Sense ‘topless’ a les platges del Brasil per por de la policia\nUn Codi Penal de fa 80 anys prohibeix aquesta pràctica al país\n4 min. Sao Paulo 12/02/2020 22:47\n651x366 Ara és estiu al Brasil i anar a la platja és una de les dèries nacionals. / GETTY Ara és estiu al Brasil i anar a la platja és una de les dèries nacionals. / GETTY\nUn estiu més no hi ha topless a les platges brasileres. El país tropical per excel·lència està ara en plena canícula austral. I al llarg d’un dels litorals més imponents del planeta, es perpetua una de les moltes contradiccions d’una societat masclista i de moral cristiana conservadora, tot i el llibertinatge projectat internacionalment amb el Carnaval. Hi ha el convenciment que la pràctica està prohibida. La realitat, però, és que existeix un buit legal, que ningú vol omplir, principalment els ajuntaments. El veto és una interpretació restrictiva del caduc, però encara vigent, Codi Penal del 1940, fet a l’època de Getúlio Vargas, vuit anys abans que la model i estilista alemanya Miriam Etz passegés el primer biquini per terres brasileres. A l’article 233 s’explicita que practicar un acte obscè en un lloc públic implicarà penes de fins a tres anys de presó.\nEl topless és, per tant, una qüestió d’ordre públic, o de turisme naturista, com ho entén l’Ajuntament de Rio, governat pel bisbe evangèlic Marcelo Crivella. No hi ha pressió social. La temàtica no ha format part, gairebé mai, de l’agenda del feminisme local, ara abocat a denunciar la regressió del govern ultra de Bolsonaro. A la mítica Ipanema o Copacabana, a Rio, a les platges de Trancoso (Bahia) -ara punt de trobada de milionaris-, o a les urbanes de Recife o Fortaleza, al nord-est, és visible el regnat dels fios dentals (tangues) que deixen totes les natges a l’aire. Es multipliquen els microbiquinis de triangulets, que tapen amb prou feines els mugrons, i els banyadors masculins arrapats que dibuixen el relleu de la masculinitat.\nÉs un panorama d’aparent tolerància, com si el topless no fes ni falta. Moltes dones, sense ànima de militant, temen protagonitzar una situació tensa, que provocarà la presència d’agents metropolitans o els més truculents de la Policia Militar. I és que anar a la platja és una de les grans dèries nacionals, i un dels pocs llocs on suposadament es trenquen les barreres socials i s’exerceix la democratització (amb restriccions) de l’ocupació d’espais públics. El país és una superpotència mundial en la confecció i disseny de beachwear (moda de platja) en un sector, en expansió, aliè a la crisi, que factura anualment prop de 2.000 milions de dòlars (el 90% és de consum propi) amb 60 milions de peces produïdes, moltes d’elles en petites confeccions de subsistència familiar.\nEl litoral brasiler, molt sovint, acaba sent una passarel·la de vanitats, on desfilen cossos esculpits, a través de dues de les altres obsessions locals: els gimnasos i la cirurgia estètica. L’onada fitness es materialitza en una facturació a l’alça de 2.000 milions de dòlars anuals i 35.000 gimnasos oberts, alguns d’ells 24 hores al dia. És la segona concentració més important del planeta per darrere dels Estats Units, amb 9,6 milions de clients.\nL’extensió natural de la febre dels personal trainers és als quiròfans. L’obsessió pel cos perfecte i jove ha banalitzat les intervencions estètiques, comercialitzades en pagaments fraccionats de fins a 36 mesos en la targeta de crèdit i presentades, per part de les clíniques o de revistes especialitzades que es troben en qualsevol quiosc, com a procediments ràpids i senzills.\nEl boom de la cirurgia estètica\nAnualment es realitzen 1,7 milions operacions de cirurgia plàstica (més del 60% estètiques) i, seguint la mitjana mundial, més del 85% són per a dones. Les més populars són l’augment de mama (15,6%), les lipoaspiracions (14,6%), les operacions de parpelles (12,5%), les rinoplàsties (8,1%) i les abdominoplàsties (7,5%). El Brasil és líder mundial per càpita i, també, entre els adolescents (13 a 18 anys), amb un augment del 141% en l’última dècada amb 100.000 intervencions a l’any.\nEl sector té creixements del 35% anual. Un cop més, les ànsies de respondre als estereotips de bellesa són immunes a la crisi que està devastant el país en els últims sis anys.


L’excursionista responsable | Família Torres\nAnterior Post\t436\nLa tardor és un dels moments més agradables de l’any per gaudir d’una jornada de passeig a l’aire lliure. La màgica coloració que mostren els camps i els boscos, com la dels paisatges daurats i vermellosos de les vinyes o el mosaic groc de les alberedes, conviden a gaudir del ple contacte amb la natura.\nVinyes, en època de la tardor, a Aiguaviva (Tarragona) propietat de Família Torres.\nPerò la sensatesa i el sentit comú són les actituds que han de regir el comportament de l’excursionista responsable. Per això em sembla oportú compartir aquí, en aquest racó del blog dedicat al descobriment i conservació de la natura, aquest decàleg breu de bones pràctiques quan sortim d’excursió.\n1) Recorda: la brossa no torna sola. En repartir els aliments a les motxilles no oblidis posar-hi una bossa d’escombraries per dipositar-hi els residus i dipositar cada cosa al seu contenidor quan tornem al poble o a la ciutat.\n2) Si optem per transportar aliments frescos, cal recordar que la carmanyola popular és l’envàs més ecològic i sostenible que existeix: molt més que els recipients d’un sol ús. De la mateixa manera, les llaunes, les ampolletes de plàstic i els minibrics es poden substituir per la cantimplora, caiguda en desgràcia des que ens van inundar aquests tipus d’envasos d’usar i llençar.\n3) És important respectar les propietats privades. La majoria dels camps i boscos per on passegem tenen propietari: podem transitar per ells, però amb respecte. No molestis el ramat, ni entris als conreus: les nostres petjades poden fer malbé els sembrats i arruinar la feina dels pagesos.\nGrup d’excursionistes durant un passeig en el bosc tardorenc\n4) Si teniu pensat accedir a un espai natural protegit, és recomanable acudir prèviament a l’oficina d’atenció al visitant i sol·licitar informació sobre els itineraris permesos: d’aquesta manera evitarem perjudicis a la natura i evitarem possibles sancions.\n5) No s’ha d’assetjar mai la fauna salvatge: ni per fer-li una foto ni per fer-nos una autofoto. Tampoc convé recol·lectar plantes de manera intensiva. Cal respectar els petits invertebrats i no trepitjar mai els bolets que no recol·lectem.\n6) L’aigua és la sang de la natura, si la contaminem aleshores la fem malbé greument. Cal respectar els rierols i els torrents, no alterar la seva llera, i molt menys abandonar-hi els nostres residus. Està prohibit rentar-se amb gel o sabó als llacs o estanys o fer la bugada amb detergent als marges del riu.\n7) Encara que no ho sembli, tot compleix la seva funció en ‘l’ordre desordenat natural’ del lloc que visitem. Els troncs caiguts, les plantes mortes, la capa de fullaraca, fins i tot les pedres conformen l’hàbitat de nombrosos éssers vius dins de l’ecosistema. Si modifiquem aquest ordre, l’estarem alterant greument.\nUn bosque otoñal con las hojas de los arboles teñidas de tonos amarillos\n8) Hem de parar esment especial a la prevenció del foc a la muntanya. No importa l’estació de l’any en què ens trobem: mai no encenguis un foc ni llencis una burilla al camp. I recorda: davant la més mínima columna de fum, posa’t fora de perill i truca al telèfon d’emergències (112) com més aviat millor.


Francesc Sabanés pren possessió com a nou diputat provincial\nEn substitució de Rosa Maria Mora, que al darrer Ple del 2017 va renunciar al càrrec. El president Joan Reñé ha donat la benvinguda a Sabanés en nom de tot el Ple i l’ha instat a “exercir el càrrec de diputat amb responsabilitat”\nFrancesc Sabanés, alcalde de Ribera d’Ondara, ha pres possessió com a nou diputat provincial de la Diputació de Lleida en el Ple ordinari de la corporació, celebrat aquest dijous i que ha aprovat dues mocions, una sobre revertir les reclamacions de l’IVA a entitats culturals i mitjans de comunicació públics i l’altra per exigir a la Generalitat l’abonament del deute pendent de les escoles bressol.\nPel que fa a Sabanés, ha pres possessió com a nou diputat en substitució de Rosa Maria Mora, que al darrer Ple del 2017 va renunciar al càrrec. El president Joan Reñé ha donat la benvinguda a Sabanés en nom de tot el Ple i l’ha instat a “exercir el càrrec de diputat amb responsabilitat”, per tal de “contribuir a enfortir la nostra estructura territorial”. El president ha volgut destacar que Sabanés representa un municipi petit com és Ribera d’Ondara, amb la qual cosa es fa palès un cop més “el compromís de la Diputació a donar suport al territori i als nostres ajuntaments”.\nPel que fa a les mocions, la referent a l’IVA a entitats culturals i mitjans de comunicació públics, presentada per ERC, ha estat aprovada amb els vots favorables d’aquest grup i dels grups de CiU i la CUP, i l’abstenció del PSC i Unitat d’Aran. La moció exigeix al Ministeri d’Hisenda que aturi l’ofec a les institucions culturals catalanes i dels mitjans de comunicació públics, així com aixecar la intervenció de les finances de la Generalitat a càrrec del Govern espanyol.\nQuant a l’altra moció, presentada pel PSC i Unitat d’Aran, ha estat aprovada amb l’únic vot contrari de la CUP. L’acord insta el Govern de la Generalitat a donar compliment, una vegada sigui ferma, a la sentència del TSJ que l’obliga a pagar les subvencions de tres cursos als ajuntaments que van presentar una reclamació pel deute contret i pendent d’abonar per la gestió del servei de les escoles bressol dels municipis, així com que retorni els 875 euros per alumne que han pagat les Diputacions corresponents al total del deute de 1.300 euros per alumne i any entre els anys 2012 i 2015.


J. Milà, S.A. és una empresa del sector carni especialitzada en la comercialització, processat i emmagatzematge de carns de boví, porcí i oví, així com carns d’importació i productes elaborats.\nEls orígens de Carns Milà daten de l’any 1918 mitjançant la venda al detall de carn al mercat municipal del Vendrell. Uns anys més tard es dóna un impuls a la comercialització de productes carnis i al 1980 es construeixen unes instal·lacions de 900 m².\nLes instal·lacions actuals de Carns Milà, amb una superfície de 2400 m² són ubicades al Polígon Industrial Molí d’en Serra, de la població de Santa Oliva, contenen la més alta tecnologia en el processat i envasat de carns i compleixen amb tots els requisits sanitaris i mediambientals que marca la normativa.\nAquest fet juntament amb la qualitat del producte i el servei que ofereix als seus clients, fan de Carns Milà una indústria de referència dins el sector carni.\nSi volem gaudir al màxim d’aquest aliment, abans cal que estiguem assabentats de les diverses varietats que presenta la gamma.\nAlbert Garcia Castelló, al capdavant del departament comercial\nDonem la benvinguda a l’Albert Garcia a la nostra plantilla, que compta amb una gran experiència dins del sector carni i està més que familiaritzat amb el nostre camp.\nReceptes per treure-li el màxim partit al Lot de Nadal de Carns Milà\nAquest any, el lot especial festes ve ben carregat per triomfar amb la cuina nadalenca. Al lot hi trobaràs part dels ingredients necessaris per elaborar la tan típica escudella, un ànec sencer i un rodó de l’espatlla de vedella.\nA Carns Milà som conscients que hem de cuidar el planeta que ens envolta, i fer petits canvis a nivell d’empresa, posar de la nostra part per sumar per construir camí cap a un món més respectuós i sostenible amb el medi ambient. Així doncs, hem decidit integrar accions de sostenibilitat per tal de reduir la nostra petjada de carboni.\nUn dia com avui, posem en valor el paper de la dona i l’auge del sector femení en empreses les quals abans ni es concebia tenir-hi dones en plantilla.


E C L è C T I A: de desembre 2015\nQuan eres jove trucaves algú amb qui no volies parlar i ho feies perquè volies prendre distància. Una trucada telefònica era un certificat de llunyania, una certesa de contacte impossible. La telefonia fixa era un dogma metrològic. Trucaves, despenjaven, i constataves el lloc exacte d’on era qui rebia la telefonada. Atures, penses: avui no és així. Tampoc escrius a mà ni envies cartes.\nHas de trucar algú amb qui no vols parlar, però no ho fas perquè necessites prendre distància. Tothom està en moviment continu, hem perdut el sentit d’allò que és estàtic. No truques algú amb qui no vols parlar, perquè no tens la seguretat de quina frontera et separa d’aquella persona. Ara la distància és no poder sortir sense quedar, esperant trobar-te sense buscar.\nAtures, penses, llegeixes les darreres paraules. Mires el rellotge i sona el telèfon. És la persona que esperes, amb qui sortiràs al concert. Penses en un contratemps. El sentit de distància s’apaga. Estàs escrivint per fer temps, i mentre tecleges la persona que es torbava et truca per dir-te que està arribant, que baixis i et recull, que feu tard. Quan eres jove una trucada era un horitzó en la distància.\nPublicat per Josep Manuel Vidal-Illanes a dissabte, de desembre 19, 2015 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Literatura, Pensament, Societat, Telèfon


La música i les arts escèniques valencianes estaran presents per primera vegada al festival d’Almagro – Les Bandes de Música\nLa Fundació Festival Internacional de Teatre Clàssic d’Almagro, que se celebrarà del 14 al 26 de juliol sota el lema ‘De mil gustos de amor, el alma llena’, tindrà per primera vegada en la història una comunitat autònoma invitada: la Comunitat Valenciana, que oferirà una mostra teatral i musical amb el millor del Segle d’Or valencià.\nLa idea, que es portarà també a terme en les futures edicions, és que hi puguen conviure un país convidat i una autonomia convidada, per a descentralitzar i donar una imatge més atomitzada i més plural del Segle d’Or. Escoltada en diferents idiomes i accents, perquè el festival vol destacar la importància de les llengües cooficials en el discurs de la cita teatral manxega, començant pel valencià en la seua interpretació del seu repertori propi.\nA pesar que aquesta edició tindrà un format més reduït, el Festival d’Almagro disposarà de deu espais, quatre dels quals seran escènics: el corral de comèdies, el teatre Adolfo Marsillach, AUREA i el palau dels Oviedo; també hi haurà activitat al Museu Nacional del Teatre, a l’Espai d’Art Contemporani, la plaça Mayor (passeig de la Fama), el pati de Fúcares, el cotxe d»El teatre de sus mercedes’ i el palau de Valdeparaíso.\nPer la conjuntura d’enguany no hi haurà país convidat, però l’aposta del festival s’ha consolidat amb el treball de la Generalitat Valenciana a través de la Conselleria d’Educació, Cultura i Esport i l’Institut Valencià de Cultura, que a més ha fet un pla molt ambiciós i polièdric.\nEn aquest destaquen des de textos canònics com ‘Tirant’, un dels textos clàssics del Segle d’Or valencià, coproducció de l’IVC i la Companyia Nacional de Teatre Clàssic; certes rareses com ‘Espill’ o ‘El llibre de les dones’, anterior al Segle d’Or, però un text emblemàtic dels orígens de la literatura valenciana. També es representaran textos contemporanis que reflexionen sobre personatges importants del Segle d’Or com ‘El increíble asesinato de Ausiàs March’.\nFins i tot en el Certamen Barroc Infantil hi haurà presència valenciana. A la part teatral se suma la part musical del festival a càrrec de Carles Dénia, el Cor de la Generalitat i Harmonia del Parnàs.\nAbel Guarinos, director de l’Institut Valencià de Cultura, ha agraït a la direcció i al patronat del festival «per confiar en la Comunitat Valenciana com a punt de partida d’aquesta nova idea del festival de comptar amb una autonomia convidada en cada edició. Volem aprofitar aquesta finestra que ens ofereix la cita teatral manxega per a presentar el Segle d’Or valencià, que compta amb noms tan il·lustres com Joanot Martorell, Jaume Roig o Ausiàs March».\nLa 43a edició del Festival d’Almagro començarà el 14 de juliol, amb l’acte de lliurament del XX Premi Corral de Comèdies a Adriana Ozores. El primer cap de setmana de festival, el divendres 17 a les 20 hores, s’inaugurarà l»Año València’ amb ‘Tirant’, de Joanot Martorell, adaptat per Paula Llorens sota la direcció d’Eva Zapico. El 19 de juliol a les 13 hores es podrà escoltar el Cor de la Generalitat Valenciana i Harmonia del Parnàs en ‘Quien amores tiene’, sota la direcció de Marián Rosa Montagut. Els dos espectacles es veuran a AUREA.\nLa resta del programa de l»Año València’ es desenvoluparà al palau dels Oviedo. CRIT Companyia de Teatre oferirà dos muntatges teatrals: el 21 de juliol a les 22.45 hores amb ‘Espill’, de Jaume Roig, adaptat per Anna Marí sota la direcció de Pep Sanchis, i el 22 de juliol a les 22.45 hores amb ‘El increíble asesinato de Ausiàs March’, de Daniel Torno i Anna Marí, sota la direcció de Marí. Finalment, el 26 de juliol a les 22.45 hores es podrà gaudir del concert ‘Cant espiritual’ de Carles Dénia.\nA més, la companyia valenciana Tramant Teatre participa en el 9é Certamen Barroc Infantil amb l’obra ‘Las cartas del Quijote’, que forma part del nou format de programació en línia que tindrà enguany el festival.\nTambé estarà present dins del patrimoni valencià el pintor Joaquim Sorolla. La seua pintura de María Guerrero, cedida pel Museu del Prado, és la imatge d’aquesta 43a edició del festival, sota el lema ‘De mil gustos de amor, el alma llena’, vers de María de Zayas.


Inici > Rius per l’aire. Aqüeductes de la Comunitat Valenciana\nPeríode de l'esdeveniment: De 16 de d’abril de 2019 a 31 de de juliol de 2019. Dimarts, dimecres, dijous, divendres, dissabte i diumenge de 19:30 a 19:00.\nLloc de realització: Museu de la Ciutat de València\nLa Càtedra Demetrio Ribes, organitza en el Museu de la Ciutat de València (plaça de l‘Arquebisbe, 3, València) l'exposició Rius per l’aire. Aqüeductes de la Comunitat Valenciana. Obertura 16 d'abril a les 19.30 h.\nEl control dels usos de l'aigua constitueix una fita humana al voltant de la capacitat humana per a crear infraestructures. Sobre aquest tema, el territori valencià presenta vestigis notoris des de l'Antiguitat, alguns molt cèlebres. L'objectiu de la mostra és donar a conéixer prop d'una trentena dels aqüeductes més representatius del territori valencià i situar-los en la seua dimensió cultural. L'exposició estarà oberta des del 16 d'abril fins al mes de juliol en el Museu de la Ciutat de València.\n- De dilluns a dissabte, de 10:00 a 19:00 hores.\n- Diumenges y festius, de 10:00 a 14:00 hores.\nCàtedra Demetrio Ribes / Ajuntament de València.


Periodisme per a la Ciutadania plural i Llei de Transpar�ncia\nPeriodisme per a la Ciutadania plural i Llei de Transpar�ncia El dilluns 7 de maig de 2012 tindr� lloc a la seu del Col�legi de Periodistes de Barcelona, Rambla de Catalunya 10, una jornada per tractar sobre el projecte de Llei de Transpar�ncia i un nou periodisme a favor del control democr�tic i que visibilitzi dones i homes.\n01/05/2012 Redacció.- La jornada l’organitza el Laboratori de Periodisme i Comunicació per a la Ciutadania plural de la UAB, amb la col•laboració del Departament de Periodisme i de Ciències de la Comunicació, la Facultat de Ciències de la Comunicació de la UAB i el Col•legi de Periodistes de Catalunya.\nEl programa inclou dues taules rodones. La primera tractarà sobre la Llei de Transparència, eina imprescindible per rescatar el periodisme per a la participació de la Ciutadania plural en el control democràtic.\nI la segona, sobre el compromís de les institucions catalanes amb la Llei de Transparència, i el seu suport al desenvolupament i la implantació d’eines de periodisme per a la Ciutadania plural.


La Columna - (miércoles, 12 de febrero de 2020)\nJa han passat unes quantes setmanes que s’ha constituït l’executiu i tenim govern. Sobre el president, Pedro Sánchez, podem dir moltes coses, ens pot agradar o no la seua persona, el seu posat altiu, el seu discurs modulat, cambiant i en general bastant buit. Ens pot agradar o no la seua política, la forma en què ha arribat al govern, els pactes que ha hagut d’establir després de rebutjar les formacions que ara són socis de govern… però certament el que no se li pot negar és que té la virtut de l’Au Fènix.\nA l’Edat Mitjana, la simbologia animal tenia una gran importància i regia les creences de la gent. Es considerava que els animals tenien unes virtuts o uns defectes equiparables als humans i que podien aprofitar de model de conducta. No importava tampoc que els animals foren reals o imaginaris, la veritat és que molts es confonien per desconeixença, com per exemple el tigre amb un tipus de serp o l’unicorn amb la zebra o el rinoceront.\nD’aquests animals imaginaris destaca l’Au Fènix, un ocell d’extraordinànies característiques del qual només viu un exemplar en el món. La seua morfologia és meravellosa, plomes de color porpra, amb tacte de cera, bon aroma, i una gran cresta en el cap, però el més significatiu és que viu entre 400 i 500 anys i quan veu propera la seua desaparició s’autoimmola cremant-se en una foguera produïda per la calor del sol. De les cendres naix un cuc que amb el temps torna a convertir-se en fénix i així successivament.\nLa imatge simbòlica d’aquest ocell va ser molt utilitzada per poetes i autors medievals. Els primers es comparaven amb el fénix, ja que eren capaços de morir per amor i després renàixer, els altres consideraven que la imatge de l’ocell siginificava la ressurrecció i la divinitat. A més tots eren conscients de la singularitat del Fènix, animal únic en el món perquè només hi havia un exemplar.\nI no em digueu que el nostre president no té la mateixa virtut. Un home que va ascendir a la secretaria general d’un partit sense massa convenciment i que després de ser pràcticament expulsat, renaix de les cendres imposant-se, per segona vegada, com a secretari general a altres candidats més ben situats i no només això, sino que es converteix en president del govern després d’una moció de censura, fet que mai no s’havia produït a Espanya i en molt comptades ocasions en altres països. I no ha resorgit de les cendres una vegada, sinó més d’una, ara acaba de convertit-se una altra vegada en president del govern després de dues eleccions generals que ha guanyat amb major o menor fortuna.\nI si, a més, és capaç de posar els mitjans per arreglar el conflicte català, certament estem davant d’un nou Au Fènix.


esport | Espai de Mar - Part 2\nAPARTAMENTS AMB SURF\nAPARTAMENTS A BARCELONA (cat.) Ets d’ alguna zona d’ Espanya on el clima no et deixa practicar el surf, el teu esport preferit. Tots els dies mires el calendari per si tens alguna data lliure per poder-te escapar en busca d’ un clima millor i amb unes condicions d’ allotjament a la altura de les\t› Read more\nbarceloneta, carverskateboards, club lleuresport, espai de mar, espaidemar, esport, Esports de platja, notícies, platja, Sants, surf, surfers\nesport, Notícies, surf\nCARVER SKATEBOARD AMB ESPAI DE MAR\nJa coneixes la nova adquisició a l’escola de surf Espai de mar, per seguir practicant el nostre esport favorit aquests dies que no hi ha onades?\t› Read more\nbarceloneta, espai de mar, esport, Esports de platja, surf, surfers\nEl tenis platja és una modalitat del tenis que es juga amb les raquetes de paddle i pilota de tenis. El seu objectiu és conèixer i entrenar els aspectes tècnics i tàctics, posar-te en forma i gaudir d’aquest esport. Segons el teu nivell tenim diferents modalitats: classes dirigides tots els dijous de 19’30h-20’30h i tots\t› Read more\nactividades, esport, Notícies\nBEACH RUN I BEACH TRAINING\nBEACH RUN Per poder gaudir d’una bona salut és imprescindible l’exercici físic. Correr, exercicis, carrera continua, canvi de rimte, rampes… Prepara el teu cos a través de sessions acompanyades d’un entrenador per la platja de la Barceloneta i el Parc de la Ciutadella. Gaudeix del running tots els dimecres de 19-20h per 5’50€ la sessió\t› Read more\nactividades, esport, platja\nENTRENAMENT EN AIGÜES OBERTES\nLes aigües obertes és una disciplina de natació que consisteix a nedar en llocs oberts com el mar, llacs o rius en comptes de fer-ho en una piscina. El principals objectius d’aquesta disciplina són conèixer els diferents sistemes d’entrenament per a la millora de la condició física general i experimentar els diferents mètodes d’entrenament per\t› Read more\nESCOLA DE SURF A ESPAI DE MAR\nA IEM Espai De Mar obrim nous cursets mensuals per a tots aquells apassionats al món del surf. Aquests cursets van dirigits a tots aquells que es vulguin iniciar o incrementar el coneixement de les tècniques d’aquest gran esport. Els nostres professionals et guiaran per a que puguis aconseguir el nivell desitjat i així poder\t› Read more\nactividades, esport, Notícies, surf\nV WE BEACH!\nEn motiu de la festa major de la Barceloneta, es celebrarà el V We Beach International Cup Barceloneta a Barcelona del dijous 1 d’octubre amb les primeres rondes del G4 en categories ITF Masculí i Femení, i prosseguirà al llarg del divendres 2 d’ octubre.\t› Read more\nactividades, esdeveniments, esport, Notícies\nVINE A LA FESTA DEL FITNES DE LA CIUTAT\nEl proper diumenge 20 de setembre torna la Festa del fitnes de Barcelona amb la proposta d’oferir a la ciutadania una classe de condicionament físic al carrer, oberta a persones de qualsevol edat, i també a les persones amb discapacitat. L’objectiu d’aquesta trobada és promoure l’esport entre la ciutadania, en un matí en què una\t› Read more\ncem can ricart, cem colom, club lleuresport, espai de mar, festa del fitnes, fitnessday\nactividades, esdeveniments, esport, eventos, Notícies\nNou servei de previsions de l’estat de la mar a la Barceloneta. Si t’agrada nedar o practicar esports però no saps com està l’aigua, ara a la nostre web tens la possibilitat de veure un vídeo actualitzat cada 2-3 hores. A més, pots veure les previsions de vent, onatge i temps. Tot aixó a l’apartat\t› Read more\nespaidemar, esport, Esports de platja, platja, temps\nLLOGUER DE BOX\nSi t’agrada practicar paddle surf o surf però no tens lloc per deixar la taula, Espai de Mar et dona la possibilitat de llogar el magatzem per poder guardar el teu material. Tenim diferents preus i modalitats: Lloguer surf box dia: Accés d’un dia al box amb vestuari, dutxes i guixeta. Preu: 7€/dia. Lloguer\t› Read more\nbox, espaidemar, Esports de platja, estiu, paddlesurf, platja


Recull de l'actualitat informativa de l'Institut Pla de les Moreres\nRecull de l’actualitat informativa de l’Institut Pla de les Moreres\nEls alumnes de batxillerat visiten el Campus Universitari d’Igualada\nEl passat dijous 15 de febrer els alumnes de batxillerat científic i tecnològic van fer una visita al Campus d’Igualada on els van mostrar les instal·lacions i els van fer una xerrada sobre els estudis que s’imparteixen.\nEntrega de diplomes de llengua francesa\nDijous 15 de febrer, amb la presència de l’Institut Pla de les Moreres, va tenir lloc a la seu de la Delegació Territorial d’Ensenyament a la Catalunya Central l’acte de lliurament dels diplomes DELF (Diplôme d’Etudes en Langue Française) que anualment organitza l’Institut Français i que depenen del Ministeri Francès d’Educació Nacional. En la darrera edició, la del 2017, l’Institut Pla de les Moreres va presentar 18 alumnes a la prova DELF B1 aconseguint un 100% d’aprovats i dijous van rebre un merescut homenatge acompanyats per la seva professora Marta Bartrolí.\nAquests resultats impliquen un augment del 33% respecte la convocatòria anterior i constaten la importància que des del centre donem a l’aprenentatge de les llengües estrangeres i especialment el francès com a segona llengua estrangera.\nAgrair l’esforç que han fet els nostres alumnes per assolir aquests resultats i donar les gràcies al recolzament de les famílies que avui també ens han pogut acompanyar en aquest acte.\nVisita a Ràdio Nova de Vilanova del Camí\nEls alumnes de l’optativa de 3r d’ESO “Fem de periodistes” de l’Institut Pla de les Moreres han visitat les instal·lacions de Ràdio Nova. A través d’aquesta sortida han pogut conèixer com és la ràdio local del municipi. La directora, Marissa Martínez, els ha mostrat els estudis i els ha explicat el funcionament de l’emissora.\nLa visita es completarà amb dues sessions formatives a l’institut, des del personal de Ràdio Nova per aprofundir en els gèneres periodístics.\nArticle anteriorEl Ramon Castelltort se solidaritza amb el Dia Internacional del Càncer Infantil\nPròxim articleLa UdL impartirà a Igualada un nou Grau en Tècniques d’Interacció Digital i de Computació


L'OAR Gràcia femení no afluixa i supera amb autoritat a La Roca (33-22) - Diari de Sabadell\nL’OAR Gràcia femení no afluixa i supera amb autoritat a La Roca (33-22)\nEl conjunt de Carol Carmona va dictar sentència en la recta final amb un parcial de 6-0 i es consolida a la zona alta\nBerta Prat culminant un contracop davant La Roca / Èric Altimis (CEDIDA)\nAmb autoritat. Victòria solvent i en certa manera lògica, si mirem la classificació, del conjunt verd-i-blanc en superar La Roca per 33-22, diferència marcada pel nombre superior d’encerts de les gracienques en els intents i l’esplèndida actuació de la portera Olga Pena.\nEl partit es va trencar amb molta facilitat en els primers 15 minuts. La Roca no es mostrava eficaç en atac i era superat repetidament en defensa per un Gràcia que va obtenir una gran diferència (9-2). Ramon Plans va haver de sol·licitar temps mort i retocar l’equip en pista per intentar acabar amb la superioritat gracienca. La presència d’Ester Somaza va ser fonamental per revitalitzar el conjunt roquerol que, tanmateix, no va poder escurçar el desavantatge, però sí protagonitzar aleshores un constant intercanvi de gols fins a arribar al descans (18-11).\nAl minut 10 de la segona part la situació per al conjunt de Carol Carmona ja no era tan idíl·lica perquè La Roca amenaçà entrar de nou en el partit (22-18), però no passà d’aquí. El següent parcial 6-0 (28-18) va tornar a engrandir el marge, va dictar sentència i va deixar uns quants minuts més per a una altra fase d’intercanvi fins al toc de botzina. Les gracienques es consoliden a la zona de privilegi de la taula, ara son quartes.\nTemes:femení, la roca, oar gràcia


Llagostera | El Gironès Recicla\nAPP El Gironès Recicla\nRecollida extra comercial\nInforma't i recull el teu kit\nEl model de recollida\nNucli i disseminats amb porta a porta\nDisseminats sense porta a porta\nVeïnats i urbanitzacions\nEl Consell Comarcal del Gironès només realitza la recollida de residus dels veïnats i les urbanitzacions del municipi.\nDes del 2017, el model de recollida de residus de Llagostera és el porta a porta per al nucli i la urbanizació Llagostera Residencial. A partir del 15 de desembre s’implanta la recollida amb contenidors tancats per als veïnats de Gaià, Paneres, Bruguera, Llobatrea i Sant Llorenç, i les urbanitzacions de Selva Brava i Font Bona.\nEls residus generats pels habitatges dels veïnats de Gaià, Panedes, Bruguera, Llobatera i Sant Llorenç, i les urbanitzacions de Selva Brava i Font Bona es recullen amb contenidors tancats.\nA les àrees tancades hi ha contenidors de totes les fraccions: orgànica, envasos lleugers, paper i cartró, vidre i resta. Per poder obrir els contenidors d’orgànica, envasos lleugers i resta s’ha d’utilitzar un clauer electrònic. Si no disposeu de clauer poseu-vos en contacte amb l’Oficina del Porta a Porta.\nEs durà a terme una bonificació d’un 30% de la taxa per als que obrin un mínim de 35 cops/any el contenidor d’orgànica i 25 cops/any el contenidor d’envasos lleugers.\nEls establiments dels veïnats de Gaià, Panedes, Bruguera, Llobatera i Sant Llorenç, i les urbanitzacions de Selva Brava i Font Bona també tenen un clauer per obrir els contenidors.\nEn cas de generar un volum de residus gran, poseu-vos en contacte amb l’Ajuntament.\nEl servei de recollida és a domicili cada dijous prèvia sol·licitud.\nCom sol·licitar la recollida:\n— 972 19 47 92\nLa poda es pot dipositar a la deixalleria i als 2 contenidors a les urbanitzacions de Selva Brava i Font Bona.\nDeixalleria de Llagostera\nC/ MIGJORN, 7\nDe dimarts a dissabte de 10 a 13 h i\nde 16 a 19 hores.\nDiumenges de 10 a 13 hores.\n— 972 83 17 07\nPG. POMPEU FABRA, AMB ÁLVAREZ DE CASTRO I PAU CASALS\nC/ Ferrer, 1\nDimarts i dijous de 10 a 13 hores\nDimecres de 10 a 13 h i de 16 a 20 hores\n← Llambilles Juià →\nAccedeix a l’app\nEL GIRONES RECICLA\nAiguaviva · Bescanó · Bordils · Campllong · Canet d’Adri · Cassà de la Selva · Cervià de Ter · Flaçà · Fornells de la Selva · Juià · Llagostera · Llambilles · Quart · Sant Andreu Salou · Sant Gregori · Sant Joan de Mollet · Sant Julià de Ramis i Medinyà · Sant Martí de Llémena · Sant Martí Vell · Sarrià de Ter · Viladasens\nAquest projecte ha estat cofinançat per:


Arqueòlegs i estudiants tornen a les excavacions d'Olius i de Montmajor - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nArqueòlegs i estudiants tornen a les excavacions d'Olius i de Montmajor\nEl Centre d'Estudis Lacetans inicia la campanya d'investigació als jaciments oberts del Solsonès per entendre la forma de vida dels ibers\nmarta valls | solsona 19.08.2016 | 07:37\nExcavació al jaciment de Castellvell a Olius arxiu/Cel\nLa secció d'arqueologia del Centre d'Estudis Lacetans engega aquest dissabte una nova campanya d'investigació arqueològica als jaciments de Castellvell a Olius i Sant Miquel de Sorba a Montmajor que s'allargarà fins al dia 10 de setembre.\nCom cada estiu des de la seva fundació ara fa 20 anys, la secció reuneix arqueòlegs, estudiants i aficionats d'aquesta ciència que de manera voluntària durant els seus dies de vacances treballen als jaciments de la comarca del Solsonès i altres de properes. L'objectiu que persegueixen és descobrir com van ocupar el territori els nostres avantpassats, des dels poblats preibèrics fins a l'edat mitjana.\nLes excavacions en què se centren aquest any al Solsonès tenen un recorregut llarg, ja que a Castellvell hi treballen des de l'any 2007 i a Sant Miquel de Sorba les prospeccions van iniciar-se el 2010. En aquest temps han descobert molts secrets amagats sota terra, però, segons Ramon Cardona, un dels impulsors de la iniciativa i encarregat de fer rodar any rere any les excavacions, encara queda molt per explorar. "El tempo dels descobriments als jaciments és lent", exposa.\nTot plegat és possible gràcies a les subvencions que reben cada any del departament de Cultura, que cobreix les despeses de menutenció i desplaçaments de l'equip, que està format per una vintena llarga de persones. Un ajut que possibilita l'arqueologia de recerca que practiquen a la secció.\nEls ibers al Solsonès\nTant el jaciment de Castellvell a Olius com el de Sant Miquel de Sorba a Montmajor conserven restes ibèriques. Segons Cardona, la iberització al Solsonès comença abans que en altres comarques veïnes i per això és destacat el període. "La meva hipòtesi és que es van assentar abans aquí perquè hi ha l'eix Cardener-Llobregat, un espai amb uns recursos naturals rics que podien ser explorats", exposa l'arqueòleg.\nEn el cas de Castellvell, no només és destacat per les restes iberes que conserva, sinó també per les restes d'un poblat anterior al període ibèric, que, segons les investigacions que s'han fet fins ara, podria datar del segle VI aC, durant l'época del ferro. "És l'únic jaciment urbà, amb cases adossades a una muralla, que hi ha a la comarca d'una fase tan antiga", assegura Cardona. A més, afegeix que el poblat pot ajudar a explicar la formació de Solsona medieval, ja que les pedres de l'antic Castellvell es creu que van servir per fer la muralla de la capital del Solsonès. L'Ajuntament d'Olius, en veure la importància de les descobertes i el bon resultat de l'altre jaciment museïtzat de la població, ha demanat una subvenció a la Diputació de Lleida perquè financi part del cost de la consolidació i la restauració de les restes una vegada s'acabin les excavacions.\nL'altre front obert és Sant Miquel de Sorba, un altre assentament ibèric amb muralles incloses que després va servir durant la primera romanització, per la bona situació en què es trobava per poder controlar el territori.


NOTA DE PREMSA: L’ICAB celebra que la segona convocatòria de la prova d’accés a la professió d’advocat per a l’any 2016 es pugui fer en català\nL’examen se celebrarà el proper 29 d’octubre. El Col·legi manté la reivindicació perquè s’avaluï als alumnes en relació a les competències per exercir la professió\nNOTA DE PREMSA: L’ICAB reclama que s’examini en la prova d’accés a l'Advocacia sobre les competències per exercir la professió\nBarcelona 01/08/2016. El Col·legi de l’Advocacia de Barcelona (ICAB) es congratula de què la segona convocatòria de la prova d'avaluació per a l'aptitud professional per a l'exercici de la professió d'advocat per a l'any 2016 es pugui fer en català.\nAquesta segona convocatòria, publicada mitjançant l’Ordre PRE/1235/2016 al Butlletí Oficial de l’Estat (BOE) del 22 de juliol, preveu que a les Comunitats Autònomes amb llengua cooficial -com és el cas de Catalunya-, en funció del nombre d’alumnes i de les disponibilitats tècniques, els aspirants puguin realitzar la prova, també, en la llengua cooficial, el català en el cas de Catalunya.\nL’ICAB fa temps que reivindicava aquesta possibilitat de triar l’idioma de l’examen en el cas dels alumnes que s’examinen a Catalunya i per això celebra aquest canvi introduït pel Ministeri de Justícia respecte a les anteriors convocatòries de la prova.\nTanmateix, l’ICAB manté la reivindicació perquè s’avaluï en aquest examen als alumnes en relació a les competències per exercir la professió.\nL’examen d’accés a l’advocacia pretén avaluar "la formació suficient per a l'exercici de la professió, el coneixement de les respectives normes deontològiques i professionals i en particular l'adquisició de les competències previstes en els cursos de formació impartits per universitats o escoles de pràctica jurídica degudament acreditades". La segona convocatòria d’aquest any es farà el proper 29 d’octubre.\nCal recordar que el darrer examen d’accés a la professió d’advocat va tenir lloc a Catalunya el passat mes de febrer a la seu de la Universitat Politècnica, amb la participació de més de 900 alumnes.\nEls estudiants de Grau de Dret han de realitzar i superar el Màster d’accés a l’Advocacia, així com un examen per poder exercir com a advocat/da. Aquesta última prova és obligatòria des de l’aprovació de la Llei d’accés a les professions d’advocat i procurador, que va entrar en vigor el 2011.\nEl Col·legi de l’Advocacia de Barcelona té convenis per a la realització dels màsters d’accés amb diferents Universitats catalanes. Concretament amb la Universitat de Barcelona, amb la Universitat Autònoma de Barcelona, amb la Universitat Pompeu Fabra, amb la Universitat Abat Oliba-CEU i amb la Universitat Oberta de Catalunya.


Gairebé una vintena d’establiments i serveis de Vilanova i la Geltrú reben el distintiu SIQTED\nEl NODE és l'ens gestor del Sistema Integral de Qualitat Turística en Destinació (SIQTED)\nL'Escola de golf Portal del Roc, el Centre d'Interpretació del Romanticisme Can Cabanyes, Roc Roi, el càmping El Racó de Mar, el càmping Vilanova Park, l'hotel Ricard, l'Atenea Park Suites Apartaments, els apartaments turístics Vila-Nova, el bar Genil, el Genito Petita Gastronomia, el restaurant La Cucanya, el restaurant Mas Roquer, el restaurant pizzeria Stirling, l'Oficina de Turisme, i les platges d'Adarró, Ribes Roges, Sant Gervasi, Sant Cristòfor i de l'Ibersol, son els establiments i serveis de Vilanova i la Geltrú que han rebut els distintius del Sistema Intergral de Qualitat Turística en Destinació.\nL'acte de lliurament dels distintius, que es va dur a terme aquest divendres a l'Escola de golf Portal del Roc, va comptar amb la presència del regidor adjunt de Promoció Econòmica de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú, David Montes. La cerimònia es va obrir amb la intervenció de Joan Hernández de l'Escola de Golf Portal del Roc i la presidenta de Node Garraf, Rosa Huguet. Tot seguit, representant el sector turístic, Jordi Matas, del Grup Matas Arnalot, Marta Martín del Càmping La Rueda i Miquel Vives de l'Hotel Ricard van exposar les seves percepcions davant la temporada. A més, Rosa Gubianes, inspectora en cap de l'ABP dels Mossos d'Esquadra al Garraf ha explicat diferents consells de seguretat a tenir en compte en establiments turístics.\nEn total es van distingir 58 establiments de la comarca del Garraf de mans de Rosa Huguet i del diputat delegat de Turisme de la Diputació de Barcelona i alcalde de Sitges, Miquel Forns. El Sistema Integral de Qualitat Turística en Destinació (SIQTED), del qual NODE Garraf n'és l'ens gestor a la comarca, a nivell de província de Barcelona està coordinat per la Diputació de Barcelona i la Cambra de Comerç de Barcelona.


La terra ha tornat a tremolar dimecres a la matinada al Marroc, on les víctimes del terratrèmol s'eleven fins els 571 morts i 405 ferits. A la nit hi ha hagut una rèplica de 5,1 graus en l'escala de Richter a prop d'Alhucemas, la capital de la regió més afectada pel sisme. La xifra de víctimes va augmentant amb la feina dels equips de rescat, que han pogut arribar a pobles on fins ara no havien tingut accés. A les tasques, s'hi han afegit equips de diversos països, entre els quals hi ha Espanya.\n25/02/2004 - 00.00 Actualitzat 26/02/2004 - 06.26\nUn nou terratrèmol de 5,1 graus en l'escala oberta de Richter ha sacsejat el sud-oest de la ciutat marroquina d'Alhucemas, la zona més afectada pel sisme de més de 6 graus, segons ha informat l'Institut Geogràfic Nacional espanyol en un comunicat. El tremolor ha estat a les 5.21 hores (6.21 hora catalana) i l'epicentre s'ha localitzat en una latitud de 34,84 graus nord i una longitud de 4,04 graus oest, a uns 45 quilòmetres al sud-oest d'Alhucemas. Mentrestant, els equips de rescat continuen buscant a les poblacions destruïdes pel terratrèmol al Marroc, supervivents que puguin estar enterrats entre les runes. De moment, el balanç oficial de víctimes és de 571 morts i més de quatre-cents ferits, però encara hi ha zones on no s'ha pogut arribar i es dóna per fet que el nombre creixerà. Mentrestant, a l'aeroport d'Alhucemas continua arribant-hi ajuda internacional. Això no ha evitat, però, les primeres protestes entre els damnificats. Unes 200 persones s'han manifestat a prop de l'aeroport per reclamar tendes de campanya i mantes per passar la nit.


El VIII Memorial Enrique Beltrán reunirà al voltant de 700 alumnes de secundària i batxillerat\nUJI Serveis Servei d'Esports El VIII Memorial Enrique Beltrán reunirà al voltant de 700 alumnes de secundària i batxillerat\nEl VIII Memorial Enrique Beltrán reunirà al voltant de 700 alumnes de secundària i batxillerat Homenatge pòstum al treball realitzat pel professor Enrique Beltrán, com un dels majors impulsors de l’esport a la ciutat de Castelló\n07/02/2019 | SE\nAl voltant de 700 estudiants de diversos instituts d'educació secundària de Castelló i província participaran en el VIII Memorial Enrique Beltrán de centres de secundària que se celebra el dia 7 de febrer i que per cinquena vegada es disputarà al circuit de camp a través de la Universitat Jaume I de Castelló.\nLa jornada començarà a les 10.00 hores del matí amb la disputa d'una cursa de promoció batxillerat i continuarà a les 10.20 hores amb la promoció ESO i on qualsevol alumne o alumna dels centres inscrits podrà córrer. Després començaran les curses d'ESO i batxillerat, primer en categoria femenina i després en masculina. El lliurament de premis es realitzarà a les 12.45 hores en el pavelló poliesportiu UJI, una vegada hagen finalitzat totes les proves.\nCal destacar que aquest esdeveniment esportiu s'està assentant any rere any com una important trobada per als joves estudiants de la nostra província, amb una excel·lent participació i ambient al llarg de tota la jornada. El foment de l'ús del valencià i la promoció de l'estudi de titulacions en la nostra llengua estaran presents també en l'edició d'enguany.


Sergio un brillant arquer Alcoià - Les Muntanyes Alcoi\nRecentment, el nostre arquer alcoià, Sergio Del Olmo pertanyent al club Santa Lucia a pres part en dues competicions classificatòries per formar part de l'equip NACIONAL ABSOLUT i JUNIOR.\nEnviat per Redacció en 5 d'abril de 2014.\nEls arquers de l’àmbit nacional, dalt el segón de la dreta podem veure a Sergio./lesmuntanyes.com\nEls dies 21,22 i 23 de Març es va celebrar a Madrid les primeres classificatòries per a l’equip nacional absolut del 2014, de tots els arquers que van competir el divendres, tan sol 8 van passar a eliminatòries individuals durant el dissabte i diumenge. L’arquer alcoià Sergio de l’Om es va classificar en sisé lloc, la qual cosa li permet competir al maig en les properes classificatòries, ja que en aquestes solament poden accedir a la competició els sis millors arquers espanyols classificats en aquesta prova. Cal recordar que Sergio encara és Junior de segon any i encara li queda un any més en aquesta categoria.\nEl cap de setmana passat (29-3-14) també es van celebrar els classificatoris per a l’equip nacional Junior, Sergio va aconseguir la classificació amb una folgada puntuació (659) quant la mínima requerida era de 645 punts. Tan sol Sergio i el seu company Miguel Albariño de Galícia, i membre de l’equip nacional absolut van aconseguir batre la puntuació mínima) el que els dóna dret a assistir al campionat d’Europa Junior que se celebrarà a Eslovènia el mes vinent de maig.\nSergio Del Olmo./\nSergio actualment viu i entrena en el CAR (Centre d’alt rendiment) de Madrid, becat pel Consell Superior d’Esports i a les ordres de l’entrenador i seleccionador nacional Sr. Hyungmok Chó On s’està formant per competir amb l’elit d’aquest esport en l’àmbit internacional.\nTambé dir que la setmana vinent, dies 12 i 13 d’abril se celebra a Cambrils (Tarragona) el Campionat d’Espanya Junior on Sergio esperem aquest en el més alt del calaix.\nFont: C.D. Santa Lucia\nL’Alferes de la filà Magenta organitza l’exposició “Cartells amb Bon Humor”


Més de 2.000 paquets de tabac de contraban en dos busos a la Jonquera - Diari de Girona\nMés de 2.000 paquets de tabac de contraban en dos busos a la Jonquera\nLa Guàrdia Civil intercepta els dos autocars quan anaven cap a França i troba la mercaderia a l'equipatge\neva batlle 30.01.2020 | 00:24\nUna imatge del tabac. Guàrdia Civil\nUna imatge del tabac.\nLa Guàrdia Civil ha trobat més de 2.000 paquets de tabac de contraban en dos busos a la Jonquera. La policia va interceptar els dos autocars quan anaven cap a Montpeller i Marsella (França) en un operatiu aquest dimecres a la matinada.\nLa primera de les actuacions es va produir a tres quarts de tres de la matinada. Els agents van inspeccionar el vehicle i van fer el reconeixement d'equipatges i de les zones comunes de l'autobús amb destinació Montpeller.\nVan sospitar d'una maleta i, en obrir-la, hi van trobar 1.490 paquets de tabac ros de la marca Marlboro Red, que no tenien els precintes fiscals corresponents. Aquest tabac de contraban està valorant en 7.600 euros. El seu propietari era un home amb passaport d'Algèria.\nLa segona actuació es va produir a dos quarts de quatre de la matinada. Els agents van inspeccionar un segon autobús que cobria la línia Barcelona amb destinació Marsella (França). Els guàrdies Civils varen requerir el propietari d'una de les maletes que es trobaven a la bodega del vehicle.\nEra un ciutadà algerià que duia una bossa i a l'interior hi havia 690 paquets de tabac de la mateixa marca que a la primera actuació. Els paquets tampoc portaven els precintes fiscals i estan valorats en 3.500 euros.\nEls agents van aixecar les corresponents actes de confiscació per una presumpta infracció administrativa de contraban.


(S'ha redirigit des de: Cal·lígraf)\nEl bolígraf primer, i posteriorment les màquines d'escriure i els ordinadors han suposat la desaparició de la cal·ligrafia de la nostra vida quotidiana. Tanmateix, és avui un art molt viu, una forma d'expressió artística que uneix l'escriptura amb altres arts plàstiques com el dibuix i la pintura i que dóna lloc a obres de gran bellesa plàstica, en les que constantment busquen inspiració dels creadors de noves tipografies. La màquines d'escriure cal·ligrafia és present al nostre voltant en la publicitat, els logotips de companyies i les etiquetes de molts productes, però la cal·ligrafia ha anat decreixent en el seu ús a través del temps encara que de manera expressiva es donin alguns avenços en la recerca de noves formes de cal·ligrafia les mateixes continuen tenint la seva essència principal\nEn els primers temps de l'islam, els estils cal·ligràfics eren bàsicament dos, relacionats amb el suport de l'escriptura: sobre materials durs es gravaven unes lletres més esquemàtiques, d'aspecte quadrat, mentre que per a suports tous s'utilitzava una lletra cursiva. El primer estil donarà lloc a l'escriptura cúfica, anomenada així per haver desenvolupat a Kufa (Iraq), de caràcter ornamental i solemne que al seu torn derivarà en diversos estils. Dóna lloc també a la cursiva emprada tradicionalment al Màgrib i l'Àndalus, així com en les zones d'Àfrica sota la seva influència. De la cursiva original sorgeix l'estil naskhí o estil "de còpia", que és el que s'utilitza fins avui en dia com a model de lletra d'impremta, que al seu torn donarà lloc a formes d'escriptura molt variades, entre les quals destaca el ruq`a, cursiva esquemàtica emprada avui en l'escriptura manuscrita, sobretot al Màixriq.\nEl desenvolupament de la cal·ligrafia com a art va lligat al fet que l'islam prohibeix l'adoració de representacions figuratives i és així com la cal·ligrafia ofereix als llocs sagrats un substitut a la decoració figurativa. En lloc de representar Déu, el Profeta, o qualsevol altre motiu figuratiu relacionat amb la religió, l'art islàmic els substitueix per la representació cal·ligràfica dels seus noms, o per frases extretes de l'Alcorà, particularment la bàsmala . L'escriptura àrab en general, al marge de la seva utilització artística, experimenta una autèntica revolució en l'època islàmica, tenint en compte la utilització marginal que s'havia fet en èpoques anteriors. Les societats islàmiques medievals, predominantment urbanes, tenen un alt grau d'alfabetització i les persones cultivades es preuen de dominar diferents estils de cal·ligrafia. La transmissió oral es manté per tradició, sobretot en el cas de l'Alcorà, els estudiosos seguiran aprenent de memòria, però paral·lelament sorgeix un interès per deixar constància escrita de tot el que succeeix, es rumia o es pensa, donant lloc a una extensa literatura. Els musulmans justifiquen aquest interès per l'escriptura argüint que la primera paraula que els va ser revelada per Déu és l'imperatiu "llegeix" (iqrà), que encapçala les primeres paraules que segons la tradició Déu va dirigir a Mahoma:\nBasmala en escriptura nastaliq.\nAquest estil és reemplaçat ràpidament, des del segle III, per l'estil regular. Tanmateix, es va continuar utilitzant en cal·ligrafia fins i tot fins als nostres dies. Dóna a la composició un aire digne, sentenciós i majestuós. S'usa, per tant, a part de per a cal·ligrafia, principalment per a eslògans, citacions il·lustres i títols.\nHi ha dues variants de l'estil regular: la regular gran i la regular petita, respectivament 大楷 dàkǎi i 小楷 xiǎokǎi. Les diferències entre les dues vénen principalment de la tècnica del pinzell: a la regular petita, els inicis de traç són menys complexos, més fluids i la traça general és més àgil, menys rígida que en la regular gran, que és la més habitual de les dues variants.\nEls romans, a cop de cisell, esculpien sobre pedra les formoses lletres capitals, en un alfabet que constava únicament de les que avui anomenem lletres majúscules, les harmòniques proporcions les han fet arribar gairebé sense canvis fins als nostres dies. L'omnipresent tipografia Times New Roman dels ordinadors deriva directament de la forma de les lletres romanes, com el seu nom dóna clarament a entendre.\nEl resultat de la seva dedicació va ser una forma d'art: precioses inicials anomenades capitulars o versals, per estar situades al principi de cada vers, diminutes il·lustracions anomenades il·luminacions (en sentit estricte aquest nom s'hauria d'aplicar només a les que es realitzaven emprant profusament el pa d'or. La brillantor d'aquest material és la que dóna lloc al nom de les il·lustracions que fan servir aquesta tècnica).\n↑ «cal·ligrafia». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ «Manuscrit». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Cal·ligrafia&oldid=26063751»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 gen 2021 a les 18:13.


diables – Revista Caramella\nTag Archives for: "diables"\nLa invenció del correfoc\nEl correfoc, acte festiu de carrer en què els participants evolucionen entre i sota les espurnes dels focs pirotècnics dels diables, dracs i altres figures del bestiari fantàstic, és, amb tota [...]\nAmb roba de sac poc atapeïda vàrem fer-nos el primer vestit: la jaqueta amb caputxa i unes banyes vermelles, i dúiem pintades unes flames –al·legoria al foc– al final de les mànigues, i a cada […].\nDimonis, pageses i gerres\nMés enllà del tòpic de «la més típica» amb què s’anuncia la processó i amb què la premsa recull, any rere any, el seu èxit de públic, la festa de la Beata a Santa Margalida (Mallorca) és una [...]\nAmb la pólvora a l’espatlla\nEl ball de diables –com a manifestació històrica, pròpia del folklore festiu d’algunes comarques– arriba a finals del segle XX amb dos models clarament diferenciats quant a la forma d’evolucionar […].\nL’evolució del foc festiu als Països Catalans en el context mediterrani\nEl foc festiu és present als Països Catalans des de temps ancestrals. Fogueres, falles, ciris, atxes, bous embolats, arcabussos, trabucs, galejadors…, són elements definidors del nostre calendari […].\nAra surto de l’infern\nUn dels trets que caracteritza el ball de diables són els parlaments. Amb l’excepció de l’àrea del Baix Camp i el Priorat, la resta de balls de diables històrics –i aquelles colles que han optat [...]


A l'Ara: marzo 2013\nCom que no represento orgànicament a ningú, espero que ningú se senti ofès si confesso que em fan por aquests moviments que oposen la innocència del ciutadà a la corrupció de les institucions. Amb un indubtable èxit mediàtic han fet de la marginalitat alternativa un principi d'eficàcia... i de moralitat. La seva credibilitat política sembla directament proporcional a la seva habilitat -sincera, sens dubte- per presentar el ciutadà concret com una víctima, en acte o en potència, d'unes institucions anònimes i despietades i d'uns polítics que o estan explícitament amb ells o són enemics del poble. Però fer front a aquest tema em pot deixar amb alguna cornada, així que parlaré de la masturbació.\nEscriu Roland Jaccard a L'exil intérieur que el 1760, a la ciutat suïssa de Lausana, a les ribes del llac Léman, van aparèixer alhora dos tractats sobre la masturbació. El primer, escrit per un metge amic de Rousseau, el Dr. Samuel Tissot, es titulava L'onanisme, assaig sobre les malalties produïdes per la masturbació ; el segon, signat pel pastor Dutoit-Membrini, era De l'onanisme, o del discurs filosòfic i moral sobre la luxúria artificial i sobre tots els crims que ocasiona. Les conseqüències de la masturbació eren pel metge el desequilibri físic i psíquic, i pel pastor, l'infern. En poc temps el llibre del pastor va ser oblidat, mentre que el del metge va conèixer un èxit rotund. Es va convertir en l'obra de referència dels entesos, fossin metges o pastors. És a dir, la ideologia terapèutica va triomfar aclaparadorament sobre la religiosa. Avui, la diferència fonamental entre un terapeuta i un capellà és que el primer cobra la visita. Ens estimem més tenir bona salut que viure en estat de gràcia. Sota l'imperatiu de buscar el que és saludable, l'home modern neix i mor en un hospital i a un hospital va cada vegada que li fa mal el cos o l'ànima. L'hospital havia substituït el temple... però vet aquí que van començar les retallades i ens hem quedat sense orientació. La diferència entre els bàrbars i nosaltres és que els primers cercaven el plaer, mentre que nosaltres volem allunyar-nos del que ens pugui fer mal. Disposàvem d'un bocinet equitatiu de salut, cultura i valors, i crèiem haver inventat la felicitat...\nMig segle després de l'aparició d'aquests dos llibres un grup d'anglesos cultes i ociosos es van trobar en una casa situada també a les ribes del llac Léman. Eren, entre altres, Mary Shelley, Percy Shelley i Lord Byron. Un dels fruits literaris de la seva trobada va ser Frankenstein o el modern Prometeu, la immortal novel·la de Mary Shelley. Tots sabem de què va la història. Un doctor filantròpic, volent fer un gran bé a la humanitat, dóna vida a una criatura destinada a ser el primer home d'un nou temps. Però com que el resultat final el decep profundament es nega a considerar seva l'obra sorgida de les seves mans. Tots sabem que la criatura ha nascut físicament deforme, però no moralment. Si es torna dolenta és perquè el rebuig del seu creador l'ha fet malalta de soledat. És aquesta soledat la que corromp la seva ànima. Per això, quan se situa cara a cara davant del doctor, aparentment omnipotent, el que li demana és el següent: "Doneu-me la felicitat i seré virtuós". Adonem-nos de l'ordre de les paraules. No li demana que li ensenyi el camí de la virtut per assolir la felicitat possible, com hauria fet un antic. No concep la felicitat com la conquesta laboriosa de la virtut, sinó com la seva condició de possibilitat. Només en possessió de la felicitat es podrà sentir un ésser moral. Mentre es consideri alienada, és, simplement, amoral. I en aquestes condicions no és culpable i, llavors, no mereix cap càstig pels seus actes, sinó una teràpia que li retorni la salut anímica i, sobretot, l'autoestima. In therapy we trust és l'expressiu títol d'un llibre d'Eva S. Moskowitz.\nL'home que es considera millor que les seves institucions és un home malalt. Pateix una baixa tensió en comparació amb l'home polític. Quan la criatura acut al seu creador per demanar-li el seu reconeixement i la seva acceptació, la resposta que rep és: "Aparta dels meus ulls la teva immunda presència". Com que aquesta actitud no diu gaire a favor de la saviesa del presumpte savi, diuen que justifica l'escrache.\nPublicado por Gregorio Luri en 16:28 No hay comentarios:\nPublicado por Gregorio Luri en 0:54 No hay comentarios:\nPublicado por Gregorio Luri en 0:40 No hay comentarios:\nLa melancolia provocada per l'evanescència de les coses és un tòpic de la literatura moralitzant. La mateixa tardor transcendeix l'estricta mecànica vital dels arbres caducifolis per assolir una pàtina d'estació moral. Per això Bauman l'hauria encertat venint a Barcelona a la tardor.\nEn la tradició musulmana hi ha una llegenda que assegura que un savi antic, en sentir el so exquisit d'una flauta ben afinada, va dir als seus deixebles: "És la veu del diable que plora sobre el món". Els va afegir que el seu desconsol es deu al fet que voldria mantenir viva la joventut de les coses, però no pot. Voler retenir el pas del temps en les coses és com voler retenir l'aigua dins un cistell de vímet. Les coses cauen i solament Déu roman. El càstig del diable ha estat, precisament, enamorar-se de les coses que s'esvaeixen en el temps.\nQue "tot flueix" és una sentència famosa del filòsof Heràclit, conegut com l'Obscur . Que la modernitat és líquida és una sentència no menys famosa de Zygmunt Bauman, a qui tothom creu entendre diàfanament. Al meu parer, les coses del món són tan fluides ara com abans. Però abans el sentit comú acceptava que la forma dels líquids és la del cos sòlid que els conté. Ara, segons Bauman, fins i tot els envasos s'han liqüefactat.\nEl 1939, T.S. Eliot defensava a The idea of a christian society l'existència de "the permanent things ". Hi ha coses que romanen, deia. Utilitzo aquest verb, romandre , perquè a la seva arrel hi ha la reminiscència delmanere llatí, del qual deriven manso i immanència . Eliot ens vol dir que val la pena ser curosos amb les masies, és a dir, amb les institucions ancestrals. Bauman s'ha presentat a Barcelona en un parèntesi de bon temps per assegurar-nos que Eliot va escriure en aquesta obra una elegia, que és el cant de l'exiliat. Esclar que aquest parèntesi climatològic coincideix amb una primavera política a Catalunya en la qual hi ha en joc alguna cosa més que la gestió de l'enyor de la casa del pare. Catalunya vol institucions estables en les quals es pugui reconèixer amb orgull. O sigui, vol una roca ferma sobre la qual refundar-se a ella mateixa des de la fidelitat a la seva tradició. I això és una impugnació considerable a la suposada liquiditat universal del present. De fet, Catalunya ens està dient que el valor de la transmissió i de les institucions no es troba en els seus èxits immediats, sinó en la decisió ferma d'una comunitat de no renunciar-hi. Si algú té necessitat de justificar l'existència de les institucions catalanes és qui les qüestiona. O sigui, Bauman, tu que defineixes la modernitat per la seva aversió al compromís, aquí tens feina. I exactament el mateix podríem dir sobre el divorci entre poder i política de què tant parles.\nAviat farà dos anys que en el transcurs d'una visita de Benet XVI a Venècia, invitat pel cardenal Angelo Scola, l'aleshores papa es va dirigir a la seva audiència congregada a la basílica de Santa Maria della Salute per parlar de Bauman. Bo i acceptant el diagnòstic de la societat líquida, va afegir que no es tracta d'una fatalitat de la qual no ens puguem desempallegar. "L'home -va afirmar- és lliure per interpretar i donar sentit a la realitat, i precisament en aquesta llibertat rau la seva dignitat". És possible, doncs, oposar a la cultura líquida del que és relatiu i efímer un altre model social "de vida i bellesa". Per reeixir, caldrà bastir "una ciutat capaç de renovar constantment la seva bellesa, basant-se en la beneficiosa influència de l'art, l'aprenentatge i les relacions entre els homes i les nacions". Benet XVI no va oposar a la societat líquida ni la moralitat, ni la llei natural, ni el bé comú, sinó "la vida i la bellesa". És probablement la resposta més convincent que se li pot donar a Bauman.\nMentre preparava 2001. Una odissea a l'espai , Stanley Kubrick va contactar amb la gent amb més capacitat per imaginar-se l'any 2001. Cap dels consultats va ser capaç d'intuir el telèfon mòbil. Jo ja no recordo quants n'he tingut. Tots eren capaços de fer grans coses i tots els he canviat abans de saber treure tot el profit de la seva tecnologia. Però amb el terme odissea la va encertar. El meu primer exemplar de l'Odissea d'Homer continua al meu costat, sense envellir gens ni mica. Des del lloc que ocupa a la prestatgeria del meu estudi contempla la meva vida com una de les coses permanents de què feia esment T.S. Eliot.\nEls temples dels déus, les institucions que donen forma a la nostra identitat i les obres dels poetes són coses perdurables entre els homes.\nPublicado por Gregorio Luri en 10:04 No hay comentarios:\nEl ruc del sembrat CHEMA MOYA / EFE\n"Si no som capaços de treure el ruc del sembrat…", em va dir el poeta celoní Pau Gener Galín referint-se a la corrupció política. La imatge em va incomodar per les associacions que insinua. El polític és el ruc, un animal caracteritzat per la seva incontinència, i el poble, l'innocent sembrat que el ruc devasta amb la seva golafreria. Jo més aviat empraria la imatge d'un vaixell que fa una travessia per un mar amb icebergs a la deriva. Els passatgers manifesten el seu desassossec fent bromes una mica grolleres sobre la seva situació. No s'estan divertint, però s'esforcen per aparentar-ho. Alguns fan apostes sobre una inevitable col·lisió. D'altres s'esquincen les vestidures perquè al seu parer van al paire, abarloats a l'atzar. Un grupet discuteix si per oblidar el perill no fóra adient posar de capità el pallasso que amenitza les festes dels nens. Són molts els que fan broma sobre la cara que farà el capità quan l'aigua li arribi al coll després de l'impacte fatal contra l'iceberg. Un grup molt cridaner ha fet un manifest en què diu que ja no se senten representats per la tripulació. Certament la tripulació no és la millor imaginable. Sembla insegura fent maniobres i es mostra incapaç de sortir a donar la cara defensant la dignitat del seu ofici. Però és la que hi ha.\nVull dir que aquí hi ha, efectivament, un sembrat, però el ruc és la nostra manca de confiança en les institucions democràtiques. Partits polítics inclosos.\nEl dia 28 de gener, a les 11.30 del matí, vaig arribar corrent a l'estació de Rodalies de Sant Adrià de Besòs i vaig entrar d'un salt a l'interior del primer vagó. Em va acollir una cridòria desconcertant. Un guàrdia jurat al mig del passadís no sabia ben bé què fer. Un altre estava intentant calmar una dona exaltada. La meva primera impressió va ser d'una baralla, però en realitat els passatgers competien per veure qui la deia més grossa. Hi vaig sentir un parell de referències melancòliques a Franco. Una dona eixuta i agra jurava que " el Arturo Mas les paga las hipotecas a los moros ". " ¡Con lo que les costó a los Reyes Católicos echarlos de España! ", li va confirmar la dona rodoneta del seu costat. " ¡Esto es la decadencia! ¡No se puede ni ver la televisión! ¡Esto es la cueva de Alí Babá!" "Crideu en català, collons!", va ordenar algú. "I els xinesos? Què me'n dieu dels xinesos?", va preguntar un home amb gorra. Tot plegat era tan absurd que semblava irreal. Finalment el tren va arrencar i els passatgers es van calmar una mica. Però, de sobte, un jove d'uns trenta anys, que portava un parell de llibres a la mà, va dir que la feina havia de ser per als espanyols, i va tornar de nou la cridòria, que a Ocata, on vaig baixar, continuava viva.\nEls polítics s'estan quedant sense defensors públics. I aquesta és la nostra pitjor corrupció. Parlem massa de valors, quan en realitat el que ens fan falta són exemples de noblesa pública reivindicada sense complexos. Però sembla més important no ser corrupte que ser noble. Potser això explica que en nom de la regeneració democràtica ens mostrem disposats a retallar, de fet, drets fonamentals, com el de la presumpció d'innocència. No preservar la presumpció d'innocència ni ens fa millors, ni regenera res. Només ens mostra més mesquins.\nAristòfanes va representar la seva comèdia Les aus el 414, és a dir, tres anys abans que la democràtica Atenes votés democràticament en una assemblea la fi de la democràcia i la seva substitució per la tirania. Els protagonistes són dos atenesos adults farts de les corrupteles de la política. Han decidit viure en una ciutat que els ofereixi tots els avantatges d'Atenes estalviant-los tots els seus inconvenients. Volen viure sense responsabilitats i desitgen que la seva única preocupació sigui triar la més plaent entre les invitacions que els arribin per assistir a banys i convits. Hi ha un lloc en què una ciutat així és possible: l'aire. I a bastir una ciutat en l'aire esmerçaran els seus esforços.\nCom més gent conec, millor em cauen els polítics. Els demanem una fidelitat incondicional i en compensació solament ens mostrem disposats a donar-los una fidelitat molt voluble i condicionada a la satisfacció del nostre sentit de la realitat.\nPítac de Mitilene deia que el poder revela el caràcter dels homes. Corromp els corruptibles i fa palesa l'excel·lència dels incorruptibles. Però nosaltres hem decidit que tots som corruptibles, la qual cosa no té res a veure amb la nostra imatge dels polítics, sinó amb la nostra autocomprensió com a ciutadans.\nEl 26 d'abril de 1336 Petrarca va pujar al mont Ventor amb l'únic desig de gaudir de l'ascensió. A la butxaca portava Les confessions de sant Agustí . Pocs dies després va relatar la seva aventura a un amic en una carta que és un document fonamental de l'humanisme europeu. En recomano la lectura a tots els fanàtics que volen sotmetre el saber al llit de Procust de les competències. La carta comença així: "Impulsat únicament pel desig de contemplar un lloc cèlebre per la seva altitud, avui he escalat la muntanya més alta d'aquesta regió." Al llarg de molts anys havia estat visible als seus ulls des de qualsevol lloc, però l'impuls definitiu per fer l'ascensió el va rebre de Tit Livi. Rellegint la seva història romana va trobar per casualitat un passatge en què Filip, rei de Macedònia, va pujar als Balcans perquè des del seu cim es podien veure, segons la fama, dos mars: l'Adriàtic i el mar Negre. "Vaig ascendir la muntanya no sense molta dificultat, ja que es tracta d'una mola empinada, rocosa i gairebé inaccessible. Però com va dir el poeta, «el treball ímprobe tot ho venç»".\nA mitja ascensió va topar amb un vell pastor que va tractar de dissuadir-lo d'aquell projecte, perquè li proporcionaria molta fatiga i cap benefici. Però mentre sentia els advertiments del pastor, notava com li creixia al cor el desig de l'ascens. El pastor era incapaç de comprendre que el que Petrarca trobaria al final era exactament el que cercava: una orientació per a les seves passes. "Voler és poca cosa, necessari és desitjar ardentment una cosa per aconseguir-la".\nEn fer el cim, va admirar amb deler l'esplendor del paisatge i en va gaudir una bona estona. Després va treure Les confessions i les va obrir a l'atzar. Els seus ulls es van aturar en aquest paràgraf: "I van anar els homes a admirar els cims de les muntanyes i el flux enorme dels mars i els amples cabals dels rius i la immensitat de l'oceà i l'òrbita de les estrelles i van oblidar mirar-se a si mateixos".\nI allà, a dalt del mont Ventor, Petrarca va tancar els ulls i va girar cap a la pròpia ànima els ulls interiors.\nTot això potser semblarà una fotesa i una pèrdua de temps competencial a molta gent. A mi no. I crec que a molts companys docents tampoc. Però no podem descartar que, si seguim al peu de la lletra les avaluacions per competències, haguessin de suspendre Petrarca si fos alumne nostre.\nPublicado por Gregorio Luri en 15:38 No hay comentarios:


Westfield (Iowa) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n42° 45′ 21″ N, 96° 36′ 15″ O / 42.7558°N,96.6042°O / 42.7558; -96.6042\nWestfield és una població dels Estats Units a l'estat d'Iowa. Segons el cens del 2000 tenia una població de 189 habitants.\nSegons el cens del 2000, Westfield tenia 189 habitants, 74 habitatges, i 54 famílies. La densitat de població era de 561,3 habitants per km².\nDels 74 habitatges en un 33,8% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 54,1% hi vivien parelles casades, en un 14,9% dones solteres, i en un 25,7% no eren unitats familiars. En el 24,3% dels habitatges hi vivien persones soles el 9,5% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,55 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 24,3% tenia menys de 18 anys, un 7,9% entre 18 i 24, un 28,6% entre 25 i 44, un 24,3% de 45 a 60 i un 14,8% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 28.929 $ i la renda mediana per família de 35.833 $. Els homes tenien una renda mediana de 29.000 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era de 15.211 $. Entorn del 3,8% de les famílies i el 3,6% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nPonca (23 km)\nElk Point (10 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Westfield_(Iowa)&oldid=22377510»


Cairat també s’interessa per les obres del desviament | BonDia Diari digital d'Andorra.\nM. P. / Foto: J. M.\nEl conseller de la minoria de Desperta Laurèdia, Cerni Cairat, es va reunir ahir amb els cònsols, Josep Majoral i Mireia Codina per tal que l’informessin sobre la trobada que van mantenir amb el ministre d’Ordenament Territorial, Jordi Torres. Segons va explicar Cairat, va demanar la reunió per tal de fer el punt sobre diferents infraestructures de la parròquia.\nUn dels temes de més interès segueix sent el vial. El representant de la minoria comunal va indicar que “hi ha neguit per saber com se circularà per Francesc Cairat un cop s’acabi l’obra” i per tant, confien poder rebre els dossiers que el cònsol va demanar al ministre per disposar de tota la informació.\nUn altre dels aspectes tractats va ser la situació a la Portalada. “Ens preocupa la seguretat viària i també el fet que hi ha el magatzem del Comú, per tant, estem en espera de rebre informació de què s’hi farà”, va exposar. Per últim, també van parlar sobre els accessos als quarts.\nCerni Cairat va agrair que de moment hi ha “una comunicació prou fluida amb la majoria” per tal de poder estar al cas de tots els problemes i projectes que afecten la parròquia i es va mostrar esperançat perquè aquesta bona relació “pugui continuar”.\nEscrit per Joan solana. el Dc., 22/01/2020 - 07:21 Enllaç permanent\nDe moment, gaudiu de la lluna de mel administrativa. Ja vindrà la tirolina.


Sergi Roberto estarà quatre setmanes de baixa per un trencament al recte anterior de la cama esquerra - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nSergi Roberto estarà quatre setmanes de baixa per un trencament al recte anterior de la cama esquerra\nEl migcampista blaugrana Sergi Roberto haurà d'estar quatre setmanes de baixa després d'haver-se fet un trencament muscular al recte anterior de la cama esquerra durant el partit contra el Còrdova. Per la seva banda, David Villa, que va abandonar el terreny de joc en el minut 76 per unes molèsties musculars, no té cap lesió d'importància.\n11/01/2013 - 13.46\nSergi Roberto, titular, va marxar lesionat en el minut 50 (Foto: EFE)\nEl migcampista blaugrana Sergi Roberto haurà d'estar quatre setmanes de baixa després d'haver-se fet un trencament muscular al recte anterior de la cama esquerra durant el partit contra el Còrdova. El futbolista del planter es va haver de retirar en el minut 53 i després de les anàlisis mèdiques fetes s'ha determinat l'existència del problema muscular i se li ha estimat un període de baixa d'un mes. Sergi Roberto va ser substituït per Jonathan dos Santos en el minut 53.\nVilla, amb molèsties musculars.\nEn el minut 76 també es va retirar del terreny de joc David Villa, afectat de problemes musculars, de manera que el seu equip es va quedar amb deu jugadors perquè ja havia fet els tres canvis. El reconeixement mèdic va determinar que l'asturià no té cap problema físic, però per precaució es va estimar més marxar del camp, tenint en compte que l'eliminatòria estava absolutament resolta.\nLa UA Horta serà el rival del Cornellà a la final de la Copa Catalunya\nAndrés Iniesta, presentat com a nou jugador del Vissel Kobe\nAndrés Iniesta, amb la seva nova samarreta\nIniesta, presentat pel Vissel Kobe\nBusquets formarà part segurament de l'equip titular del Barça. (Foto: EFE)\nPrincipi d'acord per a la millora contractual de Busquets\nDidier Deschamps en roda de premsa (Reuters)\nDeschamps no està amoïnat per l'incert futur de Griezmann\nJosep Maria Bartomeu, durant l'entrevista concedida a Catalunya Ràdio\nBartomeu: "No puc dir res de Griezmann"\nAlba ha parlat de Griezmann, el jugador de moda\nAlba avala la possible arribada de Griezmann\nPau López, en una imatge d'arxiu (www.rcdespanyol.com)\nL'Espanyol fa oficials tres baixes\nTito Rabat atès pels serveis mèdics del Circuit de Catalunya\nTito Rabat seguirà hospitalitzat\nAlguns jugadors dels Colts s'agenollen durant l'himne abans d'un partit (Reuters)\nMultes als equips dels jugadors que s'agenollin amb l'himne\nGriezmann segueix sense donar pistes sobre el seu futur\nGriezmann no respon a l'última oferta de l'Atlètic


El govern balear imposarà una sanció milionària a Red Eléctrica i Endesa per l'apagada del 13 de novembre La República\nEl govern balear imposarà una sanció milionària a Red Eléctrica i Endesa per l’apagada del 13 de novembre\nLa consellera de Comerç, Indústria i Energia balear, Francesca Vives, ha anunciat avui que ha posat en marxa dos expedients sancionadors a Red Eléctrica Española i Gesa-Endesa que poden traduir-se en sengles multes de 60.000 i d’entre 600.000 i tres milions d’euros, respectivament. Les acusa de no haver aplicat els protocols que haguessin evitat la monumental apagada de Mallorca i Menorca el 13 de novembre.\nEl govern ha emprès aquesta mesura després d’analitzar els informes tècnics que havia encarregat, que constaten que la causa directa de l’apagada va ser el curt-circuït que va tenir lloc a la central d’Es Murterar, a Alcúdia.\nVives ha dit que personal de Gesa-Endesa estava manipulant la central en un moment de tempesta important, incomplint així les normatives espanyola i europea, que estableixen que certs tipus de treballs no poden fer-se en condicions meteorològiques com les del 13 de novembre, ni quan hi hagi llamps o se sentin trons.\nEl tall en el servei elèctric es produí a les 12.06 hores del migdia del 13 de novembre i deixà sense servei tots els clients de la companyia a les dues illes. Tan bon punt es produí l’apagada, es van activar els serveis d’emergències per socórrer, sobretot, les persones que van quedar atrapades dins els ascensors. Als diferents pobles i ciutats, l’aturada elèctrica fou ben coneixedora des d’un bon començament, ja que els semàfors deixaren de funcionar i la circulació esdevingué caòtica. La companyia elèctrica s’afanyà a restablir el servei, però no fou fins a les set de l’horabaixa quan s’aconseguí de manera total.


El golfista moianès Adri Arnaus aconsegueix passar el tall al US Open - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl golfista Adrià Arnaus, de 24 anys, es manté en competició al prestigiós US Open, un dels quatre principals trofeus, després d'haver passat el tall de la segona jornada. Ahir va competir i també ho farà en la jornada final d'avui.\nEl divendres, Adri Arnaus no va poder repetir el seu excepcional registre de 69 cops del debut (dos per sota del par al camp californià de Pebble Beach), es va quedar amb 75 i va passar pels pèls el tall. En tot cas, l'estrena d'Arnaus en un dels tornejos més importants del golf està sent magnífic, després de superar dues prèvies per entrar en el torneig a Monterrey, que és un dels mes prestigiosos en l'àmbit del golf a escala mundial.\nDivendres, després d'arrodonir una primera part de recorregut força positiva, tres bogeys en el tram final van posar en perill la continuïtat en el torneig d'Arnaus, que finalment es va quedar en un +2 global, el mateix resultat que el canari Cabrera Bello, igualats en la posició 62a.\nA l'espera dels resultats finals d'ahir, aspiraven als primers llocs Jon Rahm (-3) i Sergio García (-2). El líder era el nord-americà Gary Woodland (-9), perseguit del britànic Justin Rose (-7).\nArnaus va sortir al matí, ahir en la tercera jornada, i l'actuació que va tenir va ser força positiva. Així, va poder completar els 18 forats del camp de Pebble Beach amb un total de 73 cops, dos per sobre del par. A falta del darrer dia, té un total de 217 cops.


ESTIC AMB TU - Librerías Espacio Lector Nobel\nUna reflexió universal i profundament commovedora sobre la tristesa i l'empatia. En Taylor viu una experiéncia terrible i no sap qué fer. Els animals que l'aconsellen estan convenÇuts que tenen la solució. La gallina li diu que en parli, peró en Taylor no en té ganes. L'os li recomana que s'enfadi molt, peró aixó tampoc no el convenÇ. Un per un, tots volen ensenyar en Taylor a superar la pérdua, peró cap no encerta la manera. Fins que arriba el conill, li fa companyia i escolta el que en Taylor li explica. I aixó és justament el que el nen necessitava. Tant si es llegeix després d'un mal trángol com per aprendre a consolar altres persones, aquest conte senzill i entranyable ensenya a superar la tristesa. La crítica ha dit: «Exquisidament il·lustrat, ofereix alló que Taylor (com tots nosaltres) necessita: el consol d'algú que, senzillament, escolti, rigui i ens abraci.» The New York Times «Cadascun dels elegants i concisos dibuixos de Doerrfeld destaca per la seva honestedat emocional i la seva profunda empatia. El resultat és una história sávia, divertida i de la qual fácilment es pot aprendre una lliÇó.» Publishers Weekly


GloBos.blog . Més de 1.000 poemes: " HIJO DE LA LUZ Y DE LA SOMBRA" de Miguel Hernández\nXelo IProu 19 de desembre de 2012, a les 12:28\naquest poema musicat per Serrat, em resulta impossible escoltar-lo sense plorar\nGlo.Bos.blog 19 de desembre de 2012, a les 22:37\nHo entenc, és una cançó que emociona i Serrat hi posa tot el sentiment.\nnovesflors 19 de desembre de 2012, a les 18:18\n…con el amor a cuestas...\nGlo.Bos.blog 19 de desembre de 2012, a les 22:44\nUn amor intens. Corprenedor.\nCarme Rosanas 20 de desembre de 2012, a les 0:06\nM'ha agradat sentir la cançó i llegir aquest poema. No coneixia cap de les dues coses.\nGlo.Bos.blog 21 de desembre de 2012, a les 0:13\nÉs impressionant el conjunts dels tres poemes. Has llegit tots els del enllaç?\nEl que va dedicar a la mort d'aquest fill, "Mi Hijo", és dels que esborrona.\nM. Roser 20 de desembre de 2012, a les 22:29\nUna poema molt trist, però fet amb el cor ple d'amor...\n"Hijo del alba eres, hijo del mediodía"...\n..."tu eres el alba esposa, yo soy el mediodía".\nSuposo que després devia tenir un segon fill al qual li va dedicar Las nanas de la cebolla...Un altre poema impressionant!\nGlo.Bos.blog 21 de desembre de 2012, a les 0:19\nHernández és un poeta que arriba al cor.\nSi, com tu dius, després d'aquest fill en van tenir un altre, el de les "Nanas de la cebolla" un poema que em posa la carn de gallina.\nQuines vides tan tristes per la maleïda guerra!


Xirivella presenta un recurs de reposició per a prolongar el servici de llançadera fins a l’estació de metro Av. del Cid - Nou Horta\nDilluns, 06 Mai 2019 11:22\tEscrit per Redacció Publicat en Xirivella-VAL Vist 288 vegades\nL'Ajuntament de Xirivella ha presentat un recurs de reposició contra la resolució del 29 de març del 2019 sobre l'aprovació definitiva del projecte de servici públic de transport CV-106 València Metropolitana Oest, que regularà la freqüència i recorregut dels autobusos.\nAmb este recurs l’Ajuntament demana la modificació de la resolució del projecte per tal d'augmentar el servei de llançadera de les línies de Metrobús L4C i L10 amb la parada de metro d'Avinguda del Cid i no amb l’estació Nou d'Octubre, tal com es recull en la resolució presentada per la Direcció General d'Obres Públiques i Mobilitat.\nEncara que les dues parades de metro estan situades en l’avinguda de Cid, hi ha una diferència important, ja que la de Nou d’Octubre només té accés des d’una banda de l’Avinguda. És a dir, que si l'autobús de llançadera dóna la volta en l'encreuament de l'avinguda del Cid amb el Nou d'Octubre, els usuaris es veuran obligats a travessar l’avinguda per a anar a l'entrada de metro. A més a més, en l'estació del metro Avinguda del Cid hi ha molt més servici, concretament 202 expedicions diàries d'eixida i 208 d'arribada, mentre que en l’estació Nou d'Octubre hi ha 170 expedicions diàries de metro d'eixida i 172 d'arribada.\nPer tant, i per a poder obtindre un servei efectiu i útil per a la ciutadana, l’Ajuntament ha considerat que l'itinerari de l’autobús llançadera previst s'ha de prolongar fins a l’estació de metro d'Avinguda del Cid, d’esta manera els veïns i veïnes de Xirivella podran fer el transbordament més còmodament.\nCs Torrent sol·licita el canvi de tarifa de Metro a FGV\nMés en esta categoria: « L'esport, protagonista a Xirivella durant el mes d'abril\tJordi Sebastià acompanyarà Ricard Barberà en la presentació de la llista de Compromís per Xirivella »


CEEB - 1a Trobada Menuts i Menudets de Bàsquet i Futbol 5\nÚLTIMA HORA: El límit per a jugar partits en aquesta segona fase és fins el 24 de maig. Ja podeu trobar el quadrants de les finals i cloendes a l'apartat competició. - -\nDijous, 10 Novembre 2016 14:50\nEl proper 19 de Novembre, de 9-15h, farem la 1a trobada de Menuts i Menudets de Futbol5 i Bàsquet. Recordeu que és una trobada lúdica per als més petits i, que aquest cop si, podreu gaudir d'inflables i d'activitats a la zona exterior de l'instal·lació.\nLlegir 954 vegades\tDarrera modificació el Dijous, 10 Novembre 2016 15:04\nMés en aquesta categoria: « La Mar Bella acollirà la novena Cistella Solidària\tInici Inscripcions IV Torneig de Bàsquet Tió de Nadal »\nFases Finals Web\nFases Finals Campionat de Barcelona 2018\nQuadrants Fases Finals i Cloendes 2018\nReglaments i documentació 2017/18\nReglament Futbol 5 17/18\nActa Futbol 5\nCanvi o Baixa Equip 17/18\nFull de Consulta 17/18\nnou Horaris 3era trobada menuts i menudets futbol 5


Joc Celebrity Makeup\n"En aquest joc flash addictiu com celebritats del maquillatge es mantindrà al davant de vostè és bastant complicada missió - per posar en maquillatge i triar un estel sota la seva roba i accessoris pe\nJoc en línia Celebrity Makeup - jugar sense registre\nJuga jocs flash Celebrity Makeup zxgame9.com línia .. Si t'agraden els jocs en línia Celebrity Makeup - compartir amb els teus amics.\nCom jugar el joc en línia Celebrity Makeup. El control del joc Celebrity Makeup. "En aquest joc flash addictiu com celebritats del maquillatge es mantindrà al davant de vostè és bastant complicada missió - per posar en maquillatge i triar un estel sota la seva roba i accessoris perquè pugui ser fotografiat a la portada d'una revista popular. Si està segur que pot manejar, és probable que comenci el joc i tracta d'iniciar el seu propi. Un dels personatges principals de l'aplicació - Kate Winslet, qui és una actriu famosa. Gràcies a la celebritat joc de maquillatge que podran experimentar amb la imatge i l'estil de la gent estel · lar. Necessites una mica d'imaginació i Kate serà memorable i fatal bellesa, potser fins i tot una noia romàntica. Prendre l'assumpte en les seves pròpies mans i esdevenir el millor estilista de Hollywood que és reconegut per moltes estrelles.\nJoc de maquillatge de celebritats que tenen l'oportunitat de mostrar totes les seves pròpies inclinacions creatives. No tingueu por de crear solucions audaços, perquè es pot fer tot. Al nucli del joc és el control del ratolí. El joc en si es compon de diverses fases, ia preparar l'estrella de Hollywood no és tan fàcil! Trieu el color del pèl i el pentinat, el maquillatge i no us oblideu de color de l'ull, el qual juga un paper molt important!\nValora aquest joc: Jugat: 1106\nCelebrity Makeup ( Vots9, Avaluació intermèdia: 3.56/5)


"Hi ha incendis en els quals no podrem fer res"\nAna Basanta | dilluns, 14 de octubre de 2019\nMarc Castellnou és cap del Grup de Recolzament d'Actuacions Forestals (GRAF) de Bombers de la Generalitat, i és expert en gestió i extinció d'incendis de la Unió Europea. Assegura que el foc no es pot prevenir només amb les tasques tradicionals, sinó que el canvi climàtic afecta com mai s'havia vist, i afegeix que cal modificar el model socioecònomic d'explotació forestal.\nSom prou conscients de la importància de la prevenció d'incendis?\nLa població és conscient de la importància de prevenir els incendis. Des de fa anys s'han anat fent molts esforços en extinció i prevenció d'incendis. A l'imaginari, tenim els incendis dels anys 80, que eren complicats, però no són els incendis que està portant el canvi climàtic. Ara la prevenció és molt més important, en la gestió dels boscos i en la delimitació dels mosaics d'estructures forestals.\nAmb el canvi climàtic estem arribant al límit de la capacitat d'extinció. Necessitem que els paisatges facilitin més l'extinció perquè si no, en la situació actual de canvi climàtic, hi ha incendis en els quals no podrem fer res. Per això cal augmentar les forces i ser-ne conscients.\nHi ha deixadesa per part de les administracions i la ciutadania?\nNo crec que hi hagi deixadesa, crec que la velocitat del canvi és molt alta i assumir-ho és complicat. Ens hem acostumat a fer les coses d'una manera i, a partir d'aquí, s'ha sensibilitzat i s'ha legislat per fer front el problema.\nQuan tu has legislat, has dissenyat planificació d'extermini i unes comissions, i les comissions s'han hagut de canviar pel paradigma o l'escenari en què et trobes, això no és una cosa que puguis fer d'avui per demà.\nTots nosaltres, com a societat, hem de canviar. No és un tema d'Administració, és un tema, també, de ciutadans. Com a consumidors, hem de consumir diferent i millorar el nostre paisatge per fer-lo més resistent als incendis forestals. És més fàcil donar la culpa a l'Administració quan és culpa de tots.\nSi sabem què cal fer, per què no es fa?\nL'important és la propagació, que depèn molt de l'estat dels nostres boscos. Sota l'impacte del canvi climàtic, els nostres boscos han de canviar. El clima en el qual viuen els nostres boscos no és el clima amb el qual van néixer; per tant, aquesta adaptació, amb aquestes noves condicions i tot aquest canvi d'ecosistema, és un procés lent, no és quelcom que políticament puguem decidir, sinó que és una cosa que l'ecosistema en si, farà.\nLlavors, el que tenim sobre la taula no és la típica situació amb un problema i la solució; és una situació en què tenim clar el problema, tenim la línia de la solució, però és un tema lent i costós, i cal convèncer molta gent.\nCosta molt fer aquest canvi. Costa moltíssim fer entendre que tot el que puguem fer a nivell de canvi climàtic o de gestió forestal tindrà un impacte de futur, no serà per a nosaltres.\nInvertir a evitar grans incendis és fer les coses ben fetes i apostar per un futur més segur. A escala global, el canvi climàtic està prement fort, estem veient incendis a tot arreu. Ja no ho podem deixar per demà.\nEls incendis de l'Amazònia aquest estiu, han posat de relleu la manca de recursos?\nEls incendis de l'Amazònia tenen un rerefons socioeconòmic i de desforestació per crear cultiu agrícola, en una societat que necessita un creixement. Qui alimenta aquest creixement de necessitat agrícola també és el primer món, com Europa, que necessita aquests productes, o vol aquests productes en concret. Això ens porta directament a nosaltres. Nosaltres consumim diferent, hi ha un impacte.\nNosaltres i la manera en què construïm empenyem en aquesta economia de depredació de la selva.\nA partir d'aquí, la capacitat d'extingir aquests incendis és limitada perquè són extensíssims, i és impossible fer extinció amb l'estàndard europeu en aquest sector. A Europa sobreexplotem territoris forans. Llavors, podem donar la culpa a la societat o podem donar la culpa al model econòmic que està empenyent. Mentre, estem veient incendis cremant a l'Amazònia, o a Indonèsia, o a l'Àfrica. Hauríem de mirar-nos més a nosaltres.\nQuines són les zones del planeta que tenen més risc?\nHi ha moltes, el planeta l'estem veient cremar a tot arreu; ara bé, per a mi, la zona que té més risc és la nostra Europa central. El canvi climàtic està fent que els hiverns siguin temperats, càlids i secs, en una zona de boscos molt frondosos i amb molta superfície. El clima ha canviat, ja no és un hivern fred i humit i un estiu sec, i això és la combinació perfecta per fer un incendi. A Europa, el canvi climàtic està provocant cada vegada més incendis i més intensos.\nLa cimera del G7 de l'agost o la de l'ONU al setembre, donen esperança perquè posa el risc d'incendi a l'agenda internacional?\nDonen esperança en el sentit que hi ha més consciència, però les solucions passen pel model del paisatge. Aquesta és l'assignatura pendent. Cal afrontar les desigualtats socials, perquè només els diners no solucionen el problema a llarg termini. És positiu que se'n parli, però encara estem lluny de parlar-ne seriosament.\nEn el cas de Catalunya, què hauria de millorar?\nA Catalunya, els nostres boscos han de canviar. Hem d'invertir més en economia rural i hem de canviar el model per tal de crear un territori viu. El que es podia fer, ja ho estàvem fent bé, però amb el canvi de condicions hem de repensar com construir el territori, a Catalunya i a Europa.\nYa puede ud. hacerse un lío con estadísticas y evolución hitórica de los bosques,etc.Los verdaderos culpables de los devastadores incendios,lo entienda ud. o no,no son ni el cambio climático,ni los políticos,ni mucho menos las imprescindibles ahora más que nunca grandes masas forestales;únicamente son los que están dispuestos a chutarles fuego.Un bosque seco o húmedo es prácticamente imposible que se incendie con esta magnitud por causas naturales.Por muchos cortafuegos,cambios de paisaje o "mosaicos",el que esté organizado para incendiarlo,lo hará exactamente igual,sólo le costará un poco más de trabajo(más de 500 focos simultáneos en pleno invierno lograron crear un gran incendio en Asturias;eso no lo consigue una sola persona y sin una gran organización).Una cosa son los incendios y otra el cambio climático;con su política destruira lo poco que queda que compense el desastre mediambiental al que estamos abocados.No olvide que la agricultura no combate realmente el cambio climático;aparte de que las zonas agrícolas también pueden ser devastadas.Puede que exista la posibilidad de que su cargo se le haya subido un poco.Si en Europa no tienen nuestros incendios es porque todavía no tienen la cultura de quemarlos.Con declaraciones como la suya los que se dedican a provocar incendios se deben estar partiendo la caja.\nescrit per jaime 28/nov/19 12:51 h.


Vila de luxe ubicada a la urbanització el Roc de Sant Gaietà, un indret emblemàtic de la Costa Daurada, en un entorn agradable, tranquil i amb magnífiques vistes. La construcció de 832m2 i recentment rehabilitada s'assenta sobre una parcel·la de 1.455 m² amb grans espais enjardinats, una gran piscina i diverses zones de descans.\nA aquesta exclusiva vila, amb sortida a dos carrers, s'hi accedeix a través d'una escalinata que condueix des del carrer inferior fins a l'entrada principal situada a la planta baixa, on es concentra la zona de dia.\nUn vestíbul espaiós dóna accés a un ampli saló-menjador amb tres ambients diferenciats, sortida a una terrassa frontal i vistes al mar. Des de la zona de menjador ia través d´una gran corredissa, se surt a un gran porxo, amb menjador d´estiu i chill-out. Aquest espai fresc, que s´estén al llarg de tota la façana nord, s´obre a la zona enjardinada i la piscina per donar gran vitalitat a tot l´habitatge.\nNovament a l'interior, i des de la mateixa zona de menjador, trobem una porta que porta a la magnífica cuina, àmplia i lluminosa, amb una illa central i una zona de menjador capaç per a 8-10 persones. Annexa a la cuina, es troba una sala de bugaderia i planxa. Des de la mateixa cuina s'obre pas novament al distribuïdor de la planta baixa, amb una porta a un dormitori doble en format suite i amb un gran armari encastat en un dels extrems. La planta baixa es completa amb un lavabo de cortesia.\nDes del distribuïdor de la planta baixa, ia través d'una escala ascendent, s'arriba al pis primer on hi ha la principal zona de dormitoris, tots dobles. En primer lloc trobem un dormitori de format suite, amb sortida a una terrassa ubicada a la façana oest. A través d'un corredor s'arriba a l'habitació principal, de format màster suite, amb vista al mar des de la façana est. Finalment, el tercer dormitori d´aquesta planta, també de format master suite, disposa d´un vestidor totalment separat de la zona de descans.\nL´accés al soterrani de la casa es realitza a través d´una escala des de la sala de bugaderia i planxa. En aquest soterrani s'hi instal·la una sala menjador de tipus celler o txoko, d'ambient rústic, amb capacitat per a més de vint comensals i espais auxiliars per al seu ús com a rebost o emmagatzematge. Un muntaplats connecta de forma directa i àgil aquest espai amb la cuina. Aquesta sala connecta directament amb els dos garatges de la finca, la sala de màquines i una suite ubicada a aquesta planta. El bany disposa d'una il·luminació zenital gràcies a una claraboia.\nTambé des del soterrani ia través d'una altra escala, s'arriba a una segona construcció, ubicada a un extrem del jardí, dedicada a sala de cinema o usos polivalents, gimnàs i serveis auxiliars de la casa. Finalment, el jardí que envolta la construcció disposa de diferents àrees i ambients, adequats per gaudir-ne en totes les èpoques i horaris de l'any.