DOC 26. 15 de febrer de 1687, català.\nA notícia del procurador fiscal ha vingut que Pere Roé, batlle de les Besses, havia trobat Ramon i Pere Ribelles, pare i fill, de Castelldans, que feien llenya al lloc. Després d'haver-los dit que havien caigut en les penes de 25 lliures i mercè de senyor, no dubtà en prendre blat en paga i satisfacció dels diners. No ho podia fer, perquè els diners tocaven al senyor i ell no podia dur a terme cap composició.\nRamon Ribelles, de Castelldans, 56 anys. Feia un mes i mig. Pere Roé s'enduia una mula i Pere Ribelles, el fill, va oferir-li mitja quartera de segolós a canvi de les penes en diner. Al cap de dos o tres dies van fer el canvi.\nPau Ribelles, pagès de Castelldans, 16 anys. Ídem.\nPere Roé, pres. És pagès i batlle de les Besses, senyoria de Poblet, 56 anys. Feien llenya de roure al bosc de Poblet en dit lloc. Ho reconeix i admet tot. El dia 19, en Roé és remès, sense multa, pel governador general. Ha admès que els diners els havia de cobrar Poblet.\nDOC 24. 30, setembre, 1571, català.\nA les presons de Poblet hi ha pres Joan Bidet, gascó, bandoler, que havia anat aquadrillat amb pedrenyal en companyia de Jaume Pons, de Jaumetó, d'Arnau d'Alós, de Possuelo, de Felip “lo Negre” de mossèn Monsuar, i que mataren, nafraren, desafiaren. Joan Bidet és de nació francesa i ha comès molts delictes, cadascun d'ells suficient per a pena de mort. Matà Andreuet i Gossol a Santa Maria de Meià. En companyia dels altres, al bosc de Comiols, ha robat moltes vegades. I encara a furtat bassives i moltons, que s'ha menjar al terme de la senyoria de Poblet, com Almenara i Sant Bonifaci, terme de Vinaixa. Ell, “lo Negre” i Argullol, amb deu o dotze d'altres, no han dubtat de posar-se en pas amb ànim de robar els que anaven a la fira de Lleida i de fet robaren a uns traginers 7 escuts i dos capes de pastor i a més robaren i descavalcaren del cavall el senyor de Sarroca, mossèn Prunera, li dispararen un pedrenyal, nafraren un criat i li furtaren un pedrenyal. Dos o tres dies després d'haver sortit del camí no dubtaren en entrar per les cases de la Sisquella i prendre tot el pa que tenien. De la Sisquella se'n pujaren dalt a la serra on esperaren el sometent reial i s'escometeren els uns als altres i feren molta resistència al rei i li feriren un home. Es demana que l'enquesta presa per mossèn Joan Mas, comissari reial a la ciutat de Lleida (i que és part inicial del procés) sigui tinguda per vàlida i insertada.\nJoan Bidet, del Montagut, diòcesi de Comenge, regne de França (13 de novembre). Té 27 anys. A Sant Bonifaci, l'han pres el batlle de Vinaixa i el batlle general de Poblet. Fou un encontre envers la Sisquella, en el qual mataren el Negre de Monsuar i Janot Argullol, amb els quals ella anava aquadrillat. Ell va escapar i aquell vespre va anar a dormir prop de les forques de l'Albi. Després va anar a Sant Bonifaci on fou pres en companyia d'un minyó del Negre de Monsuar.\nEstava de pastor a Balaguer amb els carnissers de la ciutat i amb Sarroca de Tor i d'aquí va prendre coneixença amb els Jaumets i s'hi va aquadrillar. El primer encontre en què es va trobar fou quan mataren Andreuet i Gassol, de Vilanova de Meià. Va anar així: ells eren a casa d'en Lluís i vingueren els dos sobredits demanant si allí n'hi havia un de la quadrilla que es deia Diego. Aquells dos van cridar visca capítol i en van matar un de la seva quadrilla, un gascó de Coll del Rat. Llavors van arremetre contra ells i els van matar.\nA la brega d'Argentera, que fou entre els soldats d'Aragó, ell no hi era i els Jaumets tampoc. Però l'endemà hi acudiren cinc i es van mesclar amb Joan Pons, Arfnau d'Alós i Possuelo. Dos o tres dies després tingueren un altre encontre que era agost i venien a Montadó a cercar espardenyes. Allí ens n'hi havien de portar un sac i el prengueren en la caixa d'Arnau d'Alós. Quan foren prop de Montadó van trobar el senyor de Seró amb molta gent del rei i els hi van matar a Pere Alós i a un de nom Valldaura. La meitat de la quadrilla va passar cap a l'Aragó i l'altra meitat travessaren el Segre a la volta de Calaf.\nEssent a la boga d'Aragó,prop d'Alsamora, es van posar en un barranc i eren 80 de companyia. Entre altres, Joan Pons, Possuelo i Arnau d'Alós. Van matar set bèsties i les van menjar a Sant Esteve.\nDesprés van anar a Arensis on mataren el batlle o sotsbatlle de Ciminyana, que és germà d'un que es diu Birolet, el qual la quadrilla ha nafrat en la brega que havien tingut amb el senyor de Seró en la garriga prop de la Sisquella.\nQuan foren a Cabrera els caps van tenir consell i allí es departiren: Possuelo se n'anà a Aragó i Pons amb ells cap el Coll del Rat. Després ell, “lo Negre”, Joan de Labanda, Andreuet i Claravalls van anar cap a la serra d'Almenar. Allí, al terme d'Agramunt, de la pleta d'en Fàbrega prengueren un cap de bestiar i en van menjar una part allí i una altra en un bosc prop de l'Espluga Calva.\nDesprés d'haver fet molt camí, els cinc sobredits van trobar Joan Pons amb cinc d'altres en unes eren d'Ollers. Allí tenien concert en Roig de l'Ametlla, un batlle que es diu que són tres o quatre germans. Joan Font, de Lloraç, i Minguella, de Verdú. S'havien de trobar allí, com ho feren, hi havien d'entrar a Sarral per matar el notari Vallmanya, amb qui Joan Pons tenia molt mala voluntat. Van restar al molí d'oli i van quedar d'acord que quan sentissin les escopetades hi havien d'acudir. Però Vallmanya fou avisat i no va sortir. El mateix vespre van prendre un moltó i el van anar a menjar en un bosc dellà Sarral, que de pa ja en duien prou.\nL'endemà parlaren amb Josep Torner i vuit dies després, essent al bosc, vingué Gabriel Potau i els va fer treure menjar de Solivella per uns pagesos d'allí. Gabriel Potau també va dur unes balances per pesar una cadena d'or que tenia Joan Pons, la qual deia que volia fer compliment fins a cent ducats i deien que la dita cadena Potau la hi havia feta per a Montblanc.\nTots tretze van prendre dues bassives i se les van menjar a Sant Bonifaci amb un capellà que es diu mossèn Domenge. Després van arribar allí tres cavallers castellans que hi van fer oració i els van deixar anar perquè eren parents d'uns amics seus.\nJoan Pons, de Sarral, el seu sogre, el vidrier, la dona, i un altre que li diu oncle i es diu Ramonet, per amor de la dona de Joan Pons es van separar d'ells i van quedar d'acord que el dilluns s'havien de trobar a la collada de Vilanova de Prades per veure de robar a la fira de Lleida. Pons no hi acudí. Els altres tretze o catorze van determinar de venir per a posar-se en pas i anaren a la pleta de Castelldans i allí mataren una cordera i se la menjaren. D'allí van anar cap a una cova prop del Mas d'en Tost on van ser tot el dia i després, a la nit caminaren fins posar-se en pas a la costa de Llardecans per robar els que anirien a la fira de Lleida. Passaren per l'Albagés i el Felip va taure d'una casa una vintena de pans i un home del lloc els va donar raïms. Ja al pas de Llardecans, el Roget, gascó, va fer aturar uns homes que portaven sàrries i els va robar el set escuts i dues capes de pastor que es van partir entre tots. Després va arribar el senyor de Sarroca, mossèn Prunera, amb tres criats i els seus pedrenyals. Andreuet i un altre els van sortir al pas i dos criats fugiren. Van descavalcar al senyor de Sarroca i Joan Vermell va donar una borrassada al criat i va canviar el seu pedrenyal amb el del senyor. Veient-se descoberts, van marxar a la bassa de la Granadella, on van beure i van marxar a sopar a Juncosa. Es van proveir de pa per a dos dies i anaren a dormir a un bosc prop de la Sisquella. El matí, a les vuit, acudí la gent del rei que eren amb el senyor de Seró. En van ferir un que es diu Birolet i ells van perdre “lo Negre”, ferit, (primer havia dit que era mort) i Argullol, mort. Tot això jo ho havia declarat en el procés que li feren a Lleida.\nEl dia 14 de novembre li pregunten si havia estat en companyia de Joan Gros al pla de Turlanda i al coll de Montblanquer quan robaren. Respon que ha sentit anomenar Joan Gros però que no ha estat en aquells passos per robar. En canvi, sí que fou a Montsec, junt amb el moliner d'Orones, de nom Ortiello, Joan Bo, gascó, Pere Cascavell i altres. Van robar uns gascons però només els van tocar dos rals a cadascun.\nDiu que a la mata de Comiols van robar dues vegades. Hi era amb la quadrilla del Jaumets i altres que no recorda fins a setze. Els tocaren deu o dotze rals per home.\nEl pedrenyal que tenia quan el capturaren l'havia comprat a un bandoler que es deia “el Soldat” i era gascó. En va pagar nou escuts que s'havia guanyat amb la seva soldada.\nDesprés que el batlle general torni a fer una relació dels fets, Joan Bidet (a) “lo Muntanyès” és condemnat a ser penjat pel coll fins a morir i la seva ànima sigui separada del cos.\nDOC 18. 1 de setembre de 1586, català.\nPere Espígol, d'Algerri. Feia set o vuit mesos que per ordre de l'abat estava segrestada a Algerri Isabel, filla de Miquel Espígol, de Torrefarrera. Ella i el declarant són fills de cosins germans. La segrestaren a casa de Caterina, germana de Miquel Espígol, vídua de Pere Marcús.\nPocs dies després del manament va sentir que Pere Marcús, menor, baixava pel carrer avall cridant que s'emportaven la pubilla (Isabel, filla de Miquel Espígol). El batlle Gabriel Pedrol va sortir al carrer i Pere Marcús ho va tornar a fer saber. El batlle va fer repicar les campanes i aplegà la gent. Perseguiren els que s'enduien la pubilla. Ell no hi va poder anar perquè estava malat, però donava ànims als perseguidors. El batlle els va aconseguir al camí d'Alguaire i els altres li van dir que se'n tornés que no hi volien res. L'havien agafada del rentador davall l'hospital on havia anat a rentar la vaixella. La van cavalcar sobre un rossí i com que la noia cridava li van prometre que no li farien res.\nHa sentit a dir a Joan Marcús que T. Solanelles, de Raimat, era un dels que la prengueren. Dels altres ha sentit a dir que n'hi havia un d'Almenar que es diu Renyina.\nEl batlle se'n va tornar perquè els altres eren 13 o 14 i va venir a buscar més gent. El curador de la pubilla és T. Solanelles, de Rosselló. No sap quin parentiu hi té. Ni tampoc sap quin hi tenen els altres Solanelles de Raimat.\nBartomeu Marcús, d'Algerri. Els fets van passar el dia de la fira de Balaguer de Carnestoltes proppassat. Ell és sotsbatlle. Va anar al portal de baix i va trobar 25 o 30 homes armats de pedrenyals, alguns a peu i altres a cavall, que s'enduien la noia a anques d'un rossí, Li van dir que els deixés estar, igual que al batlle quan va arribar amb tres o quatre homes. Van buscar reforços i els tornaren a perseguir fins a Torres de Santa Maria, però els altres ja havien passat la Noguera.\nVenia de Lleida amb companyia de terme Boxedes, de la Portella, i Bartomeu Casset, d'Algerri, i parlaven del cas. Boxedes va comentar quer T. Solanelles, de Raimat, era a Algerri quan prengueren la pubilla. I també hi eren els Mascaró, de Raimat, i Renyina, d'Almenar. Els que anaven a cavall menjaren a casa de Bartomeu Badia. La pubilla va caure o es va deixar caure moltes vegades del rossí. El batlle va veure els que la prenien per una porta falsa que va al torrent i els altres li van dir que es guardés.\nBartomeu Badia, d'Algerri. Van arribar a casa seva dos homes a cavall de dos rossins o eugues. Els va fer foc i es van escalfar i els van donar civada per als animals. Van trucar a la porta i va fer cap Renyineta, que es diu Segarra, d'Almenara. Els homes li van demanar si Renyineta era de fiar i ell els va dir que sí. Un dels dos homes, barba-ros, va sortir de la casa del declarant i demanava on era la casa de Pere Marcús. Sobretot ho va demanar al ferrer Toni Joan. Ell declarant va anar al forn perquè era palejador. Allí van sentir els crits de via fora. El batlle només va poder anar amb tres o quatre perquè la gent era a fira a Balaguer. La seva filla, de 12 o 13 anys, va dir que els homes que havien estat a casa eren dels que s'havien endut la pubilla, que ella ho havia vist des de la finestra. La pubilla va demanar a la seva filla Magdalena que l'ajudés, que la prenien. Només va conèixer Renyineta. Pocs dies després de la fira de Prades era a Lleida i va sentir dir a Ribera, de Rosselló, que parlava amb Bernat Borrull, d'Algerri, que a la fira de Prades havien pres a Toni. I no va entendre res més. Ja ha fet una altra declaració en poder del batlle de Menàrguens sobre això.\nMagdalena, filla de Bartomeu Badia, d'Algerri. Els dos que van anar a l'hostal que tenen anaven un amb una euga blanca i l'altre amb euga roja. Li van donar una peça de vuit rals per pagar el que havien gastat. Ella va pujar a bressar una minyoneta i no els va veure més. Va sentor els crits i va veure que aquells dos prenien Isabeleta damunt d'una euga, prop del torrent. Un li va dir que sortís de la finestra o li tirarien amb el pedrenyal. Només va conèixer el d'Almenara.\nBernat Borrull, d'Algerri. El dia de la fira va anar al castell a esmorzar en companyia de Toni Boltanya i en Tolo. Van veure dos homes a cavall que entraren a l'hostal d'en Badia, a lloms d'una euga grisa i una de roja. Baixaven del castell i anaven a plantar vinya per al senyor. I la sastressa va passar per la vinya i els va dir que havien robat la pubilla. L'havien pres a Raimat amb dos carros que ja esperaven a la Noguera. Es deia que Toni Solanelles ha havia fet. Ell li va conèixer l'euga. Toni Solanelles li ho va confirmar quan van parlar a la fira de Lleida quinze dies després. Ho havia fet perquè li tocava. El declarant li va dir que ells havia feta la llenya i l'hauria de dur al coll, en sentit figurat. Toni Solanelles va dir que ho tenia per ben fet i que ja havia escrit al prior de Catalunya perquè hi posés remei. Li va dir que es guardés de Poblet perquè el prendrien. Un altre dia a la fira Pere Ribera, de Rosselló, li va dir que havien pres a Toni Solanelles de Raimat pel cas de la pubilla i que mossèn Valls havia anat a Poblet a parlar per ell. En companyia de Toni Solanelles en la presa de la pubilla hi havia Mateu i Esteve Calcaterra (que ara és marit de la pubilla) i Domingo Segarra, d'Almenar, (a) “Renyina”. El darrer deien que havia estat el concertador. Dels altres fins a 12 o 13 no ho sap.\nBernat Miranda, d'Algerri. Era a la fira de Balaguer el dia dels fets. A Raimat va saber per Toni Solanelles que aquest, els germans Calcaterra i altres que no sap havien fet l'acció. Eren una vintena, segons Toni Solanelles. La prengueren al torrent quan rentava les escudelles. A la Noguera tenien un carro per prendre-la. Toni Solanelles és home gran, amb barba rossa, ple de cara, de 34 anys. Toni Solanelles li va comentar que el batlle d'Algerri els va seguir però anava amb poca gent.\nGabriel Pedrol, batlle d'Algerri (dia 2 de setembre). Va sentir els crits de la seva muller, va obrir la porta falsa que dóna al torrent i va veure dos homes de cavall i dos de peu amb els seus pedrenyals que prenien la pubilla, que va caure del cavall algun cop. Gabriel Pedrol els va dir que feien afrenta a la terra de Poblet i els altres respongueren que no li feien greuge en res. Va fer repicar la campana però només va trobar tres o quatre homes, que els altres eren a fira. A l'era de Pere Espígol va veure que els altres eren 20 homes armats i quatre dels quals de cavall. I li deien que l'esperaven. Va aconseguir quatre fadrins més i els tornà a perseguir fins a Torres de Santa Maria. Els altres ja eren camí d'Aragó i escopetejaven perquè eren en lloc segur. Va tornar a Algerri i uns podadors li van dir que no havien conegut els raptors. Va veure els dos carros aparellats i va saber després allò de Magdalena. Ha sentit a dir Bartomeu Barrull, mosso de mossèn Borró de Torrefarrera, que hi havia Toni Solanelles i Renyina. Ell va mostrar on era l'hostal als dos que entraren a la vila.\nCaterina, vídua de Pere Busquet, d'Algerri. Era al corral de Blai Folguera quan va sentir els crits. Va baixar al torrent i va veure que es tractava de la pubilla. Va dir als altres lladres i aquells li van encarar els pedrenyals. El missatger Gomis també ho va veure. Ha sentit dir que la portaren a Raimat i la casaren i no gaire bé.\nBartomeu Barrull, d'Algerri. Ha sentit a dir a mossèn Borró, amb qui està de mosso, que la pubilla se l'endugué Toni de na Nadala, per altre nom Solanelles, de Raimat. Era el principal dels que se l'endugueren. Toni Solanelles se'n ventava i deia que encara que els d'Algerri haguessin estat 100 l'hauria pres. Un Solanelles de Rosselló va demanar consell a mossèn Borró i aquest va dir que no hi podia fer res. No l'han casat massa bé.\nJoan Marcús, d'Algerri. L'abat féu manament a la seva cunyada i al seu nebot Pere Marcús que tinguessin guardada la pubilla Espígol de Torrefarrera sota pena de cent ducats, i per això estava a casa del seu germà Pere Marcús. Pere Solanelles, de Rosselló, i Gavas, de Torrefarrera, curadors de la pubilla, li devien la despesa que la pubilla havia fet a casa del seu germà. Va quedar que per al dia de Sant Blai li pagarien 30 escuts i que si pagaven els hi restituiria la pubilla. Passà Sant Blai i el procurador del declarant li va fer saber que els altres no havien pagat res. Vingueren Toni Solanelles, de Raimat, Miquel Solanelles, i els germans Calcaterra -Esteve i Miquel- amb altres el dia de la fira de Balaguer i se l'emportaren.\nJoana, muller de Gabriel Pedrol, batlle. Filava al patí fora del corral de casa seva el dia de la fira de Balaguer. Va veure com prenien la pubilla, que cridava i feia resistència.\nNicolau Reus, pagès de Castelldans (1 de setembre). Va ser emparat per anar a prendre una donzella d'Algerri que li deien Espigoleta per part de Toni Solanelles. El pare del declarant va dir que si era contra els Montesquiu no volia que hi anés perquè eren gent de bé. Ell hi va anar en companyia de Joan i Jaume Marc i Joan Sarle, també de Castelldans. Jaume era casat i els altres eren fadrins. El dia abans de la fira de Balaguer ells quatre van sortir de Castelldans i van anar a Lleida on els esperava Toni Solanelles. Van anar fins a Raimat on van trobar 30 homes armats de pedrenyals, entre els quals n'hi havia set o vuit de cavall. Va conèixer el sogueret de Lleida, Balsell sastre, Miravall pagès, Preixana pagès i un nebot de l'escarceller de Lleida. Tots aquests de Lleida. Tomàs i Esteve (avui marit de la pubilla) Calcaterra, el pubill Miquel Solanelles, cosí de Toni, tost aquests de Raimat. I un home d'Almenar que va fer d'espia en aquest cas per saber si la gent era a la fira. També ja a Algerri va conèixer un tal Valdellol, ferrer que viu casat a Torrefarrera i un que li diuen “el Monjo”, criat del veguer de Lleida, i un cosí seu que és sabater, tots de la muntanya de Pallars. Balsell féu la captura de la pubilla, que havia passat a l'altra banda de riu, i la donà a Toni Solanelles, oncle de la pubilla. Van dir a Toni Solanelles que els pesava molt anar a agreujar la senyoria de Poblet. Ho confessa tot per descàrrec de la seva consciència.\nJoan Sirle, ferrer de Castelldans (deia 3 de setembre). No aporta res de nou. No sabia què havia d'anar a fer a Algerri, però va confiar amb Toni Solanelles que tenia per home de bé. No va veure el batlle d'Algerri ni gent armada. Ni sabia que Algerri fos de Poblet.\nPere Soldevila, batlle de Menàrguens. Va anar a Algerri a prendre informació del cas i després a Lleida, on va parlar amb Nicolau Malgar. Aquest va fer venir un que es deia Monjo i tenia la cara cremada de pólvora. Monjo va dir que havia estat emparat però no hi havia anat.\nAntoni Solanelles, pagès de Raimat, extret de la presó (dia 6). Els curadors i parents de la pubilla van entendre que Joan Marcús s'hi volia casar. I que els semblava malament que la tingués a casa, sobretot essent morta la tia, muller de Pere Marcús. Els curadors, ell i un oncle de la pubilla dit Esteve Miquel Solanelles, de Raimat, van creure que l'havien de treure d'Algerri i portar-la a Raimat. El seu oncle Miquel Solanelles i ell van prendre el càrrec de tenir gent per fer-ho. Ell va emparar tres homes de Castelldans, Balsell de Lleida i Reyina d'Almenar. El seu oncle va emparar els altres (Prexana, sogueret, Miravall, Esteve i Tomàs Calcaterra.). N'hi va haver quatre que van marxar a darrera hora. Tots portaven pedrenyal excepte quatre (Renyina, Joan Marc, Miravall i ell). Els tres darrers anaven a cavall. Segons ell, només una vella els va fer contradicció. No va sentir al batlle, ni repicar de campanes, ni la pubilla va caure del cavall. L'endemà van anar a Lleida i van donar raó al comanador Capons que ja tenien la pubilla. Els va posar pena que no la casessin sense llicència seva.\nDOC 1. 15 d'abril de 1611, català.\nRespostes a divuit articles que presenta Poblet per demostrar la jurisdicció sobre les Besses contra les pretensions d'Escaladei.\nJaume Tarragó, pagès d'Albi, 60 anys. L'abat de Poblet prenia els homenatges a les Besses. Ha vist moltes vegades els mollons i les fites de separació entre els termes de les Besses i la Gisperta. Ha vist moltes vegades la pleta aiguavessant fins el terme de les Besses i no de la Gisperta. Creu que la pleta és al terme de les Besses. Recorda que fa anys era a Castelldans i el batlle Carbonell va perseguir uns lladres que eren a l'Hospitalet, terme de les Besses, i quan va arribar als mollons esmentats no va passar més enllà en veure que havia arribat a terme de les Besses. Els pares de la cartoixa (d'Escaladei) havien tingut raons amb Poblet sobre la jurisdicció de les Besses i la Gisperta. El batlle general no va agreujar els fadrins en capturar-los a la pleta, perquè era terme de les Besses. Els fadrins havien lligar un home i s'emportaven els fems de la pleta. No sap que Escaladei tingui jurisdicció a les Besses, si bé és cert que a vegades un senyor té la jurisdicció i un altre rep el delme.\nMiquel Reig, pagès de l'Albi, 36 anys. Els mollons comencen en una serra on afronten tres termes: les Besses, l'Albagés i Castelldans. I discorren tota serra amunt dreta via fins la Torre de les Agulles, on el mollons donen vessants. Resta aproximadament igual.\nJoan Bargalló, major, de l'Albi, 60 anys, Ídem.\nMiquel Miró, pagès de l'Albi, 55 anys. Sap que si els de Poblet l'haguessin trobat a la serra l'haurien penyorat perquè és la seva jurisdicció.\nCARPETA DE SENTÈNCIES.\nDOC 20. 9, juliol de 1626, català.\nNo és una sentència, sinó part d'un possible procés, amb dues declaracions.\nDeclaració de Pere Sorolla de Lizerassu, notari, 44 anys. Fa cosa d'uns deu mesos, ell, en companyia de moltes altres persones, anava a l'Albagés. Va trobar un home que es diu Corcó, de Castelldans, amb la vaqueria, que peixia a les herbes dels termes de l'Hospitalet, les Besses, Vallseca i l'Albagés. Com a oficial que és de Poblet, li va posar pena de 50 escuts que d'aquella hora en endavant no entrés a pasturar en dits termes amb la vaqueria. Altrament, seria empenyorat i executada la pena. Signa la declaració.\nJoan Corcó, pagès de Castelldans, de 90 anys. Jura di la veritat davant fra Pere Vilamajor. Feia vuit o deu mesos que guardava la seva vaqueria al riu de Set, al sol de la Vallseca, quan el notari Pere Sorolla, en nom del batlle general de Poblet, li va posar pena de 50 lliures (sic) que no peixés les vaques i bous en dit terme. Ell pensava que ho podia fer, si bé en una altra ocasió fra Reure la va posar pena.\nFeia pocs dies, a la baixada del coll d'Albarca, junt al tros que conrea T. Bessó, d'Ulldemolins, li van penyorar els bous. I té record que el lloc i vall on li feren la penyora sempre els ha vist tenir pr Poblet i delmar els de Poblet. I a dit moltes vegades a fra Pere Carbonell, que és a Castelldans, que els d'Escaladei no hi tenen res.\nDOC 21. S. XVIII (posterior 1736) català.\nRelació de propietats.\nVallcansada i Valldefaig són unes valletes (valls petites) que Poblet té fitades. El bosser dóna llicència a qui vol per conrear-hi sense cap contradicció per part de ningú. Estan situades en el terme de Castelldans. Poblet mai hi ha tingut jurisdicció. No són termes a part, sinó heretats que comprà Poblet.\nBaladrosa és un terme que comprèn tot el terme de la Cova. Les actes notarials expressen que les sobredites valls són dins el terme de Castelldans, però el senyor del lloc, l'any 1265, en va fer renúncia a favor de Poblet i les féu terme a part. Pel que fa a la jurisdicció, no hi ha més notícia de Baladrosa i la Cova que la presa de sagraments, homenatges i possessió per l'abat Quiles (1628-1632) -tot el referent a Baladrosa està ratllat amb una creu de sant Andreu-.\nBaladrosa és un termenet del qual en l'”especulo” no se'n troba la menor notícia, a part que Pere Vidal, ardiaca de Ribagorça, vengué a Poblet una heretat que tenia al lloc de Baladrosa. “Y se discorre” que l'heretat en qüestió devia comprendre tot o la major part de dit terme que ara es diu Vallbaladrosa, que afronta amb el Cogul.\n“Y desta y demés valls, com també de la Cova, que expresan ser del terme de Castelldàsens, lo sr. de dit poble ho separà, donant-ho per terme apart al Monestir en lo any 1265”.\nDe la Cova, no troben com la va començar a adquirir Poblet, però a l'”especulo” consta que l'any 1255 fou establerta pel monestir a Gombau. També que el bisbe d'Osca, que s'enterrà a Poblet, li deixà la meitat del terme de la Cova, l'any 1289. el previlegi del rei Jaume, de 1272, ja confirma a Poblet el mas de Montbellet i la cova amb els molins. “Assegurant que les dates de establiments y compres de la Cova estan totes equivocades y per ço no se necesita de altre que regirese ab lo llibre de sagramens y homenatjes que rebé lo sr. abat Quiles per lo del terme de la Cova y demés, pues allí se troban ben deslindades las comfrontacions y los suposan térmens dels monastir”.\n“Y axí mateix està targiversat dins quin terme són així les valls com la Cova, pues en les afrontacions los suposen uns de Castelldàsens y altres de Juncosa”.\nDe Montbellet a l'”especulo” consta que Poblet “entrà a possehir-lo” l'any 1254 pels crèdits que tenia en la casa de Claramunt. Tant el terme de la Cova com Montbellet estan fitats i tots els posseeix Poblet per termes propis, sense cap contradicció.\nS'adverteix que tots els termes i valls de les Garrigues, Poblet les tenia establertes el 1259 “y després so (s'ho) tornà a incorporar y des de entonses ho ha possehït per térmens propis”.\nL'any 1315, Guillem de na Montaguda, amb decret del rei Jaume, vengué a Poblet els castells i llocs de l'Albagés i Vall de Reig amb la senyoria, jurisdicció, aigües.....per franc alou.\nVallseca era una heretat que Guillem de Mont-roig vengué a Poblet. Era del terme de Castelldans i Poblet la té fitada. El bosser deixa terres a terratge sense contradicció de ningú. “Y en dita vall per temps hi agué uns tres o quatre cases”.\nDOC 22. s. XVIII, castellà.\nSegon full: a les nones de juny de l'any 10 del regnat de Lluís, conveniència entre el comte de Barcelona i Guillem Dalmau de Cervera sobre Castelldans; avinença entre el rei Alfons i Guillem de Cervera l'any 1178 sobre el mateix lloc; donació feta a Guillem de Cervera del terme de Castelldans, Sense data; restitució feta pel rei Jaume a Ramon de Cervera de Castelldans i els seus termes, any 1257; donació del rei Pere a Guillem de Cervera de Castelldans, abril 1266.\nDOC 2. s XIX (posterior 1805), castellà.\n(només on surt Castelldans)\nValldefaig: el 1286, Pere de Llopis vengué a Galceran de Montpaó el lloc de Valldefaig, junt amb el castell i lloc de la Sisquella, “confundiendo los límites del uno con los del otro”. El 1292, Poblet va comprar-los tots dos. El 1311, Bramon de Montpaó va renunciar en favor del monestir qualsevol dret que pogués tenir-hi.\nEl 1735, es va concordar entre el capítol eclesiàstic de Lleida i Poblet “un amistoso arreglo” sobre la manera de percebre i repartir-se els delmes dels pobles de les Garrigues. No es van esmentar els despoblats de Valldefaig i l'Hospitalet. Això va causar noves disputes, que acabaren amb una nova concòrdia el 1805, on va quedar estipulat que els delmes dels dos temes seguissin la mateixa sort que els dels altres pobles de les Garrigues.\nBaladró o Baladrosa: el 1219, Bernat de Montpaó, muller i fills vengueren a Pere Vidal, canonge de Lleida, l'honor que tenien al terme de Castelldans, això és, a Baladrosa.\nEl 1231, Raimunda, víuda de Bernat de Montpalau, donà en emfiteusi a Joan Guitart una peça de terra en el “parage” dit la Baladrosa, afrontant amb la serra i terme de Vall de Reig i el de Cantacogul, a cens anual de 2 sous.\nEl 1235, la mateixa i el seu fill Bernat donaren en emfiteusi a Guillem i Arnau Guitart una peça de terra , en el terme de Castelldans i lloc esmentat, amb el mateix cens i les mateixes afrontacions.\nEl 1209, venda de Bernat de Montpalau i Guiu, el seu fill, a Domènec Traper i Pere Vidal d'una parellada d'alou en el territori de Lleida, terme de Castelldans, en l'indret dit Vallcansada,pel preu de 100 sous jaquesos. D'una part afrontava amb el Soleràs. A Bernayt li quedava sana i estàlvia la senyoria.\nEl 1385, en un poder que va atorgar Pere de Gener es pressuposa que Jaume Roger de Pallars li havia venut el castell de Castelldans i que entre ells havien convingut que després Gener signaria a favor de Roger revenda de les jurisdiccions criminals del mas de la Cova i altres pobles. Havent-se ratificat, Pere de Gener atorgà poder a Domènec Andreu perquè donés a Roger possessió de les jurisdiccions.\nLa Sisquella: en 1286 Pere Llopis vengué la Sisquella a Galceran de Montpaó amb els plans, muntanyes, prats, pastures, emprius i altres. 3L 1292, la va comprar Poblet. El 1450, hi hagué disputes entre els de Castelldans i al Sisquella, de manera que el procurador de Poblet revocà el precari o llicència que havia concedit als de Castelldans per emprivar al terme de la Sisquella. El 1629, ídem supra.\nCARPETA 1. ESCALADEI CONTRA CREDITORS DE PERE GENER (CASTELLDANS).\nDOC ? 1412-1416, llatí.\nSentència de Bertran de Vilafranca, donzell, veguer de Lleida, sobre la satisfacció dels deutes de Pere Gener amb el preu de la venda de Castelldans segons els drets de cada creditor. La preconització és feta a instància del prior de la cartoixa d'Escaladei.\nCARPETA 10. EMPRIUS A LES GARRIGUES.\nDOC 2. (2-març de 1512) llatí-català. Notari: Pere Carbonell de Vimbodí.\nConcòrdia entre Poblet i Escaladei sobre el dret de carnalatge a les Besses i Vallseca, Joan Ros, prior d' Escaladei i els homes de Castelldans, i l'abat de Poblet, Domènec Porta, senyor de les Besses i l'Albagés.\nDOC 3. primer part segle XVII. Català.\nFitacions del terme de Castelldans, amb l'advertiment que no arriba a la creu del Coll de l'Aranyó, sinó a un molló que hi ha 100 passes serra amunt. També es deixa clar que el lloc on feren resistència al batlle de les Besses és dins el terme de l'Hospitalet, en un indret conegut com les planes més baixes.\nDOC 4. 1630 (circa) llatí.\n“Còpia de la instrucció per a Roma”, amb cal·ligrafia de fra Joan Vallespinosa. És una relació de les causes entre Poblet i Escaladei: sobre el domini de les terres que són al termes de les Besses i l'Hospitalet (de Poblet) i les dels termes de la Gisperta i Castelldans (Escaladei); sobre altres parts de terra als termes del Cogul i dels Omellons; sobre el dret de pastura que els cartoixans pretenien als termes del Soleràs, Juncosa, la Fumada, Sisquella, Vallclara, l'Albagés, el Vilosell i la Pobla de Cérvoles.\nDOC 5. 24 de maig de 1630, català.\nFitació de les deveses i emprius de l'Albagés i les Besses, possessió de Poblet, i Castelldans, d'Escaladei.\nDOC 8. 1730, català.\n“Nota dels títols i dret que el monastir de las erbas y pasturas dels pobles de las Garrigas”. Poblet acredita els documents per mitjà dels quals posseeix les herbes de Juncosa, els Torms, el Soleràs, l'Albagés, les Besses, Vallseca, el Cogul, la Coca, Montbellet.\nJuncosa (i els Torms i el Soleràs); venda de Ramon de Miravet a Poblet per 1200 morabatins d'or el 1292.\nL'Albagés (i terme despoblar de Vall de Reig): venda per Guillem de na Montaguda a Poblet per 38.300 sous jaquesos, el 1315. Abans de la compra, el 1307, hi havia hagut sentència arbitral entre Saura, viuda de Guillem de na Montaguda, en nom dels homes de l'Albagés, i Guillem de Cervera, en nom seu i dels de Castelldans. La sentència assenyala que els de Castelldans podien exercir l'empriu de pasturar, apletar i abeurar els animals propis per tots els llocs i terme de l'Albagés. També els podien abeurar al riu de Set, excepció de deveses, vinyes, conreus i els “entuxans” del voltant de l'Albagés i les deveses, excepció de la de més enllà del riu Set cap a Valldereig, vers les parts de la Sisquella i del Cogul. I excepció especial de les deveses eren de la part del riu de Set cap a Castelldans. Els de l'Albagés tenien dret recíproc. Una sentència de 1355 va determinar que els de Castelldans no tenien empriu en les deveses assenyalades en la sentència de 1307, que el majoral podia posar bans i penyorar les bèsties dels contraventors.\nLes Besses i Vallseca (termes despoblats): venda de Guillem de Mont-roig a Poblet el 1305. El 1312 Guillem de Cervera, senyor de Castelldans, reconeix que no té cap dret en l'herbatge de les Besses. El 1312 l'abat, amb consentiment dels ancians del monestir, estableix Ramon de Llossera i altres al mas de Llorenç, situat al terme de les Besses. Poblet es reserva l'herbatge. El 1386 hi ha sentència arbitral entre Beatriu de Cardona i Poblet per raó del dret de carnalatge i degolla que l'abat deia tenir a les Besses i l'Albagés. Fou sentenciat que la universitat o singulars de Castelldans no tenien dret d'empriu a la devesa o lloc de les Besses, ni fer pasturar. Si els de les Besses trobaven bestiar de Castelldans no en podien fer degolla si no tan sols cobrar-ne el ban. Poblet tenia el dret de vendre l'herbatge de les Besses i l'Albagés. Si algun veí de Castelldans no feia residència seguida al lloc, no tenia dret d'empriu o de pastura al terme de les Besses. El 1512 hi hagué concòrdia entre Escaladei i Poblet i els llocs de Castelldans, les Besses i l'Albagés. Poblet i els seus vassalls pretenien el poder carnejar bestiar estrany trobat a les Besses i a l'Albagés. Per evitar la continuació del plet que se seguia a la Reial Audiència, el senyor i els vassalls de Castelldans podien fer empriu amb els seus bestiars en les herbes i aigües de les Besses, i fer llenya excepte en deveses i conreus. No hi podia haver degolla, sinó només ban de 5 sous de dia i doble de nit per cada ramat de bestiar. Cap veí de Castelldans que no fes contínua estada al poble tenia dret d'empriu a les Besses. Ni Poblet ni els seus vassalls no podien vendre, arrendar, donar ni alienar les herbes del terme de les Besses. L'abat i els seus tenien el dret de carnejar qualsevol bestiar trobat dins el terme de les Besses. El senyor del lloc i terme de l'Albagés tenia el dret de carnejar els bestiars estrangers trobats al terme. El senyor i vassalls de l'Albagés podien apletar i abeurar els animals a la part del terme de Castelldans on solien fer-ho i recíprocament. Si el senyor i els vassalls de l'Albagés podien provar que tenien possibilitats de fer llenya al terme de Castelldans no se'ls ho podia impedir. En les confessions generals del capbreus, es diu que els termes despoblats són poblats, que quan es venen les herbes del terme el senyor en pren la tercera part, i que el senyor té dret de donar carta de població si el terme es repobla. Això vol dir que Poblet pot arrendar les herbes, i suposa que les herbes del terme de les Besses pertanyen acumulativament al senyor i vassalls d'aquell lloc.\nDOC 10. mitjan segle XVIII, català.\nBreu manifestació del dret que té Poblet sobre les pastures, les herbes i els emprius, i en defensa de les pretensions d'Escaladei com a senyor de Castelldans, i els veïns del poble, de pasturar als termes de les Besses, Vallseca i l'Albagés.\nDOC 11. mitjan segle XVIII, català.\nManifest del dret que té Poblet de péixer els bestiars en el terme i termes de Castelldans. Recull les concòrdies entre Poblet i Escaladei sobre el dret de pastura del primer a Castelldans i del segon a les Besses. Poblet insta el reconeixement recíproc dels drets.\nDOC 12. mitjan segle XVIII, català.\nResposta de fra Sabater a la donada per fra Anselm Rúbies a fra Miquel Cuyàs, sobre els “reparos” del secretari de Poblet relatius al fet que a la Coma de Melons, terme de Castelldans, no hi ha devesa.\nDOC 13. mitjan segle XVIII, català.\nResposta d'Escaladei a les pretensions de Poblet i els vassalls de l'Albagés de fer pasturar el bestiar al terme de Castelldans. Arrenca de la sentència arbitral de 1307.\nDOC 14. mitjan segle XVIII, català.\nEls arrendataris de Poblet han sol·licitat que es posi remei al desordre dels veïns de l'Albagés “en pasturar lo territori que no podian”.A més, feien “alarde de este dret”. Consten les afrontacions del terme de Castelldans l'any 1319 i la sentència de 1630.\nDOC 16. 1774, castellà.\nResposta a Escaladei i una pretensió d'aquest, amb fonaments i raons, contra Poblet i els vassalls de l'Albagés. Els de Castelldans volen limitar als de l'Albagés el dret de péixer els bestiars a la devesa anomenada Coma de Melons.\nDOC. 14. 1629, llatí.\nConcòrdia entre Poblet i Escaladei sobre el terme de Melons i partida dels Bartolomicos.\nEl síndic d'Escaladei pretenia que Escaladei era senyor d'una partida de terra dita dels Bartolomicos, en la qual hi havia pleta per encabir el bestiar d'Escaladei, exercir-hi la jurisdicció civil i criminal, rebre delmes. Era en el lloc i terme de Castelldàsens i el terme de la Gisperta.\nPoblet com a senyor de les Besses, també al terme de Castelldàsens i de la Gisperta, pretenia el mateix.\nEscaladei havia estat condemnat a silenci perpetu. El 18 de juny de 1629, el relator va pronunciar sentència definitiva, després de referir tots els documents i testimonis presentats per les parts. Era favorable a Escaladei i condemnava Poblet a no molestar els bestiar que pasturés -s'havien fet penyores-, no exercir la jurisdicció i no cobrar delmes.\nA finals de 1629, Poblet nomena procurador per continuar el plet al seu abat, Domènec Quílez. I Escaladei nomena Francesc Palau, monjo. El plet deriva cap a la possessió del terme de Melons, contigu al terme de Cogul i a la vall de Comallobera. Poblet pretenia que Escaladei li pagués 1.000 ducats d'or en compensació de la injúria rebuda per Escaladei quan aqueix va plantar forques a la vall. El 1630 fou feta concòrdia i el procés va quedar aturat.\nDOC. 9. 2 de març de 1235, llatí.\nRamon Berenguer d'Àger confirma a Arnau Punyet totes les donacions i franqueses que l'avi del primer, Guillem de Cervera, va fer en favor del segon a Castelldans.\nDOC. 12. 9 d'octubre de 1247, llatí.\nConcòrdia entre Ramon Berenguer d'Àger i Ramon de Cervera sobre el feu de la ciutat de Lleida, Castelldans i Juneda.\nDOC. 6. 25 d'agost de 1295, llatí.\nPere Arnau de Cervera, cavaller, ven a Bertran de Solanelles, de la ciutat de Lleida, la castlania del Cogul, al terme de Castelldans, per 400 sous jaquesos.\nDOC. 4. 27 de febrer de 1385, llatí-català.\nCarta de venda de Jaume Roger, comte de Pallars, senyor d'Arbeca, en favor de Pere Giner, ciutadà de Lleida, del castell i lloc de Castelldans. Amb tots els dretes i pertinences i la jurisdicció criminal que com a senyor de dit lloc té a les Besses, l'Hospitalet del riu Set, Vimferrer, Jovals, torres de Pinell, Concabella, de la Sala, i torres de Borràs i de Sant Jaume -totes al terme de Castelldans-. També ven la jurisdicció criminal del Cogul i mas de les Coves. I la jurisdicció criminal i senyorial als masos de Triquell, de Cerdà, de Jornet, de Pere Arnau i de Sentís i en les torres de Sentmenat i de Santafè. Els masos i torres també són del terme de Castelldans. També ven la jurisdicció i senyoria al mas de Berragi. Preu: 80.000 sous jaquesos, a raó de 18 diners per sou. Equivalen a 120.000 sous barcelonesos.\nDOC. 5. 27 de febrer de 1385, llatí-català.\nCòpia literal del document anterior. Comte de Pallars a Poblet. Venda de Les Besses i altres.\nDOC 6. 26 de juliol de 1385, llatí-català.\nJaume Roger, compte de Pallars, senyor d'Arbeca, ven a Poblet la jurisdicció criminal i el delme de blat, verema i safrà, i altres fruits de les Besses, l'Hospitalet de Riu de Set, Cogul. Consta que el noble havia venut el castell de Castelldans a Pere Janer, ciutadà de Lleida, però havia retingut els drets sobre els llocs susdits. Poblet presenta tota una sèrie de peticions al comte, ja que, de fet, ja era senyor dels llocs.\nDOC. 31 25, juliol de 1689, català.\nAnton Aloy, notari públic de Tarragona, regint les escriptures de Joan Fèlix, notari de la mateixa ciutat, estén lletra certificatòria el 6 de desembre de 1788.\nDóna fe que en el capbreu original dels censos i rèdits que Poblet rebia en les viles, llocs i termes de les baronies d'Urgell, es troba un acte de relació de visura de la devesa del terme de l'Albagés, en la qual no hi poden entrar a herbejar els de Castelldans ni altres. La visura fou feta per sis pagesos de Castelldans, senyoria de la Cartoixa, i tres prohoms de l'Albagés. Hi ha la fitació completa de la devesa.\nDOC. 44. 23-35 de maig de 1630, català.\nS'han personat al terme de les Besses en el lloc dit Vallseca o terme de l'Hospitalet, davant la Roca Foradada, fra Joan Vallespinosa, síndic de Poblet, i fra Pere Carbonell, religiós d'Escaladei, majoral de Castelldans, assistint també Pere Roé i Joan Costa, jurats de les Besses, i Antoni Simó i Jaume Argilés, prohoms del dit lloc, per la part de Poblet, i el batlle Joan Peiró i Nicolau Flix i Salvador Castellnou per la de Castelldans, “ a fi i effecta de renovar y regonèixer la devesa o vedat que en dit terme (de Castelldans) tenen los de les Besses”, segons sentència arbitral de l'any 1378. La devesa comença a la Roca Foradada. Testimonis: Jaume Fuster, de la Morera, Martí Carbonell, de Castelldans, Domènec Corrals, escrivà de Lleida, i Antoni Fuster, notari de Vimbodí.\nDevesa de l'Albagés. Personats fra Jeroni Pasqual, president major de Poblet, Joan Pinyol, batlle de l'Albagés, Tomàs Quadrat, jurat primer, Miquel Sans i Pere Huguet, prohoms, i també fra Pere Carbonell, religiós d'Escaladei, Joan Peiró, Batlle de Castelldans, davant de dos testimonis (Martí Carbonell i Pere Vallés, pagesos de Castelldans), per “regonèixer, visurar y renovar en quant sie menester les fites, mollons i altres ssenials del vedat eo devesa del dit terme del Albagés” per tal que els sàpiguen els veïns d'un lloc i d'altre “per rahó dels emprius tenen uns ab altres en los termes del Albagés y Castelldàsens”. Comencen des de la Roca de l'Aranyó, sobre la peixera del riu Set.\n12 folis, formen part del mateix document i estan cosits als anterios.\n“Per a posar ab obra y effecte lo pactat i concordat per les sobredites y anomenades parts” i que no hi hagi plets possibles, fra Francesc Palau, síndic, procurador i ecònom d'Escaladei, i fra Joan Vallespinosa, ídem de Poblet, presents Marc Antoni Biosca, lloctinent de batlle d'Aspa pel batlle de Lleida, senyor del lloc, Joan Vilaplana (a) Julià, Joan Vilaplana, menor de dies (a) Arnau i Jaume Massot, jurats, més Joan Massot, Miquel Biosca i Bartomeu Guiu, prohom, tots d'Aspa; Joan Flix, menor, batlle, Andreu Prenafeta i Joan Ballester, del Cogul, juntament amb els prohoms Nicolau Bellver, Pere Flix i Pere Pocallet, del mateix lloc, han fet cap al solar de coma Llobera, prop la peixera d'Aspa, “en lo lloch ha hont se divideix en tres termens, çó és lo de Aspa, Melons i Cogul”. Allí hi havia una creu còncava i gravada per a divisió dels termes. Om que només tenia un pam de creuer, l'han allargat, i en la part que toca a Melons ha estat esculpida una escala amb unes creus, armes d'Escaladei, a la part de Cogul una P. i una O., armes de Poblet, i cap a tramuntana, una aspa. I comença la fitació, amb passes comptades i col·locació de creus allà on calgui.\nAmb el mateix objectiu, els síndics d'Escaladei i Poblet, junt amb Joan Peiró, batlle, Joan Carbonell, jurat tercer, i Joan Vallés, prohom, de Castelldans, s'han personat en el coll de les Fasses, on s'ajunten els quatre camins. Un va de Lleida a l'Albagés i l'altre de Castelldans a la Granadella i molí del Cogul. Allí hi ha posada una fita amb dues contrafites. La fita té una llargada de dinou pams i a les contrafites hi ha les armes de Poblet i Escaladei. És a la divisòria dels termes de Melons, Castelldans, l'Albagés i la Cova. Els dos primers són d'Escaladei i els altres dos de Poblet. Comença la fitació que va dels folis 6 a 11.\nPels mateixos motius, els síndics de Poblet i Escaladei s'han personat al coll de l'Aranyó, on, per tal de dividir els termes de l'Albagés i Castelldans, ha estat trobada una creu ja feta a la punta d'una roca i una altra que s'ha fet de nou en una altra roca a quatre passes de distància de la primera, La marca de terme ha començat al foli 12 i acaba al 16.\nDOC. 14. 2, novembre de 1624, català.\nSentència arbitral de 1368. D'una part, el senyor i la universitat de Castelldans; d'altra, el senyor i les universitats de les Besses i l'Albagés. Els de Castelldans i el seu senyor tenen empriu de pasturar, apletar, herbejar i abeurar els seus animals grossos i menuts al terme de les Besses, excepte els vedats “antuxans y coltivas” que cadascú farà i excepte la devesa. Segueixen els límits de la devesa del terme de les Besses i que en part també és a l'Hospitalet, “que ara està tot mesclat si bé fonch de nou renovada en lo any 1630”. Aquesta devesa fou renovada, el 25 de maig de 1630, en presència del majoral, del batlle i dels jurats de Castelldans, i amb assistència del síndic de Poblet, i del batlle i jurats de les Besses. Consta en l'acte de concòrdia entre Poblet i Escaladei. Acordaren que si troben bestiar menut de Castelldans a la devesa, no hi ha d'haver degolla, senó ban de 5 sous de dia i doble de nit. A més, els que tenen empriu han de ser homes i vassalls i fer contínua habitació a Castelldans.\nSentència de 1426. “Després de llargas qüestions”, Poblet i Escaladei vingueren a concert. Acordaren que en el vedat i devesa del terme de l'Hospitalet no hi hagués degolla, ni el batlle de les Besses en pogués fer, sinó només aplicar el ban als bestiars menuts de 5 sous de dia i 10 sous de nit cada vegada. Els bestiars grossos, 1 sou de dia i 2 sous de nit per cap. En cada ramada només hi pot haver dos cans i esquellats amb bones esquelles, i si n'hi ha més, hauran de pagar 2 sous de dia i 4 sous de nit per ca. En els guarets, rostolls, reguarets i plantades caldrà guardar les ordinacions fetes pels de les Besses. Els de les Besses tenen empriu amb els seus bestiars grossos i menuts en el terme de Castelldans fins al Coll de l'Aranyó. Els de les Besses poden fer cadascun tres fanecades de “coltiva” en llur alou, i aquestes “coltives” han de ser ben guardades pels de Castelldans, en pena de ban ordenat pels de les Besses. Els bestiars de les Besses no poden entrar en el terme, que per ells es devesa, de Castelldans. Però si hi entren no hi haurà degolla, sinó ban de 5 sous de dia i doble de nit per cada vegada i per cada bestiar. I de bèsties grosses, 1 sou de dia i 2 sous de nit per cap.\nSentència de 1512. S'hi arribà després de plets i qüestions entre Poblet i Escaladei i després d'introduir plet a la Reial Audiència. Els de Castelldans i el seu senyor poden emprivar amb els seus bestiars les herbes i aigües del terme de les Besses, excepte les deveses i les “coltives” que s'hi fan cada any. Si troben bestiar menut de Castelldans a la devesa, no hi ha d'haver degolla, sinó ban de 5 sous de dia i doble de nit per cada ramat i cada vegada que hi siguin trobats. I si fan algun altre mal o tala en llocs prohibits, rebran de multa els bans i les penes posades pels de les Besses als seus propis bestiars. A més, els que tenen empriu han de ser homes i vassalls i fer contínua habitació a Castelldans. Ni l'abat de Poblet, ni els seus oficials, ni els seus vassalls, poden vendre, arrendar, donar o alienar ler herbes del terme de les Besses, entenent-se en aquella partida de teme on tenen empriu el senyor i vassalls de Castelldans. L'abat de Poblet i els seus oficials tenen el dret de “carnejar” qualsevol bestiar estranger trobat al terme de les Besses. I si no ho fan, els de Castelldans ho poden reclamar, sempre que sigui als llocs del terme on tenen empriu. Si el batlle o jurats de les Besses no ho fan, els de Castelldans o els seus oficials poden “carnejar” una sola vegada per aquella requesta. El “carnejar” s'ha de fer segons la forma i mode del “carnejament” dels emprius de Siurana. És així, segons copien d'una altra sentència: de cada 100 bèsties menudes se'n pren una, encara que sigui la millor, com no sigui marrà o esqueller. I de 200 se'n prenen dos del mateix mode. I així en nombre creixent, de cada 100, una. Les bèsties grosses paguen 16 diners per cada bèstia i per cada vegada que siguin trobades a l'empriu.\nEn un memorial de 1495, es llegeix que els de Cervià, per poder entrar al terme de les Besses, pagaven un vintè a Poblet. Així podien pasturar i abeurar. Si no pagaven el vintè podien ser “carnejats” bravament. Els de Cervià pretenien poder emprivar a les Vallsseques, perquè al·legaven possessió de molts anys, però foren condemnats (reberen sentència al contrari). “ Y així no y ha sinó que si entran en dit terme carnejarlos”.\nDOC. 16. 25 de novembre de 1624, català.\nÉs una còpia, en lletra del segle XVIII, de la confessió general de l'Albagés i un resum per saber què podien fer en el terme, qui hi té empriu, on en tenen, on són les deveses i la seva extensió.\nHi ha un mapa sobre la Coma de Melons del terme de Castelldans que ocupa les pàgines centrals.\nDesprés de copiar la confessió general de 25 de novembre de 1624, amb algun petit retall, “comensan las sentencias sobre los emprius i devesas y altres cosas dignas de ser notadas per instrucció dels que habitan en lo castell del Albagés”.\nSentència arbitral de 10 de març de 1355. Fou feta per ordre del Reial Consell, assistint-hi l'infant Pere, fill del rei Jaume, i comte de Ribagorça i de Prades. En la part on el terme de l'Albagés afronta amb el terme del Cogul, i a Vall de Reig i a la Sisquella, hi ha deveses i vedats en els quals ningú no pot entrar amb els seus bestiars grossos i menuts. Ratllat: hi ha pena de 5 sous de dia i doble de nit per al bestiar petit (moltons, ovelles, cabres, cabrons) i 18 diners per cap de dia i doble de nit per al gros (eugues, mules, bous, vaques, someres). I continua: no es pot fer degolla a no ser que es tracti de bestiars estrangers, és a dir, de gent que no sigui de l'empriu de Siurana i de Castelldans. Una nota al marge informa que el majoral de les Garrigues pot posar bans a la seva voluntat contra el forasters que entrin en les deveses de l'Albagés, tant les que són al sud com al nord de riu de Set.\nSentència de 1307. Al terme de l'Albagés es troba un altre vedat o devesa a la part de riu de Set, o sigui, cap al nord. Els de Castelldans pretenien que podien emprivar en tot el terme de l'Albagés. O sigui, péixer i pasturar tots els seus animals tant grossos com petits, abeurar i apletar. I els de l'Albagés ho negaven. La sentència va recollir que els homes poblats i amb contínua habitació a Castelldans hi tenien dret, excepció dels vedats i les deveses que són a la part de riu de Set cap al castell de l'Albagés. El 1307 foren fitades i amollonades. En els “entuxans” i “coltives” que facin els de l'Albagés, tampoc hi tenen empriu els de Castelldans. Ratllat: en pena de 5 sous de dia i doble de nit per al bestiar petit; i 18 diners per cada dia i doble de nit per la bestiar gros.\nHom descriu els límits de la devesa i vedat que els de l'Albagés tenen en el seu terme en la part vers Castelldans. Fou fitada de nou el 27 de maig de 1630.\nDe la mateixa manera que els de Castelldans, senyor i els habitants de l'Albagés tenen empriu en el terme de Castelldans, excepte en les deveses i vedats tornades a fitar el 1630.Se'n fa la descripció minuciosa. En aquella partida els de l'Albagés poden emprivar els bestiars i no hi pot haver degolla fora d'ella sinó el ban de 5 sous, i en cas de ban o tala han de pagar segons les ordinacions de Castelldans.\nSentència de 1512. S'hi arribà després de plets i qüestions entren Poblet i Escaladei i després d'introduir plet a la Reial Audiència. L'abat de Poblet i els seus vassalls de l'Albagés tenen el dret de “carnejar” qualsevol bestiar estranger trobat al terme de l'Albagés, siguin en devesa o fora. Aquest dret no el té el senyor de Castelldans. El senyor i els vassalls de l'Albagés tenen empriu al terme de Castelldans, en la part on tenen costum i pràctica.\nNota al marge. “esta concòrdia fou entre los dos monastirs, y sense concurrència dels pobles de l'Albagés y Castelldàsens, per lo tant no estan obligats a sa observança”.\nEls de l'Albagés podran fer llenyes al terme de Castelldans si proven que ho han fet abans. I els de Castelldans poden emprivar, herbejar, abeurar i apletar els seus animals i fer llenya (però no tallar pins, roures i alzines) al terme de l'Albagés, excepte a les deveses. Cap part pot fer degolla.\nSentència de l'abat Coello de 1483. Al terme de l'Albagés tenen empriu i poden herbejar, pasturar, abeurar i allenyar els del Soleràs i els de Cogul. I viceversa, excepte en les deveses. Ratllat: cap de les parts pot fer degolla.\nTornem a la sentència de 1512. En el dany i tala que es farà en les plantades, guarets, reguarets o en altres parts han d'estar a satisfacció i esmena del dany o tala segons les ordinacions de l'Albagés si el dany o tala és en aquest terme. Si els de l'Albagés fan dany o tala en altre terme, han d'estar segons l'ordinació del lloc. Si les ordinacions excedeixen, el bosser o síndic de Poblet n'ha de ser reconeixedor. Si és per l'altra banda, ho ha de saber el prior d'Escaladei. Només el bosser de Poblet i el prior de la Cartoixa han d'entendre en aquestes matèries. En tot i sobretot s'han de guardar les constitucions de l'Albagés de l'any 1424.\nEl “carnejar” s'ha de fer segons la forma i mode del “carnejament” dels emprius de Siurana. És així, segons copien d'una altra sentència: de cada 100 bèsties menudes se'n pren una, encara que sigui la millor, com no sigui marrà o esqueller. I de 200 se'n prenen dos del mateix mode. I així en nombre creixent, de cada 100, una. Les bèsties grosses paguen 16 diners per cada bèstia i per cada vegada que siguin trobades a l'empriu.\nA més de les deveses cap a la banda de riu de Set cap al nord, els de l'Albagés han de saber que allà on s'aixeca el castell i el lloc està tot envoltat de deveses i vedats. I allí no hi poden entrar ni posar bestiars ni els que són de l'empriu de Siurana ni altres circumveïns. Amb l'única diferència que per als de l'empriu no hi ha degolla (però sí ban) i per als bestiars estranys, sí.


Mestres de Xangai 2018 - Espanya Pro Snooker Espanya\nInici/Tornejos/Sense classificació/Mestres de Xangai 2018\nMestres de Xangai 2018\ndilluns 10 de setembre, l'Snooker viatja a terres asiàtiques amb el Xangai Màsters 2018, ofert per Eurosport i Eurosport Player, la casa de l'Snooker, emetrà el torneig en directe, fins a la finalíssima de diumenge 16 de setembre, amb els comentaris d'Arturo Pérez, Martin Pérez i Sergio Manuel Gutiérrez.\nRonnie O'Sullivan Campió Xangai Màsters 2017\nTot a punt per a l'enlairament de l'Xangai Màsters en la seva primera versió com a torneig de NO RÀNQUING amb una suma més que important de diners, (200 mil lliures per al guanyador) 725 mil lliures en premis a repartir entre 24 jugadors, d'una manera una mica diferent.\nguanyador: £ 200,000\nsubcampió: £ 100,000\nSemifinals: £ 60,000\nQuarts de final: £ 30,000\nVuitens de final: £ 15,000\nprimera ronda: £ 7,500\nEurosport retransmetrà el torneig en exclusiva per a tot Europa des de Shanghai (Xina).\nA continuació podeu consultar els horaris d'Eurosport i Eurosport 2 per poder seguir el Xangai Màsters 2018 en rigorós directe:\nTambé teniu l'opció de seguir el Xangai Màsters 2018 a través d'Eurosport Player i poder escollir o veure alhora (amb dos dispositius, Tableta, Pc, El cotxe) les dues taules en directe, un veritable luxe per a l'espectador. I, l'opció de poder visualitzar els partits en diferit, en el seu apartat de 'A LA CARTA’\nFORMAT DE MESTRES DE SHANGHAI 2018\nMestres del Xangai 2018 se celebra a la Xina, concretament a l'Hotel Regal International East Asia. El torneig el disputaran 24 jugadors, 8 d'ells lliuren en primera ronda per la seva Rànquing oficial.\nEl quadre es disputarà a el millor de 11 marcs (guanyar 6) fins a quarts de final, semifinals a el millor de 19 marcs (guanyar 10) i la gran final a el millor de 21 marcs (guanyar 11).\n10 SETEMBRE PRIMERA RONDA\n11 SETEMBRE PRIMERA I SEGONA RONDA\n4 03:30 Ryan Day 6 en 2 Chang Bingyu\n12 SETEMBRE SEGONA RONDA\n12 08:00 John Higgins 5 en 6 Ryan Day\n13 SETEMBRE QUARTS DE FINAL\n18 08:00 Kyren Wilson 6 en 5 Ryan Day\n14 SETEMBRE PRIMERA SEMIFINAL\n15 SETEMBRE SEGONA SEMIFINAL\n16 SETEMBRE FINAL\nRonnie O'Sullivan Campió Xangai Màsters 2018\nAnterior 6 Campionat Mundial Vermell 2018\nSegüent Campionat Xina 2018


J. B. Salvadó va néixer a Alp, -de la poca Cerdanya que ens han deixat -, però ha viscut sempre a Barcelona i rodalies.És llicenciat en Filosofia i lletres per la Universitat de Barcelona i ha exercit algun temps com a professor d’Història, activitat que abandonà per una més profitosa dedicació al ram de la Indústria. Ja fa temps que escriu, però no començà a publicar fins fa uns deu anys. La feina no li permetia dedicar-se a aquesta mort lenta i fatigosa que és l’empaitar editorials.\nEn aquest temps ha publicat una vintena de llibres que abasten la novel·la, l’assaig i, sobretot, narracions curtes i no tant curtes, entre els que cal esmentar Retorn a Tramunt, L’Infant i la mort, El desertor, La cua de l’esquirol, Les mans de santa Clovídia, i l’assaig Divagacions sobre la sardana, entre d’altres.\nRetorn a Tramunt és la història de la deshumanització dels sentiments que provocà la Guerra Civil, de les xacres sordes que arrossegaren tantes vides silenciades d'aquells que ja no sabien si valia la pena mantenir l'esperança en un futur més acolorit. Hi ha, immersa en aquesta història, la idea cega de la fatalitat que arrossega l'individu en ser presoner de sí mateix i de\nles circumstàncies, fins que aquest pensament ocupa cada racó de l'esperit. No obstant això, la manifesta bellesa inscrita en el tarannà narratiu endolceix pacíficament aquest ús de la memòria com a font de coneixement, convertint aquesta obra en un referent literari de la nostra història recent.\nRústega, tapa flexible a tot color, plastificada.\nPreu paper: 18.00€\nContes de la Residència. El protagonista d'aquesta història ja no està per avions, autocars, embolics de faldilles ni aventures en una illa deserta, perquè a la seva edat en té prou d'ocupar una plaça en una residència geriàtrica de pagament; però no per això ha perdut el sentit de l'humor i la capacitat crítica. Els relats que confegeixen aquesta novel·la transcorren tots ells a l'interior del centre geriàtric. Amb mà destra i amb una estudiada ironia i sentit de l'humor que en cap moment no s'allunyen de la seva ploma, J.B.Salvadó ens sorprèn amb una detallada exposició d'aquesta múltiple realitat on hi conviuen ancians, infermers i infermeres, familiars i visitants de passada, en un aiguabarreig d'emocions, records i situacions còmiques. Els CONTES DE LA RESIDÈNCIA són una sàtira a mig camí entre el vodevil i l'humor negre, en la qual els personatges i els seus conflictes ens condueixen de manera lleugera, frívola, còmica i picant pel món dels centres geriàtrics.\nEls CONTES DE LA RESIDÈNCIA són relats del nostre temps que demanen ser llegits i rellegits. Una obra que ens enfronta al drama de la vellesa i que, alhora, celebra les ganes de viure i els jocs quotidians que fan que, malgrat tot, aquest sigui un món on valgui la pena viure-hi.


< Anterior 22 setembre 2016 Següent >\nPresentació de la col·lecció 'Festes i tradicions de Catalunya'\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, presidirà l’acte de presentació de la col·lecció Festes i tradicions de Catalunya, il·lustrada per Pilarín Bayés, amb textos de Marga Sala i Joan Soler i Amigó. La col·lecció, que consta de dotze volums, és un projecte de Grup 62, La Vanguardia i Estudi Pilarín, amb el patrocini de Borges i la col·laboració de les quatre diputacions. En l’acte, que conduirà Màrius Serra, qui també presentarà la col·lecció, hi intervindran el conseller delegat de Borges International Group, Josep Pont; la il·lustradora Pilarín Bayés i el president Puigdemont. Durant la presentació actuarà el grup musical Catarres. A l'acte també hi assistirà el conseller de Cultura, Santi Vila.\nNota: Per cobrir informativament aquest acte caldrà disposar del carnet de premsa del Palau o bé presentar el carnet del mitjà, acompanyat del DNI. En cas de no disposar-ne, cal acreditar-se prèviament, enviant un correu electrònic a premsa.president@gencat.cat, indicant nom, cognoms, DNI i mitjà per al qual es treballa.\nLliurament dels Premis Literaris de Girona 2016\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, encapçalarà l’acte de lliurament dels Premis Literaris de Girona 2016, que convoca anualment la Fundació Prudenci Bertrana en col·laboració amb el Grup 62 per contribuir a la difusió de la lectura en català i en memòria dels escriptors que donen nom a les diferents categories d’aquest certamen literari. Al començament de la cerimònia hi hauran parlaments del president de la Fundació Prudenci Bertrana, Joan Domènech; del president de la Diputació de Girona, Pere Vila; de l’alcaldessa de la ciutat, Marta Madrenas, i del president Puigdemont. A l'acte també hi assistiran lLa directora de la Institució de les Lletres Catalanes, Laura Borràs, i el delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús.\nEmissió de l'entrevista al programa 'Fora de Sèrie', de TV3\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, serà entrevistat per Andreu Buenafuente al programa Fora de sèrie, que dirigeix el periodista Agustí Esteve i que s'estrena demà a la nit a TV3.\nEl Govern signa un conveni amb la Taula del Tercer Sector per a la cessió de pisos provinents d'herències intestades a entitats socials\nEl vicepresident del Govern i conseller d’Economia i Hisenda, Oriol Junqueras; la consellera de Governació, Administracions Públiques i Habitatge, Meritxell Borràs, i el president de la Taula del Tercer Sector Social, Oriol Illa, signaran demà dijous, 22 de setembre, un protocol de col·laboració a través del qual el Govern cedirà habitatges procedents d’herències intestades a les entitats socials, per destinar-los a persones en situació d’emergència social, en risc d’exclusió residencial. A l'acte també hi assistirà el secretari d'Afers Socials i Famílies, Francesc Iglesies.\nEl vicepresident Junqueras participa al lliurament de la VII Medalla Pau Claris\nEl vicepresident del Govern i conseller d'Economia i Hisenda, Oriol Junqueras, participarà en l'acte de lliurament de la VII Medalla Pau Claris, organitzat per l'Associació Catalunya 1640.\nEl conseller Mundó fa una visita institucional a Sant Feliu de Guíxols\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, farà una visita institucional a Sant Feliu de Guíxols, on primer es traslladarà a l'Ajuntament i després als Jutjats. L'acompanyaran la secretària de Relacions amb l'Administració de Justícia, Patricia Gomà, i el director dels Serveis Territorials a Girona, Jordi Martinoy.\nEl conseller Mundó visita l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols\nAjuntament de San Feliu de Guíxols. Plaça del Mercat, 6-9\n| Sant Feliu de Guíxols (Baix Empordà)\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, visitarà l'Ajuntament de Sant Feliu de Guíxols, on primer es reunirà amb l'alcalde, Carles Motas, i amb la resta de membres del consistori, i després signarà en el llibre d'Honor.\nEl conseller Mundó visita els Jutjats de Sant Feliu de Guíxols\nJutjats de Sant Feliu de Guíxols. C/ Antoni de Campmany, 15-21\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, acompanyat per la secretària de Relacions amb l'Administració de Justícia, Patrícia Gomà, es traslladarà als Jutjats de Sant Feliu de Guíxols, on farà un recorregut per les instal·lacions i es reunirà amb la jutgessa degana, Àngels Ramos, i amb altres representants del món jurídic i judicial.\nLa consellera Borràs assisteix a la conferència del primer secretari del PSC organitzada pel Fòrum Europa\nHotel Palace (av. Gran Via de les Corts Catalanes, 668)\nLa consellera de Governació, Administracions Públiques i Habitatge, Meritxell Borràs, assistirà a la conferència del primer secretari del PSC, Miquel Iceta, organitzada pel Fòrum Europa.\nLa consellera Ruiz inaugura el nou Centre de Formació Tècnica en Fabricació CNC de la Fundació Lacetània\nPol·lígon Industrial 'Els Dolors'. Palau Firal\nLa consellera d’Ensenyament, Meritxell Ruiz, inaugurarà el nou Centre de Formació Tècnica en Fabricació CNC de la Fundació Lacetània.\nLa consellera Munté clou el congrés fundacional de la UGT- FICA\nAuditori de Cornellà (c. Albert Einstein, 51)\nLa consellera de la Presidència i portaveu del Govern, Neus Munté, clourà el congrés constituent de la federació d’indústria, construcció i agricultura de la UGT de Catalunya. A l’acte també hi assistirà la consellera de Treball, Benestar i Famílies, Dolors Bassa; el secretari general de Treball, Afers Socials i Famílies; Josep Ginesta; el secretari d’Empresa i Competitivitat, Joan Aregio; i el delegat del Govern a Barcelona, Miquel Àngel Escobar.\nEl conseller Mundó inaugura les Dinovenes Jornades de Dret Català a Tossa\nSala Trinquet, edifici La Nau (av. Pelegrí, 25)\n| Tossa de Mar (Selva)\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, presidirà l'acte inaugural de les Dinovenes Jornades de Dret Català a Tossa, que comptaran amb la presència de l'alcaldessa de Tossa de Mar, Gisela Saladich; del director general de Dret i d'Entitats Jurídiques, Xavier Bernadí; del director dels Serveis Territorials a Girona, Jordi Martinoy; i del director de les jornades, Miquel Martín. Aquestes jornades han estat organitzades per l'Institut de Dret Privat Europeu i Comparat de la UdG en col·laboració amb l'Ajuntament de Tossa de Mar, i amb el suport del Departament de Justícia, universitats, col·legis professionals i diverses institucions jurídiques.\nEl conseller Comín assisteix a la taula rodona del Dia Mundial de la Investigació en Càncer-AECC\nTorre Telefonica Diagonal (pl. d'Ernest Lluch i Martin, 5)\nEl conseller de Salut, Antoni Comín, assistirà a la taula rodona del Dia Mundial de la Investigació en Càncer- AECC. Presidirà la taula rodona Sa Majestat la reina Letizia, presidenta de Honor de l'AECC i de la Fundació Cientifica.\nEl conseller Mundó visita l'Ajuntament de Tossa de Mar\nAjuntament de Tossa de Mar (c. de l'Església, 4)\nEl conseller de Justícia, Carles Mundó, farà una visita a l'Ajuntament de Tossa de Mar, on es reunirà amb l'alcadessa, Gisela Saladich, i amb la resta de membres del Consistori i després signarà en el llibre d'Honor.\nEl conseller Comín assisteix a l'acte Institucional de l'Associació Espanyola Contra el Càncer\nParc del Fòrum. (pl de Willy Brandt, 11-14)\nEl conseller de Salut, Antoni Comín, assistirà a l'acte institucional de l'Associació Espanyola contra el Càncer (AECC). Presidirà l'acte Sa Majestat la reina Letizia, presidenta de Honor de l'AECC i de la Fundació Cientifica\nLa consellera Serret inaugura la 36a edició de la Mostra de Vins i Caves de Catalunya\nLa consellera d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació, Meritxell Serret, inaugurarà la 36a edició de la Mostra de Vins i Caves de Catalunya.\nEl conseller Vila assisteix al pregó de la Mercè 2016\nAjuntament de Barcelona. (pl. Sant Jaume, 1)\nEl conseller de Cultura, Santi Vila, assistirà a l'acte de lectura del pregó de la Mercè amb que s'inaugura la festa major de Barcelona. L'acte correrà a càrrec de l'escriptor Javier Pérez Andújar i el clourà l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau.\nLa consellera Borràs presideix el Consell d'Alcaldes de la Garrotxa\nConsell Comarcal de la Garrotxa (av. Onze de Setembre, 22)\n| Olot (Garrotxa)\nLa consellera de Governació, Administracions Públiques i Habitatge, Meritxell Borràs, presidirà el Consell d’Alcaldes de la comarca de la Garrotxa. L’acompanyarà el director territorial de Governació a Girona, Raül Morales.\nVI jornada de fructicultura de muntanya\nCentre Piscícola Ribagorçana (ctra. Pobla de Segur, s/n)\n| El Pont de Suert (Alta Ribagorça)\nLa directora general d'Agricultura i Ramaderia, Teresa Masjuan, presidirà la inauguració de la VI jornada de fructicultura de muntanya.\nJornada 'Gestió de flotes de vehicles i mobilitat en el marc dels sistemes de gestió ambiental'\nDepartament de Territori i Sostenibilitat. Sala d'actes (av. Josep Tarradellas, 2-6)\nLa directora general de Qualitat Ambiental i Canvi Climàtic, Mercè Rius, obrirà la jornada Gestió de flotes de vehicles i mobilitat en el marc dels sistemes de gestió ambiental.\nVisita als treballs de l'excavació del poblat de la Santa Creus de Rodes\nEsglésia de la Santa Helena de Rodes\n| El Port de la Selva (Alt Empordà)\nEl director dels Serveis Territorials de Cultura, Francesc Ten, i l’alcalde del Port de la Selva, Josep M. Cervera, visitaran els treballs d’excavació al poblat de la Santa Creu de Rodes.\nViatge institucional a la Xina\n| Changsha (Changsha)\nEl director general d'Alimentació, Qualitat i Indústries Agroalimentàries, Antoni Diaz, i el director gerent de Prodeca, Ramon Sentmartí, encapçalen una delegació institucional a la Xina per impulsar la relació comercial entre Catalunya i aquest país asiàtic.\nVisita a la Ribera d'Ebre\nAjuntament de Móra d'Ebre (pl. de Baix, 1)\nLa directora general de Joventut, Marta Vilalta, visitarà diversos ens locals i serveis adreçats al jovent de la Ribera d'Ebre. La primera visita institucional serà a l'Ajuntament de Móra d'Ebre, posteriorment serà rebuda a la Torre de l'Espanyol, Riba-Roja d'Ebre i, finalment, al Consell Comarcal de la Ribera d'Ebre.\nPresentació del procés participatiu de la Llei d'Igualtat de Tracte i No Discriminació\nDepartament de Treball, Afers Socials i Famílies (c. Sepúlveda, 148-150)\nEl secretari d’Igualtat, Migracions i Ciutadania del Departament de Treball, Afers Socials i Famílies, Oriol Amorós, i la directora general d’Igualtat, Mireia Mata, presentaran el procés participatiu de la Llei d’Igualtat de Tracte i No Discriminació.\nInici de les obres d'enderrocament de l'edifici de Magisteri de Lleida\nPati de l'edifici de Magisteri (creuament carrers Bonaire i Camp de Mart)\nEl delegat del Govern, Ramon Farré, atendrà els mitjans de comunicació amb motiu de l'inici de les obres d'enderrocament de l'edifici de Magisteri de Lleida.\nPresentació del nou model d'innovació RIS3CAT als agents econòmics i socials de l'Alt Pirineu\nCentre de Visitants de Tremp (pg. del Vall, 13)\nEl secretari d’Economia de la Generalitat, Pere Aragonès; el director general de Promoció Econòmica, Competència i Regulació, Albert Castellanos; el gerent d’innovació empresarial d’ACCIÓ, Carles Miranda; el director general de Desenvolupament Rural, Oriol Anson; i el cap de servei de Gestió de Fons de Cooperació i Estructurals, Jordi Castells, presentaran als agents econòmics i socials de l’Alt Pirineu i l’Aran el Pla d’acció de la RIS3CAT. A’acte de presentació, també hi participarà la delegada del Govern de la Generalitat, M.Rosa Amorós.\nInauguració del curs acadèmic 2016-2017 de la UdG\nAula Magna Modest Prats (Església de Sant Domènec)\nEl director general d’Universitats, Josep Pallarès, participa en l’acte d’inauguració del curs acadèmic 2016-2017 de la Universitat de Girona (UdG). També hi assistirà el delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús.\nReunió amb els municipis de l'Urgell afectats per l'incendi del juliol\nConsell Comarcal de l'Urgell (c. Agoders, 16)\nLa directora general d'Agricultura i Ramaderia, Teresa Masjuan, i el director dels Serveis Territorials del DARP a Lleida, Ferran de Noguera, es reuneixen amb els alcaldes dels municipis de la comarca de l'Urgell afectats per l'incendi del passat mes de juliol.\nReunió del Consell d'Administració del Consorci del Transport Públic del Camp de Tarragona\nCasa Gasset (pl. Anselm Clavé, 1)\nEl delegat del Govern a Tarragona, Òscar Peris, assistirà a la reunió del Consell d’Administració del Consorci del Transport Públic del Camp de Tarragona.\nDinar-col·loqui 'El procés vist des de l'exterior'\nRestaurant Siloc (ctra. Els Àngels)\nEl delegat del Govern a Girona, Eudald Casadesús, assistirà al Dinar-col·loqui El procés vist des de l'exterior, amb el delegat del Govern a França i Suïssa, Martí Anglada.\nConferència "Aproximació a una Geopolítica per a Catalunya"\nAula Magna. Edifici Històric de la UB (av. Gran Via de les Corts Catalanes, 585)\nEl secretari de Difusió i Atenció Ciutadana, Jordi Vilajoana, i el secretari de Comunicació del Govern i Mitjans de Comunicació, Miquel Gamisans, assistiran a la Conferència Aproximació a una Geopolítica per a Catalunya a càrrec de Víctor Terradellas.\nEl Memorial Democràtic projecta el documental "La filla del farer"\nMemorial Democràtic (c. Peu de la Creu, 4)\nEl Memorial Democràtic projectarà el documental “La filla del farer”. La presentació anirà a càrrec del director del Memorial Democràtic, Plàcid Garcia-Planas, i del director del documental, Mario Pons.\nLliurament dels XIX Premis ASPID\nEl delegat del Govern a Lleida, Ramon Farré, acompanyarà la presidenta del Parlament de Catalunya, Carme Forcadell, en l'acte de lliurament dels XIX Premis ASPID a la trajectòria en favor de la millora de la qualitat de vida de les persones amb discapacitat.\nTrobada amb la presidenta emèrita del MOMA\nCaixa Fòrum Barcelona (av. Francesc Ferrer i Guàrdia, 6-8)\nLa directora dels Serveis Territorials de Cultura a Barcelona, Àngels Torras, es trobarà amb Agnes Gund, filàntropa, col·leccionista i presidenta emèrita del MOMA (Nova York).\nPresentació del llibre "Pintallavis"\nCasino de Vic. Sala Modernista (c. Verdaguer, 5)\nLa directora dels Serveis Territorials de Cultura a la Catalunya Central, M. Àngels Blasco, assistirà a la presentació del llibre "Pintallavis" de Nan Orriols a càrrec d'Antoni Bardolet, pedagog d'UVic-UCC.\nRepresentació "Caiguts del Cel"\nTeatre Goya (c. Joaquim Costa, 68)\nEl director general de Creació i Empreses Culturals, Quim Torrent, assistirà a la representació de l'obra "Caiguts del Cel".


Jornada informativa sobre certificacions de sostenibilitat en l'edificació: LEED i BREEAM\nEl que fa uns anys podia se un caprici de marketing pels edificis de les grans corporacions, actualment ha arribat a ser viable econòmicament dins els costos d'explotació d'una empresa/edifici mitjà. I això és així pels avantatges no només de marketing que puguin oferir aquestes certificacions, sinó també per la reducció dels costos energètics i d'aigua, per l'augment de benestar i salut dels usuaris dels edificis, per la optimització en les polítiques de compres, serveis de neteja, tractament de residus, implementació d'obres, i interrelació amb el teixit social i natural on s'ubica l'edifici.\nAquesta presentació pretén donar a conèixer en què consisteixen i com es treballa durant el procés de certificació i de manteniment, en els dos segells més importants a nivell mundial, LEED i BREEAM.\n1- En què consisteix una certificació de sostenibilitat en l'edificació?\n2- Certificats i organismes certificadors més destacats internacionalment\n3- Principis de la certificació LEED\n4- Principis de la certificació BREEAM\n5- Actors implicats en un procés de certificació\n6- Present i tendència futura.\nDOCENT: Antoni Márquez, enginyer industrial, CO2EN energy consulting.\nNOTA: El mateix dia hi haurà una jornada de 10 a 12h sobre L ' ACTUALITZACIÓ DEL DB-HE - ESTALVI D ' ENERGIA - DEL CODI TÈCNIC DE L ' EDIFICACIÓ I NORMATIVA RELACIONADA. Qui s’inscrigui a totes dues jornades li costarà 15 euros.


Lladonosa bronze a l’Estatal – Club Tennis Taula Balaguer\nLladonosa bronze a l’Estatal\n23 febrer, 2015 Últimes notícies No comments\nGemma Lladonosa ha aconseguit pujar al tercer lloc del podi aquest diumenge a Valladolid, en el Torneig Estatal, en el que ha guanyat tots els partits disputats i ha perdut només amb la campiona del torneig.\nEl resultat més destacat ha estat el de Lladonosa que s’ha fet amb el bronze, després de guanyar els 5 partits del seu grup amb clars resultats de 3-0 i 3-1. Un cop al quadre final, no li va caldre jugar setzens ja que aquest primer lloc en el grup li donava passi directament a 8èns de final, on es desfaria de la també catalana Júlia Higueras. Ja a quarts tornava a guanyar davant la gallega Noa Bernárdez. A semifinals seria on perdria l’únic partit del torneig, davant l’eibissenca Natalia Miramontes que es proclamaria finalment campiona estatal.\nLladonosa torna a demostrar així que és una de les grans promeses del tennis de taula lleidatà, català i estatal.\nGemma Lladonosa i Loredana Dorca amb la copa en arribar a Balaguer\nBalaguer, CTT Balaguer, Gemma Lladonosa, Lleida, tennis taula, Torneo Estatal


Vols barats de Granada-Jaén a Filadèlfia a Iberia\nVols barats EUA Filadèlfia Granada-Jaén-Filadèlfia\nVols barats de Granada-Jaén a Filadèlfia (PHL) de Granada-Jaén a Filadèlfia Granada-Jaén-Filadèlfia, EUA\nVols barats Granada-Jaén-Nova York\nVols barats Granada-Jaén-Orange County\nVols barats Granada-Jaén-Washington DC\nConsulta l’oferta de vols de Granada-Jaén a Filadèlfia i reserva el teu bitllet d’avió en línia. Iberia et garanteix els millors preus d’última hora per a la nostra oferta de vols barats de Granada-Jaén a Filadèlfia.\nEls preus mostrats corresponen a cerques de vols a de Granada-Jaén a Filadèlfia fetes recentment per clients. Poden canviar segons la disponibilitat de places, possibles variacions de tarifes, taxes i altres suplements en el moment de fer la consulta. Els preus per trajecte són aplicables comprant bitllets d’anada i tornada.


La Selecció Catalana de Curses per Muntanya, a la Lantau 2 Peaks de Hong Kong - FEEC - Federació d'Entitats Excursionistes de Catalunya\nNotícies - 05/10/2015\nLa Selecció Catalana de Curses per Muntanya, a la Lantau 2 Peaks de Hong Kong\nLa Lantau 2 Peaks ha estat fortament marcada per un espectacular tifó que ha sorprès als participants que han corregut aquest dissabte amb unes condicions meteorològiques excepcionals en una prova de la Copa del Món que per primera vegada els feia viatjar a Hong Kong.\nPere Rullan, del Centre Excursionista Pontsicà, i Pere Aurell, del Club Esportiu de Muntanya la Cameta Coixa, membres de la Selecció Catalana de Curses per Muntanya, patrocinada per Cébé i Tuga Active Wear, han aconseguit la 6a i 12a posició, amb uns temps de 2 hores i 27 minuts, i 2 hores i 35 minuts, respectivament.\nLa catalana Laura Orgué es penja la plata\nLa catalana Laura Orgué, de la Unió Excursionista Urgellenca, s’ha col·locat líder provisional de la classificació general femenina de la Copa del Món d’Skyrace penjant-se la plata d’aquesta cursa. D’aquí a dues setmanes disputarà la Limone Extreme, a Itàlia, on es resoldrà el lideratge.\nOrgué ha recorregut els 23 quilòmetres i 1.900 metres de desnivell de la Lantau 2 Peaks amb un temps de 2 hores i 49 minuts, per darrere de la noruega Yngvild Kaspersen, que amb només 20 anys va penjar-se l’or de la classificació femenina, amb un temps de 2 hores i 42 minuts. En tercer lloc es va classificar Maite Maiora, amb 2 hores i 51 minuts. En nois la victòria se l’ha emportada el suís Remi Bonnet amb 2 hores i 14 minuts, seguit per Manuel Merillas (2 hores i 24 minuts) i Tadei Pivk (2 hores i 26 minuts).\nEl tifó que va recórrer la zona durant la cursa va estar a punt de fer que s’hagués de prendre la decisió de suspendre-la. Els atletes van haver de córrer sota la pluja, el fort vent i les altes temperatures.


“L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” | Maria Palau | barcelona | Art | El Punt Avui\n“L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” + “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” E-mail\nMontse Aguer en una imatge que recull l’últim gran moment de felicitat del món dalinià: la inauguració, a finals de gener, de la retrospectiva del geni empordanès al centre Manege de Moscou ARXIU.\n“L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” “L’art ens ajudarà a assimilar el que ens passa” E-mail\nVisitar el Teatre-Museu Dalí sense cues, tranquil·lament, serà un privilegi\nAquests dies tan estranys, sense un rumb clar, pot ser que una de les millors satisfaccions per a un director de museu sigui que el parin pel carrer (les poques vegades que hi pot sortir, és clar) per preguntar-li quan reobrirà. A Montse Aguer (Figueres, 1963), directora dels Museus Dalí, li està passant sovint, i això la fa imaginar la tornada amb més optimisme del que ens nega la dramàtica realitat d’aquests dos mesos ja llargs de tancament forçat dels espais museístics. “Ens hem parat, i què hem fet? Pensar”, ens diu per telèfon. I així queda reflectit en la conversa, en la qual afloren altres conceptes que aquest món post-Covid-19 imposarà: col·laboració, solidaritat, comunitat. I fe, molta fe, en l’art.\nCom s’imagina que hauria portat Dalí el confinament?\nDalí viuria, com sempre, a Portlligat, en el seu paisatge, treballant al seu taller, concentrat en la seva obra. Seguia sempre unes rutines, amb uns horaris, sempre els mateixos, que eren imprescindibles per a la creació i per alimentar la seva obsessió. El que canviaria seria que prescindiria dels seus viatges anuals a París i Nova York, si bé continuaria en contacte constant amb el món, encara estaria més present que mai. I estaria en contacte constant amb els científics, als quals consultava i amb els quals dialogava.\nÉs el moment més difícil de la història del museu?\nSí, sens dubte. És un moment d’incertesa, i d’adaptar la planificació que teníem prevista abans del confinament. És també el moment d’implantar noves estratègies, que estem estudiant des del dia que vam tancar els museus Dalí, així com de tenir en compte estratègies d’altres museus tant nacionals com internacionals, i de pensar en el futur, un futur que serà diferent, però que, per ara, encara ningú no pot definir, només esbossar. Planificar la incertesa, sempre mirant endavant amb confiança, és molt complex. El coneixement profund dels espais físics de cada museu i la dinàmica dels públics ens ajuden molt. I també estem potenciant la part virtual, que és essencial aquests mesos, tant per estar presents com per aprofundir o donar a conèixer aspectes determinats de l’obra de Dalí.\nSerà tan fàcil reobrir com ho va ser tancar? Penseu en alguna data?\nReobrir és molt més complicat. Des de l’endemà del tancament, estem treballant en la reobertura. La fundació té la voluntat d’obrir. Intentarem que sigui a l’estiu. Tenim tots els protocols a punt i prendrem la decisió quan es donin les circumstàncies objectives, que sobretot dependran de la mobilitat dels visitants, ja que, fins ara, el 80% dels visitants dels museus Dalí eren estrangers. Apostarem encara més pel vincle amb l’entorn, un entorn, l’Alt i el Baix Empordà, de gran bellesa i amb molt de potencial. L’objectiu és tornar a oferir la possibilitat de gaudir de l’univers dalinià sense risc de contagi.\nEl triangle de museus dalinians rep un milió de visitants l’any. Com acaba de dir, un 80% és estranger. Fins a finals d’any el turisme estarà pràcticament aturat. Tot i que segurament no el francès, que és el majoritari. En tot cas, què pensen fer per seduir el públic i, específicament, el català i l’espanyol?\nIncidirem en el públic local i nacional, també en el francès. Descobrir el que tens a prop, aquest és el missatge. Es podrà visitar el Teatre-Museu sense un gran nombre de visitants, sense cues, tranquil·lament. Aquesta experiència de visita serà un privilegi. Haurem de ser sensibles a les possibilitats reals i a les normatives que ens permetin oferir al visitant una visita segura i d’alta qualitat, que combini les garanties sanitàries amb el gaudi cultural, un gaudi que ara serà més tranquil, més proper.\nHi ha directors de museus que pensen que s’ha d’obrir encara que sigui per a poc públic; d’altres ho veuen com una trampa que elititzarà els museus. De quin parer és vostè?\nCrec que els museus, quan sigui viable, atenent les característiques i les possibilitats de cadascun, han d’estar oberts. Sempre hi ha reduccions i possibilitats de visites. En aquests moments, més que mai, hem de destacar la cultura, l’art, l’humanisme, on podem trobar un confort, una sensació d’acompanyament, que ara mateix necessitem per ajudar-nos a assimilar el que ens passa i a pensar-hi. Els museus contribueixen a donar benestar i també ens ajuden a trobar moments de reflexió, de reflexió en un ambient acollidor i de calma. Els hem de veure propers, com a part essencial de la comunitat de la qual formen part.\nLa mesura de les distàncies mínimes obligarà a fer canvis importants en el recorregut?\nEl nostre museu és singular, és una obra d’art total, i no podem fer canvis en la presentació de la part concebuda per Dalí. Tot i així, haurem d’ajustar espais, ja que hi ha sales petites, passadissos, on la mobilitat no serà tan fluida. A Portlligat, de sempre, la visita és molt pautada. Reduirem la capacitat i farem més incidència en els espais exteriors, que són fantàstics, amplis i oberts. I a Púbol, també. Potenciarem el jardí, un jardí que desprèn silenci i pau, amb el soroll de la remor de l’aigua i el cant dels ocells. I, no podia ser d’una altra manera, amb la presència dels elefants amb potes d’insecte i els bustos de Wagner.\nEra imprescindible, l’ERTO? Quin és l’estat d’ànim de l’equip?\nEra imprescindible per protegir tant la institució com tot el personal que n’ha fet possible la bona marxa. Són decisions molt difícils, però, en el nostre cas, necessàries per tirar endavant amb fortalesa. Tot l’equip està molt compromès amb la fundació.\nNecessiten ajuda de les administracions? Hi han contactat? Estan receptives?\nLes administracions escolten. La cooperació entre tots serà essencial perquè es consolidi la nova etapa que hem d’afrontar. S’està avançant en aquest sentit.\n“S’han acabat les grans exposicions”, sentim a dir aquests dies. Dalí n’ha nodrit un munt arreu i s’ha erigit en un dels principals, si no el principal, artífexs de la projecció internacional de l’art català. Se’l creu, aquest canvi de model d’exposicions un cop se superi la pandèmia? Com s’hi adaptaran?\nCrec que les grans exposicions s’espaiaran, però se seguiran organitzant. Els museus apostaran per artistes nacionals, per repensar les col·leccions, per presentar més mostres amb fons propis. Però Dalí, com altres pintors de la història de l’art, atrauen, i, malgrat els grans avenços en propostes virtuals, els espectadors necessiten veure les obres. A més, Dalí i la seva admiració pel Renaixement, la seva mística i la seva aposta per la ciència, per l’humanisme i el pensament, seran necessaris. Així com ho serà veure la seva obra, executada amb precisió i domini tècnic, que desprèn misteri i provocació. I també bellesa i perfecció.\nQuins canvis en la programació s’han vist obligats a fer? I, concretament, parli’ns de l’exposició que aquesta tardor havia de fer possible l’arribada estel·lar del ‘Crist de Portlligat’.\nVam haver d’avançar la clausura de la mostra retrospectiva que tenia lloc al Manege, al centre de Moscou, que estava tenint una acollida extraordinària, amb uns 500.000 visitants. També es va haver de tancar temporalment la primera exposició numèrica immersiva sobre Dalí als Baus de Provença, que s’espera reobrir tan aviat com la situació actual permeti. Pel que fa a l’exposició entorn del Crist, l’hem ajornada. Estem en contacte constant amb el Museu de Glasgow per presentar-la d’aquí a un any aproximadament. S’ha creat un molt bon esperit de col·laboració i també d’investigació. Per a la reobertura, estem preparant una exposició amb fons propis, amb obres que no s’havien vist mai abans juntes al Teatre-Museu Dalí.\nMés enllà del museu que vostè dirigeix, li preocupa la situació dels museus catalans en els pròxims temps? Quines creu que haurien de ser les prioritats?\nEm preocupa. Han de ser prioritaris dins del pla general dels governs respectius. S’ha d’apostar, naturalment, pels temes socials, però també pels culturals. En aquests moments, són imprescindibles, els necessitem per ajudar-nos a trobar una certa harmonia, una certa tranquil·litat en uns moments de desconcert i torbació, on l’art ens pot servir de guia. Necessitem bellesa, sigui convulsiva o no. Necessitem el món de la creació, de la ciència, de l’humanisme, i els museus en són bons representants.\nEl Punt Avui. Girona 23-05-2020, Pàgina 34\nEl Punt Avui. Nacional 23-05-2020, Pàgina 26


Cap a on anirà la majoria social? – L'Opinió Socialdemòcrata\nMentre la portaveu del govern català Sra. Elsa Artadi feia el ridícul al Palau de Pedralbes dient que ella no mana i demanant a Pedro Sánchez que es deixi de paraules, la Vanguardia publica una entrevista amb el president Pedro Sánchez on diu que vol per Catalunya un nou Estatut com a via per solucionar el conflicte.\nElsa Artadi de nou fica la pota dient que Sánchez és un titella de l’Estat. No veu que li poden retreure que ella mateixa és la corre ve i dile de Puigdemont i que Torra és un titella de Puigdemont. On vol anar aquesta dona? No sap Artadi que la política és cruel, però per tots? No creu que la seva tasca és inefectiva i ho enreda tot amb els seus prejudicis petit burgesos?\nSánchez ha parlat de majoria social. Ens demana a veure quina majoria social tenim els republicans independentistes per orientar el diàleg. No fia en les enquestes. Vol realitats i certament, la realitat parlamentària d’una majoria en escons no li és ni és suficient. C’s segueix reivindicant haver rebut la majoria de vots el 21 D 2017. Inés Arrimadas segueix amb la cançó de “los catalanes que se sienten y són espanyoles”.\nVenir a Barcelona a celebrar un Consell de ministres el 21 D 2018 va sentar malament a la classe política catalana. És l’aniversari d’una jornada electoral anormal i amb candidats presos polítics o a l’exili. Es va prendre inicialment com una provocació. No fou una bona interpretació. El que pretenia Pedro Sánchez fou demostrar qui mana.\nDe fet cal reconèixer que Pedro Sánchez va decidir celebrar el Consell de ministres a Barcelona per demostrar amb un muntatge excepcional i fets qui mana. El Consell va fer públiques decisions que han molestat el govern i molta gent catalana. Tot i tractant-se d’acords interessants de cara a resoldre situacions socials, no ha sigut el mateix amb les polítiques. Catalunya segueix igual i ara a més agraviada.\nGreuges que ara salten a l’opinió pública: Temes jurídics com el de Lluís Company, saltant-se i sense fer esment el Govern espanyol de la llei catalana de 2017 per la reparació jurídica de les víctimes del franquisme. Decidir sobre l’aeroport de Barcelona sense haver negociat la possible cessió de la gestió a la Comunitat Autònoma catalana. Parlar d’inversions quan resulta que el que diuen destinaran és el mateix que ja ens deuen de governs anteriors. Quina és la veritat? Quina fou la mentida?\nEl govern socialista ha vingut a fer campanya preelectoral per si de cas i guanyar temps. També ha vingut a buscar un acord per els pressupostos, com diu el País. Li convé al govern socialista apujar salaris i pensions per guanyar credibilitat social. Però la seva èpica no vol veure que la majoria es demostra en el moment del vot o d’un referèndum, no amb una política feta a cop de Decret Llei.\nPer guanyar Sánchez aquesta majoria aprofitant el desori català, amb unes entitats socials que qüestionen l’acció i compromisos del Govern català que qualifiquen d’ineficaç, es proposa tirar endavant la idea d’un nou Estatut català per bloquejar electoral i legalment l’accés de Catalunya a la independència.\nL’Estatut socialista no anirà més enllà del règim competencial constitucional. Per tant serà un refregit de l’Estatut de 2006, sense un Alfonso Guerra estisores en mà. Però si amb una oposició de dretes disposada a portar de nou l’Estatut al Tribunal Constitucional. Això és de fet un altra pas inútil. Amb la Sentència de 2010 ja va quedar clar on som i com ens tracten. No respecten el que vota el poble català.\nSánchez no veu que el marc constitucional està exhaurit i a Catalunya és plantegen altres propostes que la mera autonòmica. El republicanisme i el procés democràtic i pacífic cap a la independència per una o altra via, o la exigència del referèndum per saber el que vol el poble són les úniques sortides viables al conflicte. Seguir la via de l’Estatut no solucionarà res, ni servirà per res. Que no impedeixin votar. Seria el millor i el més efectiu. Doncs, si no accepten la validesa del vot, diguin el que diguin des de la Moncloa i la Zarzuela, estarien justificant políticament la via unilateral.\n← Felip VI, cruel, incapaç i sense empatia a catalunya\nReferèndum d’iniciativa ciutadana →


Celebrada amb èxit la 1a edició del Bassella Trail Camp - News - Bassella Motorcycle Museum\nBassella ha demostrat reunir tots els elements necessaris per convertir-se també en el paradís de les motos trail. Del 4 al 6 de Maig va acollir la primera edició del Bassella Trail Camp, una trobada multimarca pensada per a tots els nivells de pilotatge, tipus de moto i de pneumàtic, amb diferents rutes a triar (asfalt, off road i mixtes) i diverses activitats complementàries.\nLes espectaculars instal·lacions de Bassella Experiences (Lleida), a la vora del pantà de Rialb, van ser el centre neuràlgic de l'esdeveniment, que va comptar amb participants procedents de diferents punts del país que es van divertir descobrint paratges espectaculars, pistes off road i multitud de carreteres secundàries molt poc transitades.\nTotes les rutes, amb sortida des del Museu Moto Bassella, col·laborador de l'esdeveniment, podien realitzar-se amb grup i guia o per lliure, amb road-book facilitat per l'organització o via GPS, la qual cosa permetia a cada usuari triar aquella modalitat que millor s'adaptava a les seves necessitats.\nAlguns participants van poder gaudir del curs d'introducció al Trail, impartit per 30mps Adventure. També van demostrar les seves habilitats en la prova del Desafiament Supertrail, un circuit d'obstacles que calia completar amb el menor temps possible. El guanyador va ser Juan Palomba als comandaments de la seva KTM Adventure, amb un temps d' 1'58'', emportant-se com a premi un joc de pneumàtics cedits per Michelin.\nDiverses maletes de la marca d'accessoris Wunderlich, gentilesa de Moto 2 i un casc valorat en 700€ ofert per Motosprint, van ser altres dels obsequis que es van lliurar durant l'esdeveniment.\nDes d'aquestes línies, agrair la col·laboració especial dels diferents ajuntaments i institucions de l'Alt Urgell, Solsonès i Noguera. També a totes les empreses que han donat suport a aquesta primera edició del Bassella Trail Camp: 30mps Adventures, Moto2, BMW Motorrad Espanya, Motosprint, Catalunya Road Book, Navigator, KTM Italomotor, Triumph, Michelin i Moturisme Ara Lleida.\nUna primera edició que ha demostrat reunir tots els ingredients necessaris per assegurar l'èxit de l'esdeveniment, que l'organització espera repetir any rere any per convertir-lo en un nou referent del sector.\nTotes les fotografies de l'esdeveniment ja estan disponibles en www.bassella.com


Zengue és una marca de joies fetes 100% de manera totalment artesanal a la ciutat de Barcelona. Són peces que no segueixen modes ni les tendències del moment i que van dirigides a aquella minoria que aprecia el que és diferent.\nEls clients comenten que són joies amb dissenys originals i que tenen un punt poètic. Sara Sautés és la joiera que està darrere de la marca. Mai dibuixa abans de començar una peça i li agrada pensar que la persona que escull portar una joia seva, és perquè d’alguna manera el fa sentir especial.


El Consorci de Bombers llança una campanya per evitar incendis d’habitatge - Valencia City\nDurant els mesos de més fred, augmenten els casos d’incendis d’habitatge, en gran manera motivats per un major ús dels sistemes de calefacció. Per això el Consorci Provincial de Bombers de València ha llançat una campanya divulgativa que amb el lema de “Evita els incendis d’habitatge” vol donar a conéixer a la ciutadania els principals factors de risc i com evitar que s’hi arribe a produir un incendi a la nostra casa.\nLa campanya té presència a les xarxes socials i els mitjans de comunicació, i recull els consells més importants a tindre en compte. En este sentit, el Consorci recorda que cal revisar el bon estat de sistemes elèctrics, estufes i sistemes de calefacció.\nPrincipals consells per a evitar incendis en l’habitatge\nI és que un mal estat d’estos elements pot generar una mala combustió, i generar un incendi o una intoxicació per monòxid de carboni. També s’hi recomana que es mantinga en bones condicions i es netege la xemeneia, ja que un incendi en esta estructura pot acabar afectant a tot l’habitatge.\nEntre les recomanacions de la campanya, hi figura també la de mantenir allunyades les estufes d’elements com cortines o teles, ja que hi ha el risc que s’incendien.\nTambé cal evitar el costum d’alguns de deixar la roba a assecar damunt d’alguna estufa, una acció molt perillosa.\nAixí mateix es recomana apagar bé el foc i les brases de la llar, les estufes i els ciris en anar-se’n a dormir, i es recorda la utilitat d’instal·lar un detector de fums a casa, en punts com la proximitat del dormitori.\nI és que l’alarma del detector pot salvar-nos la vida i és especialment útil en cas que estem dormint, per a poder despertar-nos i eixir de casa.\nMés informació a la web del Consorci de Bombers de la Provincia de València.


En la seua intervenció, la diputada de Turisme ha explicat que al llarg d'aquest mandat, “hem anat avançat pas a pas; primer llancem una nova marca per a mostrar qui som, València Turisme; després, vam explicar com som, ‘food, living&sun’, i l'any passat vam acudir amb les infinites raons del perquè València, ‘Why V’”.\nPer aquest motiu, en paraules de Pilar Moncho, “donem ara un pas endavant per a dir que l'elecció més brillant és València. La nostra llum és única, enamora a tots, a qui ens visita i a nosaltres mateix, és una de les nostres majors bondats i, amb ella, anem a Fitur”.\nEl desenvolupament gràfic de “Try València. The bright side of life” ha sigut realitzat per l'agència valenciana The Serious Agency.\nUna de les novetats amb les quals València Turisme acudeix a Fitur és el vídeo, produït per l'empresa valenciana Isoaventura, que posa imatges “a la història que volem contar en les trobades turístiques, al nostre relat”, explica Pilar Moncho.\nEn el vídeo, dues amigues, una americana i una valenciana es retroben a València després d'anys d'absències i recorden les experiències fantàstiques viscudes ací. Claire assegura al final de la cinta que, “el millor de València, sou vosaltres”.