Coronar l’Eixample | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nUn sistema de pisos prefabricats permet afegir àtics als terrats del districte\nBarcelona 12 DES 2014 - 12:27\tCET\nUn dels pisos prefabricats que s’instal·len als terrats de l’Eixample barceloní.\nS’han donat a conèixer a la premsa les obres per afegir àtics sobre terrats de l’Eixample barceloní. Fa uns anys van tenir cert èxit les anomenades remuntes i es van coronar moltes cases de veïns amb resultats globalment desgraciats. Encara es poden veure remuntes mogudes purament per l’especulació, que expressen la seva avarícia amb voladissos més enllà del pla de façana i amb composicions que res tenien a veure amb la casa sobre la qual es disposaven, i per extensió amb la ciutat que les acollia. Ara una empresa, La Casa por el Tejado, rescata aquesta idea tractant de fer aquella feina de forma més raonada i com un projecte pensat globalment per a la ciutat.\nLa imatge d’una grua posant cases prefabricades sobre els terrats és verdaderament diferent que la de veure créixer una obra dia a dia sobre el terrat. En aquest cas, les cases arriben quasi acabades amb grans camions i les enlaira una grua. Són construccions realitzades amb materials lleugers que donen sentit a la idea d’una casa col·locada al terrat d’un edifici, tan sols cal esperar que el vent no hi acabi produint problemes estructurals. La novetat d’aquest enfocament sobre les remuntes és que ara és una empresa qui preconitza un sistema que s’ofereix als propietaris d’edificis a l’Eixample, tot observant les finques que encara permeten l’edificabilitat com un conjunt singular de solars en altura on poder construir a partir d’un sistema prefabricat.\nÉs, per tant, una idea diferent de l’habitual projecte d’arquitectura, ja que aquí el projecte suposa el disseny, en certa mesura, del producte i del negoci; l’arquitectura està, per dir-ho així, inclosa en la proposta. El cas, òbviament, fa pensar, i hauria de fer pensar a les escoles d’arquitectura, que en les simulacions de projectes dels diferents cursos mai inclouen el disseny del negoci, cosa que és un oblit que ja no té justificació. Un plantejament com aquest té la seva raó de ser en una observació àmplia del projecte, no fixant-se en un cas sinó en tots els casos, com aquest. El projecte no es pot separar d’una certa visió de pla de conjunt per a tota una àrea de la ciutat. Aquest em sembla un fet remarcable, més enllà de la solució concreta.\nLa distribució dels\npisos no és millor\nque la dels antics,\nmolt versàtils encara avui\nLes solucions que es poden veure tenen al meu entendre unes plantes de distribució comercials, que en certa mesura contrasten amb l’ambició i l’enfocament del projecte global i contenen certs tòpics del mercat immobiliari: cuina-menjador, zones de dormitoris i sales diferenciades, dormitori tipus suite, etcètera, però també és cert que els inquilins acabaran per utilitzar-les a la seva manera i, qui sap, potser millorant el disseny de partida. Contrasten en definitiva amb les plantes habituals de distribució dels habitatges de l’Eixample, tan versàtils encara avui, i s’acosten més als habitatges resultants de dividir un pis de l’Eixample en dos.\nLes façanes que es poden veure són diverses, però respiren un aire comú fruit del procés constructiu i fan pensar en com fer que les parts superiors dels edificis interpretin allò que eren fins ara. Crec que era Josep Pla qui observava que, mentre que l’Eixample era molt similar i regular mirant les plantes baixes i les façanes, bastava d’enlairar la vista per veure la personalitat de cada casa. És evident que no podem reclamar una interpretació literal i banal d’aquesta observació, però no ens deixa de fer pensar en la idea d’un enrasat igualitari per la part superior de les cases de l’Eixample.\nPerò deixant de banda aquestes qüestions, és interessant veure una operació com aquesta en el seu conjunt, molt millor que la desgraciada solució de deixar dempeus les façanes de l’Eixample per construir de nou a l’interior, perquè senzillament el més valuós d’aquesta gran àrea de la ciutat no són les seves façanes, sinó la tipologia edificatòria. Un projecte com el que ens ocupa torna a portar a l’actualitat l’Eixample barceloní i ens permet veure encara la seva vàlua actual. No fa gaire, en una reunió d’experts sobre habitatge, se’ns convidava als presents a opinar sobre com havia de ser la casa del futur, pensant en un escenari d’aquí deu o quinze anys. La reunió tenia lloc en un pis de l’Eixample que potser tenia 90 o 100 anys. Els constructors d’aquells edificis no crec que es plantegessin construir la casa del futur, però és ben cert que les successives generacions segueixen dotant l’Eixample de futurs magnífics. La casa del futur ja és aquí, i des de fa molts anys, per cert.


Action Paiting a Parvulari - Escuelas Pérez Iborra\nA molts dels que veniu a l’escola, per exemple a portar o recollir els nens a Parvulari, us haurà sorprès “el Pollock” que sembla que tenim penjat al mural del vestíbul. En realitat, no ho és… però ho sembla, perquè ha estat realitzat amb la mateixa tècnica que utilitzava aquest artista nordamericà, considerat el pare de l’Expressionisme abstracte.\nEl que passa és que en aquest cas, els qui signen l’obra són els alumnes de Parvulari, que l’han realitzada durant el Taller d’Interaula d’Art. Com veureu a les fotografies els alumnes han participat en la Pintura d’Acció, és a dir, esquitxant la pintura a la superfície del llenç, d’una manera espontània i enèrgica, sense una idea prefixada.\nD’aquesta manera, el quadre es converteix en un espai d’acció i no en una simple reproducció de la realitat, on l’alumne pot expressar millor la seva creativitat i les emocions que viu en aquell precís moment.\nTots els nens van gaudir molt de l’experiència, en la que vam utilitzar pinzells -tot i que no de la manera tradicional-, teles, pintures, pots… Uns autèntics mestres del Dripping!


Aconseguint Metes, … .. pas a pas! – Sindicat de Pares\nAconseguint Metes, … .. pas a pas!\n1 abril, 2011 /0 Comments/in Adolescents, La Família /by SdP\nAlgunes coses es prenen massa per fet. Un article sobre fer treballar als nois amb objectius en el Wall Street Journal suggereix que les escoles (i els pares) estan començant a adonar de la importància d’establir no només grans metes, sinó metes realistes i graduals.\nL’escriptora Sue Shellenbarger, experta en treball i família, assenyala que una enquesta de Gallup de l’any passat va trobar que la majoria dels estudiants dels EUA no tenen fe en la seva capacitat per assolir les seves metes. Només el 42 per cent de la mostra de nois enquestats entre 10 i 18 van dir que seguien enèrgicament els seus objectius, i només el 35 per cent creu fermament que podien trobar el seu camí al voltant d’obstacles.\nL’enquesta de Gallup és el primer estudi sobre l’establiment de metes a aquesta edat, els estudiants poden tenir dificultats amb aquesta habilitat, en part perquè les escoles tendeixen a centrar-se més en l’augment de resultats de les proves o reducció de les taxes de deserció escolar. No obstant això, com més estats demanen una planificació universitària per als seus estudiants, l’obtenció de resultats s’està portant cada vegada més atenció.\nAixí és com una escola el gestiona:\nEls estudiants en el començament de l’any utilitzen els seus propis resultats de les exàmens per identificar objectius específics i mesurables d’aprenentatge, com ara l’assoliment d’una nota específica, i establir una data límit per a la seva realització. Trenquen grans objectius en petits passos, anoten les habilitats que han d’aprendre, i nomenen estratègies específiques i els recursos que s’utilitzaran per superar els obstacles, com ara el temps dels seus deures. Els mestres ajuden a mesurar el seu progrés cada trimestre.\nFunciona, i el resultat es contagia a altres àrees d’activitat, com l’esport i les arts.\nPer ajudar els estudiants a recordar els passos per establir metes amb eficàcia, les escoles solen usar les sigles “SMART”. (Assenyalar metes específiques, Mesurables i Assolibles amb Resultats clars en un Temps determinat)\nEls nens comencen d’hora a creure’s sobre el que poden i no poden assolir, segons un estudi recent en l’Annual Review of Psychology. Abans que arribin a l’adolescència, la majoria dels nens s’han assentat en certes metes concretes i abandonant altres.\nAspirant a certs èxits sense prendre les passos de com arribar condueix a una sensació de desesperança. D’altra banda, la creença en la pròpia capacitat per assolir els objectius augmenta esperança, que els experts coincideixen en que és un primer avís d’èxit a la universitat.\nPer descomptat que els nois poden fracassar en algunes coses que desitgin fer, fins i tot treballant sistemàticament, i no passa res per canviar objectius com deixar futbol i allistar-se a atletisme, com comentava un noi “si vols ser el número 1, – encara que no ho aconsegueixis a tot-igualment ho faras molt be “deia.\nCarolyn Moynihan (editat en Mercatornet.com)\nhttp://www.sindicatdepares.com/wp-content/uploads/2016/10/logo-mini.jpg 0 0 SdP http://www.sindicatdepares.com/wp-content/uploads/2016/10/logo-mini.jpg SdP2011-04-01 14:27:352011-04-04 12:51:44Aconseguint Metes, ... .. pas a pas!\nLa veu dels nens Els animals nocturns


Carilo Sul Mare Carilo Argentina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCiruelo 16, Carilo, Carilo, Argentina, 7167\nMés informació sobre Carilo Sul Mare\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Cariló Sul Mare és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Carilo. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Cariló Sul Mare, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Cariló Sul Mare es reflexa en cada habitació. banyera hidromassatge, aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses centre esportiu, piscina coberta, spa, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Cariló Sul Mare és una selecció idònia per a la vostra estada a Carilo.


Inicio web Grupo SPEC\n40 anys d'Alta Tecnologia en solucions de Gestió del Temps i Control d'Accés\nReconeixement Facial al Control Horari\nEl mercat empresarial està tornant a la "nova" normalitat, i han de comptar amb mesures més estrictes de seguretat i higiene.\nGrup SPEC incorpora la nova solució de reconeixement facial i palma, que s'integra amb els terminals de control horari i accessos de les empreses, i amb els programaris nettime i SPEC Manager.\nAquestes són algunes de les seves funcionalitats:\nEl lector és capaç de reconèixer la cara de l'empleat encara que aquest porti mascareta. A més el model Premium té opció de fitxatge de palma i sensor de temperatura.\nTota la gestió es centralitzarà des de les aplicacions de Grup SPEC, per exemple, la gestió de Enroll facial (alta) dels empleats, marcatges en temps real, ús d'incidències, i altres funcionalitats.\nSol·licita més informació aquí.\nAmb més de 40 anys al mercat i presència a 44 països, el nostre lideratge sostingut representa la preferència dels nostres clients. Som arquitectes de solucions, dissenyant i fabricant hardware i software d'excel·lència. Això ens manté en una constant innovació, maximitzant dia a dia el nostre avantatge competitiu.


FAD. Xarxes d'Opinió : Sobre el projecte\nParlar del FAD no és només parlar de la promoció de les diferents disciplines creatives. La història de l’associació no es podria entendre sense mirar l’evolució social i cultural del país, un llarg camí de posicionaments de la institució al voltant de les preocupacions imperants en cada moment de la nostra societat. És amb aquest rerafons, que es presenta el projecte FAD. Xarxes d’Opinió.\nFAD. Xarxes d’Opinió ha estat possible gràcies a la complicitat de la Fundació Jaume Bofill i compta amb la col·laboració del Departament de Cultura i Mitjans de Comunicació de la Generalitat de Catalunyai el Museu d’Història de Catalunya.\nEs tracta, en definitiva, de fer intervenir amplis sectors de la societat al voltant d’una idea de ciutat possible i assequible desplaçant així el protagonisme que sovint té l’administració en aquest àmbit.\nCom utilitzo FAD. Xarxes d’Opinió?\nEls arxius sonors que conformen el contingut bàsic de FAD. Xarxes d’opinió es poden organitzar i consultar de diferent manera: a través de les Taules d’opinió,Veus, Tags i Cercador.\nPermeten consultar tots els arxius sonors d’un cas concret abordat, l’editorial del qual trobareu a l’apartat “Editorials”.\nEs tracta d’un llistat de totes les persones, l’opinió de les quals, es recull en aquest projecte. Permet accedir a l’opinió d’una persona concreta sobre totes les taules d’opinió en que ha participat.\nÉs un sistema de categories semblant a les Taules a la Carta però amb un major nivell d’especificitat. Consisteix en una sèrie de paraules clau que apareixen a la part superior de cada entrada que permeten relacionar diferents arxius sonors, independentment de la taula d’opinió a la qual pertanyin.\nSituat a la part superior del menú, ens permet cercar per entre tots els arxius sonors de les diferents Taules d’Opinió en curs.\nPer descarregar un arxiu sonor hem de seguir els següents passos:\n01. Situar el cursor del ratolí damunt de l’icona d’iPod o el text “Descarregar” que apareix en cada entrada.\n02. Prémer botó dret i triar l’opció “Desar l’enllaç al disc…” o “Guardar destí com…”.\n03. Escollir la ubicació dins el nostre ordinador on desar l’arxiu.\nSubscriure’s a FAD. Xarxes d’Opinió\nGràcies al PODCAST si tens instal·lat algun gestor d’àudio tipus iTunes, iPodder, Doppler o RSSRadio et pots subscriure per rebre, sense haver-te de connectar a la web, les darreres opinions penjades.\n01. Has d’anar al final del menú de la dreta fins a trobar l’opció “Subscriure RSS”.\n02. Fer botó dret i seleccionar l’opció “Copia la ubicació de l’enllaç” o “Copia l’accés directe”.\n03. Enganxar l’enllaç en el lloc específic per a subscriure’s del gestor que tingueu instal·lat (es recomana consultar l’ajuda del propi gestor).\nTambé pots rebre les darreres opinions directament al teu correu electrònic. Per fer-ho només has d’anar a l’opció “Subscriure xarxes d’opinió per Email” que trobaràs al capdavall de la pàgina i seguir les instruccions.\nEnviar dubtes, comentaris, suggeriments o opinions a FAD. Xarxes d’opinió\nPots adreçar un correu electrònic a mtrias@fadweb.org.


Llibre Un Crimen Bretón de , editorial Grijalbo | Quellegeixes.cat\nLidia Áñvarez Grifoll\nGeorge Dupin és un comissari de la prefectura de Concarneau que compleix tots els estàndards del comissari de novel·la negre: condueix un vell Citröen XL, porta una Sig Sauer de 9 mm, és un addicte al cafè i apunta tots els indicis en una llibreta, concretament una Clairefontaine. L’artífex de Dupin és Jean-Luc Bannalec, pseudònim de Jörg Bong, un autor alemany d’origen bretó que s’està convertint, amb certa modèstia, en el Henning Mankell de l’indret.\nFins ara Dupin ha protagonitzat tres llibres: El misterio de Pont-Aven, Muerte en las islas i Un Crimen Bretón (editades per Grijalbo). Es tracta d’una visió moderna de les mítiques novel·les de detectius, totes elles molt ben ambientades, fins al punt de transportar-te a la Bretanya francesa i a pobles con Le Croisic, Guérande o Concarneau i, sobretot, a les costums bretones, carregades de mites i històries populars així com d’una gastronomia que no té res a envejar a la gastronomia mediterrània (a la Bretanya no tot són creps!).\nEls llibres de Bannalec s’han convertit en un autèntic èxit a Alemanya i es diu que, fins i tot, han fet augmentar el turisme en aquesta part de França. En el cas de l’últim llibre de la saga, Un crimen Bretón, el comissari s’encarrega de la investigació d’uns crims a la zona de les salines de Guérande i retrata què amaguen els empresaris de la sal (un sector molt actiu en aquesta zona).\nSi encara us queden dies de vacances i esteu pensant en visitar la Bretanya (un destí molt recomanat!) o bé us encanten les novel·les negres i policíaques, no dubteu en llegir alguna aventura d’en Dupin!. No sóc fan de les novel·les políciques però aquesta és entretingua i els "experts" diuen que compleix tots els esqueme per ser una novel·la detectivesca bona! ;-)\nUn Crimen Bretón ha estat enviat per Clara el dia Dc, 02/09/2015 - 12:31\n"Un Crimen Bretón" encara no té comentaris, sigues en primer en comentar!\nUsuari des de fa 7 anys 5 dies


Paco Alegría obre la Festa Major de Montblanc amb música i poesia | EFMR.cat\nInici Notícies Cultura Paco Alegría obre la Festa Major de Montblanc amb música i poesia\nPaco Alegría obre la Festa Major de Montblanc amb música i poesia\nMontblanc ha donat inici a la Festa Major aquest divendres al matí amb el pregó que enguany ha pronunciat Paco Alegría, amb motiu del 25è aniversari de la Casa d’Andalusia.\nLa poesia i la música han estat els recursos que ha emprat Alegría per encetar les festes del 2018. Així, el pregó, en format poètic, ha estat marcat pel caràcter de la cultura andalusa i ha explicat els origens de la seva entitat i l’estima que li guarden a la Vila Ducal i a la Mare de Déu de la Serra. De fet, el pregó ha finalitzat amb una emotiva cançó ideada pel pregoner en honor a la Verge i a Montblanc. El consistori ha obsequiat a Paco Alegría amb la figura dels dos gegants de Montblanc, signats per la ceramista Natàlia Ferré.\nLa Casa d’Andalusia celebra 25 anys de vida a la Conca\nEls actes han seguit amb la primera cercavila. També aquest divendres, a les 8 del vespre se celebrarà la Salve Solemne a l’església de Santa Maria amb l’actuació de l’Schola Cantorum de Sant Miquel i amb la presència de les entitats i elements de cultura popular de Montblanc. Les festes s’endinsaran en la primera nit amb la 11a edició del Beu les Bèsties.\nEl seguici popular i les propostes musicals omplen la programació\nPel que fa al cap de setmana, la jornada de dissabte, que arrancarà amb les matines, tindrà com a actes més destacats la convidada dels Veguers, la celebració dels 25 anys de l’Associació Cultural Andalusa de la Conca amb espectacle folklòric o la diada castellera amb els Castellers de Badalona, Colla Jove dels Xiquets de Valls i els Torraires de Montblanc. Un dels actes esperats de dissabte també és el concert de Roger Mas i la Cobla Sant Jordi, dins de la programació de Montblanc Capital de la Sardana de Catalunya 2018, que se celebrarà a les 10 de la nit al Teatre del Casal.\nUn dels primers actes de diumenge serà l’ofici solemne en honor a Sant Maties que seguirà amb la ballada del seguici popular a la plaça Major. De fet, un dels elements de la vila ducal també ha programat la seva particular festa, és el cas de la Cucafera que celebrarà el seu segon aniversari amb la música de Judit Neddermann i Sílvia Montells.\nLa música també serà protagonista del dilluns amb el CorreMusic’s Street Festival que organitza la Bandarra Street Orkestra enguany amb la txaranga Mecànica i Soun de Secà com a formacions convidades. El gran correfoc dels Dimonis i el Drac de Montblanc donarà entrada a una nit marcada pels concerts de Roba Estesa i Lágrimas de Sangre a la plaça de Sant Francesc.\nArticle anteriorJordi Turull respon a l’enviament d’El Francolí als presos polítics\nArticle següentL’Agrupament l’Estornell tanca el curs amb el camp d’estiu conjunt a la Vall de Núria


Eumolp: de març 2010\nM'assabento pel setmanari Presència (que de no fa massa acompanya el diari Avui els diumenges) que a l'estat de Nova York preparen una normativa per prohibir l'ús de la sal a la cuina dels restaurants.\nHossanna! No tinc cap dubte que tan lloable iniciativa, si -com espero- es concreta, acabarà per escampar-se i arribarà a casa nostra. Són bones notícies, sens dubte.\nI ho dic perquè temps a venir això obre unes amenes perspectives de negoci clandestí: una casa de menjars on, previ xiuxiueig d'un mot clau a través d'una portella a mig obrir, un paio cepat i qui sap si amb una cicatriu que li travessi la cara, ens permetrà accedir a un menjador on podrem endrapar sense seny ni mesura menges profusament assaonades, riques en greixos saturats i regades amb vins (d'agricultura no ecològica, of course) un pèl aspres i tot. Ja portats pel deliri esquivarem la fruita per arrodonir-ho amb un desdir de pastisseria, múltiples cafès i algun alcohol d'alta graduació. Ah, i no cal dir-ho, llagrimejant en la tèrbola atmosfera impregnada pel fum de múltiples havans.\nUs penseu que faig broma?\nPublicat per Eumolp a 17:25 1 comentari:\nPublicat per Eumolp a 10:55 2 comentaris:\nJuro per tots els déus que no ho voldria, però aquest absurd calendari m'obliga a sotmetre'm a un dies de vacances.\nNo sortiré de casa, ho prometo. No vull que la meva presència al carrer, testimoni fefaent de la meva escassa contracció al deure laboral, ofengui cap dels meus veïns. No vull posar-los en la penosa tesitura d'haver de comprovar, un cop més, que han de comportar consemblants que han triat professió només per la bicoca de dilatats períodes de lleure.\nI si, empès per fats perseguidors, no tinc altre remei que encarar l'obstinada lletania que em recorda la sort que tinc, acotaré el cap i ho admetré.\nResignat, avergonyit, vençut.\nPublicat per Eumolp a 11:42 1 comentari:\nLa publicitat ens depara moments inefables.\nL'anunci que fa aquesta mena de beguda que representa que deu tenir gust d'alguna cosa, reuneix tots els vicis que em fan desconfiar de la capacitat de l'espècie humana per superar la idiòcia congènita que adorna alguns dels seus especímens: elevar la grolleria més descavalcada a la categoria de naturalitat em porta a reafirmar-me en les molt acreditades virtuts de l'artifici, dit altrament civilització.\nAquí teniu l'engendre:\nPublicat per Eumolp a 13:20 2 comentaris:\nM'anuncia el calendari\nque ha arribat la primavera.\n"Això no hi ha déu que ho pari",\ndiu la sang. I va i s'altera.\nAtès tan infaust edicte\ni per evitar el desori\n(no fos cas que algú no en mori)\nel qui escriu torna a la cripta.\nPublicat per Eumolp a 20:06 4 comentaris:\nM'agraden els diccionaris. Potser perquè algun dia em va arribar que algú (no sé si Cortázar, vés a saber) en deia cementiris de paraules.\nUn dels plaers que de tant en tant em permeto -només de tant en tant perquè ja se sap que dels plaers val més no abusar-ne- és el de fullejar algun diccionari. Quan ho faig no deixo de constatar que en passo els fulls amb un gest i una cura especials. Jo crec que si us hi fixeu una mica concloureu amb mi que no es passa igual els fulls d'un diccionari, que d'una novel·la, que d'un assaig o d'un llibre de poemes.\nEls diccionaris mereixen un tracte més delicat, una mica més respectuós. Al capdavall, gent molt saberuda hi ha emmagatzemat, polidament classificats, els símbols que pretenen fer-nos aquest món tan estrany una mica intel·ligible. Que no és poc.\nA banda del contingut, el continent té la seva importància. Ja em direu si és el mateix fullejar la vella Enciclopèdia Catalana, tan suau ella, com l'aspror acollidora del Diccionari Català-Valencià-Balear. Com tampoc no és el mateix perdre's en la textura del Diccionari de la Llengua Catalana de l'Institut d'Estudis Catalans (en aquest terreny tant li fa que sigui la primera com la segona edició), com anar a fer visita al molt respectable Fabra o, ja per als més sibarites, embastar col·loqui amb el Coromines.\nAvui, però, el cos em demanava unes gotes d'exotisme i me n'he anat a buscar el Diccionario gitano de María José Llorens. Fa molts anys em vaig ajudar dels treballs de Joan Givanel i Max-Leopold Wagner per escatir algunes peculiaritats de l'argot barceloní. Eren els temps que em barallava amb Espriu i em calia esbrinar la cinquantena de paraules en caló que puntegen els seus escrits. Ara, però, ja no tinc tanta pretensió, i em limito a percaçar alguna novetat que em sorprengui.\nLa que trio avui és "bitigiaró" (banderillero) i "bitijí" (banderilla, lazo, trampa). En uns dies com aquests que la Molt Deshonesta Presidenta de la Comunidaz dels Madrils ha elevat les corrides a la categoria de no-em-toquis-les-essències-que-em-surt-la-mala-hòstia, ja em va bé de renovar el meu lèxic taurí per poder encarar el futur amb una mica de salero.\nI és quan m'hi poso, m'hi poso.\nPublicat per Eumolp a 18:38 2 comentaris:


La quarta edició de l'EMTAC forma nous actors per a mantenir el lideratge de Vila-real com a ciutat de les arts escèniques - Ajuntament de Vila-real\nLa quarta edició de l'EMTAC forma nous actors per a mantenir el lideratge de Vila-real com a ciutat de les arts escèniques\nL'Escola Municipal de Teatre i Arts de Carrer (EMTAC) ha obert de nou les portes en una quarta edició que ja compta amb 80 alumnes i que promet garantir l'impuls i la pervivència d'aquesta disciplina artística que ha fet de Vila-real "una de les ciutats del país amb més companyies de teatre per metre quadrat". El regidor de Cultura, Eduardo Pérez, i el nou director de l'EMTAC, Sergio Heredia, han presentat el nou curs de l'escola, que es va iniciar fa pocs dies, i que "malgrat haver començat en el mes de gener, està sent tot un èxit".\n"Una ciutat com Vila-real, amant del teatre i que compta amb un dels festivals de teatre de carrer més antics i únic de la zona com és el FITCarrer, no podia més que sentir-se orgullosa de l'EMTAC", assenyala Pérez. L'edil recorda que la gestió de l'EMTAC ha estat adjudicada a la companyia local La Fam, després de traure a licitació pública el contracte "en honor a la transparència, que és com ens agrada treballar a aquest equip de govern".\nAixí, després de la posada en marxa en un mes "poc habitual", el curs ha començat "amb un nombrós contingent d'alumnes que, fins i tot abans de fer públics els horaris i dates de matriculació, s'han interessat per la iniciativa", assenyala Pérez, que s'ha mostrat convençut que "la participació anirà a més en pròximes edicions".\n"L'educació no hauria d'estar basada únicament en l'adquisició de coneixements tradicionals, sinó en les emocions", expressa l'edil, al mateix temps que assegura que "en el teatre totes les persones poden expressar les seues inquietuds artístiques, els seus sentiments, trencar la barrera de les pors i socialitzar-se, per la qual cosa estem d'enhorabona en comptar amb una nova companyia al capdavant de l'escola, que a més de joventut, porta aire fresc i donarà un impuls a aquesta disciplina artística tan destacada".\nPer la seua banda, el director de l'EMTAC i director de La FAm Cia de Teatre s'ha mostrat satisfet per l'alta taxa d'inscripció, amb un total de 80 alumnes distribuïts en tres grups: infantil, juvenil i adults. Per al primer, les classes s'ofereixen en dissabte, mentre que per a joves i adults (amb nivells 1 i 2), es distribueixen de dilluns a divendres a la vesprada. Així mateix, s'ha creat un grup de creació, que equivaldria al tercer nivell, pensat expressament "perquè isca de l'EMTAC un grup satèl·lit de creació escènica, centrat a preparar muntatges de peces i fer exhibicions en altres festivals i mostres o en intercanvis d'escoles".\nLa iniciativa compta amb altres dos professors, a més d'Heredia, que són Jordi Collado, que al seu torn és cap d'estudis, i Fanfi García, que imparteix classes a infantil i juvenil. Per a dur a terme les sessions amb major comoditat, la nova direcció ha realitzat una xicoteta reordenació i adaptació del local, amb la incorporació d'una caixa negra amb escenari i telons perquè "els alumnes sempre senten que estan en un autèntic teatre", així com amb la instal·lació de parquet en una aula gegant de 100 metres quadrats "perquè practiquen directament descalços en contacte amb el terra". "L'objectiu és formar futurs actors i crear un planter d'amants del teatre que, des de ben menuts, s'involucren en el món de les arts escèniques i aconseguir que cada dia hi haja més afició per aquest sector tan destacat a Vila-real", conclou Heredia.


Gestió de promocions - Mix & Match - IM Projects\nMòdul de promocions d'ICGManager i FrontRetail\nEl mòdul de promocions de Manager i FrontRetail és un dels més avançats del mercat i és fruit de molts anys de perfeccionament en clients líders de Retail.\nGestioni les diferents tarifes del seu negoci, possibilitat de fidelitzar els clients amb ofertes en productes, diferents formes de pagament associades per client, descomptes, etc.\nPermet controlar la visibilitat de les promocions entre botigues\nAplicació per dies de setmana i hores\nPriorització d'ofertes en base a tipologia i gestió d'ofertes múltiples.\nPermet associar a targetes de fidelització i aplicació de tarifes de punts.\nMitjançant els grups d'articles, permet regular de manera dinàmica els articles afectats per les promocions.\nAssociar les promocions a vals i a formes de pagament.


Augmenta un 5% el nombre de trasplantaments al món\nA Catalunya el nombre de trasplantaments s'ha reduït lleugerament però es manté per sobre de la mitjana europea\nBarcelonaEl Registre Mundial de Trasplantaments, gestionat per l'Organització Mundial de la Salut (OMS), ha xifrat en 112.631 el nombre total de trasplantaments d'òrgans sòlids efectuats a tot el món durant el 2012. La dada suposa un increment del 5,1% respecte de l'any anterior.\nEl director de l'Organització Nacional de Trasplantaments (ONT), Rafael Matesanz, ha destacat que l'augment "és molt significatiu perquè s'ha produït a tot el món". El continent europeu, amb 9.637 donants, ha augmentat en dues dècimes la seva taxa de donació, fins assolir els 19,2 donants per milió de persones, mentre que el nombre total de trasplantaments, 30.274 durant el 2012, es manté en xifres similars a les del 2011 (30.290).\nLleuger descens a Catalunya\nEl nombre de donants va baixar un 4,2% durant l'any 2012 a Catalunya, tot i que la taxa per milió de persones es manté en 27,5, superior a la mitjana europea. La taxa d'efectivitat va augmentar i va passar de 2,6 a 2,7 òrgans per donant, i això va permetre que el descens en el nombre de trasplantaments fos només del 2,2% i que Catalunya segueixi sent líder en trasplantaments a l'Estat. Se'n van fer 873 en total, 115 per milió de persones, mentre que durant el 2011 se n'havien realitzat 892 (118 per milió de persones).\ntrasplantaments Mundials increment


El director de la Fundació La Marató de TV3, Lluís Bernabé, amb el president de la Generalitat de Catalunya, Quim Torra, la consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, i el president de la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, Antoni Esteve.\nEl guardó, atorgat el 2017 per la Generalitat de Catalunya i la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, reconeix la Fundació La Marató de TV3 com una de les principals fonts de finançament de la recerca a Catalunya, amb una contribució decisiva a la millora de la salut del conjunt de la societat\n16/10/2018 - 09.45\nLa Fundació La Marató de TV3 ha estat reconeguda amb el Premi Nacional de Recerca al Mecenatge Científic del 2017, un guardó de gran prestigi internacional i el més important en l'àmbit científic català, que posa en valor l'impuls a la recerca biomèdica dut a terme al llarg de 26 anys i traduït en avenços tangibles en el diagnòstic, el tractament i el pronòstic de nombroses malalties greus i cròniques.\nL'acte de lliurament dels Premis Nacionals de Recerca 2017 va tenir lloc aquest dilluns a la nit al Teatre Nacional de Catalunya presidit el president de la Generalitat, Quim Torra. En recollir el guardó, Lluís Bernabé, director de la Fundació La Marató de TV3, va expressar la seva satisfacció per aquest reconeixement: "És un gran orgull i tot un honor recollir en nom de la Fundació La Marató de TV3 i de la CCMA aquest prestigiós reconeixement, que pertany a milions de persones; concretament, als tres milions i mig que participeu durant tot l'any amb La Fundació."\nAl lliurament dels premis també hi van participar la consellera d'Empresa i Coneixement, Àngels Chacón, i el president de la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, Antoni Esteve. Per part de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals, hi van assistir la vicepresidenta de la CCMA i del patronat de la Fundació La Marató de TV3, Núria Llorach; els directors de TV3 i Catalunya Ràdio, Vicent Sanchis i Saül Gordillo, entre d'altres responsables de la CCMA.\nLa Marató de TV3 i Catalunya Ràdio ha recaptat, des del 1992, prop de 173 milions d'euros, que han permès finançar un total de 793 projectes de recerca sobre un ampli conjunt de malalties. Una intensa activitat investigadora en què hi han intervingut 7.300 investigadors procedents de centres de recerca de primera línia, que han contribuït fermament al dinamisme, la competitivitat, la consolidació i la projecció internacional de la recerca biomèdica catalana. El conjunt d'avenços promoguts per aquest projecte solidari, dels quals en podeu consultar una selecció en aquesta mateixa pàgina web, han aconseguit guanyar més anys i més qualitat de vida per als pacients de les diferents malalties estudiades.\nEl guardó reconeix també el valor i l'impacte social de les campanyes de sensibilització sobre les patologies tractades en el programa, que cada any arriben a milers de ciutadans. Només l'acció de conferències divulgatives dirigida als centres de secundària -l'any passat se'n van fer més de 5.300- arriba a 230.000 joves en cada nova edició. A això se suma la difusió de la campanya gràfica i de l'espot i el suport a les 3.500 activitats populars organitzades per iniciativa ciutadana que impliquen, cada any, la participació activa d'1 milió de persones.\nEls Premis Nacionals de Recerca fomenten el reconeixement social de la ciència i l'activitat d'investigadors, mecenes, empresaris i comunicadors. En la seva categoria principal, el premi es concedirà al bioinformàtic Roderic Guigó, coordinador del Programa de Bioinformàtica i Genòmica del Centre de Regulació Genòmica i professor de Bioinformàtica de la Universitat Pompeu Fabra, pel seu lideratge mundial en el desenvolupament de mètodes computacionals per a l'anàlisi de genomes.\nL'astrofísica italiana Nanda Rea, la publicació digital UABDivulga, de la Universitat Autònoma de Barcelona, la plataforma de recerca Cooperative Automotive Research Network (CARNET), impulsada per SEAT, Volkswagen Group Research i la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) són els premiats d'aquesta edició en les diferents categories del guardó.\nPremi Nacional de Recerca per a la Fundació La Marató de TV3


“L’austeritat està provocant un problema greu de salut pública” | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nMARÍA JOSÉ FERNÁNDEZ SANMAMED, Metgessa de família jubilada\nLa metgessa sosté que massa vegades es tracten amb fàrmacs malalties causades per les desigualtats socials\nBarcelona 14 FEB 2015 - 19:24\tCET\nMaría José Fernández Sanmamed. Juan Barbosa\nJa han passat 35 anys des del dia en què la doctora María José Fernández Sanmamed (Pobra do Caramiñal, la Corunya, 1951) va pujar per primera vegada, tot just acabada l'especialitat de pneumologia a l'Hospital de Bellvitge, les empinades escales d'una humil consulta d'atenció primària a Santa Perpètua de Mogoda (Vallès Occidental). Començava a exercir com a metgessa de família. Llavors, recorda, només pensava “en com s'ho farien els pacients grans per pujar aquestes escales”.\nLa tradició familiar –el seu pare era metge– la va empènyer a la professió, però va ser la vocació “per les persones” el que la va portar a abanderar l'ofici amb el qual tant s'omple la boca malgrat haver estudiat una altra especialitat: “Metgessa de capçalera de la gent”. Nou mesos després de jubilar-se, Fernández Sanmamed repassa amb duresa la situació de la sanitat catalana i continua donant guerra a les platees, defensa la importància nuclear de l'atenció primària i proposa idees, com receptar a persones deprimides per la seva situació socioeconòmica l'adhesió a entitats socials en comptes d'atipar-los d'antidepressius.\n“Els determinants de la salut més importants són socials”\nAutocrítica i contundent en el seu discurs, María José defineix la seva feina com “acompanyar els pacients, no només en la malaltia, sinó en la vida i en el bon morir”. Durant els 20 anys que va estar a Santa Perpètua de Mogoda –els 15 anys següents va exercir a Barcelona–, va viure la renovació de l'atenció primària i la metamorfosi que aquests canvis van suposar en la concepció de la medicina per als pacients. “La gent ha anat perdent capacitat en ella mateixa i reflexió per saber què els està passant. Abans teníem una narrativa basada en l'experiència i avui és molt més biomèdica, basada en les proves diagnòstiques i la medicació”, explica. Reconeix que “hi ha una petició de medicalitzar-ho tot” dels pacients i assumeix la seva part de culpa. “S'ha medicalitzat la tristesa”, resumeix.\nMaría José admet que durant la crisi s'ha optat per medicar més del necessari problemes la curació dels quals estava lluny dels fàrmacs. “Els professionals de la salut no hem estat prou clars per dir que la crisi, l'austeritat i les contrareformes han provocat un problema greu de salut pública”. Apunta que cada cas de depressió o tristesa relacionat amb el context socioeconòmic que arribava a les consultes l'han anat solucionant sobre la marxa. “No estem ajuntant la pràctica amb la teoria. Si haguéssim estat teoritzant i ara ajuntant aquesta amb la pràctica, estaríem avançant molt en com intervenir. No hem sabut sortir de la inèrcia del discurs que teníem anteriorment”, postil·la.\n“Prescripció social és receptar la visita a la PAH si hi ha estrès per l'habitatge”\n“Si els determinants de la salut més importants són socials, les solucions han de ser socials”, repeteix. I sembla que per fi comencen a dur-ho a la pràctica. “Estem engegant grups de reflexió i acció per veure com actuar de manera diferent amb la gent que tenen símptomes i sofriment emocional per estrès, atur, crisi d'habitatge… Donar una resposta que no sigui un fàrmac. La prescripció social, que és receptar que visitin entitats com la PAH si tenen problemes d'habitatge, o acudir a grups d'ajuda o d'aturats són algunes alternatives”, assegura.\nA qui vulgui sentir-la, en xerrades i conferències, en els editorials que publica en revistes o en els seus articles científics, María José alerta, “preocupada”, de la situació de l'atenció primària. “Malgrat que els sistemes sanitaris basats en una atenció primària forta són més eficients, s'està rebaixant el concepte de la primària”, adverteix. Per ella, l'accessibilitat al servei, l'atenció al llarg del temps i la coordinació amb altres nivells són les bases, ara en perill, sobre les quals es vertebra l'atenció primària. “En els discursos no estem oblidats, però en la pràctica sí. Només cal veure els pressupostos”, critica. I de mostra, un botó: al seu CAP es va jubilar ella i una altra companya, “i només han cobert una de les places”, apunta indignada.\nFins a l'últim dia de consulta, María José va mantenir la seva màxima d' “acompanyar en el procés del bon morir” els seus pacients. Ja molt lluny d'aquest pis d'escales empinades en el qual va començar el seu periple, la doctora recorda que, poc abans de jubilar-se, quan va certificar la defunció d'una pacient gran a la qual havia acompanyat els últims anys, va sentir una tristesa profunda. “No entenia per què em sentia així si jo estava acostumada a viure això. Després vaig comprendre que estava fent el dol per la meva professió. Era el meu últim acompanyament a la mort”.


Maria Del Mar Bonet, Intensament de Bianciotto i Clapés, Jordi 978-84-16915-05-7\nAra que celebrem els 50 anys de Maria del Mar Bonet dalt dels escenaris, ara que lartista mallorquina brilla més que mai com a referent cultural universal del nostre país, Jordi B... Más información\nDónde encontrar "Maria del Mar Bonet, intensament"\nSinopsis de: "Maria del Mar Bonet, intensament"\nAra que celebrem els 50 anys de Maria del Mar Bonet dalt dels escenaris, ara que lartista mallorquina brilla més que mai com a referent cultural universal del nostre país, Jordi Bianciotto lacompanya en un emocionant recorregut al llarg de la seva vida i la seva carrera. Un relat escrit amb la col·laboració i la implicació de la cantant, fruit de moltes hores de conversa i concebut sense nostàlgia, amb la mirada alçada al futur, amb tot el coratge i la sensibilitat de qui ha guiat els somnis de diverses generacions amb la seva veu. Recorrerem en primera persona els seus inicis a Palma i larribada a Barcelona, el pas per Els Setze Jutges i la integració en la Nova Cançó. Viatjarem a lorigen de cançons dabast popular com ara «Què volen aquesta gent», «Mercè» i «Làguila negra», i seguirem amb detall la seva evolució com a artista inquieta, sempre disposada al repte i laventura, que lha portada a treballar amb músics darreu de la Mediterrània i daltres mars i oceans. Des de Mallorca al món. Amb elegància i discreció; amb la seguretat de qui ha triat sempre el seu camí a través de la llengua, la música, el paisatge i lemoció; de lartesania i de lart: Maria del Mar Bonet, intensament.


LA GARNATXA D’EMPORDÀ, EL VI BANDERA DE L’EMPORDÀ? | LAURA MASRAMON\nPer Laura Masramon 2 maig 2014 maig 7th, 2014 Cap comentari\nArticle publicat el 24/04/14 a Cupatges.cat\nEl passat 10 de març d’aquest any 2014 va tenir lloc una jornada sobre el futur del vi dolç de la Denominació d’Origen Empordà. Al voltant de 70 persones de diferents sectors del món del vi van acudir a les ponències d’Eduard Puig Vayreda i Joan C. Martín, al tast de vins amb Josep Roca i a la taula rodona sobre el llegat de la Garnatxa d’Empordà i les oportunitats que aquesta genera.\nEl debat es dividia entre aquells que creuen que la Garnatxa d’Empordà ha de convertir-se en el vi insígnia de la DO Empordà, i els que creuen que millor que no. Els detractors argumentaven que la Garnatxa d’Empordà és un vi del que no es venen gaires ampolles i que, per tant, vincular-se a un vi de baix consum i que a més no està de moda, perjudicaria les vendes. També afegien que en cas de posar-se de moda, no s’elaboren tantes ampolles com per cobrir la possible demanda, i que tampoc és un vi econòmic com per destinar-lo a la promoció.\nPer altra banda, els defensors de la Garnatxa d’Empordà com a vi bandera de la DO Empordà, opinaven que l’escassetat d’ampolles i l’elevat cost d’aquestes són dues característiques ideals per suscitar-ne el desig i crear una sensació d’exclusivitat. No és fàcil tenir un vi únic, fet amb una varietat de raïm que només es troba a l’Empordà, al Montsant i al Rosselló, anomenada lledoner roig, garnatxa roja o grenache gris, respectivament. Ara mateix és un bon moment per situar l’Empordà en el mapa vinícola mundial, i quina millor manera que aprofitant anys i anys de criança oxidativa d’un vi tan especial, que representa l’essència i la maduresa de 46 petits cellers ordenats en una ruta entre el mar i la muntanya?\nEn cas d’escollir com a vi insígnia el vi negre, que representa el 60% del vi elaborat dins la denominació, caldria pedalar molt de temps i invertir molts diners per posicionar la DO Empordà, ja que aquesta entraria a competir amb regions amb una història vinícola continuada, que acumula segles d’experiència en l’elaboració i el marketing del vi negre. Però si l’Empordà triés la Garnatxa d’Empordà com a vi bandera no competiria directament amb ningú ja que cap altre regió del món elabora vins dolços naturals de garnatxa roja i garnatxa blanca amb el sistema de solera.\nUn cop el públic internacional situés l’Empordà en el mapa vinícola augmentarien les ventes de tot tipus de vi i els enoturistes encuriosits per veure les famoses bótes de solera de la Garnatxa d’Empordà. És d’esperar que una regió vinícola mediterrània, terra de dolços, elabori vins negres de gran qualitat. El vi insígnia no ha de ser necessàriament el més venut. Per exemple, els Eiswein de la regió alemana del Rhin, són vins de baix consum i de preu elevat. Passa el mateix amb els Pedro Ximénez, que no es consumeixen diàriament però representen un territori, un clima i una filosofia.\nLa Garnatxa d’Empordà és calidesa, és paciència, és gastronomia, és l’essència de les vinyes empordaneses. Després del debat de la jornada, el reconegut sommelier Josep Roca va oferir un tast de vins dolços empordanesos encapçalat pel repte de contagiar als joves l’hàbit del vi dolç. Un tast d’excepció on es començà pels frescos i aromàtics moscatells, es continuà per les ambres i confitades garnatxes fetes en solera, pels dolços reposats a sol i serena, pels vins de panses i s’acabà amb una garnatxa d’una solera de 1945, totalment inaccessible i extraordinària del celler Martí i Fabra, una mostra de potencial, una vi rialler que mira cap el futur.\nL’Empordà serà provablement una de les regions vinícoles més visitades del món. Com podem aconseguir que els enoturistes que trepitgin aquestes terres s’enduguin una idea clara sobre el vi que amaga la Costa Brava? Quin vi regalaran als seus amics per acompanyar els seus relats de viatge? En un futur proper, quin creieu que serà el vi bandera de l’Empordà?\nPrevious PostL'essència de la terra\nNext PostTastos de vins i olis de l'Empordà, pura gastronomia


Andorra va escriure una nova pàgina en la seva història. La selecció va vèncer ahir San Marino per 0-3 i va aconseguir una triple fita, ja que per primera vegada suma sis punts en una fase classificatòria mentre que, a més, es va fer amb la seva primera victòria oficial lluny del Principat i, per últim, amb el resultat més nombrós que s’hagi vist fins al moment.\nEls andorrans van sortir a la gespa amb fins a nou cares noves en comparació amb el darrer partit del passat dissabte davant Anglaterra a l’Estadi Nacional, i amb un guió molt diferent. Mantenir la possessió de la pilota i portar el ritme del partit van ser les premisses que van voler establir els de Koldo Álvarez de Eulate al San Marino Stadium, i va sortir d’allò més bé perquè quan encara no havien passat 10 minuts de joc Marc Pujol va establir el 0-1 en el marcador. Una bona jugada de Cucu a passada de Cervós va deixar el del Formentera en una bona posició de xut, que va detenir en primera instància el porter de San Marino, però el rebuig va caure als peus del capità, que va engaltar de primeres amb cama dreta, col·locant la pilota rassa pel pal dret, impossible per a Benedittini.\nAmb aquest gol, Pujol va celebrar de la millor manera la seva 97a internacionalitat, i es posa més a prop del selecte club del centenari, on tan sols hi són Òscar Sonejee, Ilde Lima i Marcio Vieira. L’avantatge al lluminós va donar confiança als tricolor, que començaven a agradar-se i Cervós va tenir altra oportunitat per eixamplar el resultat arran d’una falta directa. Tanmateix, els mateixos companys van saber que Pujol era l’home més endollat del partit, i va tenir altra ocasió, però l’àrbitre la va invalidar per fora de joc.\nD’altra banda, el sanmarinesos també van anar animant-se i van tenir les seves accions de perill. Amb una transició ràpida, Golinucci va rebre a la vora de l’àrea i el xut, centrat, el va aturar sense problemes Iker Álvarez en la seva primera intervenció del duel. I si això succeïa en el minut 35, dos minuts després la va tornar a tenir Andorra arran d’una bona combinació de Moreno i Cucu, que va deixar sol al davanter tricolor però sense espai per realitzar una bona passada interior.\nJa a les acaballes de la primera meitat, Nanni va prolongar d’esperó una pilota aèria que li va arribar a Tomassini i la seva centrada va morir en mans d’Álvarez de Eulate. Finalment, els del Principat van tenir l’última amb una gran jugada que va començar San Nicolás amb una gran centrada que, de cap, Cristian Martínez va deixar per a Pujol que entrava amb molta potència, però malauradament el xut de primeres va sortir per fora de la porteria rival.\nLa segona meitat va reflectir, en termes generals, el que es va veure en la primera. Andorra va seguir pressionant, de tal manera que va encasellar durant els primers minuts els sanmarinesos dins de la seva àrea, i va ser aquesta insistència per eixamplar l’avantatge la que va suposar que els tricolor obtinguessin una falta directa, que Cervós es va tornar a atrevir a llençar directament a porteria, i el xut anava dintre, però una mà salvadora de Benedittini va impedir el segon per als visitants. El que no s’esperava San Marino és que el tret de cantonada fossi una jugada d’estratègia. Pujol va col·locar una passada perfecta per a Sergi Moreno, que de primeres amb cama esquerra va engaltar un xut potent que va significar el 0-2 per als andorrans, traduint-se també en l’estrena de Moreno com a golejador de la selecció.\nLa nit estava sent màgica per als de Koldo Álvarez de Eulate, però encara faltava la cirereta del pastís, que la va posar Cucu Fernández en el minut 90, en arreplegar un rebuig del porter a tir de, per descomptat, Marc Pujol, on el jove davanter sols va haver d’espentar la pilota per superar Benedittini i tancar així un duel que quedarà en la memòria dels jugadors i aficionats andorrans. Els tricolor tanquen així una finestra memorable i ja esperen les pròximes cites davant Polònia i Albània.\nMarc Pujol: El capità segueix incombustible i va realitzar un dels seus millor partits amb la selecció amb un gol i una assistència.\nSergi Moreno: Amb el seu gol, el migcampista s’estrena com a golejador de la tricolor en les seves més de 70 compareixences.\nCucu Fernández: El jove davanter es va estrenar com a golejador en una nit històrica, on ho va intentar fins al final de la trobada.\nIntensitat: En cap moment del duel els andorrans van deixar de presionar San Marino, i van rebre el seu premi amb tres gols.


La plantilla gaudirà d'una setmana de vacances des d'aquest diumenge - Diari de Girona\nLa plantilla gaudirà d'una setmana de vacances des d'aquest diumenge\nc.r.girona 17.12.2015 | 07:16\nEntrenar-se, viatjar, jugar i descansar. Aquest és el pla previst per aquesta mateixa setmana per a la primera plantilla del Girona, que encara la recta final d'aquest 2015 amb certes urgències, però també conscient que les vacances de Nadal són a tocar. Un període perfecte per desconnectar, carregar piles i tornar així amb més força per encarar el segon tram de la temporada amb garanties. Després de l'entrenament d'ahir celebrat a Peralada, l'equip es torna a exercitar aquest matí a les instal·lacions de Montilivi, demà ho farà a Vilablareix i divendres tornarà a l'estadi per fer l'última sessió abans de viatjar cap a Palma. Dissabte, a les 6 de la tarda, està previst el darrer partit de l'any:?serà al camp del Mallorca, una cita important per escapar de la part baixa perquè una derrota condemnaria als blanc-i-vermells a caure en posicions de descens.\nJust després del matx, la plantilla i el cos tècnic començaran un breu període de vacances per a les festes de Nadal. Seran 8 dies perquè els membres del vestidor desconnectin, marxin cap a casa seva i passin aquests dies amb els seus. Del 20 al 27 d'aquest mes de desembre, jugadors i tècnics estaran de vacances. No serà fins el dilluns dia 28 que la plantilla tornarà als entrenaments. Encara no hi ha pla de treball per a la primera última setmana de l'any, però el que sembla clar és que tornaran a aparèixer les sessions doble:?tornar a agafar el ritme després d'una setmana de descans serà la gran prioritat del cos tècnic. La primera cita del 2016 serà el dilluns 4 de gener contra el Valladolid.\nQuatre anys sense saber què és arribar al Nadal amb una victòria . Girona FC


Cranbourne House Bourton on the Water Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMoore Road, Bourton on the Water, Bourton on the Water, Regne Unit, GL54 2AZ - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Cranbourne House és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Bourton on the Water. A de l'emoció de la ciutat, aquest hotel de 4-estrelles gaudeix d'una excelent situació i permet accès a les millors atraccions de la ciutat. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Cotswold Sheepskin, Duttons, Living Green Centre.\nCranbourne House ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nCranbourne House té 6 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, calefacció, escriptori. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de jardí. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Cranbourne House.\nTots els tipus de viatgers (49) Parelles (35) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants grans (6) Grups (5)


Ho fan per transformar - Diario de Mallorca\nHo fan per transformar\nÀlex Segura Castelltort\nSovint a una sobretaula, a l´ajuntament o l´autobús sorgeix la conversa. El tema? Les persones joves, els nostres hàbits i problemes, que en realitat són els de tothom. La conversa sol caure insistentment a les molèsties directes que generam. Deixam fems, feim renou a baix d´una finestra, maltractam mobiliari urbà... en altres paraules, no feim res útil ni per nosaltres ni per la comunitat. Socialment només es pot esperar a que, de forma miraculosa, ens impregnem de "comportaments adults".\nPoques vegades la conversa acaba apuntant a les causes socials que provoquen que estem en una plaça cremant hores, almenys més del normal. Un fàcil accés a les drogues; un fracàs escolar que més de ser de l´alumnat ho és del propi sistema; un consumisme generador de frustració; la manca d´educació per a la gestió dels nostre temps lliure; o la incapacitat per construir un projecte de vida propi en són un exemple.\nPerò hi ha una espurna d´esperança. Hi ha joves que decideixen utilitzar el seu temps lliure per convertir-se en educadors i educadores. Pensen que només ho són durant unes hores del dissabte, quan en realitat ho són sempre, i només per a infants i joves d´un barri o poble en concret, però ho són pels infants i joves, les famílies, els veïnats, les institucions, per a tothom.\nCada cap de setmana a Mallorca, gairebé un centenar de casals d´esplai i caus escoltes obrin les seves portes per desenvolupar projectes pedagògics basats en valors com la igualtat, la solidaritat i la tolerància i que centren tota la força educadora en el creixement personal i autònom dels infants i joves que hi participen. Són autèntiques escoles de ciutadania i mai els hi podrem agrair tot el fan per la nostra comunitat.\nAmb la voluntat de transformar la realitat i de, com diu la màxima escolta, "deixar-ho millor de com ho han trobat", aquestes persones treballen de forma altruista moltes hores a la setmana preparant el cap setmana, gestionant l´esplai o l´agrupament, aprenent dels infants i joves, vivint plenament. A canvi obtenen formació, eines educatives i resolutives, capacitat de decisió i crítica i aprenen millor que ningú a participar d´una societat que també és la seva.\nCom a societat, i sobretot des de les institucions, hi tenim un deute. En el seu exemple de transformació, participació i aprenentatge podem trobar la ciutadania que volem tenir en el futur. Ens hi hem d´apropar per reconèixer-los-hi i aprendre de tots i totes elles.\n*Director insular de Joventut del Consell de Mallorca\nLa protesta de la restauració\nUna ‘Adoració’ magnífica


Et ensenyarà què significa l?expressió ?embogir de plaer?\nEl desenvolupament també pot ser conforme i parafrasejant al Diccionari de Medicina Merck: Un increment del nombre i de la mida de les cèl·lules, el fenomen es produeix gràcies a l'assimilació dels nutrients: sense nutrients, el creixement és defectuós o nul. Amor si vols tenir una trobada sexual entretinguda ia l'uníson morbós i excitant, llavors m'has de conèixer. Porto per nom Charlotte, sóc una escort de luxe llatina que et portarà a un altre nivell de plaer. Els meus clients del servei em recorden per ser una lumi molt divertida i molt entregada al llit, gaudeixo agradar als meus amants de moltes maneres. T'agradaria un profund sexe anal? És dels meus serveis més aclamats, o també podríem tenir una pornstar experience inesborrable. Estaré esperant per tu a La Suite Barna, afecte, reserva una cita amb mi i prepara't per fer realitat les teves fantasies sexuals.\nSi a = byb = c, aleshores a = c\nEls seus pares posseïen una de les més belles hisendes de Domleschg. Tenien 2 fills. El germà petit era tranquil, de caràcter i ordenat. Però al Vell no li agradava treballar (Hessen); volia fer el senyoret. Acabar per perdre en el joc el seu patrimoni. El seu pare i la seva mare van morir del neguit, i el seu germà, a qui va reduir a la pobresa, va sortir del país per anar el bloc sap on. El Vell mateix, que ja no tenia res més que la seva mala fama, va desaparèixer així mateix. Després de molts anys, un dia va aparèixer a Domleschg acompanyat d'un fill, ja gran. Però totes les portes se li van tancar i, naturalment, el Vell es va enutjar. Va declarar que mai no tornaria a Domleschg i se'n va anar per sempre; es va establir amb el seu fill aquí, a Dörffi. Pel que se'n va afirmar llavors, la seva dona va morir un parell d'anys després de casats. Probablement el Vell tindria alguns diners, pel fet que va fer que el seu fill Tobías aprengués l'ofici de fuster. Tobies era un xicot treballadoríssim i agradable, ben vist per tot el poble. Però pel que fa al pare, la gent en desconfiava. Com que l'havíem admès per parent nostre, perquè l'àvia de la meva mare i la de la seva eren germanes, nosaltres sempre li dèiem oncle. Tobies havia anat a Mels per aprendre-hi l'ofici.\nLa infidelitat està incrementant entre les dones\nEn això cal ser realment clars: el penis té cert grau d'autonomia i respon quan li ve de gust l'enllaç, quan hi ha gana sexual, quan la química nega la relació i el desig, és el rei de l'instant.\nGlobalment, tots i cadascun dels moviments inclouen el massatge passiu per oscil·lació i estirament, si bé així mateix es fan massatges músculs tensos amb les mans i es pressionen punts de shiatsu amb les puntes dels dits i els palmells.\nAra està llest per moure el massatge a l'àrea genital. Aparta les cames de la teva dama, però no massa, i després agafa els llavis externs i fes-los massatges, jalanant-los suaument amb els teus dits, i donant-los voltes a les teves mans. A aquesta altura, la seva parella ha d'estar molt excitada, i fins i tot pot estar instintivament empenyent el darrere a l'aire per fer-lo més senzillament accessible a les teves sessions. Ara és l'instant de fer massatges suaument el seu clítoris, usant un o dos dits de la mà dreta.\nLi ha de sumar i no restar\nMoveu-vos per seure amb les cames creuades als peus, estirant les cames sobre les cuixes i, amb una ploma (o plomall), realitzeu múltiples traços llargs en U, començant en un peu, pujant la cama interior, sobre el monticle púbic, i fins a l'altre peu. Incloeu un o dos cops que arribin al cor i els pits. Des d'aquesta posició, pot bufar un flux d'aire llarg, fresc i incessant als genitals.\nRecorda que el teu objectiu no és fer-li un sermó ni fer-te la víctima, sinó, abans que res, establir veritablement de quin tipus d'aventura es tracta. Fins a quin punt és seriosa? Quin significat té per a la teva relació? Quines implicacions té per al futur dels 2?\nKaty és un bombó exquisit\nAmb això, els flashbacks i els diàlegs interns, es produeix un estat sensible en què predominen l'ansietat, la culpa, la ira, la sanya, l'hostilitat, de vegades la vergonya, i sovint la tristesa i fins i tot la depressió.\nÉs increïble, però fins això pateix de cicles naturals i cada parella té els seus, per estadística sona a televendes els cicles solen ser múltiples de 3: als 3 mesos de nuvis la primera baralla, si passes dels 9 mesos ja són més que oficials i si no acaben després de 3 anys, llavors probablement sigui la persona de la teva vida, si arriben a casar-se ja abans de 6 o bé 12 anys de festeig, si bé en conec alguns que van arribar als 24 anys i encara són feliços.\nIdentitat, en general, defineix el conjunt de trets propis d'un individu o d'una col·lectivitat que els caracteritza davant dels altres. O bé la consciència que una persona té de ser mateixa i diferent de les altres10.


Pensiunea Florina Poiana Marului Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Poiana Marului.\nStrada Principala , Nr 161, Poiana Marului, Poiana Marului, Romania, 327439 - Veure al mapa\nMés informació sobre Pensiunea Florina\nDissenyat tant per oci com per negoci, Pensiunea Florina està situat idealment a Poiana Marului; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPensiunea Florina també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Poiana Marului. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'ambient de Pensiunea Florina es reflexa en cada habitació. calefacció, TV satèl•lit/cable, aparell de televisió, articles de tocador, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com parc infantil, pistes de tennis, ping pong, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Poiana Marului, faci de Pensiunea Florina la vostra llar.\nAllotjaments a Poiana Marului


Els funcionaris aturaren un quart d'hora per un major plus d'insularitat\nEl Govern central els assegura que la millora es farà «gradualment»\nCentenars de funcionaris públics de les Balears varen reivindicar ahir l'augment immediat del plus de residència durant un quart d'hora entre les 11.00 i 11.15 del dematí i les 19.00 hores a la Delegació del Govern, on els seus portaveus varen llegir un manifest en favor de l'equiparació amb Canàries. El plus compensa el cos de treballadors públics, principalment els que depenen de l'Administració General de l'Estat, el sobrecost que els suposa fer feina a un territori aïllat.\nDe fet, l'exministre d'Administracions Públiques i exsecretari general del PP, Javier Arenas, va anunciar durant la passada legislatura autonòmica, en plena campanya electoral, que els funcionaris de les Balears veurien com se'ls equiparava aquest plus al de les Canàries, ja que en l'actualitat estan tractats iguals que els de la Vall d'Aran.\nEls funcionaris concentrats ahir a diversos centres sanitaris, jutjats i altres edificis públics, reclamaven, segons va explicar el delegat de Justícia de CC OO, Javier Luna, que el plus s'equipari al de les Illes Canàries; que també s'augmenti el plus als treballadors públics de Mallorca i que «es faci de la manera menys gradual possible, ja que fer una promesa i complir-la a 10 anys vista és fer una promesa per a infants». Segons va explicar Luna, «fins ara el que hi ha és un compromís del Govern a estudiar l'augment del plus per als funcionaris de Menorca, Eivissa, Formentera i Cabrera, però res pus».\nPer la seva part, el secretari d'Estat d'Administracions Públiques, Julio Gómez-Pomar, que ahir era a Palma tot i que no va coincidir amb els representants dels funcionaris, va destacar que «en quinze anys no s'havia augmentat» i ara «s'obre la possibilitat per fer-ho». El secretari d'Estat va explicar que «s'ha pres la decisió de revisar el plus d'insularitat a Menorca, Eivissa, Formentera i Cabrera atenent les circumstàncies específiques d'aquestes Illes», en referència a la doble i triple insularitat. Afirmà que aquest és un procés «gradual» i que «confii que ja ho veurem en el futur», referint-se a la revisió del plus dels funcionaris que fan feina a Mallorca.


Àmplia la presència dels boricuas en els playoffs de MLB que inicien avui - Listin Setmanal | Les Caves\nÀmplia la presència dels boricuas en els playoffs de MLB que inicien avui\nPodrien ser aquests playoffs els últims de Yadier Molina en l’uniforme dels Cardinals de Sant Lluís? ¿Seran uns de comiat de Francisco Lindor dels Indians de Cleveland en partits de postemporada?\n¿Tindran opcions de triomf dels debutants dirigents boricuas Charlie Montoyo (Toronto) i Sandy Alomar Jr. (Cleveland)?\nAquestes preguntes són sobre la taula quan avui i demà s’inicien els playoffs de la Lliga Americana i Nacional, respectivament, amb la participació d’un total de 15 jugadors, dos dirigents-quatre coaches boricuas.\nMolina, un dels millors receptors de l’beisbol, acaba el seu contracte amb els Cardinals a l’octubre i es desconeix si Sant Lluís li oferirà una extensió. El doradeño va avançar que es mantindrà actiu en el beisbol i que buscarà un nou contracte ja sigui en Sant Lluís o en un altre lloc.\nMolina estarà actiu en els seus onzens jocs de postemporada, màxim entre els jugadors boricuas actius. Amb 17 temporades en les Majors, el boricua de 38 anys mitjana de per vida 273 en playoffs. Sant Lluís es mesurarà als Pares de Sant Diego a la primera sèrie pautada a un màxim de tres jocs a partir de dimecres.\nFrancisco Lindor podria jugar amb els Indis per última vegada en uns playoffs. Segueix sent remor que l’equip podria canviar-lo de cara a la propera temporada. (Tony Dejak)\nPer la seva banda, Lindor no ha fallat en jocs de postemporada des del 2016. El ambidextre batedor està baixar contracte amb Cleveland fins a la temporada de l’2021, però s’anticipa que els Indians podrien estar canviant-en algun moment en la temporada morta.\nles negociacions entre Lindor i Cleveland van acabar a principis d’aquesta temporada després que les parts no arriben a algun acord.\nCleveland (4) s’enfrontarà als Yankees de Nova York (5).\nMontoyo i Alomar Jr.\nels playoffs tindran un altre interès particular per als boricuas quan Montoyo, en tot just la seva segona campana com a dirigent de Grans Lligues, i Alomar Jr. -en qualitat de mànager interí- estiguin actius.\nMontoyo, que va debutar al 2019, va guiar als seus joves Blue Jays a el tercer lloc en la competitiva Divisió Aquest ja un vuitè lloc en el grup dels vuit classificats. Toronto xocarà davant els líders Rays de Tampa Bay.\nEn tant, Alomar Jr. va portar a la classificació als Indians (4). El exreceptor es va fer càrrec del seu equip a principis d’agost després que Terry Francona tingués problemes de salut.\nAlomar Jr. va ser confirmat per dirigir en el que resta de postemporada.\nCharlie Montoyo – a l’esquerra- va guiar els Blue Jays de Toronto a la postemporada en tot just el seu segon any d’experiència en les majors.\nDiversos jugadors boricuas tornen als playoffs com són els casos de Javier Báez (Cubs), Kike Hernández (Dodgers), Eddie Rosario i José Berríos (tots dos de Minnesota.\nHi hauran altres cares conegudes en aquests playoffs com el receptor Michael Pérez (Tampa) així com Carlos Correa i Martín ‘Machete’ Maldonado (tots dos de Houston) i Roberto Pérez (Cleveland).\nen el cas de Báez, aquest va a la seva cinquena participació en jocs de postemporada. Té cinc jonrones en jocs de postemporada de per vida.\nMentrestant, Hernández va a la seva sisena participació. mitjana. 213, però té sis vuelacercas. té dues Sèries Mundials en la seva resumé.\nPer la seva banda, Correa i Maldonado acumulen cinc i tres participacions, respectivament, en aquests esdeveniments.\nEddie Rosario va acabar la temporada regular com a màxim jonronero i remolcador de carreres entre tots els peloteros boricua s. (Kamil Krzaczynski)\nJosé Berríos i Eddie Rosari tindran la seva tercera experiència en playoffs i segona de forma seguida. Els Twins de Minnesota (3) jugaran davant els seus rivals de divisió, els White Sox de Xicago (6).\nAlex Claudio (Milwaukee), Emilio Pagán (San Diego) i Víctor Caratini (Cubs) van a la seva segona participació.\nen tant, debutaran en jocs de playoffs Pérez, el versàtil Vimael Machín (Oakland) i el principiant i poderós batedor esquerrà Edwin Rius (Dodgers).\nEntre els coaches que estaran actius estan Luis ‘Papa’ Rivera (Toronto), Joe Espasa i Alex Cintrón (Houston), Cheíto Oquendo (Sant Lluís).


Record sense nostàlgia | Emporion\nOpiniónúm. 85 -gener- 2014\nper Josep Fuster\t el gen. 20, 2014\nTinc encara ben guardades dintre els meus records, les imatges de bona part dels carrers de Torroella, oberts per les rasses que soterrarien les instal·lacions del nou sistema automàtic de telefonia, que permetria comunicar-nos directament, sense haver de passar per operadora. La data és de bon recordar, doncs les obres van coincidir amb la nevada del 24 de desembre de 1962.\nD’aquests fets, han passat cinquanta anys; Amb tot aquest temps, el canvis que ha sofert el món han estat enormes; uns dels més significatius són els sistemes de comunicacions. Des de fa uns anys, la implantació massiva d’ordinadors personals, correu electrònic, telèfons intel·ligents, etc. han condemnat pràcticament a desaparèixer, la telefonia tradicional, el correu postal i consegüentment, les postals de Nadal o nadales -motiu principal d’aquest article- que s’enviaven per milions durant les festes de Nadal. És veritat que en aquells anys no eren l’únic mitjà per felicitar-nos les festes, però les nadales, eren una cosa especial, entranyable, i feien més Nadal. M’agradaria fer d’aquestes quatre línies, un record especial, per el correu postal i especialment per aquelles nadales, les diades que vivim ho fan propici.\nAvui dia, se’ns ofereix la possibilitat d’enviar de manera quasi instantània a qualsevol lloc del món, escrits, missatges, nadales electròniques, etc. que podem acompanyar amb tot un reguitzell de complements o fotografies fetes al moment per el mateix telèfon o giny semblant. En un món marcat per les presses, aquesta rapidesa i comoditat, ha propiciat que les nadales de cartolina enviades per correu postal, quedin obsoletes i perdin quasi tot sentit.\nNo es pot negar que amb el canvi, s’ha guanyat amb moltíssims aspectes, l’econòmic, protecció del medi-ambient per l’estalvi de paper, i sobretot amb qualitat, cobertura, continguts, i rapidesa. Però tot té un preu. Les persones, llevat de voler-nos quedar aïllats o desfasats, ens hem d’acostumar a lo que la tecnologia ens imposa. S’accepta de bon grat, si el conjunt dels nous sistemes tenen un balanç tan positiu com aquests; desprès, s’ha de fer la valoració personal, comparar-los i sospesar alguns aspectes més sentimentals que tècnics, que és on hi podrem trobar el preu pagat. Un dels col·lectius que més ho pot apreciar és el del que hem vist als dos sistemes en plena activitat.\nDes de un punt de vista personal, la diferència més substancial entre una nadala de nova tecnologia, i una de tradicional escrita a ma, és que amb la primera, et trobes davant la fredor de la pantalla d’una màquina reflectint un missatge amb una lletra tan perfecta com impersonal; amb l’altre, l’escalfor humana que desprèn l’escriptura feta per la ma de la persona que es vol comunicar amb tu; la lletra i la personal manera d’escriure com a part de la personalitat de cada individu arriba directe, res mecànic o electrònic s’interposa entre l’un i l’altre; si pot palpar el toc càlid d’una manualitat.\nA la mateixa sentència i condemna, està abocat el correu postal del gènere epistolar, vehicle de comunicació de la humanitat durant segles que es limitarà a subsistir de manera testimonial; ara, internet, el correu electrònic, les xarxes socials etc., són les tecnologies que toca utilitzar per comunicar-nos, i és de justícia reconèixer que són mitjans de comunicació magnífics, sempre i quan no ens facin perdre les relacions directes entre les persones. No fa gaires dies, de l’article d’un diari em va quedar gravat a la memòria un paràgraf que deia: “Cinc cents amics a Facebook, no es poden comparar amb una abraçada”.\nMalgrat que el preu hagi estat deixar enrere alguns aspectes humans a favor dels tecnològics, si som capaços de saber-los utilitzar en la seva justa mesura, el balanç serà molt positiu i satisfactori. Per això, el record que avui dedico a les nadales tradicionals, -les de cartolina, enviades per correu postal-, i en general a tots els antics mitjans de comunicació, és un record sense nostàlgia; però he de reconèixer que m’agradaria, que encara no fos l’adéu.\nTraspassant la frontera entre l’entranyable nadala del carter dels anys seixanta i les noves tecnologies, acabo, desitjant-vos a tots -per mitjà electrònic-, un VENTURÓS I FELIÇ 2014.


ERC Tortosa: de juliol 2009\n3.885 milions d'Euros\nAquesta tarda un grup de militans d'ERC Tortosa han remarcat xifra de l'acord de financiació tot decorant la facana de la Seu.\nLa pintada mostra ben clars els 3.885 milions d'Euros que s'han aconsseguit per al País.\nTampoc no hi podia faltar l'Estelada, que com ja és tradició a Tortosa, sempre és present a les accions d'ERC.\nEtiquetes de comentaris: ERC, Estelada, Tortosa\nCampredó, referent cultural ebrenc\nEncara sentim de prop l'entusiasme que ens ha produït l'èxit dels certàmens firals campredonencs de la setmana passada. El nostre treball està encaminat a posar Campredó al mapa i convertir-lo en tot un referent cultural. Durant els darrers 10 mesos han passat pel nostre poble tres consellers de la Generalitat de Catalunya: Joan Manel Tresserras, Jordi Ausàs i Josep Huguet. Amb els dos primers hem tingut importants reunions de treball per consolidar les estructures administratives i culturals del poble, que han estat força fructíferes. L'aposta de Tresserras pel Curt redó ha estat una de les garanties de l'èxit espectacular aconseguit. Com també ho ha estat l'estret contacte amb la Delegació del govern de la Generalitat a les Terres de l'Ebre, ja que hem aconseguit la implicació directa de Lluís Salvadó, Xavier Vega, Josep Felip Monclús i Carles Pasqual.Ens enorgulleix de debò el fet que durant el 2009 han passat per Campredó dos agents culturals importants provinents de València ciutat: Xavi Sarrià, el cantant d'Obrint pas, i Samuel Sebastian, cineasta i guanyador dels darrers premis Octubre de Teatre. Tots dos varen poder gaudir de primera mà de l'ambient campredonenc i van apreciar la nostra feina. També hem comptat amb la presència dels tres luthiers més importants dels Països Catalans: David Bagué, Xavier Vidal, i Sedó. Tot un luxe...A més, el treball del Grup de recerca històrica, que dirigeix el rector Víctor Cardona i del qual també formem part alguns membres de Soldevila, ens ha permès comptar amb tres conferències de tres grans especialistes en el món templer a Catalunya: Dr. Joan Fuguet, Dr. Antoni Virgili, Dr. Laureà Pagarolas. Soldevila organitzàrem una altra instructiva conferència de l'arqueològa ampostina Cinta Montañés, en el marc de la presentació del projecte de restauració del patrimoni templer campredonenc del qual s'encarregava el Departament de cultura de la Generalitat de Catalunya. Ens trobem amb un bon moment culturalment parlant a Campredó. El treball literari dels autors campredonencs; l'esclat blocaire; la tasca artística d'Eduard Gas, Neus Arasa o Verònica Mulet; La força d'aquests quatre joves cineastes: Roman Aixendri, Josep Gutiérrez, Oriol Gracià i Germán Machí; La tasca creadora del pessebrista Germán Machí Castells. L'anhel que estan posant Soldevila i el Grup de recerca històrica...\n3.855 milions de raons per votar Esquerra!\nAquesta és sens dubte una frase sensacionalista, perquè no només de diners viu la gent. Però és veritat que els diners són necessaris i ERC ha aconseguit retallar el dèficit fiscal en 3.855 milions d'Euros!\nAltres aspectes que l'Ebre també necessitava com el respecte o l'estima ja ho hem demostrat en la nostra obra de govern: Aturant el PHN de CiU i PP, o construint un Campus Universitari de primera, per ficar dos exemples clars!\nEls cartells de l'Acampada Jove\nLa secció local d' ERC a Tortosa no té cap representant de les JERC a la seva Executiva. Les JERC, no estan constituides a la nostra assemblea local, avui en dia. Altra cosa és si membres JERC d' u altre municipi actuen a Tortosa o si alguns joves s' han volgut auto-constituir JERC fora de l'assemblea local. L' Executiva Local d'ERC a Tortosa és solidària amb el seu grup municipal i acata l' ordenança de civisme aprovada pel Consistori. Per això vam ser curosos de retirar les pancartes ensondemà mateix de les darreres eleccions al parlament europeu. Per la mateixa raó, no podem compartir l'acció d'algú que es pretén JERC i menys encara la responsabilitat d' una organització que se vol independent d' ERC, tot i que en formi part de l'estructura nacional. Com ERC ens disculpem davant la ciutadania, tot i no ser responsables de la penjada d'aquests cartells. Exigim a les JERC que els retirin i els pengen allà on s' ha establert a la nostra ciutat.\nUs passo la notícia apareguda en premsa.\nPublicat per Gustau Moreno a La Marfanta\nL'Ajuntament de Tortosa ha rebut queixes veïnals per la presència de diversos cartells de l'Acampada Jove al mur acabat de pintar del parc municipal Teodor González. Els veïns han demanat a l'Ajuntament que sancionin els responsables de l'enganxada d'aquests cartells en compliment de l'ordenança de civisme, i han remarcat que un fet així és intolerable, sobretot tenint en compte que fa pocs dies que el consistori ha repintat el mur de les escales del parc. De fet, demà dimecres, a les deu del matí, l'alcalde Ferran Bel, amb la regidora d'Urbanisme i el regidor de Serveis, Meritxell Roigé i Joan Sanahuja, tenen previst presentar a la premsa les obres de millora que s'estan fent al parc municipal, en què l'Ajuntament hi destinarà uns 687.000 euros dels 6,1 milions d'euros del fons estatal d'inversió local. Per la seua banda, l’Acampada Jove, organitzada per les JERC, és el festival juvenil més important dels Països Catalans, i obrirà les portes a Montblanc el proper dijous, 16 de juliol, a partir de les dotze del migdia. Durant els tres dies següents, fins a 30 grups protagonitzaran les vetllades musicals repartides entre l’Espai Independència, la zona de concerts per excel·lència, que acollirà Los Delinqüentes, La Gossa Sorda, Strombers, Betagarri, La Troba-Kung-Fú, Els Pets, Reincidentes i Banda Bassotti, entre d’altres; i l’escenari Racó Català, situat a la plaça Major de Montblanc, i que serà l’altaveu dels grups novells guanyadors dels concursos territorials organitzats per les JERC i que competiran en la final del concurs Música Jove.\nLes tecnologies a l'abast de les dones\nOfereix 358 equips informàtics juntament amb formació sobre com millorar la comunicació i la informació de l’entitat\nL’Institut Català de les Dones (ICD), adscrit al departament d’Acció Social i Ciutadania, ha obert una convocatòria de subvencions adreçada a les entitats de dones de Catalunya per a l’adjudicació de 358 equips informàtics complets (ordinador portàtil, programari i una impressora en color multifunció) i formació específica sobre la utilització de les tecnologies de la informació i comunicació (TIC).\nL’any passat, a través d’aquesta convocatòria, es van adjudicar un total de 144 equips informàtics.\nLa formació en les TIC serà impartida per la Secretaria de Telecomunicacions i Societat de la Informació, del departament de Governació i Administracions Públiques, a les persones designades per cadascuna de les entitats beneficiàries amb la finalitat que facin extensiva aquesta formació a la resta de dones de l'entitat.\nLa iniciativa té per objectiu fomentar l’ús d'eines i aplicacions pròpies de les TIC, tant en els processos interns de les associacions com en la pràctica de les associades. Aquest programa parteix de la premissa que el coneixement i la utilització eficient de les TIC facilita l'increment de l'activitat de les associacions i la inclusió digital/social de les associades, fet que millora la incidència social de l'associació i les habilitats de les dones que hi participen.\nAquesta programa té els objectius següents:\nimpulsar la participació activa de les entitats de dones en espais virtuals, propis o aliens, mitjançant la utilització de programari lliure\ncrear xarxes associatives dels grups i entitats de dones en el territori\ndinamitzar el moviment associatiu de dones i els seus vincles amb les diferents administracions, i materialitzar així la participació activa de les dones\nimpulsar la coordinació de les xarxes de dones des del Consell Nacional de Dones i aconseguir l'establiment d'una xarxa de xarxes\nEl Pla de polítiques de dones de la Generalitat de Catalunya preveu estratègies, entre les quals es troba aquesta iniciativa, per aconseguir que les dones de Catalunya tinguin accés als coneixements que suposin una millora de les seves condicions de vida (sanitària, social, cultural, econòmica i científica). Les tecnologies de la informació i la comunicació són una eina imprescindible per tal d'accedir a aquests coneixements, sobretot en aquells indrets que queden més aïllats geogràficament.\nEl termini de presentació de sol·licituds finalitza el proper dia 1 d’agost.\nQuant al Curt redó, estem extremadament satisfets del seu funcionament. Primerament, per la qualitat dels curtmetratges i documentals presentats, que han agradat molt al públic. En segon lloc, pel nombrós públic assistent que va gaudir d'unes jornades esplèndides, el qual creiem que valora molt positivament la programació. L'homenatge a Ramon Machí, històric del cinema a Campredó, va ser molt emotiu i va estar acompanyat d'un esplèndid vídeo sobre el Cinema Machí que hem d'anar difonent arreu, el primer de la producció pròpia del Curt redó. D'altra banda, hem d'enlairar la notable qualitat dels curtmetratges d'autor local. La presència durant quatre dies a Campredó de Samuel Sebastian, cineasta valencià i guanyador del darrer premi Octubre de teatre a ciutat de València, ens ha donat prestigi al certamen. Ell mateix qualifica els autors campredonencs com a excel·lents!!!Quant a la fira de luthiers, Mestràlia, ens ha permès tenir a Campredó els més prestigiosos luthiers dels Països Catalans. La conferència impartida per Xavier Vidal i David Bagué va ser interessantíssima, tot un luxe!!! La música popular va regnar durant tot el cap de setmana i de quina manera, amb una sensacional lliçó de jota per part dels membres del Casal Panxampla de Tortosa diumenge la tarda. També ens complau remarcar l'actuació del grup Va de vent, que compta amb nombrosos campredonencs.\nCanvis unitaris a l'Executiva nacional, i propers a Tortosa!\n(Enric Aloy inaugurant de la xarxa de senders turístics a la comarca del Montsià)\nAhir dissabte va tenir lloc a Barcelona un nou Consell Nacional d'ERC, però no va ser un consell de tràmits, sinó que va ser el consell que va avalar el President Puigcercós com a pre-candidat a les eleccions catalanes, i també va ser el consell de la unitat del partit entre aquells que se sentien ideològicament més pròxims a Carod i els que tenien més simpaties per Puigcercós.\nA més es va renovar part de l'Executiva i hi ha dues incorporacions vitals. Una, no per lògica i merescuda és menys important, Lluís Salvador serà el nou Secretari de política territorial i medi ambient, un càrrec important que dóna fe del reconeixement que des de Barcelona es fa a la feina que ha dut a terme al territori i dels bons resultats electorals que s'han anat aconseguint al llarg del temps.\nL'altre és l'Enric Aloy, un manresà que coneix i aprecia les Terres de l'Ebre, i que fa temps que treballa des del govern per situar-les al capdavant del país, tant en temes turístics, de consum o universitaris ( sense ell tampoc no haguessin arribat els 15 milions d'Euros per fer el Campus a Tortosa de la URV). Ara des del partit serà el Vicesecreatri general d'estratègia i coordinació institucional. És a dir, un dels homes forts de la maquinària. Ja és bo que tingui sensibilitats pel territori.\nNova Executiva Nacional\nEl CN aprova per amplia majoria la nova Executiva Nacional\nEl Consell Nacional ha aprovat per amplia majoria la remodelació de la nova Executiva Nacional d’Esquerra.\nEnric Aloy, amb 126 vots a favor, 10 en contra i 8 en blanc, s’incorporarà com a vicesecretari general d’Estratègia i Coordinació Institucional. El càrrec de visecretària general d’Acció Sectorial i Programes l’ocuparà Marina Llansana, ratificada amb 123 vots a favor, 11 en contra i 10 en blanc. Lluís Salvadó, amb 120 vots a favor, 16 en contra i 8 en blanc, serà el nou secretari nacional de Política Territorial i Medi Ambient i la secretaria Nacional de Cultura, Llengua i Adiovisuals anirà a càrrec de Carles Mundó, que el Consell Nacional ha ratificat amb 119 vots a favor, 17 en contra i 8 en blanc.\nL’Executiva Nacional ha quedat composada de la següent manera:\nPresident Joan Puigcercós\nSecretari General Joan Ridao\nVicesecretaria general d’Estratègia Coordinació Institucional Enric Aloy\nDona Esther Alberich\nMoviments Socials i Immigració David Minoves\nPolítica Municipal Marc Sanglas\nPolítica Europea, Internacional i Cooperació Marta Rovira\nVicesecretaria general d’Acció Sectorial i Programes Marina Llansana\nPolítica Territorial i Medi Ambient Lluís Salvadó\nPolítica Econòmica M. Àngels Cabasés\nPolítica Social Josep Ginesta\nJustícia, Seguretat i Llibertats Núria Cuenca\nEducació, Universitats i Recerca Alba Castellví\nCultura, Llengua i Audiovisuals Carles Mundó\nVicesecretaria general de Coordinació Interna Eduard López\nOrganització Jaume Sitjà\nDinamització Territorial i Partit en Xarxa Pere Aragonès\nAdministració i Finances Pilar Albiol\nFormació Georgina Oliva\nImatge i Comunicació Ignasi Llorente\nEl Conseller Huguet inaugura avui la Fira de Campredó\nL'Honorable Josep Huguet, Conseller de turisme, innovació i empresa de la Generalitat de Catalunya, inaugurarà els certàmens firals de Campredó aquest vespre a les 19 hores. És la tercera visita d'un conseller del govern català a Campredó en 8 mesos, després de les reunions que tinguérem amb el Conseller de cultura Joan Manel Tresserras i el de Governació Jordi Ausàs. La Conselleria que dirigeix el republicà Josep Huguet ha donat tot el seu suport a aquests ambiciosos certàmens campredonencs. A la vegada, hem treballat colze a colze en l'organització amb el Delegat Territorial d'aquesta conselleria a les Terres de l'Ebre, Josep Felip Monclús.\nValorem molt positivament també la participació a la fira C@ampredo.net d'associacions ebrenques vinculades en la promoció de les noves tecnologies al territori: Atictes, associació de blocaires ebrencs, Punt omnia. La presència de blocaires com Gustau Moreno, Jesús Ferré, Jaume Llambrich o Jordi Roig donen prestigi al CampreBloc.\nUs convidem a totes i a tots a passar una estona per Campredó durant aquest cap de setmana, on trobareu una oferta lúdica i cultura força variada, que podeu consultar al nostre web http://fira.campredo.net/\nEnguany es compleix el 100è aniversari de l'arribada de Marcel·lí Domingo a l'Ajuntament. El 3 de juliol, es complien 100 anys de la sessió del ple de l'Ajuntament en què un jove mestre i periodista de 25 anys, Marcel·lí Domingo, va prendre possessió de l'acta de regidor i va consolidar-se com a líder indiscutible dels republicans tortosins.\nUs porto aquí uns retalls del reportatge escrit per Gustau Moreno on ens recorda el retrat de Marcel·lí Domingo i el republicanisme a la premsa de la època:\n«És una esperança per a aquesta ciutat desgraciada». «Si ens surt fallida, haurem de confessar que els nostres mals no tenen remei», va escriure, abans de concloure: «Cal evitar que la casa del poble siga un asil de gent inútil i cuca. Cal entrar en aquella casa, si se'ns permet la frase, amb una escombra a la mà i un flascó d'àcid clorhídric a l'altra.»\nEl reportatge de Gustau continua recordant que "les eleccions municipals s'havien celebrat el 2 de maig de 1909, però en realitat s'havien ajornat des del 1907, l'any de l'última gran riuada que ha afectat Tortosa. Domingo, que des de feia tres anys regentava una escola laica a Roquetes –en què va imposar l'educació conjunta de xiquets i xiquetes–, va decidir estretir el seu compromís polític i concórrer a les eleccions. «No s'ha d'anar a la política per fer-se un nom, sinó per jugar-se el nom que es tingui»"\nEn les eleccions, els candidats republicans s'havien presentat en dues llistes diferents, els partidaris de Solidaritat Catalana i els radicals. Com recorda el socialista Josep Subirats Piñana a l'obra Marcel·lí Domingo per ell mateix, el líder republicà havia aconseguit el suport del Centre Obrer de Corporacions, de la Unió Republicana, dels pagesos, de l'estament dels botiguers i dels petits industrials. El seu objectiu era lluitar contra els cacics, per una bona administració municipal, per un pressupost «vertader», per suprimir l'impost dels consums –cosa que va assolir el 1912–, per millorar «la sort dels desprotegits» i reorganitzar els serveis municipals. Com a contrapunt, l'estratègia electoral de Domingo es basava en una imatge ètica, allunyada de les pràctiques habituals de corrupció municipal. Amb la «vergonyosa derrota del caciquisme», Marcel·lí va esdevenir el «cap de la minoria republicana» al consistori.\nDes de la Secció Local d' ERC, felicitem a Gustau pel seu treball d' investigació que ens permitim copiar aquí i al mateix temps aprofitem per a fer d'altaveus de la crida que el nostre grup municipal fa a la militància per recordar que el proper cap de setmana farà 10 anys de l'entrada d'Esquerra al'Ajuntament. Els que són i els que han estat regidors durant aquesta etapa faran una valoració en roda de premsa de la feina feta durant aquest període. Serà el dimarts dia 7 a les 17:00 a l'Ajuntament.\nCanvis unitaris a l'Executiva nacional, i propers ...


per Redacció - Fotografia: Ajuntament de Balaguer 17/10/2013 00:00h\nCap de setmana sobre dues rodes a Balaguer| Redacció - Fotografia: Ajuntament de Balaguer\nEls amants de la bicicleta tenen una doble cita aquest cap de setmana a Balaguer. El dissabte, 19 d'octubre, es celebra la 25 edició de la Festa de la Bicicleta, i diumenge 3a edició d’Ermitanyos. Dues proves, una de caràcter més familiar i festiu i l’altra més competitiva, que ja són tot un clàssic en el calendari esportiu de la capital de la Noguera.\nL’alcalde de Balaguer, Josep Maria Roigé, ha destacat que "jornades com aquestes contribueixen a promocionar l’activitat física en família, cosa que converteix les sortides en bicicleta com una activitat de lleure, que, a més a més, permet gaudir de la natura i conèixer l’entorn". Per la seva banda, el regidor d’Esports, Guifré Ricart, ha animat als balaguerins a sumar-se a la jornada, que preveu "itineraris per a tots els públics". Així, es farà una ruta més senzilla, pels carrers més amples i planers de la ciutat, i l’altra que anirà fins al monestir de les Franqueses.\nRoigé i Ricart han participat en la presentació de la Festa de la Bicicleta i la prova Ermitanyos, que organitza el Club Radical Sport. Pel que fa a aquesta darrera marxa, el responsable del club, Sisco Ricart, ha explicat que esperen arribar als 600 participants després que en els darrers anys la prova ha quedat deslluïda perquè el temps no ha acompanyat. Els participants en aquesta prova, que és no competitiva, tenen l’opció de fer tres recorreguts, de 40, 70 i 90 quilòmetres en funció de si fan la ruta per una, dues o tres ermites (Cérvoles, Montalegre i Sant Jordi). Una de les novetats d’enguany és el canvi en el punt d’arribada i sortida, que es trasllada al Molí de l’Esquerrà de Balaguer, fet que permetrà donar un millor servei pre i postcursa als participants: amb pàrquing, serveis, dutxes i un espai tancat en cas de climatologia adversa.\nLes inscripcions es poden formalitzar fins el dia mateix de la prova a través de la web www.ermitanyos.com.


Alumni de la escuela BAU lidera la Moda Sostenible\nCumulus és una prestigiosa associació internacional de centres universitaris d’Art, Arquitectura i Disseny de la qual el centre universitari de disseny BAU forma part.\nCumulus fomenta accions de disseny, projectes i investigació que condueixen a una societat més sostenible. En conseqüència, els representants de Cumulus van signar la Declaració de Disseny de Kyoto el març de 2008. Per implementar els ideals de la Declaració el 2009 es va crear el premi Cumulus Green.\nEn aquest sentit, Cumulus Green és un concurs de disseny internacional on els estudiants proposen solucions per abordar el pla d’objectius de desenvolupament sostenible (ODS) de les Nacions Unides a partir de l’economia circular i el consum i producció responsable. La competició compta, a més, amb la col·laboració de la Fundació Ellen MacArthur qui treballa amb governs, empreses i centres formatius per construir una economia regenerativa i reparadora des del disseny.\nAlumni de BAU entre les mencions d’honor del Cumulus Green 2020\nMireia Panisello amb el seu projecte Mama i Victor López amb el seu projecte (Neo) Waste van ser seleccionats per BAU per participar en el concurs, a què s’han inscrit 683 projectes representant a 163 universitats de 44 països.\nEl projecte Mama de Mireia Panisello és l’únic projecte espanyol d’un centre universitari -BAU- que ha obtingut un reconeixement de Menció d’Honor.\n«Mama», un projecte zero waste que neix de la idea de materialitzar els nostres hàbits de consum i el seu impacte real en la societat i el medi ambient. Consisteix en incorporar tots els residus generats durant procés de producció en la mateixa peça.\nEl consumidor, en lloc de pagar únicament pel resultat final, ho fa per tot el que la peça de roba ha generat durant la seva fabricació. Així, s’aconsegueixen dues reaccions per part del comprador: visibilitzar l’aproximació del valor -tant econòmic com simbòlic- de la peça i responsabilitzar l’usuari de la seva gestió, acumulació o transformació.\nEl jurat ha destacat l’alta qualitat i diversitat d’enfocaments per abordar els desafiaments del nostre entorn social, ambiental i econòmic de les propostes presentades i afirma que «dirigir tota aquesta creativitat radical cap al desenvolupament de l’economia circular serà vital per construir la prosperitat econòmica i resiliència en el segle XXI. »\nLa Mireia també va guanyar el Premi ModaFad 2019 a la millor col·lecció de moda sostenible per «Mama». Aquests guardons estan orientats al reconeixement de professionals i empreses que en l’últim any hagin fet una aportació rellevant al món del disseny i la indústria de la moda.\nDes de Poblenou Urban District volem felicitar a Mireia Penisello per aquest nou reconeixement al seu treball. També donar l’enhorabona a BAU per formar al talent del futur.\nArriben els SAE Creative Media Awards 2021\nL’Escola de mitjans creatius ho ha tornat a fer. Des de SAE Spain han presentat un projecte innovador en què… Més →


La Biblioteca de Figueres i l'escriptor Sebastià Roig esdevenen "De capçalera" - Empordà\nLa Biblioteca de Figueres i l'escriptor Sebastià Roig esdevenen "De capçalera"\nUn pla impulsat pel Servei de Biblioteques de la Generalitat, la Institució de les Lletres Catalanes i l'Institut Català de les Dones.\nEMPORDA.INFO 27.08.2015 | 16:47\nL´escriptor figuerenc Sebastià Roig. EMPORDA.INFO\nLa Biblioteca Fages de Climent de Figueres i l'escriptor figuerenc Sebastià Roig se sumen al projecte "De capçalera", edició 2015, impulsat pel Servei de Biblioteques de la Generalitat de Catalunya, la Institució de les Lletres Catalanes i l'Institut Català de les Dones.\n"De capçalera" vol evidenciar el vincle existent entre els escriptors i les seves biblioteques de referència a través d'una sèrie de col·laboracions i activitats conjuntes, com ara conferències, clubs de lectura o exposicions.\nD'una banda, la Biblioteca de Figueres ha actualitzat i millorat l'entrada de l'autor a la Viquipèdia i ha organitzat una mostra representativa de la seva obra, actualment exposada a la segona planta i que ell mateix completarà amb material propi.\nDe l'altra, Sebastià Roig, escriptor i periodista, gran coneixedor del món del còmic, el cinema i la literatura de gènere fantàstic, autor de monografies locals i novel·la juvenil, participarà en tot un seguit d'activitats: redactarà un text sobre les biblioteques i el seu paper com a agents culturals que el Departament de Cultura difondrà durant la Setmana del Llibre en Català; farà de representant de la Biblioteca, juntament amb la directora Nati Vilanova, a la fira Liberisliber, que es celebrarà a Besalú el 3 i 4 d'octubre; participarà en la conferència commemorativa de l'Any de les Biblioteques, al costat de la bibliotecària Assumpció Estivill, el 9 d'octubre; intervindrà en diferents clubs de lectura, d'adults i juvenil, i assessorarà sobre la secció de còmics i la seva organització.\nEn definitiva, un seguit de propostes que reconeixeran l'escriptor figuerenc i que posaran de relleu el seu vincle amb la Biblioteca Fages de Climent.


pell | LaTele\nActivistes que es deixen “la pell”\nPer novè any consecutiu l’organització Animanaturalis ha organitzat\nl’acte “Sin piel”. Diumenge passat, mig centenar d’activistes van\nprotestar nus i tacats de sang en una performance al centre de Barcelona\nper posar de manifest la crueltat que s’amaga darrera del negoci de la\nindústria pelletera i per a conscenciar a la població que actualment hi\nActe contra granges pelleteres\nActivistes d'Igualdad Animal han realitzat, a la plaça Sant Jaume de Barcelona, un acte de protesta contra l'ús d'animals com a vestimenta. Nou activistes s'han engabiat mig nus simulant les ferides i amuntegament que pateixen els visons a les granges, per a denunciar aquesta indústria de la pell.\nDiumenge, 29 Gener, 2012\nEl darrer cap de setmana de gener ha tingut lloc a Tarragona un acte reivindicatiu en contra de la indústria pelletera. Aquest acte organitzat per Igualdad Animal ha volgut donar a conèixer als ciutadans la cruesa d'una indústria que exerceix una explotació injustificada vers els animals.\nContrainfos 6. Igualdad Animal\nIgualdad animal realitza una accio de protesta a plaça Sant Jaume en contra de les industries pelleteres. defenen la igualtat entre totes aquells éssers vius que poden patir i sentir. L'entrevista ens deixa una dada curiosa: Cada persona de l'Estat espanyol consum anualment una mitja de 100 animals.