Gausac 2017: Els 20 millors lloguers de vacances, cases de vacances i apartaments de lloguer a Gausac - Airbnb Gausac, Catalunya, Espanya\nGausac · Allotjaments\nBonica casa envoltada de natura, amb 10 habitacions molt còmodes i àmplies, menjador per a 20 persones, saló amb llar de foc, una sala per a festes, cuina totalment equipada, 4 banys complets, gran jardí i wifi.\nMagnífica casa envoltada de naturalesa d'estil rústic, amb 10 habitacions molt còmodes i àmplies, menjador per a 20 persones, saló amb llar de foc, una altra sala per a festes, cuina equipada per gaudir dels productes de la zona, 4 banys complets, gran jardí. La casa es troba a 18 km de l'estació d'esquí de Baqueira Beret, a prop del Parc de la Fauna de Bossòst, punt de partida de moltes excursions i trajectes de senderisme, vies ferrades i més. A l'estiu us podem proveir de productes de la nostra horta i informar-vos d'excursions, senderisme, pesca, història, art i la Ruta del Romanico de la nostra vall. A l'hivern informació i descomptes en classes d'esquí, snow i raquetes de neu. Hi ha prop una parada d'autobus que connecta tota la vall, Lleida i Barcelona. La nostra casa és especial per descobrir una vall de clima atlàntic únic a Espanya i per compartir un esperit pirineista i aventurer. Si us plau demanar-nos informació sobre la quantitat de persones que voleu allotjar-vos doncs podem millorar la tarifa. informació molt important, per motius de sostenibilitat i respecte a la naturalesa dels consums de llum i calefacció són per compte de l'hoste, no dubteu en consultar-nos. Les mascotes són molt ben rebudes però per qüestió d'higiene cobrem 15 euros per que cal fer una neteja exhaustiva per respecte a presones amb al·lèrgies.\nUna casa espectacular en un entorno precioso. Hemos repetido este año y seguramente volveremos. Los anfitriones muy atentos y todo super agradable. Muy recomendable.\nLa casa es espectacular y muy grande. La situación perfecta para poder llegar a todos los sitios con facilidad. Tanto Yolanda cómo Juan han sido muy amables, y dispuestos en todo momento. Hemos pasado una semana perfecta\nL'allotjament és un estudi dúplex per 2-4 persones. Compta amb una planta baixa on es troba el saló / menjador per a 4 persones, amb un sofà llit de 140 x 200, una cuina americana amb vitroceràmica de 2 focs, microones, frigorífic, cafetera Nespresso, etc ... A més disposa de TV de 32 polzades. Un complet bany, amb dutxa, mampara de vidre i radiador elèctric. Mitjançant una escala de fusta es puja a l'altell, el qual disposa de TV de 22 polzades, i on es troba el llit de matrimoni de 135x 190, a més d'un magnífic vestidor, i diversos mobles d'emmagatzematge. La zona de l'altell on es troba el llit de matrimoni disposa d'una alçada de 130 cm. L'allotjament disposa de tot el necessari, inclòs assecador, planxa, trona de bebè, bressol i tot el parament necessari per a quatre hostes. S'inclouen roba de llit i bany per a l'estada.\nL'estudi està situat al complex d'apartaments Sapporo I a la capital de la Vall d'Aran, Vielha. En la mateixa Avinguda es troben nombrosos establiments comercials, supermercat, benzinera, fleca, pizzeria, etc ... El centre de Vielha es troba a 5 minuts, on es pot gaudir dels nombrosos bars i restaurants, així com de multitud de comerços. A molt pocs metres es troba el riu Garona amb un magnífic parc al seu voltant. S'hi pot jugar a Pàdel en unes pistes municipals de caràcter gratuït. A prop hi ha el Palau de Gel on es pot passar una estupenda tarda patinant i també la piscina municipal.\nÀtic molt còmode al centre de Vielha, a prop de la parada del bus, supermercats, hospitals, esquí a Baqueira Beret, excursions, ràfting, esports d'hivern i estiu, senderisme, raquetes de neu, patinatge sobre gel, piscina coberta,\nAra tenim a la vostra disposició ous de gallina i verdura de l'hort, que si voleu el podeu visitar, seguim els criteris bio i sostenibles\nLa tranquil·litat i la proximitat al centre de Vielha.\nTot igual que el que deia l'anunci. Per nosaltres tot correcte\nÉs un apartament molt acollidor i el bany és nou. Cal pagar a part l'electricitat però igualment la relació qualitat-preu és bona. Ideal com a "campament base" per sortir a explorar la vall.\nViella, CT, Espanya\nEstudi ideal per a una parella o una parella amb un nen, no té habitació independent. Molt tranquil i ben ubicado.30 metres quadrats amb llit de matrimoni i sofà llit.\nBon apartament, tranquil, còmode, a prop de Vielha i d'alguns dels llocs més pintorescs de la Vall.\nEstudi d'un ambient totalment reformat, situat al centre de Vielha, al carrer principal. En una mateixa sala, disposa de cuina equipada, saló menjador i dormitori, amb llit de matrimoni. Disposa també d'un bany. A més té una plaça de pàrquing situada als baixos del mateix edifici.\nA la localitat de Vielha-Betren amb vistes a la muntanya, enfront del riu Garona. Un veritable paradís i el lloc perfecte per gaudir de la natura, així com, la família. Només un curt de 5 minuts a peu del centre de Vielha, botigues, i el casc antic. Una unitat de 15 min a l'estació d'esquí Baqueira Beret.\nCapacitat per a 5 persones - 2 dormitoris, 2 banys A la localitat de Vielha-Betren amb vistes a la muntanya, enfront del riu Garona. apartament d'un sol nivell, amb accés directe des del carrer. Balcó, sala d'estar / menjador amb llar de foc, cuina oberta, dormitori principal amb bany en suite, segon dormitori amb una llitera i un llit doble, segon bany. wifi gratuït. Completament moblat, 46 '' TV, rentadora, màquina de cafè Nespresso, cuina, roba de llit / tovalloles completament equipades inclosos.\nCasa situada a Gausac, un petit poble al costat de Vielha, ideal per a vacances estiuenques amb nens, o per fer una escapada a la neu durant la temporada d'esquí. Fantàstiques vistes de la Vall, per quan fa bon temps, o xemeneia per passar la tarda després d'un dia a la neu, al costat d'una tassa de cafè o xocolata calenta. Llençols i tovalloles.\nZona molt tranquil·la, a la nit s'escolta el so del riu Garona. Es poden començar diverses rutes a peu des de la casa. I es pot baixar a Vielha fent una passejada, a 800m hi ha el centre on et pots prendre uns pintxos i gaudir de l'ambient.\nA prop del riu (la Garona), sense veïns, l'apartament està convenientment situat a 5 minuts a peu del centre, a 2 passos Vielha pista / piscina. esquiar botigues de lloguer són d'1 minut de l'apartament i de les pistes de Baqueira són 11 kms.\nL'apartament és molt nova i totalment equipada (rentavaixelles, rentadora, assecadora, reproductor de DVD ...).\nBetren, Catalunya, Espanya\n"Era Cabaneta" a la urbanització més tranquil·la d'Arties. Amb capacitat per a 4 persones, pràctic i acollidor per a gaudir d'uns dies a la Vall d'Aran. Amb esplèndides vistes des del balcó, completament equipat i amb WIFI gratuïta.\nA la planta principal trobem una sala d'estar, menjador, amb llar de foc, cuina incorporada i sortida al balcó de l'habitatge. A més d'un distribuïdor i un bany. A la planta superior - amb baranes infantils - 2 dormitoris espaiosos sota teulada que comparteixen un bany. Un d'ells s'ha configurat com a doble i l'altre com a matrimoni.\nUn dels pobles més actius de la Vall d'Aran i amb una més extensa oferta gastronòmica i d'oci. Situat a 1143 mts d'alçada i amb una població de 400 persones. Arties conforma una de les postals típiques de la Vall d'Aran, amb el nucli urbà dominat pel Montardo. L'oferta gastronòmica és molt extensa. Urtau, Casa Irene, Casa Pau, Candelaria, La Tarteria, la Sal Grossa, etc .. -, estanc, un petit comerç delicatessen, zona esportiva, i una de les més àmplies ofertes d'oci nocturn - Millenium, De Net, La lluna , etc ... - En Arties trobem carrers i zones molt tranquil·les, amb una preciosa i típica arquitectura aranesa. Trobem 2 esglésies, la de Santa Maria d'Arties destaca per un elegant campanar romànic i la de Sant Joan d'Arties que actualment allotja un museu amb exposicions temporals. El seu patrimoni arquitectònic s'amplia amb la casa senyorial Ço de Paulet i la torre de la Casa de Portolà, a més de l'edifici abandonat dels Banys d'Arties, balneari d'aigües sulfuroses. Entre les tradicions de la Vall d'Aran destaca la crema deth Taro, que té lloc cada any a la nit de Sant Joan en aquesta localitat.


El CF Mollet UE sanciona sense carnet de soci i accés al camp a l'expresident Feliu Tura - somVallès\nEl club també sanciona José Gómez Reina durant tres anys i Toni Cisneros, membres de Salvem el CF Mollet\nDimecres, 16 de setembre de 2020 | 14:25h\nNou capítol entre la batalla del CF Mollet UE i la plataforma Salvem El CF Mollet, crítica amb la gestió del president Jordi Candela. A principis de setembre, el club va decidir sancionar indefinidament a Feliu Tura, expresident del club abans de Candela i membre de Salvem el CF Mollet, amb la retirada del seu carnet de soci i amb la prohibició d'accedir a la instal·lació del Camp Municipal del Germans Gonzalvo.\nLa sanció arriba pels informes que ha efectuat el Comitè de Disciplina del club, que va ser creat l'any 2018 i està emmarcat dins reglament intern del club. En els darrers mesos, aquest comitè ha recopilat missatges a les xarxes socials i declaracions als mitjans de comunicació, que segons el document presentat, "ha desconsiderat els membres del club, afectant la seva imatge, així com l'exposició de falsedats". "Ell sap quines són les normes i ha dit falsedats molt greus, que a més, vénen d'una persona que ha estat el president del club i això agreuja la situació", admet un dels directius del club, Xavi Ribas.\nPer la seva banda, Feliu Tura va presentar tres al·legacions al comitè per impedir la seva sanció. L'expresident va presentar en la seva defensa l'article 20 de la Constitució Espanyola i el 19 de la Declaració dels Drets Humans sobre la llibertat d'opinió i una imatge contra la llibertat d'expressió i Stop Fascisme. "Només vull que la directiva escolti al soci, vull que hagi una entesa entre totes les parts implicades", admet Tura, membre de la plataforma Salvem El Mollet.\nEl club també ha sancionat altres dos membres de la plataforma Salvem El CF Mollet, José Gómez Reina, el seu impulsor i exvicepresident del club, durant tres anys, i Toni Cisneros, que li impedeix indefinidament fer-se soci i accedir al camp.\nRecollida de signatura entre els socis\nD'altra banda, Salvem El CF Mollet ha iniciat fa unes setmanes la recollida de signatures entre els socis del club per forçar a la directiva a fer públics els comptes econòmics. Segons informa la plataforma, ja hi ha un grup de socis que han signat. Per aquest mateix motiu, la plataforma va denunciar la junta del club per una presumpta malversació de fons.


Els testimonis protegits del crim de Baró de Viver parlen clar i assenyalen els acusats amb detalls molt greus - XCatalunya.cat\nEls testimonis protegits del crim de Baró de Viver parlen clar i assenyalen els acusats amb detalls molt greus\nAsseguren que la parella de Baró de Viver anava sola, tot i que a instrucció van dir que anaven amb dos familiars més\nJudici de Baró de Viver\nL’acusat de matar un veí a Baró de Viver de Barcelona el 22 de desembre del 2018 va rebre l’arma de la seva dona, que li va demanar que el matés, segons han explicat quatre dels sis testimonis protegits al judici que se celebra a l’Audiència de Barcelona. Han afegit que la parella va arribar sense més familiars, tot i que a instrucció havien afirmat que anaven amb dos familiars més, germans de l’acusat.\nUn altre testimoni ha dit que en sentir els trets va sortir al balcó i va veure l’acusat amb l’arma marxar corrents amb la seva dona. Aquests testimonis protegits haurien d’haver declarat dimecres, però la sessió es va suspendre per problemes tècnics en la distorsió de veu. Al final han intervingut cinc dels sis testimonis protegits. El número 2 no ho ha fet perquè aquest matí no podia i les parts hi han renunciat.\nLes declaracions s’han fet amb la imatge i la veu distorsionada per por a represàlies, ja que la família dels acusats, del ‘clan de los pistolas’, quan van passar els fets ja tenia mala relació amb la família de la víctima.\nEl testimoni protegit 1 acabava de sopar quan va sentir quatre trets i va anar al balcó a mirar què havia passat. Va veure que l’acusat amb una arma, juntament amb l’acusada, corrien cap a casa seva mentre hi havia sis o set persones a la plaça.\nVa decidir baixar, i no es va fixar en que hi hagués res a les mans de la víctima ni que ningú se n’endugués res. Els acusats sostenen que la víctima portava una arma en una mà i unes boles metàl·liques amb punxes a l’altra. Cap dels testimonis protegits van observar si la víctima portava alguna cosa a les mans.\nEl menys clar en aquest sentit ha estat el testimoni protegit 4, que aquest dijous ha dit que no ho va veure i que no recorda que l’esposa i el sogre de la víctima es van acostar al cos, a diferència del que havia dit a Instrucció. Sí que ha recordat que l’advocat de la part acusadora va anar a casa seva abans de la seva primera declaració. Els testimonis protegits 5 i 6 també han dit que s’havien reunit amb l’advocat, tot i que tots ells han assegurat que no els va dir què havien de declarar.\n“Clarament ella li entrega una arma de foc i li diu mata’l mata’l”, ha explicat el testimoni protegit 5. Ha dit que des que es va produir el crim es viu més tranquil al barri. Tant aquest testimoni com el 6, han exposat que els dos acusats anaven sols quan es van produir els fets, i no amb dos familiars més, com havien assegurat en la primera declaració.\nDesprés dels testimonis protegits han començat a declarar els primers agents dels Mossos d’Esquadra que van arribar al lloc dels fets.\nTags: Baró de Viver, Crim\n2 pensamientos sobre “Els testimonis protegits del crim de Baró de Viver parlen clar i assenyalen els acusats amb detalls molt greus”\nRetroenllaç: Un motorista la fa grossa en un control a Castelló d'Empúries - XCatalunya.cat\nRetroenllaç: Estafades 180 persones a Reus amb una nova modalitat - XCatalunya.cat


Idescat. Indicadors de la Unió Europea. Places turístiques.\nPlaces turístiques. Total 2019\nNota: Àmbit geogràfic: La zona euro inclou els països que a cada període en formen part: 2000 (11 països), 2001-2006 (12), 2007 (13), 2008 (15), 2009-2010 (16), 2011-2013 (17), 2014 (18), a partir de 2015 (19).\nPlaces turístiques. Hotels 2019\nPlaces turístiques. Altres 2019\nDarrera actualització: 29 de gener de 2021. Sèries revisades el 10 de maig de 2021.\nEl nombre de places en un establiment o casa està determinat pel nombre de persones que es poden quedar a la nit als llits establerts a l'establiment (casa), ignorant alguns llits extres que poden ser instal·lats a petició dels clients. El terme "plaça" s'aplica a un llit individual, sent considerat llit de matrimoni com dos llits. La unitat serveix per mesurar la capacitat de qualsevol tipus d'allotjament. Una plaça és també un lloc en un camp o en un vaixell al port per acollir a una sola persona. Una parcel·la equival a quatre places quan el nombre real de places no es coneix.


Actes de rebuda de la Flama del Canigó a Girona | Òmnium Cultural\nÒmnium Gironès i l'ADAC organitzem els actes de rebuda de la Flama del Canigó a Girona. La novetat d'enguany serà que tothom qui ho desitgi es podrà endur la Flama a casa, per ambientar el sopar amb amics o família, gràcies als quinqués individuals que podreu adquirir aquest dia per un mòdic preu. Fem que la Flama arribi a totes les llars!\nRecorregut per la pujada del Rei Martí, plaça de la Catedral, carrer de la Força, plaça de l'Oli, carrer Ciutadans i plaça del Vi.\nAnimem a totes les associacions de veïns, entitats i associacions a venir a recollir la Flama, símbol de germanor entre els terrritoris de parla catalana, perquè presideixi els actes de Sant Joan a tots els barris i municipis, ja siguin fogueres, sopars o altres activitats. Per a més informació ens podeu escriure a girones@omnium.cat o trucar-nos al 972 20 62 13 (horari d'atenció al públic: dilluns de 10 a 14 h i dijous de 16 a 19 h).\nPlaça del Vi i recorregut de la cercavila pel Barri Vell de Girona


Antena 3 recorda el Madrid marginal dels 90 amb ‘Apaches’\nLa cadena d’Atresmedia estrena amb tres anys de retard la sèrie de Daniel Calparsoro\n3 min. Barcelona 06/01/2018 00:00\n651x366 Alberto Ammann és el Miguel, un jove periodista que s’associa amb el seu amic de la infància (Eloy Azorín) per venjar el seu pare. / ATRESMEDIA Alberto Ammann és el Miguel, un jove periodista que s’associa amb el seu amic de la infància (Eloy Azorín) per venjar el seu pare. / ATRESMEDIA\nDesprés de tres anys d’espera, Antena 3 estrena dilluns Apaches, la sèrie dirigida per Daniel Calparsoro basada en el llibre homònim de Miguel Sáez Carral, responsable també de l’adaptació televisiva de la novel·la. Guardada en un calaix des del 2015, any en què es va presentar oficialment, la ficció protagonitzada per Alberto Ammann i Verónica Echegui es va estrenar abans a Netflix -on està disponible des del setembre- que a la cadena d’Atresmedia que la va encarregar.\nUn barri conflictiu\nApaches té una única temporada amb 12 capítols de final tancat, tot i que, segons Alberto Ammann, la història “podria continuar”. L’actor argentí, a qui s’ha pogut veure a Narcos i Celda 211, dona a vida al Miguel, un jove i prometedor periodista que durant els anys 90 torna al barri madrileny de Tetuán, una zona de la ciutat amb un alt índex de marginalitat i criminalitat. El personatge decideix abandonar la seva tranquil·litat i tornar als seus convulsos orígens a Tetuán, que es converteix en un personatge més de la ficció, per salvar de la ruïna la seva família i venjar el seu pare (Lluís Soler), que ha sigut estafat pels seus socis.\nAmmann assegura que un dels motius que el van portar a acceptar el paper de Miguel és la contradicció interna que viu el personatge, que creia que havia pogut escapar de la misèria del seu passat. Quan torni, el Miguel es retrobarà amb Sastre (Eloy Azorín), el seu amic de la infància, que ara és un delinqüent. Junts s’aliaran per buscar justícia, encara que això signifiqui recórrer a mètodes poc convencionals, com atracar les joieries i les fàbriques de rellotges de tots els que han col·laborat a arruïnar el seu pare.\nEl Miguel no només reprendrà relacions amb antics coneguts, sinó que també coneixerà personatges nous que capgiraran la seva vida, com la Carol, l’amant delChatarrero, el cap mafiós del barri. Interpretada per Verónica Echegui, es tracta d’una model frustrada que arrossega un passat ple de problemes. El repartiment femení de la sèrie es completa amb Ingrid García Jonsson, que és la Miranda, la parella de Sastre, i Lucía Jiménez, que interpreta la Teresa, la germana gran del Miguel, que desaprova els seus mètodes per ajudar la família.\nAmmann defineix la sèrie com una ficció “realista i molt potent” que no està pensada per a tots els públics. En aquest sentit, l’actor argentí assegura que Apaches està en la línia “del nou joc de les plataformes de pagament: fer sèries adultes, compromeses amb temes que, si s’aborden tenint en compte tots els públics, es trivialitzen”.\nPel que fa a l’audiència, Apaches té el repte de plantar cara a OT, que, setze anys després del seu debut televisiu, ha aconseguit tornar a interessar el públic de setze anys. El talent està a la recta final i a principis de febrer triarà el seu guanyador. A Catalunya, la seva altra principal competència serà Merlí, que està a punt d’acomiadar-se del públic.


Arxius de Marco Polo - Pels Camins del Mon\nZhangye, el següent destí en la nostra Ruta de la Seda cap a Xi’an, era una parada obligada per als mercaders abans d’emprendre el pas pel mític Corredor d’Hexi, un estret pas entre el tòrrid desert del Gobi i el desolat altiplà tibetà. Arribem a Zhangye en tren, el nostre mitjà de transport habitual a la Xina, i des de la mateixa estació, un autobús local, petit i atrotinat, ens va portar fins al centre. La ciutat, de mida mitjana, es pot recórrer fàcilment a peu, cosa que s’agraeix en aquest país, on les ciutats solen ser enormes. La visita obligada és el temple que alberga el gran buda Da…\nYazd és una ciutat-oasi situada on s’uneixen els deserts de Dasht-e Kavir i Dasht-i Lu i era punt de parada obligatòria de les caravanes que recorrien la Ruta de la Seda. Aquí els comerciants podien descansar abans d’aventurar-se als perills del sol, la set i els saltejadors de caravanes, en la seva ruta cap a Orient o Occident. Un dels viatgers que va passar per aquí va ser Marco Polo, el 1272, que va nomenar la ciutat en les seves cròniques com un centre de tràfic comercial i cita una tela de seda i or que s’exportava a tot el món. La ciutat antiga està construïda amb fang i palla,…


Una malaltia lletja | Tarraconense\nUna malaltia lletja\nDurant les setmanes de confinament a casa per l’epidèmia del coronavirus vaig llegir un llibre de contes deliciós, de l’arquebisbe de Milà, Mario Delpini. Per casualitat vaig trobar-n’hi un amb aquest títol: «Una malaltia lletja». En faig un arranjament propi perquè ens pot ajudar precisament en aquests dies d’estiu a tocar de peus a terra i a estar alerta, perquè hi ha molts tipus de «malalties».\nAl principi ningú ni se n’adonà: ni els polítics, ni els tècnics, ni els tertulians, ni els savis oficials… Només alguns –diguem-ne profetes– entengueren que la malaltia s’estava estenent, que era lletja, misteriosa, difícil de descriure i semblava incurable.\nA alguns els afectava la boca: com per màgia s’acabava el cant, el somriure, i la paraula amiga no acabava de sortir. Quan marit i muller es trobaven no sabien què dir-se. L’amic trobava l’amic i només parlava de tafaneries absurdes i avorrides. A les famílies regnava el silenci, perquè cadascú s’entretenia amb un aparell a les mans.\nA d’altres els afectava els ulls, i tenien com una boira que enfosquia la mirada.\nLa gent veia els rostres dels altres com desfigurats: eren estranys, no pas els rostres de germans. Pocs eren capaços de contemplar el naixement del dia, el vespre, la bellesa de la natura… Els ulls de la majoria havien agafat la forma de la tele, del mòbil, de la tablet…\nLa malaltia era encara més greu si afectava el cervell: en lloc d’idees s’omplia de sorolls; en lloc d’entendre, la persona repetia el que havia sentit a dir. En comptes de reflexionar i de raonar sobre els fets i les coses, donava la raó als altres, sobretot a aquells considerats primeres figures mediàtiques. Fins al punt que persones originals, intel·ligents i creatives es convertien en un ramat resignat, sense criteri, passiu i repetitiu.\nPerò l’afectació més terrible començava quan «els virus contaminants» arribaven al cor. Certament el cor seguia bategant, però com per inèrcia. Les persones més profundament afectades caminaven pels carrers ben serioses, sense mostrar sentiments, com robots o màquines incapaces de plorar, de lluitar, de meravellar-se, d’escollir, de reconèixer… En definitiva, incapaços d’estimar.\nAparentment tot seguia com sempre, i molts no s’adonaven de res. La situació s’havia convertit en normal. No hi havia consciència de cap malaltia, ans al contrari: tothom estava cofoi i content de tants objectes que tenien i que els distreien.\nLa família d’en Pep, un infant eixerit, havia estat infectada pels virus, com moltes altres, però no n’eren conscients.\nUn dia, després de sopar, estaven tots callats davant la televisió o amb l’atenció posada en els mòbils, i no per passar-ho bé i distreure’s, sinó per inèrcia, per costum.\nEren quatre, però tristos i muts com si estiguessin sols, esperant que els vingués la son per anar a dormir.\nPerò, tot de cop, un jove que no se sap ben bé per on va entrar es presenta davant d’ells i escruta els seus rostres amb mirada penetrant i d’estimació, i s’omple de tristesa.\nNo perd el temps. Apaga el televisor i els pren els mòbils. Després s’acosta a cadascun d’ells. Fa una carícia a l’avi, i a l’ancià se li dibuixa un somriure i li venen ganes d’explicar històries al net. Al pare i a la mare els recorda el seu prometatge, i comencen a tenir ganes de parlar-se i de mirar-se.\nA en Pep, el convida a jugar molta estona, cosa que provoca el seu entusiasme.\nNingú no li va preguntar qui era, però quan el jove es girà per acomiadar-se, en Pep, amb una veu plena d’alegria, li va dir: «Gràcies, Jesús!».


Domòtica per a persones discapacitades — UPCtv. Universitat Politècnica de Catalunya. BarcelonaTech.\narquitectura, premis i concursos, secundària, sostenibilitat\nEl disseny d’una aplicació per a dispositius mòbils controlada tàctilment adreçada a persones amb discapacitat, així com el disseny i construcció de la maqueta d’un habitatge amb aplicacions domòtiques, treball guanyador de la categoria Ciencia en Acción del 16è Premi UPC Arquitectura, Enginyeria, Ciències i Tecnologia.\nLa Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) ha premiat amb el 16è Premi UPC Arquitectura, Enginyeria, Ciència i Tecnologia el treball de batxillerat MovMind: una aplicació real d'una interfície cervell-ordinador, de Joaquim de la Cruz, alumne de l'Institut de Deltebre, Tarragona, i tutoritzat pel professor del mateix centre Óscar Castell. L’objectiu d’aquest treball és demostrar si és possible controlar dispositius electrònics amb el pensament. Per abordar aquesta qüestió, l’estudiant ha realitzat un treball teòric de documentació sobre les interfícies BCI (brain-computer interfaces) i ha desenvolupat l’aplicació MovMind amb programari lliure. L’alumne ha utilitzat aquesta aplicació per controlar un braç robòtic i un smartphone sense necessitar el contacte físic directe o l’acció motora d’una persona. En aquest sentit, el projecte neix com una proposta per ajudar les persones amb malalties com l’esclerosi múltiple o l’ELA, o bé amb mobilitat reduïda. L’ús de l’aplicació en un smartphone s’adreça a persones amb discapacitat o bé en situació de dependència que necessitin fer trucades d’emergència.\nEn aquesta edició del Premi, també s’ha guardonat el projecte de CFGS Diseño y fabricación de un gato hidráulico con movimiento mecánico, realitzat per Juan José Castellanos, de l'Institut Escola del Treball de Barcelona, que ha estat tutoritzat per Javier Rojo, Mar Alonso i Jesús Santos. En el seu projecte, l'autor ha dissenyat el prototip d'un gat hidràulic amb moviment mecànic amb l’objectiu de fer més ràpid i eficient el desplaçament dels cotxes, reduir l'esforç de l'operari i, per tant, evitar possibles lesions. Segons l’autor, aquest gat pot contribuir a la millora de la productivitat laboral i reduir un 20 % el temps de les operacions de moviments de cotxes.\nL’estudiant Paula Sorolla, de l'Institut Jaume I de Salou, Tarragona, ha quedat finalista amb el treball Estudi tècnic i econòmic de la conversió d’un habitatge unifamiliar aïllat convencional en sostenible, tutoritzat per la professora Maria Carme Alemany. El jurat ha destacat especialment l'esperit crític d'aquest treball, en què ha investigat la viabilitat tècnica i econòmica de la introducció de sistemes de generació d'energia renovables, sostenibles i de reducció de consum aplicats a la seva pròpia casa.\nEnguany, s'ha incorporat al 16è Premi UPC la categoria Ciencia en Acción, en la qual el treball seleccionat formarà part de la competició internacional que té aquest mateix nom, que se celebrarà el proper mes d’octubre. El treball seleccionat ha estat Domòtica per a persones discapacitades, d'Ana Andrino, Andrea García i Alba López, de l'Escola Sant Gervasi de Mollet del Vallès, tutoritzat pel professor Xavi Valldeoriola. En aquest cas, el projecte aborda el disseny d’una aplicació per a dispositius mòbils controlada tàctilment adreçada a persones amb discapacitat, així com el disseny i construcció de la maqueta d’un habitatge amb aplicacions domòtiques.\nDisseny i fabricació d'un gat hidràulic amb movi [...]\nEstudi tècnic i econòmic de la conversió d’un [...]\nMovMind: una aplicació real d'una interfície cer [...]


Les platges podrien tenir límit d'estada i control de l'aforament | betevé\nLa voluntat és permetre als ciutadans gaudir de la platja durant l'estiu i, alhora, minimitzar els riscos per a la salut pública\nAriadna Comas | Dissabte, 30 de Mai del 2020, a les 20.17\nA partir de la fase 2 de desconfinament es permet el bany a les platges. Això, en el cas de Barcelona podria ser a partir del dia 8 de juny. Per això, la Generalitat ha elaborat un protocol per a la gestió dels usos i serveis a les platges per la crisi del coronavirus. El document inclou recomanacions per als ajuntaments costaners i per als usuaris.\nLa voluntat és permetre als ciutadans gaudir de la platja durant l’estiu i, alhora, minimitzar els riscos per a la salut pública.\nUna de les recomanacions és que els ajuntaments limitin el temps màxim d’estada en aquelles platges on hi pugui haver més afluència de banyistes. Demanen que, com a mínim, cada usuari ocupi un espai de 4 m2 i, per això, es proposa fer una divisió per sectors amb algun senyal a la sorra.\nPer evitar aglomeracions, a més, caldrà anar a la platja en grups de menys de 15 persones.\nLes zones comunes, com ara dutxes o lavabos hauran d’estar oberts al públic però amb un reforç de la neteja i de la desinfecció. En el cas dels lavabos, l’ocupació màxima serà d’una persona, excepte en casos en què els usuaris necessitin assistència. Tots ells hauran de disposar de sabó amb dispensador, eixugamans d’un sol ús i paperera amb tapa d’accionament no manual.\nS’haurà d’ampliar els horaris de vigilància i socorrisme per permetre una franja horària d’ús més amplia. La Generalitat demana que els usuaris de les platges evitin compartir menjar o estris de bany i, en cas de ser necessari, desinfectar-los abans.


El tarat que volia matar a Modigliani\nLa Sala Beckett se'n riu de la mort Carlos Gil-Vernet\nLa por al desconegut Àngels Bassas\nEl Palau Robert homenatja America Sanchez, el dissenyador ommipresent Joan Safont\nLa ment humana és capaç de tot. Els tardorencs, la primera novel·la de Luca Ricci (1974), és l’anàlisi despietada d’un amor conjugal en decadència i el relat de l’amor foll d’un home cinquantí per una dona a qui només ha vist en foto. El narrador, un escriptor en hores baixes com el seu matrimoni, torna de les vacances d’estiu presoner de la seva relació matrimonial estancada i dominada per una rutina previsible amb una dona bonica però que no li genera desig. Passeja sol per un mercat d’antiguitats de Roma i se sent atret per un llibre vell sobre els artistes de Montmartre. Queda fascinat per la imatge de Jeanne Hébuterne, la companya de Modigliani. A partir d’aquesta troballa, Jeanne esdevé una obsessió per al narrador. En arribar a casa, arrenca la fotografia, la plega amb cura i comença a portar-la sempre al damunt, a la butxaca d’una jaqueta que després es torna abric amb el pas dels mesos tardorencs. Tot sembla existir només al seu cap, com a mínim fins que la seva dona convida a sopar la seva cosina. L’home queda seduit per les semblances entre la cosina de la seva dona i la musa de Modigliani. I l’obsessió comença a recaure sobre la realitat, de manera fatal, mentre la tardor romana ho embolcalla tot amb la seva llum. Som davant d’una víctima d’un inguarible amor fou, un amor boig que depassa el present i és portat a les últimes conseqüències del deliri i la paranoia. Personatges de mil cares, personatges fràgils, personatges contemporanis. Fetitxistes. Reencarnats. Duals. Al·lucinats. Enfebrats. Narcisistes.\nViure un amor nou, absolut, limfa vital que supera les barreres de la racionalitat acaba, sempre, en tragèdia\nTraduir aquesta novel·la per a Navona Editorial ha significat aprofundir en les neurosis quotidianes del nostre segle. Viure un amor nou, absolut, limfa vital que supera les barreres de la racionalitat acaba, sempre, en tragèdia. El “problema” és que la frontera de tel de ceba entre realitat i onirisme que planteja Ricci resulta altament versemblant. El paio s’enamora d’una foto, veu una dona que s’assembla a la de la imatge i se n’enamora creant (i creient-se) un joc pervers de personalitats. Quantes persones tenen identitats falses a Facebook? Sota quantes cares ens amaguem per espiar, cabrejar, insultar o descol·locar els altres? Oi que coneixeu persones que es pengen d’un rostre a Instagram? Per al narrador, la Jeanne representa un impossible, un amor platònic, una idea de què cosa ha de ser l’enamorament. Però de sobte aquesta figura mental es concreta dins el seu deliri en una dona de carn i ossos, prenyada d’un pintor pòtol i politoxicòman (l’autèntica Jeanne es va suïcidar llançant-se d’un cinquè pis, al novè mes d’embaràs com a prova d’amor cap al seu estimat Modigliani) a qui el narrador necessita eliminar per poder viure el seu amor sense entrebancs. L’instint no ha estat mai amic de la raó. El protagonista ha de seguir fil per randa la biografia de la parella Modigliani-Hébuterne. La bogeria està servida. L’obsessió travessa la realitat amb l’espasa del tot-s’hi-val. Roma també és un decorat de postal, ja no és el paradís de res. El llibre no busca el happy end.\nEl temps passa, i d’aquí el nostre turment\nEls tardorencs és una novel·la sobre la infidelitat i els sacrificis que demana l’amor. Hi ha la cullerada doble del romanticisme i el cinisme per part d’uns personatges existencialistes i solitaris a la vora del precipici d’un món hostil. Enamorar-se de fantasmes (literalment) per sobreviure a l’hivern existencial que s’apropa genera, en la ment desequilibrada del protagonista, unes ànsies de domini absolutament masclistes i violentes. La fam d’amor pur i totalitzador i de bellesa primitiva trasbalsa també l’amic del narrador, el contrapès aparent, la dialèctica i el peu a terra, el també escriptor Gittani, un melancòlic amb la dona morint de càncer mentre ell es folla la infermera que la cuida. El temps passa, i d’aquí el nostre turment.I la necessitat imperiosa d’aturar-lo, a la manera proustiana, a base d’olors, sabors i colors. L’únic objectiu, per malalt que sigui el camí triat per Els tardorencs, és vèncer la por a la mort, a la qual ells endevinen a la cantonada. Això sí, amb una espiral d’atrocitats sense retorn. Un llibre mega bèstia, parlant en plata: un cant a la dona des de la misogínia més atroç. Un simulacre massa real.\nVols un xec en blau o ets un puto Blade Runner?\nUna hòstia com un piano\nCristina Morales guanya el Premi Nacional de Narrativa del Ministeri de Cultura per l'obra 'Lectura\nCarlota Subirós reivindica les veus feministes amb l'obra de teatre documental 'GRRRLS!!!'\nLa Sala Beckett se'n riu de la mort\nEl Palau Robert homenatja America Sanchez, el dissenyador ommipresent


La “Tortada” de Goerlich, una plaça retrobada 'a miquetes". - Passejant València amb ulls curiosos\nPatrimoni arquitectònic derruït La “Tortada” de Goerlich, una plaça retrobada ‘a miquetes”.\nAquests darrers dies l’antiga plaça de l’Ajuntament de València, dissenyada per l’arquitecte i urbanista Javier Goerlich, ha estat objecte d’especial atenció per part de diversos mitjans de comunicació i també de les xarxes socials.\nAquella plaça, encara record viu per a molts valencians, va ser construïda durant la II República i va desaparèixer després de 30 anys de vida l’any 1961, durant el mandat del batlle de la ciutat Rincón de Arellano, per donar lloc a la gran esplanada central, tal com la coneixem a hores d’ara, la qual va ser destinada a servir d’aparcament de cotxes, rei i senyor de la ciutat en aquells temps.\nAntiga “Tortada” de Goerlich.\nAquesta atenció tan especial ha estat provocat per l’aparició de diversos elements de la seua estructura a la localitat de Paiporta, i també a València, en aquest cas amuntegats en un solar de la seua perifèria.\nD’aquella plaça, una de les seues parts més significatives era el seu Mercat de les flors, que s’havia construït sota la seua plataforma que s’hi trobava sobreelevada i era accesible a través de diverses escalinates.\nLa il·luminació i ventilació d’aquest mercat li era proporcionada per un òcul central arrodonit, al centre del qual se situava una font envoltada de 18 columnes, els quals eren els seus elements més caracteristics i distintius.\nFont i columnata del Mercat de les flors.\nFins fa uns pocs dies, la font i sis de les seues columnes es trobaven localitzades en diferents parts de València, concretament a l’inici de l’avinguda de la Constitució (la font) i a les avingudes del Regne de València (cinc columnes, formant part del monument als maulets) i del Cid, en el límit amb Mislata (part d’una columna). De la resta dels elements de la plaça, res se sabia… fins a la setmana passada.\nLa setmana passada el diari Las Provincias va publicar una noticia en què es deia que Pilar Gregori, seguidora d’un conegut grup sobre història de València a Facebook, havia identificat una altra columna i quatre bancs de pedra com pertanyents a aquesta plaça, fet que primer va ser corroborat pel propi grup i desprès per Tono Giménez i la Fundació Goerlich.\nLa publicació d’aquesta notícia va desencadenar la publicació d’una altra, ben important, que havia estat ocultada pels seus coneixedors durant un any, per raons òbvies de discreció. Es tractava de l’aparició d’un solar situat a la ciutat de València, en el qual fa aproximadament un any l’autor d’aquesta web havia pogut identificar abundants restes de la plaça amuntegades, després d’haver rebut una notificació d’Alvaro Trespoli, un seguidor de Passejant València amb ulls curiosos.\nEn aquest solar vaig poder comprovar in situ l’existència en la seua superficie visible de diverses columnes del desaparegut Mercat de les Flors de Goerlich, unes 5 o 6, encara que molt possiblement davall de la muntanya de restes es podrien trobar-ne algunes més, així com altres elements de la plaça, com ara troços d’escalinates, de bancs, de balustrades, etc …, tot en un estat molt fragmentat i possiblement deteriorat. Aquesta muntanya de restes podria haver estat remoguda en temps prou recents, en haver-se realitzat algunes obres en les seues proximitats.\nFa uns dies vaig publicar un apunt sobre la troballa d’aquest solar. Ací teniu l’enllaç:\nCésar Guardeño, president del Circulo por la Defensa y Difusión del Patrimonio Cultural, i Tono Gimenez, pogueren verificar tambie in situ als pocs dies la procedència de les restes, la qual cosa César va posar ràpidament en coneixement de les autoritats municipals.\nPerò les troballes recents de la Tortada de Goerlich no s’acaben ací. Perquè aquesta mateixa setmana Cesar Guardeño, després d’una encomiable tasca de rastreig i recerca de nous elements, els ha pogut localitzar també a Paiporta amb la col.laboració de Tono Giménez, concretament dues columnes parcials en sengles carrers de la localitat, aixi com un nou banc de pedra i cinc rematades de la balustrada del mercat, tots ells localitzats al seu cementeri municipal.\nFent un compte aproximat de totes les troballes fetes, incloses també les localitzades visualment al solar de València, podem dir que aproximadament 13 o 14 columnes de les 18 que composaven la columnata del Mercat de les flors estan ja localitzades (en estat sencer o parcial), així com 5 dels seus bancs de pedra i cinc rematades de la seua balaustrada. Amb tota seguretat, nous elements de la plaça i del seu mercat apareixeran al solar quant la muntanya de restes es desfaça i s’excave als seus voltants.\nPerò, quina és la raó de que s’haja produït aquesta gran dispersió dels elements d’aquella plaça?\nUna hipòtesi exposada per Cesar Guardeño és que, tot just després de ser desmuntada l’any 1961, les seues restes pogueren haver estat abandonades a l’esmentat solar, llavors situat totalment fora de la ciutat, en un lloc sense vigilància ni tanca que ho protegira. És possible que, o bé persones particulars o membres dels consistoris municipals de València i Paiporta (o de més localitats que encara desconeixem), hi accediren per endur-se’n alguns dels seus elements més significatius, o aquells que es trobaren en millor estat de conservació, per ser col·locats en places, carrers, cementeris o jardins com a part del mobiliari urbà.\nL’associació que presideix César ha demanat al consistori municipal de València l’obertura d’un expedient de protecció amb categoria de Bé de Rellevància Local (BRL) per a totes les peces conegudes existents a la ciutat. Això pemetria que qualsevol intent de robatori o agressió cap a alguna d’elles fora tipificat com a delicte contra el patrimoni. A hores d’ara, cap dels elements té protecció oficial.\nEl Circulo por la Defensa y Difusión del Patrimonio Cultural, la Fundació Goerlich i jo mateix des de “Passejant València amb ulls curiosos“, hem demanat a l’Ajuntament de València la posada en valor de totes aquestes restes en algun indret de la ciutat, com podria ser la futura plaça de l’Ajuntament remodelada, prevista per a l’any 2023. Sense dubte, seria una excel·lent ubicació que rendiria un digne homenatge a aquella emblemàtica plaça, encara viva en el record de molts valencians, i també al seu autor, Javier Goerlich.\nArticle anteriorL’antiga “Tortada” de Goerlich, reapareix en un solar de València.\nArticle següentUna cicatriu al bell mig de València.\nPablo Espósito Laine 28 de maig de 2021 At 12:11\nHola, las historias que publican son tan valiosas como interesantes, pero si sólo las publican en Valenciano, la difusión quedará limitada a quienes dominan el Valenciano (y yo poco). Estaría bien que tuvieran la posibilidad de alternar entre valenciano y español, así mucha más gente podría conocer estas historias y nutrirse de ellas.\nLuis de Manuel 28 de maig de 2021 At 19:51\nMoltes gràcies pel seu valuós comentari. Aquesta pàgina va nàixer fa sis anys amb el propòsit indisociable de fer divulgació de la història de la ciutat, i de fer-ho en la llengua eu li és pròpia, el valencià. Actualment existeixen en internet diversos traductors que poden traduïr el contingut de la pàgina en rapidesa i de manera prou acurada. Gràcies de nou pel seu interès pels continguts de la pàgina.


Ximo Puig en el prestigiós diari ‘The Guardian’: entrevista o publireportatge?\nEl president valencià apareix en la web d’un dels periòdics més influents del món gràcies a una agència de producció de continguts\n07/11/2016 - 13:19h\nEl president de la Generalitat, Ximo Puig, durant el seu discurs de Cap d’Any del 2015.\nEl 4 de novembre, la web del prestigiós i popular periòdic britànic The Guardian –un dels diaris seriosos amb més audiència del món amb quasi nou milions de visites diàries – va publicar una entrevista al president de la Generalitat, Ximo Puig.\nEls comptes en xarxes socials del president es van fer ressò de l’article sota una mena d’etiqueta: Ximo Puig en The Guardian.\n📰 'Hacer de las exportaciones prioridad, nos ha salvado de un complicado contexto económico' @ximopuig en @guardian https://t.co/FDhPQ3jjNu pic.twitter.com/Dk0NgGjJmG\n— Generalitat (@generalitat) 6 de noviembre de 2016\nEl PSPV-PSOE feia el mateix, però anava una mica més lluny: assegura que The Guardian ha entrevistat Puig.\nAlguns periòdics parlen de l’“ entrevista concedida a The Guardian ”, atés com d’insòlit que és veure un president valencià –o de qualsevol president autonòmic espanyol– en un periòdic britànic. No obstant això, algunes veus advertien que aqueix contingut podria ser pagat, un publireportatge.\nEntrevista o publireportatge?\nUn publireportatge és, amb poques paraules, un contingut que els mitjans de comunicació publiquen amb el pagament previ, amb independència del seu interés. Un portaveu del president assegura que la Generalitat no ha pagat un duro pel contingut.\nPuig està aquest dilluns a Londres assistint a una fira de turisme, la World Travel Market , però, segons el portaveu, l’Agència Valenciana de Turisme tampoc ha abonat un cèntim. L’aparició del Puig en The Guardian no ha costat un euro a l’erari públic ni s’ha pagat. No és, doncs, un publireportatge. Tampoc, en puritat, una entrevista.\n‘ The Guardian’ ha entrevistat Puig?\nNo. L’entrevista a Puig l’ha feta personal contractat per The Report Company, una empresa espanyola que crea continguts, moltes vegades periodístics, per a grans clients, empreses o fins i tot governs.\nThe Report Company té el seu propi aparador en The Guardian, on publica, en una secció pagada per ells, contingut informatiu que passa els filtres ètics de la publicació britànica .\nConclusió: The Guardian no ha entrevistat Puig. Ho ha fet una companyia que ha col·locat, en la secció que paga, l’article. Com adverteixen des de The Report Company, al final de l’entrevista s’explicita així: “ This interview was carried out under the initiative of The Report Company, which paid for this content”.\nL’empresa també assegura que no ha rebut ni un euro de la Generalitat ni de cap de les seues empreses per haver publicat l’entrevista a Puig, que parla de la reputació de la Comunitat Valenciana, la seua economia i el seu sector turístic, que podria eixir tocat pel Brexit .\nCaptura de pantalla de la entrevista de The Report Company a Ximo Puig publicada en The Guardian.


Microteatre a la Casa Lleó i Morera | Barcelona Cultura\nCases Singulars, l'organització que coordina les visites a destacats edificis i palauets de la ciutat i el festival Píndoles s'han posat d'acord per dur el microteatre al cor de l'Eixample. Veniu aquest estiu a la Casa Lleó i Morera i trieu quina obra voleu veure.\nNo fa gaires setmanes, l'Alberg de Joventut Mare de Déu de Montserrat va acollir el festival Píndoles una mostra de microteatre que, per segon any, convertia un gran edifici modernista del barri del Coll en un espai escènic. Les diferents dependències de l'alberg van acollir petites mostres de teatre breu escrites per un seguit d'autors i autores que concursaven pel premi a la millor obra.\nAra, les Píndoles teatrals han passat de l'Alberg Mare de Déu de Montserrat a un altre edifici modernista. Aquest cop és la Casa Lleó i Morera, un dels espais singulars de la ciutat que durant l'any podem visitar gràcies a la plataforma Cases Singular.\nCoincidint amb l'estiu, l'immoble, situat en ple passeig de Gràcia, es converteix en un gran teatre en el que veurem... petites obres. I és que cada dijous de juliol, al saló, al menjador i al pati interior de la casa es representaran tres peces de teatre d'una durada de quinze minuts.\nLes obres canviaran en setmanes alternatives, així que si voleu veure les sis obres que en conjunt es representaran, haureu de venir durant dos dijous de juliol. Paga la pena perquè, quan s'acabin els funcions, encara us convidaran a una copa de cava al pati de l'edifici.\nObres com Missatge Terra-Lluna (a la foto), de Marc Torrecillas; Termites, de Roger Vila o L'emú, de Roger Simeón, formen part d'una programació, que us parla de secrets, d'amistats, de parelles i de molts temes més, tots interessantíssims.\nDies: Dijous 7, 14, 21 i 28 de juliol. A les 20 h i 21.30 h


Catalunya i la diversitat | Barcelona Cultura\nCatalunya i la diversitat\nUn cicle de conferències gratuïtes al Palau Macaya explora la gestió de la diversitat en els diversos àmbits i sectors de la societat catalana\nL’Obra Social ”la Caixa” i la Càtedra UPF sobre Diversitat Social són els organitzadors del cicle Catalunya i la diversitat, compost de cinc sessions. Entre el 12 de novembre i el 10 de desembre, cada dimarts, al Palau Macaya un conferenciant parlarà sobre la gestió de la diversitat des d’una òptica concreta.\nEl periodista, filòsof i escriptor Josep Ramoneda, director del CCCB entre el 1989 i el 2012, inaugura el cicle el dia 12 parlant de La diversitat cultural. El 19 de novembre Miquel Àngel Essomba, director del Centre UNESCO de Catalunya-Unescocat i president de Linguapax, fa la seva intervenció amb La diversitat social a Catalunya.\nLa lingüista Carme Junyent, presidenta i cofundadora del Grup d'Estudi de les Llengües Amenaçades (GELA), posa l’accent en la qüestió lingüística al territori, el 26 de novembre; i l’historiador Joan B. Culla, reconegut assagista i col·laborador en diversos mitjans de comunicació, reflexiona al voltant de la diversitat política, el dia 3 de desembre. Finalment, el dia 10, Joan Estruch, director del grup de recerca ISOR (Investigacions en Sociologia de la Religió) tanca el cicle amb La diversitat religiosa a Catalunya.\nLes conferències del cicle, que s’emmarca en la programació del Palau Macaya com a nova seu per al diàleg i la reflexió, tenen lloc a les 7 de la tarda. Per motius d'aforament se'n recomana la inscripció prèvia. Podeu contactar al telèfon 934579531.


“L’Ensorra’t es farà a la platja o no es farà” | Ràdio Palafolls\nHome Cultura “L’Ensorra’t es farà a la platja o no es farà”\nCultura Policial - Judicial\nMarc Ferri , juliol 20, 2017\t / 1020 0\nEl Festival de música de la Festa Major de Blanes continua penjant d’un fil. El Consell Local de Joventut és taxatiu a l’hora de parlar del trasllat de la programació dels concerts que durant sis anys s’han ubicat al Passeig de Mar. Un dels membres, l’Isaac Martín, assegura que encara estan a l’espera de la sentència del jutge, però ja avança que si l’han de traslladar, no es farà. Martín diu que a un dia que comenci, no hi ha temps suficient per demanar els permisos necessaris i traslladar-ho.\nL’escenari ja està muntat al Passeig de Mar davant de la Formiga. Els organitzadors estan esperant a la sentència definitiva del jutge entre avui a la tarda i demà al matí. De fet, el fiscal de jutjat de Girona ha reduït la distància que hi ha d’haver entre el Festival i el domicili del demandant. Ja no ha de ser de 2,5 km, sinó d’1 km. Es tracta d’una mesura cautelar i l’Ajuntament va presentar ahir al·legacions en les que asseguraven que complien la normativa dels nivells de sonometria.\nEs considera que si es canvia de lloc, ja no és l’ “Ensorra’t”. El Consell de Joventut no ha especificat què passaria amb els grups ja contractats en cas que se suspengués.\nFalta poc més de 24 hores per l’inici del Festival i encara no se sap si es farà o no. Blanes vol continuar endavant amb l’Ensorra’t .\nEls ciutadans s’han mobilitzar per evitar la suspensió. S’ha iniciat una campanya per recollir signatures com a protesta a Change.org. S’han recollit més de 1.200 firmes i la intenció de l’organitzador és entregar-les a l’Ajuntament per facilitar-les al jutjat.


CLUB DE LECTURA CAL CADERNAL: 2022\nLA CIUTAT INVISIBLE d'Emili Rosales\nLa lectura d'aquest mes d'Abril ha comportat diversitat d'opinions. Per alguns membres del club ha resultat una lectura una mica feixuga encara que interessant, per altres ha estat una lectura captivadora amb una prosa que en algun fragment ratlla la poesia.\nS'ha valorat molt positivament la documentació històrica de l'autor i com presenta la dualitat passat i present envoltats de misteri i tripijocs amb un fons d'història d'amor.\nEmili Rosales (Sant Carles 1968) va ser guardonat amb el Premi Sant Jordi 2005 amb aquesta novel·la. És una una novel·la d'aventura personal i de misteri històric, fascinant i commovedora que ens aboca a uns episodis que haurien pogut canviar la nostra.\nPublicat per PUNT DE LECTURA CAL CADERNAL a 12:18 Cap comentari:\nQUE ELS DÉUS T'ACOMPANYIN de Xavier Aguilar\nEl mes de març hem fet una lectura de proximitat: Tarraco al segle II dC.\nLes lectores manifesten que ha estat una lectura que segons el títol no ha complert l'expectativa que s'esperava.\nLa novel·la ens ha presentat una història d'amor adolescent entre diferents estaments socials, molt idíl·lica i gens real. També s'ha comentat positivament el to didàctic que té per mostrar el mon romà, espais que coneixem i que identifiquem amb facilitat.\nPer altra banda ens mostra com els esdeveniments condicionen la vida d'una ciutat i de tots els que hi viuen sigui la Tàrraco amb la visita de l'emperador Adrià com a l'època actual amb un canvi de govern local o qualsevol fet que posi la ciutat en relleu.\nPublicat per PUNT DE LECTURA CAL CADERNAL a 15:02 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Tarraco\nEl CARRER FRANKLIN de Lluïsa Cunille\nEl passat mes de febrer vam fer la lectura de l'obra de teatre "El Carrer Franklin" de Lluïsa Cunillé.\nUna obra que es va representar al TNC el 2015. Els lectors van gaudir de la lectura, tot i que el teatre, és un gènere que no tenim per costum llegir.\nEls tertulians i tertulianes comenten la gran varietat de temes que tracta, des dels desnonaments, homosexualitat,... cada un d'ells temes recurrents que no tenen vida en una ciutat concreta sinó que poden donar-se a qualsevol ciutat on es viu la crisi econòmica.\nEs parla d'una obra àcida, irònica on els temes cruents són tractats amb humor sense deixar de ser una crítica social. Hem gaudit d'una vetllada plena de rialles.\nPublicat per PUNT DE LECTURA CAL CADERNAL a 14:41 Cap comentari:\nAMB ULLS AMERICANS de Carme Riera\nEl club de lectura ha començat l'any amb la lectura de "Amb ulls americans" de Carme Riera.\nUn llibre que ha tingut opinions molt oposades. Per una banda les lectores que han trobat el llibre divertit com una crítica dels tòpics catalans portats a l'extrem. En l'absurditat de la trama, trobem la ironia i la comicitat de situacions en què es troba el protagonista on es defineixen prou bé el caràcter del poble català d'una època. Mitjançant l'absurditat treu a la llum molts temes que han sigut tabú fins a dia d'avui.\nPer altra banda tenim les lectores que no els ha agradat el llibre i el consideren una aberració en la trajectòria de l'obra de Carme Riera.\nTot plegat hem tingut una tertúlia molt atrafegada defensant cadascú el seu punt de vista. La Carme Riera ens ha fet passar una bona hora parlant de nosaltres mateixos: els catalans i catalanes amb temes molt compromesos socialment.\nPublicat per PUNT DE LECTURA CAL CADERNAL a 11:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: ironia català


Iuri Símonov - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nSpecial Music School of the St. Petersburg Conservatory (en)\nMúsica clàssica, òpera, ballet i Música simfònica\nIuri Ivànovitx Símonov (en rus:Юрий Иванович Симонов) (Saràtov, Rússia, 4 de març de 1941) és un director d'orquestra rus.\nFill de cantants d'òpera, cursà estudis en el Conservatori de Leningrad (avui Sant Petersburg) amb Nikolai Rabínovitx i J. Kramarov. Essent encara estudiant féu ses primeres armes com a director amb la Rusalka de Aleksandr Dargomijski. El 1966 aconsegueix el primer premi en el Concurs de Directors d'Orquestra de l'URSS.\nSeguidament desenvolupà una intensa activitat amb les orquestres de Kislovodsk (1967-1969) i Leningrad (1968-1969). El 1968, també guanyà el concurs de l'Acadèmia de Santa Cecília de Roma i realitza una gira de concerts a Itàlia.\nL'any següent, es produeix el seu debut en el Bolxoi amb Aida, encara que dirigeix preferentment ballet abans de ser nomenat director principal del teatre el febrer de 1970.\nDirigeix a l'estranger amb la companyia; debuta en el Metropolitan el 1975 amb Guerra i Pau de Serguei Prokófiev i en el Covent Garden de Londres amb Eugene Onegin el 1982.\nEl 1975 assolí la càtedra de direcció d'orquestra en el Conservatori de Moscou i estrenà l'Anna Karenina de Rodion Sxedrín el 1972.\nPiotr Ilitx Txaikovski: Manfred, amb l'Orquestra Simfònica de Londres\nMikhaïl Glinka: Ruslan i Liudmila, amb Nesterenko, Rudenko, Siniavskaya, Maslennikov, Morozov i l'Orquestra del teatre Bolxoi\nRodion Sxedrín: Anna Karènina, i l'Orquestra del Teatre Bolxoi de Moscou\nRichard Strauss: Vida d'heroi, i l'Orquestra Filharmònica de Londres\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Iuri_Símonov&oldid=21302737»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 juny 2019 a les 15:55.


Five-Bedroom Holiday home Svendborg with Sea View 06 Svendborg Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nBregninge Skov, Svendborg, Dinamarca - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Svendborg, Five-Bedroom Holiday home Svendborg with Sea View és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Five-Bedroom Holiday home Svendborg with Sea View és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Five-Bedroom Holiday home Svendborg with Sea View no troba competidors en cap categoria.\nDescompte a Five-Bedroom Holiday home Svendborg with Sea View 06


rebaixes: 418 -- LA VAREN EMMARCAR PER PROTEGIR-LA.... del blog Finestres/Ventanas de la CRIS\n418 -- LA VAREN EMMARCAR PER PROTEGIR-LA.... del blog Finestres/Ventanas de la CRIS\nAhir, remirant el Blog de la CRIS em vaig donar compte que n'edita un altre. Tracta sobre finestres que ella hi posa de la seva collita i també si en volem enviar-li nosaltres. En té ja un bon reguitzer i no sabria quina triar. Això em va inspirar a fer-hi uns trenents dels que acostumo a fer jo. Per poder seguir una pauta, li vaig demanar, i concedit el permís, avui n'edito uns sobre la primera finestra que hi va entrar. Gràcies Cris. Si hi voleu entrar aquí poso la porta.\nEtiquetes de comentaris: cris, finestres, rebaixes\nTé una bona col·lecció de finestres, la Cris. I el teu poema, com sempre donant més vida a la imatge.\n18 d’octubre de 2009 a les 17:15\nSempre trobes el punt...hi hauria moltes joies que hauríem de protegir, i no en faríem prou amb les reixes menudes...\n18 d’octubre de 2009 a les 18:59\nAra m'ha recordat!!! el fugisser cop d'ull de la finestra-gran d'ahir a la nit quan vaig passar pel carrer i vaig pensar "altre cop a la Torre i no he pogut anar a fer-la petar" i penso:- que deu fer l'Anton? i zasssssss miro cap dalt i...L'Anton estava tancant la cortina!!! Mira el que ha fet aquesta finestra.\n18 d’octubre de 2009 a les 20:08\nAntón, gràcies, de tot cor. Ets una persona fantàstica, escrius com els grans poetes i és un luxe llegir-te. T'envio una forta abraçada, m'has emocionat!\n19 d’octubre de 2009 a les 20:09


Aquest mini controlador funciona com el centre d'una xarxa sense fils mòbil de monitors de gas portàtils de RAE Systems per augmentar el coneixement, millorar la presa de decisions i accelerar la resposta a incidents. L'EchoView Host pot rebre comunicacions de fins a vuit monitors i mostrar els seus noms d'identificació, lectures i estat d'alarma en temps real en una pantalla fàcil de llegir. Amb un rang de comunicació extensible a més d'un quilòmetre utilitzant Mesh Routers, el EchoView Host brinda als oficials de seguretat accés remot a les dades de concentració de gas directament des de la zona calenta. Resistent a l'aigua, a prova de pols i intrínsecament segur per a entorns perillosos de la Zona 1, és a un dispositiu resistent que pot funcionar fins a 10 dies amb una sola pila.\nNode central per solucions sense fils de bucle tancat\nMostra lectures de gas i estat d'alarma de fins a 8 monitors portàtils\nPantalla fàcil de llegir\nFins a 1 km amb routers de malla\nIntrínsecament segur per a entorns perillosos de la Zona 1\nLa bateria reemplaçable proporciona 10 dies de funcionament continu\nFitxa Tècnica EchoView HostManual EchoView Host


Casilla: “Era tot o res. O pujàvem o l’equip podia passar-ho molt malament” (Laia Bonals)\n7 min. Barcelona 25/07/2020 18:26\n987x555 Kiko Casilla, porter del Leeds United Football Club\nKiko Casilla, porter del Leeds United Football Club / Nigel Roddis / Getty Images\n"Al final ens va servir molt el que ens va passar l’any passat per no repetir-ho aquest any", confessa Kiko Casilla. El porter català ha format part de la plantilla que ha tornat el Leeds United Football Club a la Premier League, 16 anys després. En un any i mig al club anglès, el tarragoní ha viscut les dues cares de la moneda.\nL'any passat van estar a punt de pujar a la Premier però van perdre l'últim partit del play-off. Ara com veuen aquesta situació?


Entorns virtuals d'aprenentatge - EVA - MicroTallersTAC\nEntorns virtuals d'aprenentatge - EVA\n2 Moodle com a EVA\n3 Àmbits del Moodle de centre\n4 Incrustar serveis 2.0 de la caixa d'eines, recursos i activitats principals, seguiment i avaluació\n4.1 Incrustar serveis 2.0\n4.2 Principals Recursos\n4.3 Principals Activitats\n4.4 Seguiment i avaluació\n5 Com disposar d'un entorn Moodle?\n7 Guia Moodle per al professorat\n8 On compartir?\nGràcies a la intervenció en directe via Skype de:\nÀngels Mustienes - http://www.iesvirtual.cat\nJoan Queralt - http://bitacolajqueralt.blogspot.com/\nIrene Martínez - http://aulatres.net/bloc/\nDocument base per elaborar aquest resum: Moodle plataforma educativa de centre - Col·lecció TAC-2\nEn una primera aproximació podem concebre les aules virtuals com a espais de trobada i comunicació a Internet on té lloc l’ensenyament i l’aprenentatge.\nAquestes aules contenen tot un seguit de funcionalitats que es poden utilitzar de manera coordinada:\nFuncionalitats de comunicació: fòrums, xats, missatgeria…\nFuncionalitats per facilitar l’aprenentatge: recursos (enllaços a fitxers o a pàgines web, presentacions…) i activitats diverses.\nFuncionalitats d’organització i gestió: calendari, agenda, tauler de notícies…\nFuncionalitats de seguiment i avaluació: els informes d’activitat o les taules de qualificacions.\nUna aula virtual es converteix en una comunitat de persones que interactuen entre si\ni amb els recursos i les activitats que\nhi ha disponibles. No és, malgrat el terme, un lloc «virtual» sinó\nun espai real de comunicació i de construcció de coneixement.\nMoodle com a EVA\nMoodle és una plataforma educativa, un conjunt de programari que possibilita la creació d’aules virtuals, espais de trobada i comunicació a Internet orientats a l’ensenyament i l’aprenentatge.\nMoodle és un entorn dinàmic perquè s’actualitza immediatament a cada intervenció nova dels i de les participants, tant d’estudiants com de professorat. Les aules virtuals construïdes amb Moodle no són pàgines web estàtiques a les quals l’alumnat va a cercar informació o a fer qüestionaris autocorrectius: són espais dinàmics que creixen, es diversifiquen\ni milloren cada vegada que s’hi entra i s’hi fa qualsevol activitat.\nMoodle va ser creat des de la perspectiva del constructivisme social. En efecte, el seu creador i programador principal, en Martin Dougiamas, va iniciar el projecte perquè volia disposar d’un entorn virtual basat en els principis segons els quals el coneixement es construeix en grup, col·laborativament (Dougiamas, 2002). Per això la primera activitat que va tenir Moodle van ser els fòrums, lloc de trobada on posar en comú el coneixement, discutir-lo i, de forma col·laborativa, crear-ne de nou.\nÀmbits del Moodle de centre\nMoodle i el centre\nPermet que els centres puguin separar la part de gestió administrativa i comunicació amb la comunitat educativa, que s’esdevé a la seva pàgina web, de la part acadèmica relacionada directament amb els processos d’ensenyament i aprenentatge.\nMoodle i el professorat\nOfereix al professorat un entorn visualment agradable i amigable des del qual es poden crear activitats didàctiques, tant individuals com grupals, i afegir recursos diversificats, com ara enllaços a documents d’elaboració pròpia, enllaços a pàgines web externes i d’altres recursos.\nA més dels recursos i les activitats, un curs en Moodle permet fer el seguiment i l’avaluació del treball que fa l’alumnat i tenir un informe molt detallat de la seva activitat a l’aula.\nMoodle i l'alumnat\nOfereix a l’alumnat un entorn privat i personal on cal identificar-se per entrar i, un cop dins, amb diferents aules a les quals té accés.\nEn entrar dins un curs, troba una estructura clara, entenedora i de navegació senzilla, amb activitats programades que segueixen el calendari proposat pel professorat i amb recursos interns (com ara textos, imatges o elements multimèdia) o recursos externs (com ara llocs web per visitar) que han estat prèviament seleccionats pel professorat.\nEn un curs també hi ha les diferents vies de comunicació per mantenir el contacte amb el professorat i amb la resta de companys i companyes: fòrums de discussió en grup, missatgeria interna de persona a persona i retroacció del professorat a tots els treballs i activitats que faci. L’experiència demostra que un o una estudiant no està mai en soledat en un entorn d’aquest tipus, i que, en molts casos, serveix per escurçar distàncies i millorar l’acció tutorial.\nMoodle i les famílies\nMoodle permet controlar l’accés de les persones a dos nivells bàsics: portal i cursos. Si les famílies disposen d’identificació (nom d’usuari o usuària i contrasenya), poden entrar al portal i consultar informacions que potser no estan disponibles per a la resta de persones que visiten el lloc.\nTambé es pot permetre l’accés a les famílies, una vegada s’hagin identificat, a determinats cursos, per exemple, cursos de tutoria o d’activitats extraescolars, de manera que poden seguir l’activitat dels seus fills i les seves filles.\nIES Narcís Xifra - Moodle instal·lat al servidor del centre\nIES Terres de Ponent - Moodle del servei Àgora\nInstitut de Sils - Portal Moodle com a portal de centre\nServei Educatiu del Tarragonès - Suport a la Formació del Professorat\nInstitut Castellet - Portal de centre\nL'IES Virtual (entrar com a visitant) - Entorn Virtual d'Aprenentatge de l'Institut Sant Just Desvern\nRecull de recursos i activitats adreçat a alumnat i les seves famílies - Elaborats i alliberats per la professora Pilar Soro\nRecull d'exemples extret de: Moodle com a plataforma educativa de centre\nIncrustar serveis 2.0 de la caixa d'eines, recursos i activitats principals, seguiment i avaluació\nIncrustar serveis 2.0\nLa mecànica és pràcticament sempre la mateixa:\nTenim un recurs creat o pujat a un servei 2.0\nCopiem el codi "embed" del servei\nAnem al nostre curs de Moodle:\nCreem un Recurs o una Activitat\nActivem l'edició en format codi HTML\nEnganxem el codi "embed"\nEls principals Recursos que ens permet crear Moodle, accessibles per a la seva creació a través del desplegable “Afegeix un recurs”, són:\nEtiqueta. Una etiqueta és un recurs senzill i potent que permet escriure text, mostrar imatges i carregar materials multimèdia.\nCompon una pàgina de text. El recurs Compon una pàgina de text és una manera fàcil de posar a l’abast de l’alumnat textos curts.\nCompon una pàgina web. És un recurs que va una mica més enllà de la pàgina de text pla: permet donar format al text, afegir-hi fotografies, enllaços a Internet, taules o escriure directament amb codi HTML.\nEnllaça un fitxer o lloc web. El recurs val tant per a documents ubicats físicament a la carpeta Fitxers de Moodle, per a documents publicats a Internet o per a qualsevol adreça de la xarxa que interessi didàcticament.\nVisualitza un directori. Permet posar a l’abast de l’alumnat un bon grapat de documents accessibles a un únic clic.\nEn activar l’edició en un curs de Moodle es poden triar diverses activitats per inserir-hi. Algunes són estàndards de l’aplicació Moodle i altres no. En comentem algunes, tot posant sempre l’èmfasi en la seva potència com a eines d’avaluació.\nBase de dades. Aquesta activitat (entrar entrades) la pot fer el professorat, el professorat i l’alumnat, o l’alumnat tot sol. És avaluable\nConsulta. És una eina tan senzilla com potent per valorar els coneixements previs que té l’alumnat abans de començar un tema i també per conèixer els aprenentatges que s’han dut a terme en les darreres activitats realitzades.\nEnquesta. És precisament una activitat d’avaluació d’un curs virtual pensada per quan s’arriba a les acaballes del curs i l’objectiu és avaluar el procés d’ensenyament i aprenentatge.\nFòrum. Són un lloc de debat i d’interacció de primer ordre i també poden esdevenir eines d’avaluació, ja que en els paràmetres d’edició es pot triar que els missatges de l’alumnat siguin valorats amb una nota o amb una escala d’avaluació que s’hagi preparat prèviament. S’aconsella valorar la participació en els fòrums.\nGlossari. És un llistat de definicions similars a una diccionari o a una enciclopèdia, molt eficaç per enriquir el vocabulari. És una activitat de Moodle que pot ser usada de manera col·laborativa i és en aquest sentit que pot servir molt bé com a eina d’avaluació.\nLliçó. És una activitat complexa ja que pot tenir capítols i subcapítols que presenten continguts per tal que l’alumnat construeixi el seu coneixement. Per avançar d’un capítol a l’altre, per progressar dins de la lliçó, l’alumnat ha de respondre unes qüestions clau al final d’una pàgina de contingut. Si les sap, avançarà i, si no les sap, el sistema li recomanarà que repassi la lliçó.\nQüestionari. Es poden entendre com una eina per a l’avaluació sumatòria però són tan potents, flexibles i interactius que abasten totes les modalitats d’avaluació i les posen al servei de l’aprenentatge de l’alumnat i de l’òptima gestió del temps del professorat.\nTasca. Les Tasques constitueixen una de les activitats més potents de Moodle. S’assemblen als exercicis tradicionals que se solen proposar en una aula presencial però se’n distingeixen per la facilitat de correcció, la immediatesa dels registres, la interactivitat en el procés i els guanys en tota la seqüència d’ensenyament/aprenentatge. Es poden concebre com exercicis que el professorat posa i que l’alumnat li retorna per tal que els qualifiqui. El professorat pot posar nota i pot fer comentaris; també pot recomanar la revisió de la tasca i l’alumnat la podrà tornar a trametre quan l’hagi millorada.\nJClic. L’activitat JClic és una activitat no estàndard de Moodle, que està inclosa per defecte als llocs Moodle instal·lats al servei Àgora. Permet assignar aquests populars paquets d’exercicis des de Moodle i que els resultats quedin desats de manera automàtica a la taula de qualificacions de l’alumnat.\nQuadern Virtual. L’activitat Quadern Virtual és també un mòdul no estàndard de Moodle inclòs al servei Àgora. Els quaderns virtuals incorporen ja un sistema d’avaluació asíncrona que permet la interacció entre l’alumne o l’alumna que completa el quadern i el professor o la professora que el corregeix a través d’uns quadres de diàlegs que es poden posar a sota de cada pregunta.\nMoodle, que està pensat per a l'ensenyament i l'aprenentatge, ofereix al professorat el Llibre de qualificacions amb tota mena d'eines per observar i mesurar l'avenç dels estudiants i oferir-los la retroacció i acompanyament necessaris per arribar a les fites marcades.\nCada estudiant veu el seu propi Llibre de qualificacions on queden recollides no solament les qualificacions de les activitats fetes, sinó també les retroaccions i consells que li va donar el professorat.\nConsulteu els materials: http://www.xtec.cat/formaciotic/dvdformacio/materials/td204/index-8.html\nCom disposar d'un entorn Moodle?\nEn primer lloc, cal dir què es necessita i què suposa disposar d'un entorn Moodle:\nEl programari, que es pot descarregar de manera gratuïta des del web http://moodle.org.\nUn ordinador servidor en el qual s’instal·la el programari.\nUna persona que faci les tasques d’instal·lació, manteniment i actualització de les versions de programari.\nUna persona que administri el lloc: en essència, ha de crear els cursos per al professorat, administrar usuaris i usuàries i fer el manteniment de la pàgina inicial o portal del lloc.\nAixí doncs, en el moment que un centre educatiu decideix utilitzar Moodle com a plataforma educativa, cal que prengui un seguit de decisions importants: en quin servidor s’ha d’instal·lar el programa? Qui s’ha d’encarregar del manteniment del programa?\nPel que fa al servidor, hi ha diverses opcions per disposar d’un entorn Moodle al servei del centre, cadascuna amb els seus avantatges i les seves limitacions:\nUn servidor local al mateix centre que s’ha de gestionar i administrar amb els recursos propis.\nUn servidor extern de pagament amb gestió pròpia.\nUn servidor extern allotjat a la XTEC amb gestió compartida a través del servei Àgora.\nPer tal de practicar amb un entorn Moodle, us proposem dos llocs:\nhttp://www.keytoschool.com/ - Servei que us permet disposar d'un entorn Moodle propi i gratuït.\nNomés pels MicroTallers: http://www.setarragones.net/microtallers/\nMaterials del curs telemàtic D204 "Ús i dinamització de Moodle"\nVídeo-Tutorial "Moodle" de DidacticaTIC\nGuia Moodle per al professorat\nConscient de la necessitat de crear espais on es puguin compartir materials educatius per a la plataforma Moodle, el Departament d’Educació posa en marxa, a partir del curs 2009-2010, el servei Alexandria (http://alexandria.xtec.cat) en el qual el professorat pot participar de diferents maneres:\nMitjançant l’aportació de materials de generació pròpia.\nAmb la cerca i descàrrega de cursos i altres materials del lloc per utilitzar-los al seu propi lloc Moodle.\nAmb la valoració i el comentari dels materials que utilitza.\nUs deixem 2 vídeo-tutorials sobre com cercar un curs a Alexandria i sobre com restaurar-lo al 'nostre' Moodle:\nCercar un curs Moodle a Alexandria from APF on Vimeo.\nRestaurar un curs moodle from APF on Vimeo.\nFont: http://phobos.xtec.cat/formaciotic/wikiexport/cursos/tic/s1x1/modul_4/practica_4 - Formació EduCAT1x1\nQuè són els MTallers?\nDisseny de continguts per a l'aprenentatge TACCLE i m-learning\nEines i serveis 2.0\nEntorn personal d'aprenentatge - PLE i PLN\nQR i Realitat Augmentada


Presentación Tema1 Geografía de Es...\nClimas de Europa y España\nTema 5 la población en españa y en ...\nUnitat 1 2013-14 - medi físic d'e...\nPresentació dels alumnes del cicle superior del ceip Aurora\nDEPRESSIÓ CENTRAL PIRINEUS Mapa Físic SISTEMA MEDITERRANI 2.\nPREHISTÒRIA COVES,MINES, ETC.... 3.\nELS PRIMES HOMES PREHISTÒRICS

Els primes homes prehistòrics van ser els Neandertals. L’home Neardental (10.000 a 30.000 anys a. de J.C.) era més aviat baix, amb el coll i les espatlles amples, el mentó enfonsat, els arcs ciliars molt pronunciats i amb les cames i els braços curts. Aquest primes homes que passaren per les terres catalanes tenien alguns coneixements tècnics i algunes pràctiques religioses.

\nLES PINTURES RUPESTRES 5.\nEINES PREHISTÒRIQUES 6.\nNAVETA DES TUDONS NAVETA DES TUDONS A MENORCA 7.\nNAVETA DES TUDONS (MENORCA) 8.\nTAULA A MENORCA SALA HIPÒSTILA 9.\nSALES HIPÒSTILES 10.\nSALA HIPÒSTILA ERA 11.\nCOVES PREHISTÒRIQUES

GAVA

ESPLUGUES

REUS

ANOIA

\nEls íbers. Primers pobladors de Catalunya

Els Íbers van ser una civilització que habitava Catalunya i que era molt creativa i avançada. Ja vivien aquí abans dels Romans i els grecs. Vivien en zones altes per protegir-se dels enemics i cremaven els seus morts. Tenien monedes i armes de Coure .

\nmapa d’on vivien els Íbers 14.\nEDAT ANTIGA Grecs i romans Empúries i Tarragona 15.\nGRECS

Durant els segles VIII i VII a C, a l'altra banda de la Mediterrània els grecs van viure una època de greu inestabilitat social, causada principalment pel creixement demogràfic i l’escassetat de recursos. Això va provocar un important moviment migratori que encetà un període d’establiment de colònies de poblament al llarg del Mediterrani. Una colonització posterior que arribà a la Península ibèrica perseguia, en canvi, finalitats comercials.

\nMONUMENTS GRECS EL PARTENÓ A LA CIUTAT D’ATENES 17.\nCULTURA I ART GREC 19.\nROMANS

El període romà a Catalunya és el període següent al període íber , i comença el segle III a C amb la romanització i va acabar amb la invasió dels visigots . El territori a l’arribada dels romans estava composat per un conjunt de tribus íberes i colònies hel·lèniques, i no serà fins segles després que es formaria el que avui entenem com Principat de Catalunya .

\nCOM ES VAN REPARTIR EL TERRITORI ELS ROMANS? 21.\nMONUMENTS ROMANS AQUEDUCTE AMFITEATRE 22.\nEdat mitjana: Jaume I el conquedidor Jaume I el Conqueridor (Fou nascut a Montpeller , 2 de febrer del 1208 i fou mort a Alzira , 27 de juliol del 1276 . Fou enterrat al Reial Monestir de Santa Maria de Poblet . ), rei d'Aragó , de Mallorca i de València , comte de Barcelona i d'Urgell , i senyor de Montpeller . El segle XIII es va caracteritzar pel gran nombre de conquestes per la seva extensió continental i Mediterrània, sota la direcció dels grans reis Jaume I el Conqueridor, i Pere II el Gran. Retrat imaginari de Jaume I d'Aragó ( Palau de la Generalitat Valenciana ) Estàtua de Jaume I el Conqueridor a la ciutat de València Escut de la Corona d'Aragó 24.\nLlibres de l’Edat Mitjana AUSIÀS MARCH RAMON LLULL 25.\nAusiàs March

Ausiàs March, va ser un

poeta i cavaller valencià

medieval. Originari d'una

família de la petita noblesa

amb aficions poètiques.

Va ser un dels poetes més

importants del Segle d’Or

valencià i de la literatura en català.

\nPoema d’ Ausiàs March

Així com cell qui en lo somni es delita

e son delit de foll pensament ve,

ne pren a mi, que el temps passat me té

l'imaginar, que altre bé no hi habita.

Sentint estar en aguait ma dolor,

sabent de cert que en ses mans he de jaure,

temps d'avenir en negun bé em pot caure:

aquell passat en mi és lo millor.

\nRamon llull

Va ser un rellevant escriptor , filòsof , místic i teòleg missioner mallorquí

del

 segle XII . És considerat un dels creadors del català literari i un dels primers a fer servir una llengua romànica per transmetre coneixements filosòfics.

\nPoema de Ramon llull

Quan per l'estela en l'albor

e s'aparèllon tuit li flor

que el sol montiplic llur color

d'esperança,

mi vest alegrança

d'una douçor, confiança

que hai en la Dona d'amor;

e adoncs deman confessor,

a tuit m'acús per pecador,

e que ell me man

que reta tot lo dan

que hai donat gran, en pecant,

a cells que estan servidors

de la Regina de valors,

per ço que n'esper tal secors

que a null pecat

no sia obligat,

pus que en sia bé confessat.

\nSERRALLONGA Bandoler nascut d'una família pagesa benestant de Viladrau. Les dificultats econòmiques, en temps de crisi, el van empènyer a delinquir. Joan Sala va prendre aquest cognom arran del casament el 1618 amb Margarida Tallades, pubilla del mas Serrallonga de Querós. BANDOLERS 30.\nPerot Rocaguinarda (Oristà, Osona, 1582 - ?, ?) va ser un bandoler català. Fou també conegut com a Perot lo Lladre . Com que no era l'hereu de la família se'n va anar de casa a cercar fortuna, i per culpa d'un malentès es va haver de fer bandoler. Era nyerro (estava a favor dels senyors de Nyer i en contra dels Cadells). Des de ben jove es va veure implicat en lluites entre senyors del bàndol nyerro. Era un bon estrateg, hàbil i audaç, temut pels soldats i per l'autoritat, estimat pel poble i molt odiat pels seus nombrosos enemics. Posseïa uns excel·lents dots de líder i de comandament; si no, no hauria aconseguit ser el cap del bandolerisme català durant gairebé deu anys. Sense aquesta habilitat tampoc no se n'hagués sortit de les contínues persecucions a què va ser sotmès per part de tots els virreis i de molts comissaris. Entre 1605 i 1609 les campanyes contra ell des de Catalunya varen estar dirigides per Joan de Queralt i de Ribes, Governador General de Catalunya . ROCAGUINARDA 31.\nROCAGUINARDA SERRALLONGA 32.\nL’Autonomia de Catalunya

L'Estatut d'Autonomia de Catalunya és la norma bàsica, amb caràcter de llei orgànica , de la comunitat Autònoma de Catalunya , reconeguda per la constitució espanyola de 1978 en el seu article 81.

\nEstatut de Sau

Defineix els drets i deures de la ciutadania de Catalunya, les institucions polítiques de la nacionalitat catalana, les seves competències .

\nEscut de la II República Bandera de la II República La II República La Segona República Espanyola va ser l'estat democràtic i republicà que va existir a Espanya en el període que va des de el 14 d'abril de 1931, data de proclamació de la mateixa i de la sortida d'Espanya del rei Alfonso XIII, a el 1 d'abril de 1939, data de la victòria definitiva del bàndol insurgent en la Guerra Civil Espanyola que va seguir a el cop d'estat del 17 de juliol de 1936 . Durant aquest període es van portar a terme diverses reformes, com l'agrària, però que en la majoria dels casos no van complir amb les expectatives. A l'una, la falta de progrés va créixer també a poc a poc el malestar del proletariat. Després de múltiples vagues, aixecaments populars (p. ex. Revolució d'Astúries) i canvis de mà en el poder, es va produir un aixecament per part de militars descontents el 17 de juliol de 1936 que va desembocar en la Guerra Civil Espanyola . 35.\n

Va ser Pau Vila i Dinarès que va ser un pedagog i geògraf Català qui va fer la divisiò de comarques de Catalunya a partir de que tots els pobles anaven a mercat a una ciutat determinada. Així Vic va esdevenir la capital de la comarca d’Osona perquè tots els pobles de les rodalies de Vic hi anaven a mercat.

mapa de comarques 36.\nPau Vila

Pau Vila i Dinarès que va ser un pedagog i geògraf.

De família de teixidors . el 1905 fundà l’Escola horaciana , després d'uns contactes truncats amb l’escola Moderna de Ferrer i Guàrdia .

\nLa Guerra Civil Espanyola Es denomina Guerra Civil Espanyola a la guerra civil que va tenir lloc a Espanya entre el pronunciament del 17 i 18 de juliol de 1936 i l'últim part de guerra signat per Francisco Franco el 1 d'abril de 1939 . Sol donar-se-li també el nom de guerra d'Espanya, que comparteix amb altres guerres civils del segle XIX (les guerres carlistas). Els bàndols enfrantats es van denominar a si mateixos bàndol nacional (el vencedor, organitzat entorn dels militars revoltats) i bàndol republicà (el perdedor, que es va anar constituint entorn del govern de la Segona República. El context internacional passava pels moments crítics anteriors a la Segona Guerra Mundial. Mentre que les democràcies liberals (Anglaterra i França) van procurar el manteniment d'una política de no intervenció, cadascun dels bàndols va ser clarament donat suport per les potències identificades amb el feixisme (l'Alemanya d'Hitler i la Itàlia de Mussolini) i el comunisme (la Unió Soviètica de Stalin). 38.\nla transició politica

La constitució del 1978

L’autonomia de Catalunya

Estatut de Sau

\nLa Constitució del 1978

La Constitució Espanyola és la màxima llei escrita de l‘ ordenadament jurídic i de l‘ Estat espanyol . En ella es regulen els deures i drets fonamentals dels ciutadans, la forma i estructura de l'Estat .

Aquesta constitució es va fer quan va acabar la dictadura del Franco

\nLa Generalitat de Catalunya 41.\nNEIX LA GENERALITAT

La Generalitat de Catalunya té els seus orígens el època de Jaume I el conqueridor. (1208-1276)

Sota Pere II el Gran (1276-1285) les Corts Reials Catalanes prengueren forma institucional. El rei s'obligà a celebrar "General Cort" cada any. Les Corts tenien "braços" que les componien: l' eclesiàstic (clerecia), el militar (noblesa) i el popular o cambra reial ( viles i ciutats sotmeses directament al govern del rei). El conjunt era anomenat "lo General de Cathalunya".

El primer pas cap a la institució de la Generalitat es produeix a les Corts celebrades a Montsó ( l'Aragó ) l ’any1289, quan és designada una “Diputació del General“.

\nQuants presidents hi ha hagut?

Hi ha hagut 128 Presidents de la Generalitat.

Els primes Presidents van ser:

1 Berenguer de Cruïlles 1359 - 1362 Bisbe de Girona

2 Romeu Sescomes 1363 - 1364 Bisbe de Lleida

3 Ramon Gener 1364 ?- 1365 Canonge de la Seu d'Urgell

4 Bernat Vallès 1365 - 1367 Canonge de Barcelona

\nÚltims Presidents de la Generalitat

 Francesc Macià i Llussà 1931 - 1933 Membre d' Esquerra Republicana de Catalunya

 Lluís Companys i Jover 1933 - 1940 Membre d'Esquerra Republicana de Catalunya 1938 : La dictadura del general Franco , abans i tot d'acabar la guerra civil , aboleix per segona vegada la Generalitat de Catalunya .

El Presidents Irla i Tarradellas mantenen la institució des de l'exili.

Josep Irla i Bosch 1940 - 1954 Membre d'Esquerra Republicana de Catalunya

 Josep Tarradellas i Joan 1954 - 1980 Membre d'Esquerra Republicana de Catalunya 1977 ( 29 de setembre ): segon restabliment de la Generalitat de Catalunya . Josep Tarradellas torna de l'exili com a president i al cap d’uns anys va tornar.

 Jordi Pujol i Soley 1980 - 2003 Membre de Convergència Democràtica de Catalunya

 Pasqual Maragall i Mira 2003 - 2006 Membre del Partit dels Socialistes de Catalunya

 José Montilla i Aguilera 2006 - ?Membre del Partit dels Socialistes de Catalunya

\nHimne i símbols nacionals HIMNE I SÍMBOLS NACIONALS Himne Nacional de Catalunya (Els Segadors): Catalunya triomfant, tornarà a ser rica i plena Endarrera aquesta gent tan ufana i tan superba. Bon cop de falç! bon cop de falç, defensors de la terra! Bon cop de falç! Ara es hora,segadors! Ara es hora,d'estar alerta! Per quan vingui un altre juny esmolem ben bé les eines! Bon cop de falç! bon cop de falç, defensors de la terra! Bon cop de falç! Que tremoli l'enemic, en veient la nostra senyera Com fem caure espigues d'or, quan convé seguem cadenes! Bon cop de falç! bon cop de falç defensors de la terra! Bon cop de falç! 45.\nPOMPEU FABRA I POCH Pompeu Fabra i Poch va néixer a la vila de Gràcia el 1868 va dur a terme una reforma ortogràfica de la llengua catalana. Dues obres seves són: “ Gramàtica catalana” i “ Diccionari general de la llengua catalana” (1932) 48.\nJACINT VERDAGUER Jacint Verdaguer (Folgueroles, 1845 - Vil·la Joana, Vallvidrera, 1902). De família de pagesos pobra i de profundes conviccions religioses, anà a l'escola del seu poble i als deu anys ingressà al seminari de Vic. El 1877 L'Atlàntida és premiada als Jocs Florals i el seu prestigi augmenta amb la publicació d' Idil·lis i Cants Místics (1878), Llegenda de Montserrat (1880), Oda a Barcelona (1883), Canigó (1886), Excursions i viatges (1887) i Pàtria (1888) 49.\n

Ja deu brodar lo Gurri son riberal alegre

perquè a jugar-hi a estones davallin los infants,

i les bardisses cloure la boca del Gorg Negre

perquè el bram de l'abisme no esglaï els caminants.

Les serres, que es coronen de núvols i d'estrelles,

de neu sa vesta a esqueixos ja donaran al Ter,

restant-hi claps encara, com escamot d'ovelles

que delma cada dia la mà del carnisser.

Jacint Verdaguer

PLANA DE VIC 50.\nPINTORS CATALANS 51.\nJoan Miró i Ferrà

Va nèixer a Barcelona , 20 d'abril de 1893 – mori a Palma , 25 de desembre de 1983 ) fou un pintor , escultor , gravador i ceramista català, considerat un dels màxims representants del surrealisme .

El surrealisme eren pintures de facultats imaginatives i crítiques de l' inconscient

\nESCULTURES de JOAN MIRÓ 54.\nSalvador Dalí i Domènech

Va néixer l‘11 de maig de 1904 a la ciutat de Figueres i va mori 23 de gener de 1989 (amb 84 anys) . El seu pare, Salvador Dalí i Cusí, era notari de la ciutat, natural de Cadaqués , la seva mare Felipa Domènech Ferres, que va donar els esforços artístics del seu fill. De ben petit va sentir afició per la pintura. Es va casar amb Gala i no va tenir fills. Va viure molt temps a Cadaqués a Port Lligat i va fundar el Museu Dalí del moltíssim quadres que va pintar molts els va donar amb heréncia a Espanya

\nQuadres de SALVADOR DALÍ 57.\nARQUITECTES CATALANS 58.\nANTONI GAUDÍ I CORNET

( Reus o Riudoms , 25 de juny de 1852 - Barcelona , 10 de juny de 1926 ) va ser un arquitecte català, reconegut internacionalment com un dels genis més rellevants de l'arquitectura.

Es va traslladar per realitzar els seus estudis d'arquitectura a la ciutat de Barcelona on les seves primeres obres van estar influïdes per diversos estils com el neogòtic , mudèjar , barroc , fins arribar a l'explosió del M odernisme on va aconseguir d'implantar un estil propi, amb la utilització dels seus estudis sobre la natura i les formes reglades de la geometria , la utilització de totes les arts aplicades per la decoració dels seus edificis i la recuperació per l'ornamentació de l'antic mosaic transformat per Gaudí en trencadís , convertit en una nova tècnica. La seva arquitectura s’anomena MODERNISME.

\nCASA BATLLÓ CASA MILA 60.\nSAGRADA DE FAMILIA PARC GÜELL 61.\nMÚSICS CATALANS 62.\nPau Casals i Defilló

( El Vendrell , Catalunya 1876 - San Juan , Puerto Rico 1973 ) fou un violoncel·lista , pedagog , director i compositor musical català. La seva gran contribució al món de la música va ser la innovació en la interpretació amb el violoncel que, més tard, va ser adoptada per tots els violoncel·listes del món. La seva interpretació d' El cant dels ocells ha esdevingut un símbol de pau i llibertat arreu del món, i de manera molt més significativa dins l'àmbit català.

\nEL CANT DELS OCELLS

VA SER UNA DE LES COMPOSICIONS DEL MÚSIC DEL VENDRELL.

http://www.youtube.com/watch?v=COR3lMXKAfg&feature=related

\nPAU CASALS 65.\nESCRIPTORS CATALANS 66.\nJosep Pla i Casadevall

( Palafrugell , Baix Empordà , 1897 - Llofriu , Baix Empordà , 1981 ) fou un escriptor i periodista català.

La seva original i extensíssima obra literària, que abasta de forma ininterrompuda sis dècades i més de 30.000 pàgines, va ser essencial en la modernització de la llengua catalana i en la divulgació dels costums i tradicions locals.

\nJOSEP PLA 68.\nIdelfons cerdà

( Centelles , 23 de desembre de 1815 – Caldas de Besaya , Cantàbria , 21 d'agost de 1876 ) fou un enginyer , urbanista , jurista , economista i polític , un home polifacètic que va escriure la Teoría general de la urbanización , obra pionera de l'especialitat, que el fa ser considerat un dels fundadors de l'urbanisme modern. Va dissenyar l’Eixample de Barcelona.

\nILDEFONS CERDÀ 70.\nEixample de Barcelona 71.\nTirant lo Blanc

Tirant lo Blanc ( Tirant lo blanch a l'original) és l'obra més important de l'escriptor i cavaller valencià Joanot Martorell i està considerada un dels màxims exponents de la novel·la cavalleresca en llengua catalana , fins i tot és esmentada en el Quixot .

\nLA PORTADA DEL LLIBRE DE JOANOT MARTORELL 73.\nSantiago Russinyol

Santiago Rusiñol i Prats ( Barcelona , 1861 - Aranjuez , 13 de juny de 1931 ) fou un pintor , escriptor , col·leccionista, periodista i dramaturg català . Fou un artista polifacètic i un dels líders del Modernisme a Catalunya . La seva producció pictòrica, amb un miler d'obres, i literària, amb un centenar de títols a més d'un extens nombre d'articles, el situen com a referent decisiu de l'art, la literatura i les idees estètiques del seu temps.

\nAQUEST SENYOR ES SANTIAGO ROSSINYOL 75.\nJoanot Martorell

Joanot Martorell ( Gandia , aprox 1413 - València , 1468 ) fou un escriptor medieval valencià , conegut per haver escrit el Tirant lo Blanc , la seva obra més coneguda i considerada la primera novel·la moderna d'Europa.

La seva naixença se situa entre el 1413 i el 1415 a la ciutat de València segons l'historiador Jaume Chiner , en el si del llinatge d els Martorell , una família de la mitjana noblesa originària de Gandia , però establerta a València des de 1400 . El seu avi va ser conseller reial i el seu pare, cambrer del rei Martí l'Humà .

\nJOANOT MARTORELL 77.\n

Salvador Espriu i Castelló ( Santa Coloma de Farners 1913 - Barcelona 1985 ) fou un poeta , dramaturg i novel·lista català , considerat un dels renovadors, juntament amb Josep Pla i Josep Maria de Sagarra , de la prosa catalana de fórmules noucentistes .

Salvador Espriu 78.\nSALVADOR ESPRIU ERA AQUEST 79.\nMercè Rodoreda

Mercè Rodoreda i Gurguí ( Barcelona , 10 d'octubre de 1908 - Girona , 13 d'abril de 1983 ) fou una escriptora catalana que va rebre, entre altres guardons, el Premi d'Honor de les Lletres Catalanes de 1980 .Després de la guerra civil es va exiliar a Suïssa.

\nMERCÉ RODOREDA Recommended\nPresentación Tema1 Geografía de España (apuntes)\nTema 5 la población en españa y en europa\nUnitat 1 2013-14 - medi físic d'espanya i catalunya\n6. clases de mapas


Dessuadora Cermis reforçada amb cremallera | Roba Laboral\nDessuadora de treball en color blau o negre model Cermis. Té mitja cremallera al coll i costures contrastades. El seu puny i cintura és elàstica. Part interior tipus polar, de disseny modern i actual.\nEn disposar de cremallera, és una peça molt còmoda i està reforçada en totes les seves costures.


Calendari: Festes d'Estiu > Festes de Sant Pere > Festes majors a la costa\nFesta Major del barri de Cases Noves\nFesta Major del Barri de pescadors de Sitges\nSitges (el Garraf), primer cap de setmana de juliol\nLa Festa Popular de les Cases Noves se celebra el primer cap de setmana de juliol, en honor a Sant Pere, patró dels pescadors. Aquest barri de Sitges reviu durant aquests dies els seus orígens marítims.\nLa primera celebració té el seu origen als anys vuitanta. És l’expressió festiva de l’estimació de la gent de les Cases Noves al poble de Sitges i l’exteriorització del seu orgull de barri, un fet que serveix de nexe d’unió entre els sitgetans.\nLa festa és tradicional i singular: s’inicia divendres amb el correfoc, on diferents colles de diables i el drac del barri fan un recorregut i acaba amb una encesa conjunta a la plaça dels Castellers. Després de contemplar l’espetec de llum i pólvora, la gent es retroba novament per escoltar el Pregó de la Festa, que cada any va a càrrec d’alguna personalitat del poble. El pregó és un acte que molt simbòlicament inicia la festa i emociona la gent que l’escolta. Després dels aplaudiments al pregoner o pregonera, a la mateixa plaça, hi ha una actuació musical que engresca els més balladors i fa posar les piles a tothom.\nDissabte al matí s’inicia amb esport, un campionat de futbol sala al pavelló de Pins Vens. A les dues, l’esclat de morterets assenyala definitivament que el barri està de Festa: les campanes repiquen fort i conviden tothom a la celebració.\nNo és fins a les onze de la nit que s’inicia la revetlla, que és l’acte central i el més concorregut pels sitgetans: el castell de focs, les atraccions, la fira, el ball i la proclamació de la pubilla que representarà el barri a les festes de la Verema i durant tot l’any. Un està a la revetlla, a la plaça, mirant les cares dels que són allà i pensa: “...si aquí hi ha tot el poble!”, i és veritat, allà a la Plaça dels Castellers s’hi passeja tothom, tothom “puja” a les Cases Noves a celebrar Sant Pere, i això ens uneix.\nEl diumenge sempre és calorós, però tot i haver dormit poc i tenir una certa “ressaca” festiva, l’Ofici Solemne a l’ermita de Sant Sebastià se celebra sense retard a dos quarts d’una. L’Ofici és l’acte religiós de la festa popular que honora el patró, l’apòstol Sant Pere, en el marc incomparable de l’ermita a la vora del mar i la platja. En acabar, hi ha la Sortida d’Ofici, la cercavila amb els dracs del barri i el correfoc Infantil.\nA dos quarts de dues es realitza un acte molt entranyable: l’Homenatge a la Vellesa. Es lliura una placa commemorativa a la persona de més edat del barri i a totes les persones grans presents a l’acte se’ls ofereix un selecte vermut aperitiu. Aquest homenatge és quelcom que fa recordar que som el que som gràcies als que ens han precedit i que sempre hem de respectar-los i tenir en compte la seva experiència.\nDesprés del vermut se celebren les finals dels diferents campionats que es realitzen (petanca, botifarra i futbol sala) i es lliuren els premis.\nJa a la tarda són els més petits els que gaudeixen amb l’espectacle d’animació de pallassos i titelles. Nens i nenes riuen feliços... la Festa és de tots i per a tots.\nEls últims actes són ja a la nit, i acaben amb l’espectacular traca fi de festa.\nText: Joan Coleto\nData de publicació digital: 28/2/2008 3557 lectures\nUna devoció mariana: La Mare de Déu del Socors a Tossa (segles XVI-XX)\nZucchitello i Gilioli, Mario / Ajuntament de Tossa, Centre d'Estudis Tossencs\nEn aquest llibre l'autor analitza en primer lloc els orígens històrics ...\nGarcía, Xavier / Editorial Selecta\nUn retrat enciclopèdic de la platja de Vilanova i la Geltrú i la seva gent, ...\nDiversos autors, / CK Music, DL\nAquest CD reuneix algunes de les músiques de les festes i tradicions populars ...\nllegir Història de la Setmana del Mar de Vilanova i la Geltrú\nDiversos autors, / Institut del Mar\nLa Setmana del Mar de Vilanova i la Geltrú, declarada d’Interès Turístic ...\nPasseig Maritim 15-17 Baixos


Josep Solé encapçala la llista del PDeCAT a Flix ~ EbreDigital.cat\nRedacció Ebredigital.cat2019-02-26T20:03:45+02:0021 de Gener de 2019|Eleccions municipals 2019| Flix|Josep Solé, Partit Demòcrata de Flix|0 Comentaris\nEl Partit Demòcrata de Flix ha escollit Josep Solé com a candidat per encapçalar la formació a les eleccions municipals del proper mes de maig. Aquesta decisió es va acordar a l’assemblea de primàries que el PDeCAT va celebrar el passat divendres al vespre, després que tots els associats i simpatitzants votéssin per unanimitat la seva candidatura.\nA l’acte hi van assistir el president del Partit Demòcrata a la Ribera d’Ebre, Pau Daniel Serrano, i la regidora de l’Ajuntament de Flix i membre de l’executiva de la formació a la Vegueria de les Terres de l’Ebre, Núria Blanch. Per la seva banda, Serrano va destacar la trajectòria política del candidat i va refermar el seu suport a la feina feta en la darrera legislatura. “Josep coneix la realitat del municipi de Flix i, en els darrers anys, treballa pel futur de tots els flixancos i flixanques”, va afegir Serrano, “és una persona que té ganes de tirar endavant aquest projecte i dotar a Flix i a la Ribera d’Ebre de futur”.\nD’altra banda, Solé va agrair la confiança i el suport rebut per part de tots els associats i simpatitzants del PDeCAT a la localitat. A més, també va fer esment de la importància que el jovent de Flix vulgui participar de la vida activa del seu poble i va remarcar que la il·lusió, l’energia i les propostes de tots ells són un gran impuls per al municipi. L’alcaldable també va recordar amb especial estima la figura de Sergi Fernández, qui a les eleccions municipals de 2015 ja havia confiat en Solé per unir-se al projecte de partit.\nFinalment, el candidat va traçar diverses línies per encarar aquests comicis i va incidir en un dels objectius principals, “formar un bon equip és imprescindible per treballar en la direcció correcta, així com també ho és aglutinar totes les sensibilitats i perspectives possibles”, va afegir l’actual tinent d’alcalde. “Una de les claus per al bon funcionament és la il·lusió i la convicció en allò que fas”, va afirmar Solé, “per això comencem la campanya com una batalla per obtenir l’honor de representar la nostra gent”.