifiqui desterrar a la població local”.\nEns anem apropant a Les Agudes, cim format de forma clara per dos punxes, la petita i la gran. La petita es coneguda com a Puig Sacarbassa. Des d’aquí ens podem aturar i mirar enrere. Ara la boira s’ha anat esvaint molt i es pot veure bé el Turó de l’Home, amb la caseta dalt i més enllà, a l’esquerra, el Puig Sesolles, que forma una plana evident. Ja ho era de plana, però la presència militar el va aplanar encara més. Com a conseqüència d’aquella base militar, de 1975, es va construir una pista asfaltada fins a dalt, pista que es va quedar tal qual quan els militars van abandonar l’indret i ara tothom hi pot arribar en cotxe. També podem veure la clapa d’avets, ben encerclada pels boscos de faig. Ens sembla observar com alguns dels avets que formen el perímetre de l’avetosa: van engroguint. Diríem que la fageda va guanyant terreny a aquest grup d’avets, que està considerat el més meridional de la península ibèrica. Potser el canvi climàtic, a poc a poc, va fent perdre terreny als avets i dóna empenta als faigs.\nDes d’un punt de vista botànic, el punt de més interès de la ruta és aquest bosc d'avets. Actualment hi ha dues petites avetoses al Montseny: aquesta de Passavets i una altra a l'obaga del Matagalls. L'avet pot arribar als 50 metres d'alçada i es reconeix pel seu port cònic. Aquesta figura estilitzada és, sens dubte, la que va inspirar Guerau de Liost, el poetadel Montseny, en la composició del poema Avets i faigs.\nHem arribat dalt del cim de Les Agudes, coronada per una alta creu de ferro. En direcció nord, segueix una breu serra punxeguda, que deixa, al llevant, una bona caiguda vertical coneguda com els Esglaons de Castellets. Diversos torrents se’n van cap a llevant; entre ells el Sot de les Agudes i el Sot de Mal Pessant. Nosaltres tornem fins una mica abans del Puig Sacarbassa, on hi ha el coll de Sesagudes i un pal vertical que indica la desviació del PR cap avall. El seguim tot baixant dret i fent llaçades més o menys seguint el Sot (i després Riera) de Passavets.\nAl nostre pas per la font de Briançó, faig la última fotografia d’aquest reportatge. Ja només queda, prendre el cotxe i anar a dinar a casa (o al restaurant). Cal afegir que els principals cursos d’aigua que drenen el massís són: a l’est la riera d’Arbúcies, a ponent el Congost i al sud la Tordera.\nSi algú vol obtenir la ruta per a gps, pot clicar: http://es.wikiloc.com/wikiloc/view.do?id=3078782


EL CORBALL: 2014\nConcurs d'aquesta tardor - 19 d'octubre a les Cases de Queralt\nQueda convocat el concurs de pesca amb rall del Corball d'aquesta temporada: tindrà lloc el proper diumenge 19 d'octubre a la platja de les Cases de Queralt.\nEl concurs començarà a les 10.30. Com sempre, a les 9.30 alguns ralladors quedaran per a esmorzar allà mateix, al restaurant Sol de Mar. A les 14.30, al Sol de Mar, hi haurà paella a càrrec de l'associació per a tots els socis i sòcies (els acompanyants poden vindre al dinar però a càrrec seu, 15€ per persona).\nSi voleu vindre podeu apuntar-vos fins al dia 15 d'octubre, perquè tinguem temps de preparar-ho correctament.\nPublicat per Salva Cap comentari:\nRalls menudets per als xiquets\nVos informem que l'associació disposa de 4 ralls menudets, de 1,5 metres, que estan a la vostra disposició per si voleu ensenyar a tirar el rall a algun xiquet.\nHi ha dos ralls de corralet i dos de boç.\nPesquem amb coneixement\nAcí baix teniu un cartell recollint les espècies de pesca regulades que trobem a la Mediterrània, amb les seues grandàries mínimes, i també alguns dels peixos que estem acostumats a trobar amb el rall i que no estan regulats, incloent el nostre estimat Corball. Ja ho sabeu, a pescar amb coneixement!\nEtiquetes de comentaris: Informació per als socis, Peixos marins, Pesca\nConcurs d'aquesta tardor - 19 d'octubre a les Case...


Manel Camp: «No és un autohomenatge; és una excusa» | Enderrock.cat\nEl músic manresà presenta ‘De Minorisa a Carst’, un projecte que recorre la seva obra\nEl primer concert tindrà lloc a Manresa el 23 d’abril i els actes es perllongaran al llarg d’un any\nJoaquim Vilarnau | 13/04/2021 a les 17:00h\nArxivat a: Enderrock, clàssica, actualitat, Manel Camp, Rock progressiu, Jazz\nManel Camp ha fet 75 anys i ho vol celebrar en companyia. Per això ha ideat tot un any d’activitats al voltant de la seva música sota el títol De Minorisa a Carst. Hi haurà exposicions, xerrades, concerts, sessions de cinema… A la pràctica, al voltant de Camp es configurarà una gran trobada de prop de 500 artistes catalans. “Tots els participants als concerts són gent amb qui m’he relacionat, bé sigui als escenaris, bé sigui a les escoles. No he anat a buscar ningú de fora”, explica el músic, que també confessa que sempre ha estat ben rebut: “He estat benvingut per la gent de música clàssica, del jazz, del rock, de la cançó…”.\nPer a Camp, De Minorisa a Carst és un “agraïment a la gent que m’he anat trobant al llarg de la meva carrera. M’han dit que era una mena d’homenatge que em feia jo mateix. No, no és un autohomenatge; és una excusa per retrobar-me amb molta gent, enfortir la professió i pensar plegats cap on anem. Els 75 anys només són l’excusa”.\nHem demanat a Manel Camp que ens comenti els cinc concerts centrals de l’any:\n24 d’abril del 2021. Teatre Kursaal (Manresa)\n“La meva relació amb el món del jazz big band. Hi sonaran estàndards americans. Hi haurà molta gent de l’Esmuc, però també d’altres llocs”.\n30 de maig del 2021. Teatre Kursaal (Manresa)\n“És fruit d’una col·laboració amb el Conservatori de Música de Manresa. Fa uns anys ja vaig fer aquest espectacle amb el quartet (amb Matthew Simon, Horacio Fumero i Lluís Ribalta) i la Banda Simfònica de Barcelona. Ja en aquell moment, des de Manresa ens van demanar que hi portéssim el concert. Ara és el moment”.\nCombos i més\n30 d'agost del 2021. Plaça Major de Manresa\n“Està pensat com un concert-vermut a la Plaça Major de Manresa el dia de la Festa Major, però el lloc potser l’hem de reformular. Està per veure. És un concert de retrobada amb amics,: des de Max Sunyer, Kitflus i Santi Arisa fins a Gossos i Els Convidats. Amb aquests grups farem temes d’ells però la resta seran composicions meves”.\nPiano & Cia\nFebrer del 2022. L'Auditori de Barcelona\n“Serà una reunió de tota la pianística catalana, començant pel Francesc Burrull, que és d’una generació més gran que la meva, i acabant pels més joves: Clara Peya, Marco Mezquida… Entremig gent com Josep Mas ‘Kitflus’, Ricard Miralles, Lluís Vidal… En total 25 pianos a l’escenari”.\n24 d'abril de 2022. Teatre Kursaal de Manresa\n“Un concert conjunt amb alguns dels cantants amb qui he treballat: Lluís Llach, Marina Rossell, Raimon, Joan Manuel Serrat… De moment tots tenen predisposició per venir. Tant de bo hi puguin ser tots!”.\nDe la resta d’actes, Camp en destaca un altre: “Tindrà lloc el primer d’octubre i serà una sessió dedicada a Fusioon. Parlarem del rock progressiu i del rock simfònic que es feia a Catalunya, que van significar un moment molt important i que no han tingut ni el ressò ni la continuïtat de l'Ona Laietana, per exemple. Com és que a Manresa va sorgir un grup com Fusioon?. Alumnes de l’Esmuc tocaran alguns temes, però Fusioon no es tornarà a ajuntar en cap moment. A més, hi haurà una exposició sobre la banda”. L’altre, una cantata infantil, La flor romanial, que per qüestions pandèmiques s’ha hagut d'ajornar fins al maig del 2022 i que, a la pràctica, serà la que tancarà l’any d’activitats De Minorisa a Carst.


17è Banc Sabadell Festival del Mil·lenni: Carlos Nuñez feat. Paddy Moloney (The Chieftains)\nCarlos Núñez s’ha convertit en tradició dins la programació del Festival del Mil·lenni. L’artista, un dels grans de la música celta torna aquest any i ho fa amb un convidat especial, el seu amic i mentor Paddy Moloney. Junt al mític músic irlandès rendirà tribut al grup The Chieftains, emblema de la música celta del qual va ser fundador. L’estreta relació de Núñez amb aquesta institució de la música tradicional es remunta a quan el van convidar a gravar la banda sonora de la pel·lícula 'L’illa del tresor' (1990). Altres moments destacats van ser l’àlbum 'Santiago' (1996) i la seva interpretació amb orquestra a la plaça de l’Obradoiro l’any Xacobeo del 2010.


L’Estadi Balear compleix 60 anys - Segunda B - FutbolBalear.es\nL’Estadi Balear compleix 60 anys\nPor Federació de Penyes de l'Atlètic Balears | Miércoles, 6 de Mayo de 2020 | Leída 508 veces |\nA les Balears i, per extensió, a molts altres països del món, el futbol és considerat com l’esport rei. Aquesta espècie de religió reuneix milers de devots cada diumenge a les noves esglésies: els estadis.\nL’Estadi Balear no té la història d’El Bramall Lane que és la llar on el Sheffield FC disputa els seus partits de la vuitena divisió anglesa des de 1855, tampoc el prestigi de l’Anfield que des de 1884 és la seu del Liverpool, uns dels estendards de la Premier League, però si que és la seu que ens fa sentir orgullosos a tots els “balearicos”.\nJosep Barceló Moner va projectar un estadi preciós amb capacitat per a 23.000 espectadors i que en aquell moment era, sense cap dubte, el millor i més modern de tota l’illa. La casa de l’Atlètic Balears era un estadi que et permetia veure el futbol des de totes les zones sense que res et fes nosa. Un edifici que molts anys després seria admirat per milions de visitants des de la Via de\nCintura. Barceló va ser capaç de convertir aquell camp de futbol en un monument de l’esport balear.\nLa inauguració va ser tal dia com avui ara fa 60 anys. Aquell 8 de maig de 1960 ens va visitar el Birmingham un equip amb molt de prestigi internacional en aquella època. L’estadi no estava totalment acabat: la coberta es va acabar\nde construir durant la temporada següent i la il·luminació encara es va torbar una mica més.\nL’expectació va ser màxima i les grades varen estar plenes per un partit històric. No faltaren parlaments, aclamacions, actuacions dels infants de les escoles de Palma i gran animació de les penyes atlètiques.\nPer al partit inaugural l’alineació que va presentar l’Atlètic Balears va ser la següent: Bermell, Crespí (Daga), Beltran, Eraña, Cantallops, Villar, Fita, Ricardo, Morro, Peña i Macario. El partit ens va deixar un regust agredolç, per\nuna banda vàrem ser molt superiors a l’equip anglès amb un gol de Fita, que té l’honor de ser el primer golejador de l’estadi., i l’altre de Ricardo. Però per l’altra es va lesionar de gravetat Francesc Crespí que ja no va poder tornar a\njugar mai més.\nNomés un any més tard aquell temple del futbol va veure l’ascens a Segona Divisió. I és per tot això que tots els aficionats blanc-i-blaus pensam: Quina millor celebració per enguany que tornar a una categoria que fa 57 anys que ens espera.\nFederació de Penyes de l'Atlètic Balears para Fútbol Balear.\nRelacionados: Atlético Baleare, Estadi Balear, Federació de Penyes de l’Atlètic Balears\nAsamblea clave de los propietarios del Estadi Balear\nAsi se celebraban los goles en el añorado Estadi Balear…..\nEl Estadio Balear apunta a derribo\nEl Estadi Balear se juega su futuro\nCrónica Juvenil DH: RCD Mallorca 2-1 CD San Francisco - 780 visitas\nPonle cara a tus árbitros de Tercera - 377 visitas\nPepe y ‘McGyver’, baleáricos de por vida - 155 visitas\nSaul Diaz Recobeni deixa el Poblense - 135 visitas\nÄnis Ben-Hatira entrena con el Atlético Baleares - 118 visitas\nPrevia 3ª Div.: CD Cardassar – SD Portmany - 12 visitas


5 anys d'avenços del Compromís | Barcelona + Sostenible\n5 anys d'avenços del Compromís\nEncara sou a temps d’apuntar-vos al grup de treball de la Convenció B+S 2017 que comença el 28 de setembre. A més, estrenem un nou web amb eines i recursos de cadascun dels objectius del Compromís!\nEstrenem un nou web dels objectius del Compromís!\nPer tal de poder fer un anàlisi en profunditat del Compromís, estrenem un nou web amb informació específica de cada un dels 10 objectius del Compromís. El web inclou un apartat inicial on podreu trobar els enllaços a tots els objectius i un recull global de bibliografia relacionada amb aquest document.\nEndinseu-vos a les entranyes del Compromís!


L’exposició gradual al sol és encara més rellevant aquest any degut al confinament | Diari Sant Quirze\nInici » a-ultimesnoticies » L’exposició gradual al sol és encara més rellevant aquest any degut al confinament\nL’atenció primària de la Metropolitana Nord vol fer una crida a la ciutadania per recordar la importància de començar a prendre el sol progressivament i d’utilitzar protecció solar\nL’autoexploració de la pell, clau per la detecció precoç de càncer de pell\nSALUT. El proper 13 de juny es celebra el Dia Europeu de la Prevenció del Càncer de Pell i l’Atenció Primària de la Metropolitana Nord es vol sumar a aquesta commemoració recordant alguns consells, amb l’objectiu de sensibilitzar la ciutadania sobre la importància de la prevenció i el diagnòstic precoç d’aquesta malaltia.\nAquest any, a més, a causa de la situació provocada per la COVID-19, l’exposició al sol no es farà com habitualment. Per això, els professionals de l’Atenció Primària de la Metropolitana Nord coincideixen en incidir en el fet que l’exposició al sol s’ha de fer de forma progressiva i que cal evitar les hores compreses entre les 12 i les 16h, quan la radiació arriba amb la màxima intensitat.\nEspecialment aquest any, la pell no ha pogut adaptar-se de forma natural com acostuma a fer els mesos previs a l’estiu, degut al confinament. Això la fa encara més vulnerable i susceptible a patir cremades, fet que augmenta el risc de desenvolupar càncer de pell.\nAquest aspecte, juntament amb l’aplicació freqüent de protectors solars, és clau per la prevenció del càncer de pell, ja que l’exposició excessiva a la radiació ultraviolada és el factor de risc més important de patir-lo.\nA més, cal tenir en compte que els efectes de les radiacions ultraviolades s’acumulen al llarg de la vida, tot i l’aplicació de fotoprotectors, cosa que també fa augmentar la predisposició a patir aquesta malaltia. De fet, l’evidència científica revela que més del 80% dels casos de càncer de pell es podrien prevenir si s’evitessin l’exposició intensa al sol i les cremades solars, especialment durant la infància i l’adolescència.\nProtegir-se del sol i del coronavirus\nDes de l’atenció primària es recorda que els para-sols ajuden a evitar l’exposició solar directa, així com l’ús d’ulleres de sol i barret. Durant els últims anys també s’ha estès l’ús de roba especialitzada que suma protecció davant dels rajos ultraviolats.\nEls protectors solars són un altre imprescindible. S’ha d’utilitzar un factor de protecció adequat per cada tipus de pell, aplicar-los 20 o 30 minuts abans de l’exposició al sol i després de cada bany o si es sua molt.\nAquest any, caldrà integrar en aquestes rutines l’ús de mascaretes, la higiene de mans i la distància social de seguretat. Es recomana tenir especial cura de les mascaretes, per evitar que estiguin en contacte amb la humitat i poder utilitzar-les posteriorment. Preferiblement s’han de guardar en un embalatge de paper i, després, en algun embolcall impermeable.\nLa regla de l’AVCD\nL’autoexploració és una pràctica clau a l’hora de poder detectar precoçment molts tipus de malalties, també el càncer de pell. Per fer-la, pot resultar útil aplicar l’anomenada regla de l’AVCD, que ajuda a recordar a què hem d’estar atents quan explorem les taques i pigues que tenim de forma natural a la pell.\n“A” d’asimetria, “V” de vores, “C” de color i “D” de diàmetre. Les lesions premalignes o malignes solen complir una sèrie de característiques com no ser simètriques, tenir vores irregulars, presentar més d’un color i que es barregin de forma irregular, i tenir un diàmetre que vagi augmentant (les lesions amb més de mig centímetre tenen més risc de desenvolupar un melanoma).\nEn cas d’identificar alguna piga o taca amb aquestes característiques o una nova lesió, cal contactar amb els professionals d’atenció primària pels canals habituals.\nPodeu consultar Canal Salut per ampliar la informació sobre protecció solar.\natencio primaria AVCD cancer de pell Coronavirus Covid-19 Dia Europeu de la Prevenció del Càncer de Pell Metropolitana Nord protector solar\t2020-06-12


41° 38′ 43″ N, 1° 08′ 20″ E / 41.6453°N,1.139°E / 41.6453; 1.139Coord.: 41° 38′ 43″ N, 1° 08′ 20″ E / 41.6453°N,1.139°E / 41.6453; 1.139\nConserva fons públics i privats de la comarca. El nucli fonamental el constitueix el fons municipal de Tàrrega. Entre els fons cal destacar el fons patrimonial de la família Pedrolo (s. XIII-XVIII), el fons de la fàbrica de maquinària agrícola J. Trepat (s. XX), els fons musicals, el fons de l'Ajuntament de Guimerà, el fons de la Societat Econòmica d'Amics del País de Tàrrega o el de Josep Fontanet i Arnet. Així mateix, també disposa d’una biblioteca auxiliar especialitzada en temes d'història de l’Urgell i una hemeroteca amb diverses capçaleres de publicacions periòdiques de la comarca.\nAvantprojecte ferrocarrils 1855[modifica]\nPlànol de l’avantprojecte de la línia de ferrocarrils del nord al seu pas per Tàrrega, probablement fet entre els anys 1852 i 1855. Forma part de la secció d’urbanisme del fons municipal de Tàrrega que custodia l’Arxiu Comarcal.\nPlànol de l’avantprojecte de la línia de ferrocarrils del nord al seu pas per Tàrrega, probablement fet entre els anys 1852 i 1855. Forma part de la secció d’urbanisme del fons municipal de Tàrrega que custodia l’Arxiu Comarcal. La singularitat del plànol es manifesta en la idea de fer passar la línia ferroviària per la part sud de la població i la construcció de l’estació a la partida de la Plana. Al final es va decidir fer passar la línia per la part nord de la població, fet que va condicionar el creixement urbanístic d’aquell sector. Finalment el tramat ferroviari escollit va ser un altre però l’arribada del tren causà la sorpresa i l’admiració dels vilatans i va suposar una gran empenta a les transaccions comercials dels targarins. La inauguració de la línia de ferrocarril fou l’octubre de l’any 1860 amb la presència de la reina Isabel que féu el recorregut des de Barcelona.\nAccident del tinent López Haro[modifica]\nAccident del tinent López de Haro al camp d’aviació de Tàrrega l’any 1928\nImatge de l’estat en què queda l’aparell del tinent López de Haro del fons personal d’en Miquel Martí Florensa de l’Arxiu Comarcal de l’Urgell. El camp ‘permanent’ d’aviació de Tàrrega inicia el seu camí l’any 1921, quan membres de la Comissió del Servei d’Aeronàutica Militar s’atansen a Tàrrega amb l’objectiu de trobar un camp pla que servís d’aterratge en cas d’emergència, pel correu aeri Barcelona-Madrid. Aquest espai es trobà al terme d’Altet. I l’any 1923 es concretà la seva adequació.\nInaugurat el camp d’aviació a poc a poc començà a tenir una certa activitat. Ien aquest context, l’1 d’abril de 1928 es produí un aparatós accident aeri al camp d’aviació sense conseqüències mortals. L’aparell tripulat pel tinent Sr. Lopez de Haro va perdre el control en el moment d’enlairar-se degut al fort vent regnant però va poder saltar abans que s’estavellés. El resultat pel pilot fou la pèrdua de consciència i la fractura d’una costella.\nMiquel Martí (1895-1981), pintor i decorador, i professor de dibuix a l’Escola Pia i l’Escola d’Arts i Oficis als anys quaranta, tenia especial sensibilitat pel món de la fotografia. Dins el seu fons personal trobem la seva producció fotogràfica que descriu visualment la gent, l’entorn paisatgístic i molts aspectes de la vida quotidiana de Tàrrega i alguns indrets de la comarca entre els anys vint i quaranta del segle passat. La seva obra fotogràfica consta d’uns 500 positius i 500 negatius, dels quals la major part plaques de vidre.\nSi voleu saber més coses del camp d’aviació de Tàrrega, podeu consultar l’article ‘Una història d’alts vols. Els camps d’aviació de Tàrrega (1914-1939), al número 9 del full informatiu de l’Arxiu Comarcal de l’Urgell ‘Sarret’, de primavera 2014, a l'apartat de publicacions periòdiques del nostre web.\nMapa de Vallbona 1919[modifica]\nMapa topogràfic del terme municipal de Vallbona de l’any 1919 elaborat per l’Instituto Geográfico y Estadístico del ministerio de Fomento.\nMapa topogràfic del terme municipal de Vallbona de l’any 1919 elaborat per l’Instituto Geográfico y Estadístico del ministerio de Fomento. En el document es visualitzen els paratges i camins, la superfície i els límits del terme municipal amb els agregats de Montblanquet i Rocallaura. En anotacions fetes a posteriori es reflecteix la segregació de Rocallaura del municipi de Vallbona per acord de 28 de maig de 1920 de la diputació de Lleida. El mapa, en escala 1:25.000, forma part del fons municipal de Vallbona de les Monges que custòdia l’Arxiu Comarcal de l’Urgell.\nPel·lícula sobre la fira de mules de Verdú de l’any 1936 feta per Agustí Fabra Bofill i la productora Edelweiis Films.\nPel·lícula sobre la fira de mules de Verdú de l’any 1936 feta per Agustí Fabra Bofill i la productora Edelweiis Films. El reportatge cinematogràfic ens mostra l’activitat de la fira de mules de Verdú, ja documentada des de l’any 1379, l’exposició d’animals i les transaccions habituals que s’hi feien. Paral·lelament hi ha imatges de la venda de guarniments de bèsties de càrrega i la manera de presentar els animals i cuidar-los. Altres activitats complementen la fira: la fabricació de càntirs, un altre element distintiu del poble de Verdú, la venda de productes artesans (torrons, cistells, ...) o l’acte de llegir les mans per part d’una gitana a un firaire. La pel·lícula forma part de l’arxiu de complement de la col·lecció d’audiovisuals de l’Arxiu Comarcal de l’Urgell. Còpia donada per Manel Fabra l’any 2005.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Arxiu_Comarcal_de_l%27Urgell&oldid=19373792»\nCultura de l'Urgell\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 des 2017 a les 13:01.


La també exconsellera i exdirectora de la Institució de les Lletres Catalanes ha acompanyat Torra aquest dijous\n“Culpar Quim Torra per la pancarta és blanquejar la repressió”\nLaura Borràs, portaveu de JuntsXCat al Congrés, assegura que “volen criminalitzar el president, però ell sap que no pot ser delicte”\n@rafasanahuja / @IgnasiMiranda 17/09/2020\nLa vista al Tribunal Suprem en què el president de la Generalitat, Quim Torra, ha defensat el recurs sobre la seva inhabilitació, a través del seu advocat, ha marcat l'actualitat d'aquest dijous. En una declaració posterior, Torra ha denunciat que “tots els aparells de l'Estat s'han activat per acabar amb l'èxit d'un moviment democràtic i pacífic". Igualment ha lamentat que "el 2020 la democràcia espanyola és a anys llum dels estàndards europeus i vol agafar dreceres impròpies". En el discurs, ha descartat la possibilitat de convocar eleccions i ha acusat l'Estat espanyol de ser "irresponsable" pel fet de voler-lo inhabilitar. En un altre moment, el president català ha assegurat que “ara només hi ha dues opcions: o la decadència d'una Espanya monàrquica que fa vergonya a Europa o una República Catalana amb fonaments cívics". Aquest mateix dijous, en una entrevista al programa El Mirador de l'actualitat de Ràdio Estel, la portaveu de Junts per Catalunya al Congrés, Laura Borràs, que ha acompanyat el president en al seva jornada a Madrid, ha valorat la situació i els ànims de Quim Torra.\nCom valora la situació que viu en aquests moments Quim Torra, que ha estat aquest dious al matí a la vista del Suprem, tribunal que ha de prendre la decisió definitiva sobre la seva inhabilitació?\nEl president està tranquil, en el sentit que ha actuat d’acord amb la seva consciència. Això és el que ha dit en la seva declaració. Ell ha exigit la llibertat. Qualsevol persona que el conegui sap que allò que deia aquesta pancarta és el que pensa Torra veritablement. Tots els qui volen criminalitzar-lo estan allà, però ell sap que una pancarta no pot ser delicte. És aberrant la quantitat de barbaritats que es diuen al Congrés dels Diputat en nom de la llibertat d’expressió. Torra té la consciència tranquil·la i, alhora, ha volgut ser el president de tothom, servir al país. Li ha tocat una presidència molt complexa, amb la pandèmia, perquè la gestió de a vida i la mort no és mai fàcil.\nAquesta situació judicial de Quim Torra, per no haver despenjat la pancarta a favor dels presos i tampoc uns llaços grocs del Palau de la Generalitat en els terminis de la Junta Electoral i el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, creu vostè que hauria estat millor evitar-la?\nJo penso que cal entendre el context que vivim. És una repressió que l’Estat espanyol té amb la ciutadania catalana, en tots els àmbits: fiscal, econòmics, d’inversió... I va arribar el moment culminant, el dia 1 d'octubre. Després del referèndum, l’Estat ha augmentat encara més la repressió davant de Catalunya. Qualsevol cosa que hem fet, qualsevol proposta, ha estat refusada. No vam poder investir el president legítim. No ens van deixar investir les nostres opcions de president, concretament Jordi Sánchez i després Jordi Turull, empresonat entre la primera i la segona jornada de sessió al Parlament. Tot el que proposa el Parlament és contestat des de Madrid, amb el poder jurídic, que irromp en el legislatiu i que modifica les voluntats de les majories. Entenem que, hi hagi qui hi hagi, rebrà aquestes contestacions jurídiques? Responsabilitzar el president es perdre el focus i blanquejar la repressió.\nPer on creu vostè que passa una reconducció del diàleg polític sobre el futur de Catalunya, per sortir de la crisi i els desencontres actuals, tenint en compte que està a punt de convocar-se una segona reunió de la taula de diàleg entre els governs espanyol i català?\nNo podem desvirtuar les paraules. El diàleg es fonamental sempre. Per poder arribar a acords. Hi ha, però, qui utilitza aquesta paraula degradant-la. I és el que ha passat, per exemple, en aquesta taula mal anomenada de diàleg. Estaria bé que hi hagi la voluntat de negociar sobre el dret d'autodeterminació, la llibertat dels presos i la fi de l’exili, perquè nosaltres sempre ho posarem tot sobre la taula, però l’Estat espanyol no vol parlar. Necessitem un interlocutor vàlid, per parlar i per respectar les decisions del poble de Catalunya. No podem posar la justícia per davant de la democràcia. En qualsevol cas, avui és el dia per estar tots al costat de les nostres institucions i del nostre president, que ha fet una declaració impecable. Hem de reaccionar de manera conjunta, per lluitar contra la repressió. És important aturar-nos, respirar, mirar enrere i tenir clars els reptes perquè, a l’altre costat, hi ha un mur molt ben organitzat.\nEs pot escoltar AQUÍ el programa El Mirador de l'actualitat d'aquest dijous 17 de setembre.


Quan l’economia no dona resposta a l’ecologia | Nexe\nEl volum Fundamentos para una economía ecológica és una aportació acadèmica inusualment contundent al debat sobre l’encaix de la sensibilitat ambientalista dins de la vida econòmica. El seu autor, Clive L. Spash, ja es va veure implicat en un escàndol quan va publicar, per una agència governamental australiana, un article on criticava el mercat d’emissions de CO2.\nPer a Splash, l’economia ecològica no ha de defensar les accions mínimes per reequilibrar desviacions del mercat -i per fer-ho d’una manera lucrativa per a algú-, sinó que ha de dimensionar la necessitat de tallar vincles amb allò que s’anomena l’ortodòxia econòmica i la seva desvinculació de l’ètica i les realitats materials de la biologia i la física.\nSplash repassa la lluita de les idees en els àmbits econòmic i ecològic des de l’acadèmia, i dels ressons que arriben a la política institucional, l’statu quo empresarial i la societat en general. Es mostra contundent amb les aportacions de diferents autors, escoles i grups d’estudis, mitjançant un relat que s’allunya de l’assaig divulgatiu. Això suposa una certa exigència de cara al lector, alhora que implica una oportunitat: els comentaris sobre la producció intel·lectual de desenes i desenes d’autors conviden a descobrir les fonts originals i a capbussar-se en la complexitat d’un tema tan cabdal com és concebre altres maneres de viure i produir que preservin el planeta.\nSplash reivindica la necessitat de desbordar els marcs estretíssims d’allò que es considera econòmicament possible per a l’establishment\nSplash coincideix amb altres assagistes que tracen visions històriques de l’evolució dels sistemes productius humans. És el cas d’Andreas Malm (Qui apagarà aquest incendi?), que també veu en la revolució industrial i la seva dependència de les energies fòssils un camí que ens aboca a un futur (més) distòpic. Per abordar la tasca de dibuixar altres escenaris, l’autor reivindica la necessitat de desbordar els marcs estretíssims d’allò que es considera econòmicament possible per a l’establishment.\nFundamentos para una economía ecológica y social ataca explícitament el pactisme d’aquelles sensibilitats ambientalistes que han mirat de ser presents en el mercat de les idees i les polítiques a través de l’assumpció del neoliberalisme hegemònic. L’assagista considera que aquesta pràctica tindria efectes perniciosos: debilitaria els ponts necessaris amb l’economia heterodoxa, i, a més, suposaria una pèrdua de perspectiva i de rigor. Splash recalca que és ridícul, per exemple, atorgar una xifra en dòlars a les pèrdues de recursos naturals, de vegades completament insubstituïbles i, per tant, de valor intrínsecament incalculable. Entre dards retòrics, aposta per una certa confrontació i concebre teories de canvi institucional i social més radicals.\nTÍTOL: Fundamentos para una economía ecológica y social\nAUTORIA: Clive L. Splash\nTRADUCCIÓ: Pedro L. Lomas\nEDITORIAL: Catarata, 2020


Ràdio Balaguer - Balaguer posa a partir d'avui a disposició dels ciutadans vestits medievals en lloguer per assistir a l'Harpia els dies 13, 14 i 15 de setembre. Es llogaran al local habilitat al carrer d'Avall i es podrà escollir entre vestits usats i nous a estrenar.\nBalaguer posa a partir d'avui a disposició dels ciutadans vestits medievals en lloguer per assistir a l'Harpia els dies 13, 14 i 15 de setembre. Es llogaran al local habilitat al carrer d'Avall i es podrà escollir entre vestits usats i nous a estrenar.\nL'Ajuntament de Balaguer ofereix a partir d'aquest dijous l'oportunitat de llogar els vestits per assistir al cap de setmana medieval Harpia, que tindrà lloc a Balaguer els dies 13, 14 i 15 de setembre.\nSegons ha explicat la regidora de festes Mari Pau Ortiga a Ràdio Balaguer, la intenció és que els visitants es submergeixin en el passat, i per aquest motiu el fet que els balaguerins es vesteixin d'època hi ajudarà.\nEls vestits es llogaran al punt habilitat especialment per l'ocasió, que es troba als baixos de la cantonada del carrer d'Avall amb la plaça del Mercadal.\nS'ofereixen dues modalitats de lloguer, amb la tradicional al preu de 14 euros, o una de les novetats d'enguany, adreçada a la gent que vulgui estrenar la vestimenta, i que oferirà el lloguer d'un vestit nou al preu de 30 euros.\nEls vestits es podran llogar al local situat al xamfrà entre la plaça Mercadal i el carrer d'Avall. Dijous i divendres de 2/4 de 5 a 2/4 de 10 de la nit i dissabte de 10 del matí a 2 del migdia.\nAixí ho ha explicat Antonieta Martínez, una de les responsables l'organització de la festa.\nD'altra banda, des de l'ajuntament es fa també una crida als comerços del centre històric a engalanar les botigues, i per aquest motiu, al Museu de la Noguera s'oferiran estendards decoratius.\nPel que fa al concurs per fer una experiència immersiva al campament medieval, Rossana Montané, de Balaguer, ha estat la persona afortunada que ha guanyat el sorteig i que divendres al vespre serà rebuda pel grup de recreació Fets Històrics per compartir amb ells activitats durant l'Harpia 2019.


Foto de grup dels beneficiats per la iniciativa R&C de Vall Banc EC\nAndorra la VellaPer segon any consecutiu Vall Banc ha entregat a diverses associacions solidàries del país un important donatiu, que ha estat possible gràcies als beneficis del fons social d’inversió ‘Return & Conscience’. En aquest sentit, el director general de negoci de Vall Banc, Gerard Albà, ha reconegut que aquesta iniciativa té un doble retorn, ja que “donem servei i rendibilitat als nostres clients, que són estalviadors i inversos, i alhora ens permet donar aquest any la quantitat de 12.560 euros, fent que tinguem un impacte local”.\nLes agrupacions beneficiades són l’Associació Andorrana Contra el Càncer (Assandca), amb qui Vall Banc porta una llarga col·laboració, l’Associació de Trasplantats i Donants d'Andorra (Atida), l’Associació de Persones amb Diversitat Funcional d'Andorra (Amida) i l’Associació de Diabètics d’Andorra (Adba). Tots ells han agraït l’esforç de l’entitat financera per donar suport a les seves iniciatives i han detallat a què destinaran els fons entregats. El president d’Assandca, Josep Saravia, ha explicat que el donatiu “permet poder realitzar activitats noves que no estaven previstes, com per exemple unes classes de yoga que faran a l’estiu”. A més, Saravia ha detallat que els diners faran possible engegar una iniciativa que tenien amb l’hospital Sant Joan de Déu de Barcelona per ajudar amb les despeses a les famílies andorranes que tenen nens amb càncer i que s’han de desplaçar a l’estranger per fer el seu tractament. “Era un projecte que burocràticament es va veure aturat per culpa de la pandèmia i que podrem posar en marxa gràcies a aquesta aportació de Vall Banc”, ha remarcat.\nPer la seva banda, altres entitats com l’Associació de Diabètics d’Andorra han expressat la seva voluntat de destinar el xec R&C a pagar el personal que ha d’acompanyar els nens diabètics quan van d’excursió, a esquiar o de colònies, “ja que és una opció que les escoles no donen a les famílies amb aquesta problemàtica”.\nEl fons Return & Conscience ofereix la possibilitat de participar en una inversió, amb la cessió del 80% de la comissió de gestió del fons a les entitats solidàries andorranes amb les quals col·labora Vall Banc. L’any passat, l’entitat va recollir 21.418 euros, que es van destinar també a diversos projectes socials.


F l u x: de setembre 2008\nAhir participava en la presentació de les quatre-centes cinquanta-sis pàgines de l'esplèndida edició completa de la poesia de Salvat-Papasseit en castellà a càrrec de Jordi Virallonga (i de Juan Ramon Ortega: a qui els amants de la poesia comencem a deure-li una llista prou llarga de favors), i avui al vespre, si tot va bé, seré a l'Espai Mallorca als actes que el PEN Català organitza com cada 30 de setembre per commemorar el Dia del Traductor: a dos quarts de vuit una taula rodona centrada en la via literària del rus al català (amb Helena Vidal, Ramon Pinyol Torrents, Ricard San Vicente, Maria Bohigas i Andrei Guelàssimov) i, a partir de les nou, un recital dels grans noms de la poesia russa en versió original (a càrrec de Maria Ignatieva i Xènia Dyakonova) i traduccions catalanes de Puixkin, Akhmàtova, Mandelstam, Pasternak, etc. Si no heu sentit mai recitar en rus, no us ho perdeu. I si sí, tampoc.\nEls lectors no seríem res, sense els traductors. És clar que tampoc no ho serien les esglésies, les empreses de comunicacions, el teatre, els guàrdies de fronteres, el turisme, les universitats, el cinema, les Nacions Unides, la Unió Europea, els jocs olímpics ni els polítics monolingües. I sí, ja sabem que traduir bé és tan difícil i traduir poesia directament impossible. Però, com va dir Samuel Marshak, "cada cas és una excepció a la regla". O sigui que gràcies, traductor(e)s.\n[Un bon bloc local sobre traducció: Per a lectura i decoració]\nEtiquetes: PEN, Salvat-Papasseit, Traduir\nA LA RIBA (I A LA FEINA)\nUna picada no és un error, ni hauria d'estirar la ràbia: és informació. Ja saps a on és, i que hi va.\nDues de seguides se m'escapen amb el salabre ja a l'aigua. Quan no ho saps tancar, no tens res. Bé, sí: una beneita sensació de fiasco.\nQuan pitjor llanço (i m'entrebanco i faig soroll i el fil s'enreda): quan hi ha algú altre mirant.\nSi la llançada no et surt bé torna-hi, rectifica. I calla. L'aigua no hi sent.\nCom més a prop (més endins) de l'aigua, més pla pots llançar.\nEtiquetes: aigua, Pesca\nJosep Carner, La paraula en el vent (1914) [no aplegat a Poesia]\nEtiquetes: Carner, Viatjar\nCATALUNYA, MERCAT NOU...\nHe trobat aquesta proposta del poeta i rapsoda Josep Pedrals que fa de contrapunt esplèndid a la meva entrada de l'onze de setembre.\nArriben aquells dies que si puges per la part baixa del Passeig de Gràcia val més que ho facis no mirant gaire als costats, com si fossis un funicular de joguina i la via t'estirés endavant sense desviacions, sense estacions, sense ni tan sols gaires finestres, que si no després l'agenda del dia i el pressupost del mes segur que t'ho recorden... Vull dir que ja és aquí, fins al 5 d'octubre, la 57 Fira del Llibre d'Ocasió Antic i Modern (per majúscules que no quedi... I tant costa fer-li un web?).\nEnguany la Fira inclou una novetat que em sembla una pensada excel·lent: el punt de reciclatge 'El Llibre Solidari', on qui vulgui desprendre's d'algun dels llibres que a casa batallen contra l'etern intent de fer espai podrà donar-los en una parada (just al davant del cinema Comedia) en què després seran posats a la venda a un preu simbòlic. Els llibres tindran la seva segona oportunitat, nosaltres hi guanyarem uns centímetres de prestatgeria i un programa d'escolarització de la UNICEF a Burkina Fasso serà uns euros més prometedor. Jo tinc ja un parell de bosses preparades.\nSi diumenge passat Xavier Cortadellas li feia una extensa entrevista a Presència ("els catalans hem tingut sempre aquest problema, ens és tot bastant igual"), avui és Josep M. Fonalleras qui subratlla des de la seva columna a El Periódico l'aparició de Dies de França de Narcís Comadira, l'altra cara de la moneda d'aquells esplèndids Camins d'Itàlia que a Altaïr i a l'Istituto Italiano di Cultura haurien de tenir per sempre a l'aparador. Però no... Tampoc no veig que els diaris bullin amb la notícia de la novetat editorial d'un dels millors assagistes actuals en la llengua de Foix i Ferrater (si han llegit Sense escut vostès ja m'entenen). I el pitjor que ens podria passar a tots plegats fóra que Comadira i la seva obra anessin quedant restringits a la gironitat, tan potent com vulgueu però inevitablement reductora: ja se sap que a Barcelona som així, senyora, el que ve de fora ens enlluerna si no parla català, i fa nosa si fa servir les paraules dels masovers dels nostres avantpassats (ara els masos ja són tots restaurants, cases de colònies, hotelets amb encant o clubs de golf). En tot cas, per als molts que amb ell ens sentim una mica fora d'època, que pensem que per tenir una cultura sòlida cal tenir una llengua sòlida i que encara creiem que el francès i l'italià, com França i Itàlia, s'ho valen, l'últim llibre de l'autor de Formes de l'ombra ens espera als taulells, per gentilesa d'Ara Llibres. Es diu Dies de França.\nEtiquetes: Comadira, França\nQuan el talent o la idoneïtat són substituïts per la simpatia o la fidelitat passen coses ben nostrades.\nCALDERS & CALDERS\nAvui hi ha hagut la reunió del jurat, però encara caldrà esperar uns dies per conèixer el veredicte del setè premi Lletra a la millor iniciativa digital de promoció de la literatura catalana. De tota manera, el que sí que ja sabem és quin ha estat el guanyador de la votació popular paral·lela que l'espai Lletra organitza cada any, i m'alegra poder dir que el site més votat enguany és dels de visita obligatòria: Imatge i paraules de Pere Calders: Una invasió subtil és una coproducció de la UAB i l'Institut d'Estudis Catalans amb una quantitat de material i una presentació per treure's el barret. Aquest mes de setembre, doncs, Calders està dues vegades d'enhorabona, cosa que no deu ser pas poc per a una literatura cansada però endollada.\nEtiquetes: Calders, Digital, UOC\nUna taula per tres noies joves amb vambes i xancletes de taló que han entrat juntes. "Tres estudiants companyes de curs o de pis", he pensat. I ara són aquí al davant assegudes i fan allò tan curiós de deixar passar segons i més segons sense parlar-se, mirant cadascuna ostensiblement en direccions diferents. Què deuen pensar, penso. Les unes de les altres i totes tres d'aquest sopar en un indi arregladet que potser no tenien previst o no els venia gaire de gust... Té, ara n'arriba una quarta, no, dues més, amb un noi ample d'espatlles amb caçadora amb caputxa: els allarguen la taula i de cop totes somriuen, es diuen cosetes en veu baixa, s'alcen estirant la cua a servir-se del bufet com si les haguessin posat en marxa alhora, com si algú hagués introduït una moneda a la jove màquina aturada i ara sonés una música melosa. Ah, la vella benzina del devaneig.\nEscrit per Jaume a les 16:17\nBARRA (DE LLAVIS)\nNick Anderson (The Washington Post)\nUNS ALTRES SEGADORS\nD'aquí a unes setmanes els Túrnez & Sesé estrenaran a Manresa, a la Fira Mediterrània, el seu nou CD i espectacle, "Romanços i estampes del 21", per al qual van convidar Montse Gort, Jordi Guardans, Sergi Jover, Dolors Miquel, Laia Noguera i l'autor d'aquest bloc a escriure'ls un parell de romanços contemporanis, i amb tot plegat preparen un muntatge en què les cançons jugaran amb l'obra de sis il·lustradors de primera (Xavier Salomó n'és un).\nJo els vaig escriure uns "Nous segadors". Ha passat gairebé un segle d'ençà de la lletra original d'Emili Guanyavents que avui arreu del país la gent mig no sabrà seguir de memòria, i més de vint anys des de la magnífica variació que Salvador Espriu va aplegar a Per a la bona gent ("Si volíeu escoltar,/ obriríeu la finestra..."). Quin millor dia que l'onze de setembre per explicar-vos-ho ací i presentar en societat els meus segadors? Per a la música, encara haurem d'esperar unes setmanes.\nSi volíem començar\nnovament la nostra gesta\nobriríem els balcons,\nque l’airet la boira lleva.\ndefensor de la terra!\nCatalunya, mirall gran,\nempeltada d’altra gent\nmenys ufana, menys superba.\nLlença el mirall,\nburla el mirall\nBurla el mirall!\nara i sempre, d’estar alerta:\ncada juny ve un altre juny\ni les eines es fan velles.\nCap cop de falç,\ndesa la falç\nDesa la falç!\nCatalunya és molt més gran\nsi convé que les cadenes.\nDesa la falç,\nEtiquetes: Catalunya, Meu, Música\nCada vegada que un dels teus blocs predilectes abaixa la persiana i diu que no hi tornarà tens la mateixa sensació que quan arribes a un barri o un poble buscant una botiga o un restaurant que recordes amb afecte i els trobes convertits en un locutori o un cafè amb el nom d'alguna ciutat italiana... Val a dir que cada vegada també et preguntes per què tu no (o tu encara no, o tu quan). I que cada vegada et puja a la gola, via memòria, un lent gràcies allargassat. Em va passar amb en Carles, amb la Teresa, amb la Tina... i ara amb en Subal, a partir d'avui Miquel Adam, una veu digital enjogassada i insubornable, atenta al món i allunyada de la tonteria en aquests verals tan floralescos. Gràcies, doncs, Miquel! I fins que ens tornem a trobar a la propera perifèria.\nEn el món de les andròmines endollades les velocitats són relativíssimes: pots estar-te anys esperant el boom del llibre electrònic (que ara sembla que als EUA comença a pitar, de la mà de la funció com a lector de diaris) i després, en uns mesos, trobar mig món inundat d'un telèfon car sense botons que fa fotos i té música i connexió a internet que ningú de nosaltres no hauria estat capaç d'imaginar fa només un parell d'anys. Ara diu que el que hi a l'horitzo és el paper electrònic, un full multisusos francament prometedor. A veure quin carril li toca.\nQue sempre fos setembre, que l’hivern\nque tot el que s’acosta, trist octubre,\nJS, Pel viure extrem (1985)\nUn truc de butxaca contra la sempre pesada tornada de vacances que no veig recollit a cap dels entranyables, inútils articles periodístics sobre el tema: haver fet un bon pedido a ca n'Amazon i trobar la capsa de cartró, prometedora, esperant-te damunt del moble de l'entrada quan obres la porta de casa. Gràcies a això, per exemple, aquests dies escolto A Fine Frenzy i la cosa sembla una mica menys costeruda...\nmyself swimming in your mouth\nQuè deu passar a Rússia? Potser sigui la pressió, les altes temperatures, el canvi climàtic o vés a saber, però si ara fa un parell de setmanes ja se'ls van escapar unes quantes columnes de tancs amb acompanyament de milícia mercenària cap al sud i camí d'Ossètia van haver de fer tooota la volta per Geòrgia abans de poder girar de tornada, ahir en un aeroport d'Ingúixia a un policia de fronteres se li va disparar accidentalment la pistola al cap de Magomed Yevloyev, responsable d'un web crític amb la política del Kremlin al Caucas i avui, vés per on, ens acabem d'assabentar amb tota mena de detalls narratius i visuals que Vladimir Putin s'ha carregat un equip de televisió per salvar un tigre, ai perdó, que per sort ha pogut disparar un dard amb tranquil·litzant a un tigre siberià per salvar un equip de televisió en perill (què no faria l'expresident pels mitjans de comunicació). Tancs, mercenaris, pistoles, dards... No ho sé, trobo que darrerament estan una mica així com deixats anar, els gallets russos.\nPD. Llegiu-vos sempre la lletra petita!\nQuan t'asseus i obres el diari o el llibre sona el timbre. Indefectiblement. Si quan sona el timbre tanques les pàgines i t'alces, no calia haver-se assegut: podies haver-te quedat dret directament esperant el truc a la porta per córrer a fer de bidell.\n[PS. Un final de vacances d'ara fa noranta anys...]


Francesc Maspons i Anglasell - Gaudí home de desordre | Papers Vells\n10 juny Gaudí home de desordre\nPosted at 12:58h in 1926, Francesc Maspons i Anglasell, La Veu de Catalunya\tby\tFrancesc Maspons i Anglasell\nPublicat a La Veu de Catalunya el 15 de juny de 1926.\nEl delicte que en va ésser causa, dit secament, sense comentari, és dels que produeixen una invencible estranyesa; és precís retrocedir alguns segles per a trobar-lo en funcions; va ésser detingut perquè volia combregar.\nCal explicar les coses per a fer-les comprensibles. En Gaudí combregava cada dia; era el seu primer acte quotidià; aquell dia, però, volgué combregar en públic. Volia assistir a una comunió col·lectiva, una de les que s’anomenen comunions generals; tenen certes excel·lències d’exemplaritat, sobre les practicades en solitud íntima.\nI aquell dia, era delictuós combregar en públic; al senyor Bisbe li impedia regir la diòcesi la malaltia que, a la fi, li va ocasionar la mort; el combregar en públic era defès; en patia l’ordre; de feia mesos, arreu era ja impedit que el jovent combregués junt, amb l’escalf de l’exemplaritat.\nCom si amb l’intent no n’hi hagués hagut prou, En Gaudí volgué combregar en una església interdita: la interdicció consistia que, de bella matinada, hi era impedit d’accés; en aquella església, aquell dia no s’hi havia de pregar, ni s’hi podien administrar els sagraments: hi van comparèixer uns nuvis sol·licitant el casament, i foren repel·lits; es presentaren unes monges vetlladores ―el senyor Rector morí l’endemà― i hagueren de tornar-se’n. Tothom havia pogut veure com anava En Gaudí pel carrer; la flama de la seva vida interior li arborava el pensament i els sentits; quan era prop d’una església, per a combregar, el seu esperit es transportava. Amb l’ànima plena d’altíssims sentiments anava avançant i topà amb l’obstacle; va esmenar les seves passes, s’encaminà a una altra porta, i també hi va topar; tornà a la primera, i el seu anhel d’entrar-hi el va incitar a forçar-lo; no s’adonava de la suprema impertinència que feia.\nNo es van entendre; no hi havia possibilitat de què s’entenguessin, perquè intentaven dialogar les veus de dos mons diferents; En Gaudí era l’encarnació d’un món en el qual les subordinacions seguien una escala inversa a la de l’altre; per aquest motiu va trobar sempre la detenció, un fet natural; no podia haver estat altra cosa; la gosadia tingué la fi que havia de tenir.\nCap a migdia començà a córrer que En Gaudí no havia pogut combregar; la nova no era exacta; certament estava detingut, però havia combregat; hi ha una comunió espiritual; hi ha un bateig de sang qui supleix el ritual d’aigua; hi ha una comunió de desig qui supleix la del sagrament, i amb ella combregà aquell dia, entre parets que no tenien cap altar.\nEn Gaudí no era home per a cedir; tenia aquell entestament de la fe humil que consisteix a superar la contradicció enlairant-s’hi per sobre; la va superar; i en tenia tan plena consciència, que aquest era el primer motiu del seu silenci sobre l’incident; no es creia amb el dret d’enorgullir-se del que era una cosa tan natural; quan entra en joc l’esperit, la superació és inevitable; i En Gaudí vivia amb amplitud la vida de l’esperit.\nLa seva impertorbabilitat provenia d’aquest amarament de fe; li havia ensenyat el valor de les paraules i el de les accions, i li atorgava el do de viure fruint per endavant el triomf.\nPer això era home de desordre; el triomf és la consagració d’una mort; de la de l’ordre de les coses que acaba; tan fidel hi fou, al seu desordre, que li va ésser premiada la fidelitat fins amb senyals visibles, atorgant-li el do de què el seu traspàs desordenés tot el que hi tocava; va desordenar les pràctiques dels enterraments, va desordenar les lleis del sepeli, i àdhuc el ritme sagrat de la ciutat, de l’un extrem a l’altra, a la travessa.


Camats reforça l’eix Duran-Herrera i ERC ho desmunta amb tres piulades ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Dilluns, 27 de setembre de 2021 00:08 h\nPolítica Última actualització Diumenge, 3 de novembre de 2013 11:35 h\nCamats reclama una pregunta que permeti votar "sí" tant a independentistes com a federalistes. Oriol Amorós (ERC) desmunta Camats amb només tres piulades.\nTres són els criteris bàsics que ICV fixa per acceptar la pregunta de la consulta: que no sigui un impediment perquè el referèndum es convoqui; que suposi un "trencament" de l'statu quo; i "que tots aquells que estan a favor del trencament puguin votar que sí". La coordinadora nacional d'ICV, Dolors Camats, destaca en una entrevista a l'ACN que, per avalar l'inici d'una nova etapa, cal que independentistes i federalistes continuïn caminant junts. Per això, els ecosocialistes no veuen amb bons ulls una pregunta que només se centri en la independència. Aquest és el principal punt de discrepància amb CDC i ERC, ja que ICV és partidària d'una pregunta més àmplia. El vicesecretari de comunicació i diputat d’ERC, Oriol Amorós, ha desmuntat els arguments de camats amb tres piulades.\nCamats, Duran, ERC, Herrera, ICV, Oriol Amorós, PREGUNTA CONSULTA\nERC, amb les coses clares\nAmorós ha piulat: “Benvolguda @dolorscamats si un federalista vol votar haurà de preguntar tots els afectats, tot l'Estat, i aquests no estan per referèndums”, en una segona piulada ha afegit que: “Per altra banda, un federalista conseqüent, vol federar un estat sobirà, per tant, primer vota Sí a la independència i després x federar”; i en una tercera ha deixat clar que: “Això de poder votar l'opció federal és la dilació a l'infinit: els afectats no volen federar-se (i ho sabeu) #preguntaclara”\nCamats diu que no vol anar enrere\n"Si realment volem obrir una nova etapa cal una majoria suficient. L'elecció de la pregunta i data no la pot trencar. Aleshores, aniríem endarrere", opina Camats. La coordinadora nacional ecosocialista està convençuda que els criteris que defensa ICV "poden garantir que la majoria que defensa el dret a decidir defensi també un 'sí' a una consulta". En aquest sentit, preguntar pel trencament de l'statu quo és capital i no centrar la qüestió només en la independència de Catalunya.\nTres requisits, tres bastons a les rodes al que reclama la majoria\nCamats no vol especular sobre quina hauria de ser la pregunta, perquè assegura que n'hi hauria diferents que complirien els tres requisits que reclama ICV. Els ecosocialistes volen englobar en el 'sí' a totes aquelles persones que exigeixen un trencament amb la Constitució actual. És exactament el mateix que defensa el soci de coalició dels ecosocialistes, EUiA. El que no acceptaria ICV és una pregunta amb tres possibles respostes.\n"Què hauria de votar un federalista, si o no?"\nSi només es demana per la independència, "què hauria de votar un federalista, si o no?", es pregunta Camats. "Si s'exclou una part de la gent que vol el trencament és evident que hem de buscar fórmules perquè la gent s'hi senti inclosa", subratlla. "Tinc la sensació que, en aquests moments, només ICV és l'única que està fent de pont entre aquells que volen trencar l'statu quo i són independentistes i aquells que volen trencar i són federalistes", explica a l'ACN. "És evident que el PSC ha dimitit en aquesta qüestió", afegeix.\nCamats confia en l’Estat\nSi ICV fixa tres criteris per acceptar la pregunta, només en posa un per a la data: "que no dificulti la convocatòria de la consulta". Per això, els ecosocialistes manifesten que tenir una data fixa pot "ser un obstacle" a les negociacions amb l'Estat. Camats es partidària d'acordar la data de la consulta a Catalunya, però també de mantenir una certa flexibilitat i de no blindar-la en cas que finalment la consulta pogués ser convocada fruit de l'acord amb el govern espanyol.\n"Seria bo que no només des de Catalunya es fessin propostes i, que l'Estat entengués d'una vegada que això no és només un caprici d'algunes forces polítiques catalanes", opina. Ara bé, el que deixa molt clar és que, en cap cas, aquesta contraproposta -en cas que arribi- substitueixi la consulta: "cap d'aquestes propostes, ja sigui en finançament, infraestructures, llengua, competències, etc. Pot presentar-se per dir que ens oblidem de la consulta".\nJa tenim acord per la pregunta, sí o no a la independència 03.11.2013.\nLa CUP ho té clar: Cal preguntar sobre la independència 02.11.2013.\nDuran desesperat titlla Junqueras de mentider 02.11.2013.\nEl clam és votar sí o no a la independència 02.11.2013.\nDuran i Herrera contra els seus propis militants i votants 01.11.2013.\n5 de novembre de 2013, 20.12 h\nSra.Camats,que no sap las ultimas manifestassions de Rajoy?\nSi els comunistas reciclats,,a mes a mes, son uns pijo-progres com voste,son molt mes per desconfiar.\nSra.Camats,.per sobre de tot esta la Nacio Catalana i molt enrera els partits i les ideologias..\nPensi una mica,mes val ser cap de ratoli a Cataluyna que cua de lleo a Espanya.\n5 de novembre de 2013, 01.49 h\nA Catalunya no n'hi ha de federalistes. Algú coneix una persona federalista? El que hi ha són partits que per raons diverses són federalistes. A Espanya ni això.\nLa proposta de donar veu a uns col·lectius que no existeixen o insistir que em d'esperar la més que inversemblant proposta del govern de l'estat, és una manera patètica d'intentar reventar el Procès.\nEl més trist de tot, és que les úniques raons, són interessos de partit. En lloc d'aprofitar una situació única en molt... Llegir més\n4 de novembre de 2013, 20.53 h\nTant radicals que diuen ser, aquests d'IC, i acaben fent el més típic i conservador partidisme. Si no volen "la pregunta" és perquè aquesta els deixa fora de l'escenari, i tot (suposo) per estalviar-se el tràngol intern que els representaria decantar-se per l'única opció emancipadora possible.\n4 de novembre de 2013, 19.14 h\n#38 Sadurnino Cambó Narciso Pujol,Alejandro Pefarré,Rosario Palau,Aureli,Mara Busquets,Sea storm,Aragoneses,bejota,ramon sardà,roberto moliner,pere colom,lorenzo bach,vicente berenguer, pedro solsona pique,santi de mataró,oscar crusats,paquita torres,joel de vinaroz,roser fort,pere puig,josep maria capdevila i d'altres noms falsos per a un projecte de poca-cosa,tu no pots donar lliçons ni de com controlar els esfinters.Passa-ho\n4 de novembre de 2013, 17.59 h\nÉs evident que la federalització l'ha de proposar l'estat que es vol federalitzar, i és clar que Espanya és centralista. Per tant hem de prendre la iniciativa i marxar.\n4 de novembre de 2013, 16.59 h\nEl que pot ser demana na Dolors Camats es una pregunta a l'estil.\n"Creu que Catalunya ha de ser sobirana per a poder determinar el seu propi model polític, social, econòmic i legal. Sempre i quan així es determini a través d'una consulta democràtica, o dels repressentants al Parlament, i hi hagi una majoria suficienment ampla ?\nLes atribucions totals o parcials d'aquesta sobirania son:\n- recaptar els propis recursos. Fixar els impostos o taxes i decidir com es distribueixen. A més de ... Llegir més\n4 de novembre de 2013, 14.57 h\n#42 Resumint Sra Camats: que aparegués "Federalisme amb Espanya" com a opció a la consulta no seria honest, com tampoc ho seria "Catalunya Estat de plè dret de la UE" ...perquè ni una cosa ni l'altra es pot garantir! ..ja n'hi ha prou de marejar la perdiu! ..no li sembla?\n4 de novembre de 2013, 13.43 h\nSi no saben què votar que es quedin a casa. Això sol ja els hauria de demostrar que el problema el tenen ells, no nosaltres.\n4 de novembre de 2013, 13.36 h\nEl problema de ICV no és la consulta de si o no a la independència (sempre podria jugar lacarta de donar llibertat de vot) ...el problema serien unes eleccions plebiscitàries, doncs, per força, s'haurien de mullar! I per cert, aquest federalisme pel que sembla aposta tant la Sra Camats, cal concretar-lo amb l'altra part (l'Estat espanyol)? ..o ni això! ...i es tracta "d'anar tirant" com sempre ..és a dir, és només un altre "embolica que fa for"!\n4 de novembre de 2013, 13.15 h\n# 39. SOCIALISTA ESPAÑOL = TONTO ESPAÑOL.\nRealment si els socialistes españoles tenen tant cervell com el d'aquest Sr van servits. Seguint els seus areguments, tots els BARONS MAMONS de les CCAA españolas (Andalusia, Extremadura, les 2 Castelles, Galicia, Aragó, Astúries, Cantabria,...) que mai en tenen prou ("no vamos a ser menos") i no paren de mamar, seríen doncs uns grans NACIONALISTES.\nEs a dir, segons aquest SOCIALISTA ESPAÑOL, España està composada de 17 CCAA NACIONALISTES. E... Llegir més


▷ Cita con chicos as que estan pensando en cala millor\nVull gaudir amb tu i de tu de moltes petites coses\nVull gaudir amb tu i de tu. No em tanco a res, estic oberta a estimar i deixar-me estimar si ets femenina, bona persona, amb bona conversa, independent, t´agraden les activitats esportives i culturals i tens sentit de l´humor. Fa moltíssims anys que sóc lliure i sé estar sola. Ara, però, m´agradaria trobar algú amb qui estar millor encara que sola.\n555 759 172\nMillor si tens parella i estar igual\nBusque discreció. I pasar ratos diferents. Sense compromís i de secret. Millor si tens parella i estar igual\n555 792 392\nHola a totes, Sóc un noi molt senzill, no m agrada perdre el temps i si que m´agrada les coses a la cara. A casa estic molt bé, però millor a fora. Aqui busco amistat, perquè això no ocupa mai espai i si surt alguna cosa, dons endavant.\n555 895 713\nQue sí lo que súria a cuatro patas y todo lo demás. i a vore\nDe lo bo lo millor i jo què sé\nSi es catalana millor\nBusco una chica liberal o una mujer madura con ganas de sexo esporádico\n555 781 824\nBusco una noia amb la qual compartir moments i passar-ho el millor possible!\nbusco una noia amb la qual compartir moments i passar-ho el millor possible!!!!!\nNoia femenina pero amb poc pit\nBusco noia que tingui ganea de sexe. Noia femenina pero amb poc pit. Estic casada


Smart City : Model "de" o "per" la ciutat\n"Algú pot arribar a dir que, amb tanta diversitat, el nou paradigma pugui ser un model de ciutat? Jo crec que no"\nper Jaume Batlle CTecno 08 de setembre de 2015 19:17\nDefinició segons l'Enciclopèdia Catalana de model: Cosa que hom pren com a objecte d'imitació a fi de reproduir-la.\nDefinició segons l'Enciclopèdia Catalana de ciutat: Lloc d'assentament humà i de construcció estable, les dimensions del qual són en funció de nombroses i diferents consideracions (nombre d'habitants, condicionaments històrics, morfologia i mena de vida dels habitants).\nSegons les definicions, podríem convenir que el nou paradigma de les ciutats intel.ligents seria un model a imitar pels assentaments humans. Però ha de definir quina ciutat volem ? Tinguem en compte que en la definició de ciutat ja es traspua què de ciutats n'hi ha de molt tipus, i que tenen nombroses i diferents consideracions.\nAlgú pot arribar a dir que, amb tanta diversitat, el nou paradigma pugui ser un model de ciutat? Jo crec que no, i per diverses consideracions.\nPrimera, per la ja esmentada diversitat. Segona, per què si posem la paraula "de" té connotacions polítiques : jo la vull més verda, jo la vull més industrial, jo la vull més... Tercera, per què crec que el nou paradigma és un paradigma de gestió, que transforma les ciutats, però que cadascuna d'elles ha de triar cap a on transformar-se, i el concepte de ciutat intel.ligent és l'eina per fer-ho, però en cap cas no és el fi.\nI per què trec ara el debat ? Doncs per què en una de les últimes explicacions que vaig fer sobre Smart Cities a un grup de persones dedicades a la "cosa pública", ja em van dir que el que proposava era un Model de Ciutat, i se'm van posar els pèls de punta. Possiblement em vaig explicar malament, o em varen entendre malament.\nLa ciutat intel.ligent s'ha d'impulsar en un moment determinat, en un T=0, però no durà només quatre anys. Ha d'estar en construcció constant, en paral.lel als canvis polítics que es produeixin, ja que ha de ser un model "per" la ciutat, "de la" ciutat, però mai "de" ciutat.\nÉs cert que hi haurà un govern determinat que doni el tret de sortida, l'inici, però faríem un mal servei als nostres ciutadans si aquestes iniciatives depenguessin del color polític dels nostres consistoris. Seria tan nefast com anar canviant cada quatre anys el model d'ensenyament.\nPer això, i per acabar, sempre dic que tots hem de fer un esforç per explicar-lo a qui calgui, al govern, a l'oposició, als ciutadans, als empresaris.... Ha de ser un model en el qual tothom cregui i entengui que ha de perdurar en el temps.


La veu d'Estellés | Melderomer.tv\nLa veuLa festa\nLa veu d'Estellés\n"Venies d'una llarga família de forners/ i a tu t'agradaria ser forner, com els teus [...] I al costat del teu pare aprengueres l'ofici,/ nit a nit, dia a dia, i ara en tens l'enyorança"\n"Venies d'una llarga família de forners/ i a tu t'agradaria ser forner, com els teus [...] I al costat del teu pare aprengueres l'ofici,/ nit a nit, dia a dia, i ara en tens l'enyorança". El 4 de setembre de 1924 naixia a Burjassot el fill del forner, com a ell mateix li agradava dir-se. Però Estellés no sols era això: era periodista, escriptor i poeta. Era el poeta del poble, la veu d'un poble. Hui, però, no només es recorda el seu aniversari. Des d'este setembre s'inicia l'Any Estellés, la celebració d'un any cultural en honor a una de les grans figures literàries valencianes. Es tracta d'una iniciativa impulsada per l'Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL) i l'Ajuntament de Burjassot, i que compta també amb el suport de la Diputació de València.\nNombroses activitats serviran per homenatjar l'escriptor de Burjassot, tant a casa nostra com a l'exterior. Una exposició en el Centre del Carme, una mostra itinerant per centres educatius valencians, un congrés o una reunió científica són només alguns dels actes programats. A més, també s'editarà un còmic sobre la vida i trajectòria professional d'Estellés i s'està estudiant la reedició de la seua obra. I no només l'AVL recorda Estellés; ho fan també molts pobles valencians que, igual que a Escòcia amb Robert Burns, celebren festes populars on poesia, música i receptes de la terra es combinen per retre homenatge al poeta. Enguany, serà ja la tercera edició de la Festa Estellés.\nAutor d'una vasta obra literària, on destaquen Llibre de meravelles (1971) i La clau que obri tots els panys (1971), ambdues poètiques, la major part de la seua producció va eixir a la llum en paral·lel a l'esplendor de la Nova Cançó. Així doncs, Estellés va participar en nombrosos recitals arreu dels Països Catalans, mentre que ell és un dels poetes en llengua catalana més musicats. Ovidi Montllor és qui més l'ha "cantat", amb les adaptacions d' El vi, Prediccions i conformitats, Els amants, Una escala qualsevol, El ball, M'aclame a tu o el Coral Romput, però també ho han fet Al Tall, Maria del Mar Bonet, Miquel Gil, Paco Muñoz, Remigi Palmero, Rafa Xambó o els Obrint Pas. La relació entre els nostres músics i Estellés no acaba ací: Feliu Ventura, La Gossa Sorda, Pau Alabajos o Aspencat, entre d'altres, mostren a les seues lletres la influència estellesiana, siga citant els seus versos, siga evocant el poeta. I així, musicant-lo, han aconseguit popularitzar la seua obra entre un públic ben variat.\nEl col·lectiu Melderomer també ens sumem a l'Any Estellés, i per això estem treballant en una sèrie de projectes que presentarem al llarg d'estos 12 mesos. I com que hem començat parlant d'Estellés i la música, iniciem l'homenatge amb "La veu d'Estellés", una llista de peces que, o bé són poemes musicats, o són cançons que evoquen el poeta i els seus versos. Es tracta a més d'una llista col·laborativa, així que una volta subscrits a ella podeu afegir-hi aquella cançó en que nosaltres no havíem pensat. Esperem que vos agrade i que seguiu atents, i participatius, a este Any Estellés.


Three-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I Abfaltersbach Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Abfaltersbach, Abfaltersbach, Àustria, 9913 - Veure al mapa\nMés informació sobre Three-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Abfaltersbach, Three-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nThree-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen habitació familiar.\nL'ambient de Three-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I es reflexa en cada habitació. balcó/terrassa, nevera, forn microones, renta vaixelles, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Three-Bedroom Apartment in Abfaltersbach I.


Plat | Ateneu Rosa de Foc\nArxiu de la categoria: Plat\n19D – Projecció del documental “La ruta del tomàquet”\nPublicat el 14 desembre 2015 per Coordinacio ARdF\nVine el proper dissabte 19 de desembre a les 16:30 al PLAT de Gràcia, a l’Ateneu Rosa de Foc, a conèixer la realitat dels nostres tomàquets de la mà d’un de la Mónica Vargas, investigadora de l’ODG, co-autora del l’informe La Ruta del Tomàquet i co-realitzadora del documental.\nEn el documental La Ruta del Tomàquet, ens sorprendrà conèixer la procedència dels tomàquets que afecten a la producció catalana. Viatjarem als països d’on provenen i intentarem entendre com arriben a produir tan barat i quins problemes pot implicar per a les seves societats. També examinarem quin és el paper d’una empresa pública com Mercabarna en aquesta situació. I explorarem quins escenaris possibles existeixen.\nPublicat dins de Plat\t| Etiquetat com a agroecologia, Documental\n24O – Dinar de El Plat\nPublicat el 19 octubre 2015 per Coordinacio ARdF\nAquest dissabte 24 d’octubre, El Plat ens trobarem al Ateneu Rosa de Foc de nou aquest curs per retrobar forces en un dinar de reaprofitament.\nA partir de les 11:30 estarem cuinant per fer un dinar i xerrar sobre aquest nou any.\nInvitem a totes les persones que estiguin curioses e interessades pel projecte de El Plat a venir, portar menjar per cuinar-ho totes juntes. El Plat\nPublicat dins de Plat


Mor Jaume Baucis, de La Cubana: la seva trajectòria en imatges - Teatre Barcelona\nTRAJECTÒRIA EN IMATGES\nMor Jaume Baucis, de La Cubana: la seva trajectòria en imatges\nAdéu a un dels actors més estimats de La Cubana\nAprofitant l’estada de l’espectacle al Teatre Coliseum de Barcelona, la companyia va organitzar De la Gran Vía al Paralelo: Homenaje al Paralelo y al Maestro Juan de la Prada, un homenatge al teatre de revista i al compositor de múltiples hits cantats per vedettes del Broadway barceloní, amb la participació de noms tan importants del món del lluentó com Sara Montiel, Núria Feliu, Merche Mar, Carmen de Mairena o La Maña. Baucis, en el paper de Moncho, va interpretar diversos números habituals del teatre de revista, com aquest “Rey del Molino” que va popularitzar l’artista Johnson.\nGente Bien, El Musical (2016) va ser el primer musical, pròpiament dit, estrenat per la companyia. La comèdia modernista de Santiago Rusiñol parodia el fenomen dels nous-rics a Catalunya, i La Cubana el va capgirar per retre homenatge a la seva trajectòria. L’obra estava plagada de números musicals que anaven més enllà de “l’art del dissimulo” en el ballar i el cantar, que s’ha convertit en una de les senyes dels sitgetans, per interpretar una dramaturgia amb cançons. Baucis disposava d’una gran virtut pel cant que va quedar palesa amb la seva interpretació del burgès industrial de la carn i els embotits que compra un títol nobiliari a cop de talonari.


L’Arxiu Municipal de Torredembarra estrena accés on-line\nL’Arxiu Municipal de Torredembarra estrena els seus primers documents en línia\nJa hi ha dos fons que es poden consultar des de la xarxa\ndimarts, 24 de setembre 2019 - 16:07h\nLes dependències de l'Arxiu Municipal es troben a la planta baixa de l'Ajuntament de Torredembarra. | Gerard Recasens\nL'Arxiu Municipal de Torredembarra acaba d'encetar la seva presència a l'accés digital de la documentació que custodia, acollint-se per conveni a la plataforma dels arxius catalans 'Arxius en línia' que ofereix la Generalitat de Catalunya. D'aqusta forma, l'arxiu torrenc obre els primers documents consultables 'on line', i s'aniran ampliant en les properes setmanes.\nJa hi ha els dos primers fons documentals disponibles\nEn aquests moments hi ha disponible l'inventari de dos fons:\nLa Unió Deportiva Torredembarra (UDT), amb 1.008 documents registrats, dels quals 86 contenen imatges. La major part de la documentació fa referència a la gestió de les activitats de les dècades 1990-2000. Pel que fa a la digitalització, s’ha optat per destinar-la a la interessant correspondència dels anys 1923-1924 (cedida gentilment per la família Huguet-Fité) i les fotografies de les activitats organitzades per les diferents seccions esportives, on nombrosos torrencs s’hi veuran practicant esport.\nL’Ajuntament de Torredembarra amb 13.624 documents registrats, dels quals 202 contenen les imatges que permeten fer la consulta en línia. La digitalització s’ha centrat en la documentació més antiga (s. XVIII-XIX) i els llibres d’actes del Ple fins a l’any 1939.\nLa voluntat de l'arxiu és ampliar el volum de documents\nPoc a poc s’anirà ampliant el volum de documents consultables a la xarxa. L’Arxiu Municipal de Torredembarra té la ferma voluntat de fer difusió dels seus fons i facilitar-ne l’accés als investigadors i a la ciutadania en general. Cal recordar que la Torre ja disposa dels fons de la parròquia de Sant Pere Apòstol digitalitzats i accessibles per internet gràcies al conveni de col·laboració entre l’Ajuntament de Torredembarra i l’Arquebisbat de Tarragona.\n"👉 Primers passos a Torredembarra per revisar el POUM" "💪 Altafulla inicia les activitats esportives al gimnàs municipal"\nAjuntament de Torredembarra Torredembarra Recerca


La comissaria dels Mossos de Ripoll està sense calefacció des de fa dues setmanes - El Gerió Digital\nDes del sindicat USPAC ho consideren "patètic"\nDiumenge, 30 de desembre de 2018 15:45h\nACN, Gerard Vilà, Xavier Pi / Ripollès / Ripoll\nEl sindicat USPAC dels Mossos d'Esquadra ha denunciat que els agents de la comissaria de Ripoll treballen sense calefacció des de fa dues setmanes. El problema es va generar quan es va acabar la biomassa amb la què funciona. Uns dies més tard va arribar l'encàrrec però aleshores la caldera va fallar, i des de llavors la temperatura a l'interior de la comissaria ronda els set graus. El portaveu del sindicat USPAC dels Mossos, Josep Miquel Milagros, lamenta una situació que ha qualificat de "patètica i lamentable". "A més del perjudici pels policies, també ho és per a ciutadans que venen a posar una denúncia i han de patir aquesta situació", ha reblat.\nMilagros també ha lamentat que el servei de manteniment que el departament té contractat no és capaç d'arreglar la caldera i només pot fer-ho el tècnic oficial que la va instal·lar. "Avui és diumenge, demà últim dia de l'any, pots comptar que fins el dia 2 potser estan els companys treballant a set graus. No és normal", assenyala. A més, el portaveu d'USPAC ha volgut recordar que la temperatura a la que treballen els Mossos a Ripoll és "molt més baixa" que a d'altres llocs de Catalunya al carrer.\nMilagros explica que aquest és un "problema recurrent" de Ripoll, i que fins ara no ho havien denunciat però que aquesta vegada han volgut fer-ho públic per tal que l'administració es "posi les piles". "No pot ser que cada any estiguem a la mateixa situació", remarca Milagros.\nI és que aquest no és el primer cop que la caldera de la comissaria de Ripoll s'espatlla. De fet, Milagros assegura que "tenen problemes constantment". "Volem que s'arregli, que s'hi posi solució i algú que controli si queda o no biomassa perquè no passin aquestes coses", conclou Milagros.\nDecebuts amb l'uniforme\nEl portaveu d'USPAC ha tornat a criticar els problemes que tenen amb l'uniforme. Milagros considera "penós" que els policies hagin de treballar amb un uniforme dissenyat fa 36 anys. "No és funcional i no ajuda al policia a fer la seva feina", assenyala.\nEn aquest sentit, també ha carregat en relació a la renovació del material quan es gasta. Especialment crític ha estat amb el problema amb les botes que fan servir els agents. "Són de mala qualitat, i al final veus que els companys es porten les de casa", conclou Milagros.


Apartment Bramante Perugia Marsciano Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\n-, Marsciano, Marsciano, Itàlia, 6072\nSobre Apartment Bramante Perugia\nDissenyat tant per oci com per negoci, Apartment Bramante Perugia està situat idealment a Perugia Countryside; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Fàbrica de Xocolata de Perugina són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartment Bramante Perugia és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com habitació familiar. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara cuina americana, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Apartment Bramante Perugia no troba competidors en cap categoria.


El llibre d'en Jaume Rodon no és un llibre sobre l'agràs, és el llibre de l'agràs. El llibre blanc de l'agràs.\nLes seves pàgines no sols expliquen el que volem saber de l'agràs, de la seva història i de les seves receptes més populars, sinó que és també un testimoni clar de recerca i experimentació i amb tot el que això representa per animar-nos a fer el mateix ... o a millorar-ho, perquè no?\nEl primer tast, doncs, que us proposem son línies de alguns dels seus capítols. Què vagi de gust!\nA tall d'introducció ...\nn un llibre que vàrem escriure sobre receptes d’un peix, la llamprea, i en els capítols referents al receptari, en les preparacions culinàries de l’edat mitjana topàrem amb un condiment anomenat agràs. I que és l’agràs? ens preguntàrem. La nostra curiositat ens portà a la recerca de la història d’aquest producte i, vet ací, que es tractava d’un dels components alimentaris més antics i coneguts ja des dels inicis de la civilització. Era el suc del raïm verd, o sigui, el most obtingut de raïms immadurs, abans de que aquests incorporin el sucre i altres substàncies que van adquirint en la seva maduració natural. Per tant podríem assegurar que la seva aparició ha de coincidir amb el producte rei de la vinya: el vi.\nUn cop assabentats del producte ens calia conèixer cóm va acompanyar l’home al llarg de la història: com a medicament, com a ingredient, com a condiment,… i és així com ja el trobàrem als inicis de les més antigues civilitzacions. Per tant, amb el seu seguiment durant les diferents èpoques de la història de la Humanitat, anàrem descobrint les fórmules d’aplicació mèdica i la seva aplicació en la gastronomia, amb un ampli receptari que contenia no solament les edats i èpoques sinó també les diferents cultures que l’empraren, i la traducció i interpretació dels textos que parlen d’aquest senzill i curiós producte. Posàrem fil a l’agulla i iniciàrem la recerca.\nPerò amb tot això no n’hi havia prou. No volíem només transmetre el que diuen els diferents tractats de la matèria en el transcurs del temps. També volíem experimentar i provar per nosaltres mateixos. Seguírem dues línies: l’obtenció del producte i, un cop obtingut, reproduir algunes de les receptes que descrivíem al llarg del llibre. Ens podíem trobar amb ingredients o condiments que ja no s’emprin en la cuina actual, però tot i així, li cercaríem un substitut digne. Com a tal experiències personals podíem tenir errors i resultats no desitjables. Aquests els aniríem corregint fins arribar a obtenir un resultat que ens agradés.\nI no contents amb aquestes recerques, també volíem experimentar pel nostre compte: noves receptes, noves salses, nous postres, noves begudes, tot el que se’ns ocorregués durant el treball per fer una aportació culinària pròpia i també per esperonar el lector a què ell mateix gosés fer les seves provatures i n’obtingués les seves pròpies experiències. No tot està inventat! ... "\nquesta tècnica de conservació també es pot elaborar amb la presència de l’agràs. Consisteix bàsicament en conservar preferentment les carns i peixos en un brou o adob fred, elaborat amb oli fregit, agràs, sal, herbes (llorer) i espècies.\nEl procediment per escabetxar les carns: Primer es fregeixen les peces tenint en compte les següents proporcions: per cada dues parts d’oli si afegeix una part d’agràs i es porta al foc fins arribar al punt d’ebullició. Després reduïm el foc i es deixa fins que la carn sigui cuita, o s’estovi (en la caça), més o menys entre una i dues hores, segons la mida i la duresa de les peces seleccionades. Al refredar es guarda segons el que hem dit abans.\nEl procediment per escabetxar els peixos: Es posa el peix cru i sencer en la preparació de la salsa, a base de ceba, pastanaga, farigola, llorer, agràs, aigua, vi, oli, i els demés ingredients de la recepta. Es procedeix a donar-li un bull i deixar reposar ben bé un dia sencer per a què agafi tot el sabor. Després es serveix o es guarda tal com hem indicat ... "\nl segle XII, trobem el rabí, filòsof i metge cordovès Maimònides que feia lloances de les virtuts de l’agràs, distingint clarament entre l’agràs procedent del raïm verd immadur i l’agràs procedent de les pomes verdes. És en aquest período on es comença a trobar l’agràs com a condiment o ingredient gastronòmic a les grans taules ... "\neorges Auguste Escoffier (Villeneuve-Loubet, França, 28 d’octubre de 1846 - 12 de febrer de 1935) fou un cuiner, restaurador i escriptor francès, que popularitzà i posà al dia el mètodes de la cuina francesa tradicional.\nAls tretze anys, i malgrat de donar mostres d’aptituds artístiques, començà d’aprenent en el restaurant del seu oncle, Le Restaurant Français, a Niça.\nContinuà allí fins que esclatà la Guerra franc-prussiana el 1870, quan es feu cuiner de l’exèrcit. L’experiència militar el portà a estudiar les tècniques de conservació en llauna. A l’any 1878 obria el seu propi restaurant, Le Faisan d’Or, a Cannes. El 1880 es casà amb Delphine Daffis. El 1884 la parella es traslladà a Montecarlo, on Escoffier es posà al davant de la cuina del Grand Hotel. Durant l’estiu portava la cuina de l’Hotel National de Luzerne, on conegué a Cèsar Ritz. Ambdós feren una societat i el 1890 es traslladaren a l’Hotel Savoy de Londres. Des d’aquesta seu establiren uns quants hotels de renom, entre els que trobem el Gran Hotel de Roma i nombrosos Hotels Ritz, escampats per tot el món.\nA les cuines del Savoy, Escoffier creà molts plats famosos. Per exemple, el 1893, inventà el préssec Melba en honor de la soprano australiana Nellie Melba. També posà nom als Tournedos Rossini en honor del compositor italià Gioacchino Rossini (encara que alguns rumors diuen que els copià d’Antoine Carême).\nEl 1889 Escoffier i Ritz obriren l’Hôtel Ritz a París. Seguí, el 1899, l’hotel Carlton de Londres, on Escoffier introduí, per primer cop, el menú "a la carta". Fou en aquest període que Escoffier freqüentà el gran xef Austrohongarès Gregor Von Görög, que servia a la cort de l’anciana reina Victòria. Ritz sofrí una crisi nerviosa el 1901, deixant a Escoffier al davant del Carlton fins al 1919, poc després de la mort de Ritz ... "\nL’AGRÀS A L’ANTIGUITAT\nL’AGRÀS A L’EDAT MITJANA\nL’AGRÀS A L’EDAT MODERNA\nL’AGRÀS AL SEGLE XIX\nEXPERIMENTAR AMB FÓRMULES CONEGUDES\nFórmules dels autors i el seu entorn\nCom a ingredient\nCom a condiment\nMaceració d'herbes amb agràs\nCuinar amb altres agrassos\nAPÈNDIX DE RECEPTES