Encara hi ha gent que va a missa? | Catalunya Religió\nEncara hi ha gent que va a missa?\n- 7 de cada 10 catalans s’identifiquen amb alguna religió\n- Fe i joves, una cosa rara?\n- Gràfics. Assistència a actes de culte\n(Jordi Llisterri –CR) Quan es miren les enquestes sembla que tot va de cap a caiguda. La imatge de determinades parròquies envellides el cap de setmana tampoc animen gaire. Però les dades mostren que la pràctica del culte religiós a Catalunya no és un fet irrellevant. Uns dos milions de catalans són més o menys practicants. És a dir, assisteixen més o menys regularment als oficis religiosos.\nDe les dades del darrer Baròmetre sobre la religiositat de la direcció general d’Afers Religiosos crida l’atenció que gairebé un 70% de catalans no assisteixen mai a cap culte religiós. Són dades d’abans de la pandèmia i que exclouen les celebracions socials com casaments i funerals. Però mirat des de l’altra banda, sense que hi tinguin cap obligació, un 30% de catalans participen més o menys habitualment en alguna celebració religiosa. La meitat, esporàdicament, i l’altre meitat de manera regular, setmanalment o almenys un cop al mes.\nLa pregunta del Baròmetre no fa distinció entre confessions (ho veurem després). Però si aquest 30% es projecta a la població, dona que uns dos milions de catalans assisteixen al culte religiós. Més de 600.000 cada setmana. (El càlcul està fet en base a 6,54 milions de catalans, que és la població major de 16 anys objecte de l’enquesta).\nComparativa amb dades de consum cultural\nSón molts o són pocs? És difícil comparar, però si comptem que 600.000 persones van a un acte religiós cada setmana surten 31 milions d’assistents a l’any (50 milions si sumem els qui hi van almenys una vegada al mes). Per exemple, agafem algunes dades del món cultural i del lleure. Cada any als cinemes catalans hi ha 19 milions d’espectadors. Al teatre, 3 milions. També les enquestes que diuen que un 11% de catalans dediquen el seu temps lliure a llegir, i un percentatge semblant a fer esport. Un 70% de catalans no van mai a un culte religiós, però quants n’hi ha que no van mai al teatre, al cinema, que no llegeixen o no fan esport? Tenen el cinema, el teatre, els llibres o la pràctica esportiva la mateixa projecció social que la pràctica religiosa?\nTornant a la pràctica religiosa, la idea més estesa és que és un fenomen social que només afecta la gent gran. És cert que a partir dels 65 anys les dades pugen molt. Però la segmentació per edat també mostra un fenomen interessant. La segona franja amb més practicants, lleugerament per sobre de la mitjana, és la dels 16 als 24 anys, la més jove. Un senyal interessant perquè altres dades de les enquestes del CEO mostren que en la franja més jove sembla que s’estanqui la davallada per l’interès o la vivència del fet religiós.\nMés de 100.000 joves assisteixen regulament al culte\nQuan projectem aquests percentatges a la població també hi ha dades interessants. Si proporcionalment entre 35 i 50 anys els percentatges són més baixos, quan es projecta sobre la població per edats el nombre de practicants no és una xifra a menystenir. Fins a mig milió en la franja de mitja edat. I, en el cas dels joves, més de 100.000 assisteixen regulament als cultes religiosos. Quines altres activitats juvenils mobilitzen de forma regular més de 100.000 joves? O fins a 250.000 de forma esporàdica? O mig milió de catalans d’una determinada franja d’edat?\nFinalment és interessant una segmentació d’aquestes dades per confessions. Com és d’esperar, en les religions minoritàries hi ha una implicació i pràctica molt més gran dels seus membres. Entre els enquestats que es defineixen com a catòlics hi ha una pràctica religiosa molt semblant a la mitjana de població. Una dada bastant esperable perquè els catòlics representen més del 50% de la població i la resta de confessions, el 18%.\nCentrem-nos en les dues religions minoritàries amb més presència a Catalunya. Els evangèlics són un 7% dels catalans enquestats; i els musulmans un 4,3%. Més de la meitat dels qui es declaren seguidors de l’islam afirmen assistir regularment als oficis religiosos, la majoria cada setmana. És on trobem la pràctica més alta. Entre els evangèlics, un terç tenen una pràctica regular. Tot i això, crida l’atenció que també hi ha el que en podríem dir un protestantisme o un islam “no practicant”. Del 50% i del 35% dels seus seguidors, respectivament.\nCom a curiositat, es pot assenyalar que un 10% dels agnòstics i un 5% dels ateus catalans diuen que algunes vegades a l’any assisteixen a un culte religiós (recordem que la pregunta exclou les cerimònies socials com casaments o funerals). Òbviament l’enquesta no n’explica les motivacions. Per exemple, si és per acompanyar un familiar, per curiositat antropològica, per tradició o perquè també els aporta alguna cosa. En tot cas, la projecció dona que uns 120.000 agnòstics i ateus alguna vegada a l’any participen en un culte.\nProjectant les dades del Baròmetre sobre la població major de 16 anys, de les tres principals confessions catalanes surten uns 3,5 milions de catòlics, mig milió de protestants i una mica menys de 300.000 musulmans. A partir d’aquestes dades es pot projectar de manera aproximada quanta gent va a missa, participa en un culte protestant o s’acosta resar a una mesquita o oratori islàmic.\nAixí, els protestats i musulmans catalans que regularment assisteixen al seu culte estan molt per sobre dels 100.000. I superen o s’acosten als 200.000 quan s’hi sumen els qui ho fan esporàdicament.\nI almenys 600.000 catòlics catalans van regularment a missa. I 1,3 milions de manera esporàdica.\nAquestes xifres absolutes són una extrapolació, però tornen a plantejar la pregunta de si un fet social que mobilitza centenars de milers de persones cada setmana té la projecció social que es mereix. Perquè deixen clar que “encara” hi ha molta gent que va a missa.\npràctica religiosa, baròmetre, missa, joves, enquesta, Tarraconense, Laïcat, Espiritualitat, Societat


Cada moment que va fer que els aficionats fan odi a 'Grey's Anatomy' - Entreteniment | Juny 2021\nCada moment que va fer que els aficionats fan odi a l’anatomia de Grey\nAnatomia de Grey va aparèixer per primera vegada a les nostres pantalles de televisió (de manera) fa més d’una dècada. Ens ha donat moments d’alegria inimaginable i de desgavell cardíac. I, tot seguit, ho hem seguit. Almenys, alguns en tenim.\nPer a altres fans, tot el drama es va convertir en massa per manejar. Aquí, per ordre cronològic, es mostren tots els moments en què els fanàtics es van allunyar Anatomia de Grey de bé, inclosa alguna discordia civil ridícula (pàgina 6) i una sortida impactant (pàgina 10).\n1. El sexe traumàticament dolent de Meredith i George\nÉs difícil no esclafar-se només recordar aquesta escena. | ABC\nA la segona temporada, Meredith Gray va desaparèixer el final després que Derek 'McDreamy' Shepherd triés la seva dona. I ho aconseguim, que és un cop fort. Però va rebotar de la pitjor manera imaginable quan va decidir dormir amb el seu company de casa i el millor amic George O´Malley.\nNo tan sols sabia que George estava enamorat d'ella i no sentia el mateix. No va ser només que ella va plorar quan van mantenir relacions sexuals, cosa que el va fer sentir encara pitjor sobre tot.\nEn última instància, va ser que tota la prova va fer que Meredith semblés un embolic i un mal amic. Em va semblar una manera barata d’ampliar el drama de la sèrie, que de cap manera no li va faltar.\nPròxim: Les voltes i els gir en aquest assumpte van ser massa difícils de fer un seguiment.\n2. Alex i Ava Rebecca\nProbablement va ser la més complicada de les moltes relacions complicades d'Alex. | ABC\nDes del primer episodi de Anatomia de Grey, Alex Karev ha tingut una vida amorosa sobre muntanya russa. Però es va assolir un punt més baix en la temporada 3 quan va conèixer Ava, víctima d'un accident de ferris de Seattle que va desenvolupar amnèsia.\nAl principi, en realitat, el seu fastigós romanc semblava que fos bo per a Alex. I va crear algun drama força convincent. Al final vam saber que ella era en realitat Rebecca Pope. I després que va sortir de Seattle Grace per tornar a la seva família, va tornar a dir-li a Alex que l'estimava. Aleshores, li va dir que estava embarassada del seu nadó. Després, va intentar matar-se.\nLa seva relació va acabar amb Rebecca transportada a un centre psiquiàtric i Alex, segurament, pitjor per desgast. Es va sentir massa traçat i increïblement brusc. I els aficionats es van quedar preguntant-se quin sentit havia de convertir en un personatge tan significatiu i fer passar a Alex tota aquella misèria si mai no anessin a seguir el que li va passar.\nPròxim: Meredith no va ser ni el pitjor enganxament de George.\n3. El mal afectat de Izzie i George\nPer als assistents, va quedar clar que Izzie i George no havien de ser mai. | ABC\nMolt aviat, és una de les millors coses Anatomia de Grey eren les divertides, dolces i solidàries amistats entre els cinc interns originals. Amb el pas del temps, les seves relacions van evolucionar i es van tornar més complicades i complexes.\nPerò res no va ser tan terrible i perjudicial com l’afer de George i Izzie a les temporades 3 i 4. Van ser els millors amics, de manera que el seu primer enganxat borratxo va ser prou traumàtic per als aficionats. Aleshores, van decidir que de forma aleatòria estaven una setmana de la temporada 4, però, es van adonar abans que no ho eren (podríem dir-los que si no eren personatges de ficció).\nEl romanç de George i Izzie va ser equivocat en tants nivells, no menys important, que va ser l'impuls del divorci de George i Callie. Al cap i a la fi, és difícil arrelar-se amb personatges que fan trampes a la seva parella, fins i tot si es tracta del drama.\nPròxim: El darrer gir de la tràgica història d'amor va ser massa estrany.\n4. Sexe fantasma\nPer què van haver d’arruïnar una bella relació amb el sexe fantasma? | ABC\nLa relació de Izzie Stevens amb Denny Duquette va ser una de les més sorprenents i emotives de bon començament.Grey romanços. Quan va morir després de la seva cirurgia cardíaca, va ser horrible. Però després, a la temporada 5, va començar a veure al·lucinacions de Denny a l’hospital i a casa.\nI per raons que encara no entenem, va decidir que la millor manera de tractar amb la versió fantasmal de Denny era mantenir relacions sexuals amb ell. Era una de les més estranyes Grey moments. L'obsessió de Izzie per les seves visions de Denny no va fer gaire per atreure a la Izzie cada cop més errònia als fanàtics.\nA més, tornar a portar a Denny només per fer-lo sentir freqüent com un insult al llegat de Denny, tot i que molt Anatomia de Grey cosa a fer.\nPròxim: Ja hem tingut prou morts i desastres quan va passar.\nLes repercussions d’aquest esdeveniment es van sentir anys després. | ABC\nA la temporada 8, Anatomia de Grey ja s’havia guanyat la reputació de mostrar alguns desastres força salvatges. Des de accidents i bombes de trens fins a trets de masses, aquests fets dramàtics van provocar importants drames i morts de grans personatges.\nEls fanàtics eren una mica dubtosos quan l'avió que portava diversos personatges principals només es va estavellar a la final de la 8a temporada. L'accident traumàtic va prendre la vida de Mark Sloane i Lexie Gray (i va portar a Arizona amb la cama amputada).\nSegur, era important per a la trama. Però va deixar als aficionats a mirar els ulls, preguntant-se què podia anar malament Grey personatges principals (alerta de spoiler: era molt).\nPròxim: Parlant d’infidelitat, aquesta trama desgarradora era massa.\n6. Quan Arizona va fer trampes\nSí, van tenir els seus problemes, però no hi havia excusa per a les accions d'Arizona. | ABC\nAnatomia de Grey Els fans potser podrien perdonar a George per enganyar a Callie Torres perquè la va alliberar fins a enamorar-se d’Arizona Robbins.\nDurant anys, la seva relació es va convertir en quelcom que els fans podrien mantenir com un exemple impressionant de relació positiva i romàntica de lesbianes a la televisió. Després, a la temporada 9, va ocórrer l’inimaginable. Arizona va enganyar a Callie amb el doctor Lauren, i els nostres cors es van esborrar col·lectivament en trossos de biliot.\nI llavors, ens vam preguntar, 'Què diables? Encara que tot el drama que passava amb Arizona en aquell moment, la seva infidelitat no tenia sentit.\nPròxim: La manera en què es va escriure aquest personatge no li va fer justícia.\n7. La sortida de Callie\nVa ser difícil veure aquest estimat personatge sortir del programa tan bruscament. | ABC\nTot i que Callie no va aparèixer fins a la segona temporada Anatomia de Grey, sempre se sentia com un dels personatges més essencials de la sèrie. Per això va ser tan impactant -i decebedor- quan vam saber que marxava al final de la temporada 12.\nLa sortida de Callie va tenir més a veure amb el desig de Sara Ramírez de prendre una pausa a la sèrie que cap altra cosa. Però encara era difícil empassar, sobretot els seus darrers episodis van incloure una batalla de custòdia força amarga amb Arizona.\nAl final, Callie es va traslladar a Nova York, i la majoria de fans esperen no sentir-ho mai més. Almenys ella no va morir?\nPròxim: Està bé, potser ens hi hem arreglat.\n8. La desaparició de McDreamy\nUn cruel gir del destí va prendre la seva vida. | ABC\nQuan finalitzava la temporada 11 va rodar, molts personatges principals havien sortit Anatomia de Grey. Per a alguns (com Christina i Izzie), se sentia bé, tot i que estava trist.\nPerò per a Derek Shepherd només de ser expulsat per un accident de ràbia només se sentia malament. Segur, potser Grey estava intentant dir alguna cosa sobre la impermanència de la vida i la importància que és estimar mentre estem aquí.\nTot i així, la lliçó es va sentir cruel: per a Derek, que encara li quedava tant per fer; per Meredith, que ja havia passat per tant. I per als fanàtics, que han invertit anys en els avantatges i les baixes de la seva història amorosa.\nPròxim: Les relacions familiars i romàntiques de Meredith tenen també aquesta vegada enredat\n9. El triangle amorós que ningú no va demanar\nTot això pensava que el culte a Meredith era tornar a no tenir l'amor desafortunat. | ABC\nVa ser prou malament quan Grey Va presentar a Lexie 2.0, Maggie Pierce, a la temporada 10. Com a nova germanor de migdia desconeguda abans de Meredith, va venir al Memorial Grey Sloane i va molestar a molta gent (personatges i aficionats per igual).\nPerò a la temporada 12, quan ella i Meredith es van embolicar en un breu triangle amorós amb Nathan Riggs, va ser massa. N’hi ha Anatomia de Grey i, a continuació, hi ha drama que fins i tot hi ha massa per a la mitjana de dijous a la nit. I esbrinar la teva tensió està dormint amb la teva germana entra definitivament en aquesta darrera categoria.\nPròxim: Pot ser el moment en què Grey va saltar el tauró realment.\n10. Quan van anunciar abril i Arizona marxaven\nAbril i Arizona han estat una de les parts més importants del cor. | ABC\nAquests dies, Anatomia de Grey ha estat lluitant per mantenir els fans compromesos. Certament, hi ha hagut moments fantàstics, però en general, no té el mateix dibuix que feia abans. Sembla que la pitjor manera absoluta de la sèrie per afrontar aquest retard seria eliminar dos dels seus personatges més coneguts. Però això és exactament el que van anunciar que feien a principis del 2018.\nLa sortida d'Abril Kempner i l'Arizona van sortir Grey al final de la temporada 14 va enviar els aficionats a una espiral de ràbia abans que fins i tot passés. I no va servir de res que les actrius que les interpreten, Sarah Drew i Jessica Capshaw, aparentment no tinguessin res a dir en aquest tema.\nEllen Pompeo fins i tot va arribar a la defensa de la sèrie després de la indignació dels fanàtics repartida per Internet. Però és difícil dir quants fans encara quedaran pel moment Grey apaga els llums per bé. Sobretot si continua traient els seus personatges més estimats.\nfortnite en línia\nnintendo cions emulator


El Govern destina 33,5 milions d'euros per g... - Govern.cat\nquery_builder 9 juliol 2012 14:35\nEl Govern destina 33,5 milions d'euros per garantir la inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat a Catalunya i fer front a la manca de finançament estatal\nLa Generalitat haurà d’aportar pràcticament els mateixos recursos que l’Estat, que enguany ha reduït la seva aportació fins als 40 milions d’euros\nAquesta situació de dèficit de recursos per part de l’Estat es repeteix reiteradament i la Generalitat sempre s’ha vist obligada a destinar recursos addicionals per cobrir les necessitats del col·lectiu\nDavant d’aquesta situació, el Govern de la Generalitat ha decidit demandar al Govern espanyol per incomplir la llei que l’obliga a finançar el 50% del Salari Mínim Interprofessional dels treballadors discapacitats dels Centres Especials de Treball\nEnguany els pressupostos generals de l’Estat tan sols cobreixen el 42%\nLa secretària d’Ocupació i Relacions Laborals, Esther Sànchez i el director general d’Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom, Xavier López s’han reunit aquest matí amb els representants del col·lectiu de persones amb discapacitat per detallar-los els plantejaments del Govern de Catalunya davant la reducció del 57% dels pressupostos generals de l’Estat de 2012 en polítiques actives d’ocupació que afecten especialment a aquest col·lectiu.\nLa Secretària d’Ocupació ha explicat als representants del col·lectiu que la inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat és una prioritat pel Govern de la Generalitat i d’acord amb aquest compromís, farà un esforç suplementari i destinarà 33,5 milions d’euros per cobrir la manca de finançament estatal i garantir la inserció sociolaboral de les persones amb discapacitat a Catalunya. D’aquesta manera, complementarà els 40 milions d’euros que hi destina l’Estat, a través de la conferència sectorial, i que són insuficients per cobrir les necessitats d’aquest col·lectiu.\nLa secretària d’Ocupació i Relacions Laborals, Esther Sànchez, ha assegurat que la Generalitat “diu prou a aquesta situació” i ha recordat que “portem acumulat molt dèficit des del moment que l’Estat mai no ha satisfet el volum real de despesa associat a aquestes polítiques”.\nEn aquest sentit, Esther Sànchez ha lamentat que “aquest any el Govern central ha donat un pas més i ha superat una línia vermella que nosaltres com a Govern de la Generalitat no podem acceptar i és que ens han finançat per sota de les mateixes obligacions que ells ens estan imposant”.\nDavant d’aquesta situació, Esther Sànchez ha reiterat que “el Govern diu prou” i ha explicat que “complirem en la mesura en què l’Estat ens ha donat aquesta dotació pressupostària però reclamarem via judicial la diferència”.\nLa secretària d’Ocupació i Relacions Laborals ha destacat que “el Govern de la Generalitat aposta per la fidelitat al nostre model, és a dir, per un model que atengui especialment els diferents programes adreçats a la orientació i inserció de les persones amb discapacitat i per tant que almenys aquesta reducció dràstica del pressupost no malmeti una política d’ocupació que s’ha anat gestant i consolidant a Catalunya al llarg de dècades”.\nLa situació que s’ha comunicat al sector obeeix a la decisió de l’Estat de destinar per aquest any 2012, 40 milions d’euros a aquest col·lectiu. Aquesta xifra només cobreix la subvenció del 42,88% del Salari Mínim Interprofessional (SMI), quan la pròpia llei estatal l’obliga a finançar el 50%.\nLa Generalitat ha decidit que la partida pressupostària estatal es destinarà íntegrament al pagament del SMI dels treballadors discapacitats dels Centres Especials de Treball (CET) i destinarà fons propis per cobrir fins el 52,73% del SMI de les persones amb discapacitat amb especials dificultats, que és el col·lectiu que es troba amb més dificultats per inserir-se en el mercat de treball.\nLa resta de fons es destinaran a cobrir el salari dels tècnics que donen suport als discapacitats en l’adaptació a la feina, que també són una obligació legal que el Govern central no ha finançat. També es garantiran les polítiques d’inserció, d’orientació i el manteniment dels llocs de treball en el mercat ordinari.\nDels 33,5 milions d’euros de fons que destinarà la Generalitat, el 28,1% provindrà de fons propis del Departament d’Empresa i Ocupació, el 55,5% la Generalitat els cobrirà utilitzant part dels fons destinats a altres polítiques actives d’ocupació provinents de Madrid i el 16,4% del Fons Social Europeu.\nActualment a Catalunya hi ha 211 centres que tenen contractades un total de 12.264 persones.\nLa situació de dèficit de recursos per part de l’Estat es repeteix de forma reiterada i la Generalitat s’ha vist obligada a posar recursos addicionals als que destina Madrid per fer front a aquesta despesa. En els darrers quatre anys, l’aportació del govern català ha crescut de forma substancial.\nDavant d’aquesta situació de dèficit reiterat per part de l’Estat, el Govern de la Generalitat ha decidit demandar via judicial el Govern espanyol per incompliment de la llei perquè, en el cas del pagament del 50% del Salari Mínim Interprofessional dels treballadors discapacitats dels CET que obliga la norma legal, els pressupostos de l’Estat tan sols en cobreixen el 42,88%.\nEls pressupostos de l’Estat per aquest any suposen una reducció pressupostària de 256 milions d’euros (-57% respecte de 2011) en polítiques actives d’ocupació que s’han de desenvolupar a Catalunya.\nEl Govern de la Generalitat aposta per un nou model\nTot i que la capacitat legislativa és de l’Estat, la Generalitat està treballant en un model propi per donar suport al sector i superar la conjuntura actual.\nAquest model vol millorar la competitivitat a curt termini del conjunt dels CET per tal que s’adaptin a la nova conjuntura i a les dinàmiques canviants del mercat; establir les bases per a una consolidació i creixement sostenible del sector i per a assolir una major competitivitat i solvència econòmica a mig termini; assolir nivells de finançament per part de l’Estat adequats a les especificitats dels CET de Catalunya; i endegar les reformes legislatives i del model de finançament necessàries amb criteris sostenibles i ajustats a les noves realitats i a les especificitats dels CET de Catalunya.\nUn dels eixos fonamentals de l’estratègia és la definició i implementació d’un nou model de finançament que pivota al voltant de la graduació de les subvencions de cost salarial i la necessitat d’incorporar nous incentius a la innovació, a la productivitat i a la creació neta d’ocupació.\nEl nou model fuig de la linealitat dels ajuts actuals i aposta per un model integrador inspirat en les polítiques europees per a persones amb discapacitat.\nAquests són els eixos principals del pla de reforma de les polítiques per a la inserció laboral de les persones amb discapacitat als Centres Especials de Treball de Catalunya que el Govern està preparant:\nImpulsar un nou model de finançament i suport i la reordenació dels CET de Catalunya\nEn aquest punt es volen impulsar diferents mesures legislatives en l’àmbit de Catalunya, regular l’entrada de nous CET i reordenar el sector establint mecanismes de sortida i/o d’integració en altres sistemes.\nAssolir nivells de finançament per part de l’Estat adequats a les especificitats dels CET de Catalunya\nEl Departament d’Empresa i Ocupació vol establir una línia de diàleg i de negociació amb el Ministeri d’Ocupació i Seguretat Social per assolir un marc estable de finançament adequat a les especificitats dels centres. En aquest sentit, es vol incidir en la necessitat d’adaptar els criteris de distribució territorial dels fons de la Conferència Sectorial d’Afers Laborals amb la inclusió de nous criteris lligats al pes relatiu dels diferents col·lectius i tipologies de discapacitats i de centres. També es vol negociar amb l’Estat un volum de recursos suficients per fer front a les necessitats de finançament dels programes fixats a la normativa estatal.\nImpulsar canvis en el marc regulador d’àmbit estatal\nEmpresa i Ocupació està treballant en una proposta de mesures de modificació legislativa prioritàries per presentar al Ministeri de Treball i Immigració. En concret, el Govern català vol que es flexibilitzi el mínim de persones treballadores amb discapacitat exigit per a tenir la condició de CET adaptant-lo a la tipologia de les activitats i a la realitat actual dels mercats. I d’altra banda, s’aposta per establir una quota mínima de persones amb especials dificultats d’inserció per a adquirir la condició de CET.\nPromoure el redimensionament i la millora de la competitivitat i de l’eficiència empresarial\nPer assolir aquest objectiu el Departament vol promoure xarxes i mecanismes de cooperació entre els CET i amb les empreses ordinàries per assolir economies d’escala i l’optimització dels costos d’estructura; millorar la professionalització dels equips gestors dels CET amb programes de formació gerencial; potenciar la difusió i la visibilització dels CET; i impulsar l’entrada a nous mercats.\nFacilitar l’accés a eines i instruments de gestió empresarial als CET\nAssessorar a les empreses a través d’un dispositiu que analitzi la viabilitat del CET, que s’estableixin plans d’acció per a la gestió de situacions de crisis i també de nous projectes de futur.\nPotenciar la inserció de les persones amb discapacitat al mercat ordinari de treball\nRedissenyar i millorar les línies de subvencions que donen suport a la inserció de les persones amb discapacitat al mercat ordinari i al mateix temps afavorir la contractació directa per part de l’empresa ordinària.\nLa secretària d'Ocupació i Relacions Laborals, Esther Sànchez i el director general d'Economia Social i Cooperativa i Treball Autònom, Xavier López, en la reunió.\nJPG | 1595\nDeclaracions de la secretària d'Ocupació i Relacions Laborals, Esther Sànchez\nMP3 | 1109


adminriceup, Autor a FESC - Pàgina 4 de 5\nAhora hay adminriceup contribuciones y 50 entradas.\nLa TecnoFESC, l’espai dins la FESC que aborda la tecnologia i la informàtica des de criteris d’economia solidària, ja té nou cartell i lema: Siguem realistes, programem l’impossible! La imatge de la TecnoFESC segueix la línia estètica i gràfica de la temàtica general de maig del 68 de la Fira d’aquest any. Ha estat també realitzada […]\nA la Fira d’Economia Solidària de Catalunya tenim un repte: millorar edició rere edició! Conscients d’algunes limitacions respecte l’espai i tenint en compte els suggeriments que ens han fet arribar les organitzacions expositores i les persones visitants; enguany ampliem superfície, sales i serveis! Vols saber què canviarà i què es mantindrà igual a la #FESC2018? Incorporem […]\nA tots ens ressona per una cosa o altra la revolta del maig del 68, les protestes iniciades per grups estudiantils contraris al capitalisme, la mobilització per part d’obrers, sindicat i partits, la gran vaga general i el terrabastall econòmic, polític i cultural que alertà Europa sencera. D’aquí i en aquest precís moment en va […]\nLa Fira d’Economia Solidària de Catalunya, que tindrà lloc del 26 al 28 d’octubre, ja té imatge gràfica i lema per la seva setena edició: “D’aquelles llambordes, aquestes alternatives”. La FESC2018 vol, d’aquesta manera, retre homenatge al maig del ’68 en el seu 50è aniversari perquè molts dels somnis d’aquella revolució són avui projectes, pràctiques […]\nLa VII edició de la Fira d’Economia Solidària de Catalunya #FESC2018 se celebrarà els propers 26, 27 i 28 d’octubre, però les diverses comissions ja fa mesos que hi estem treballant. A poc a poc es comença a perfilar com serà la Fira d’aquest any. La Comissió de Continguts també ha estat treballant dur i […]\nDavant de la convocatòria de manifestació prevista per dissabte 21 d’octubre a les 17h en defensa de les llibertats i en solidaritat amb els presos polítics, Jordi Sánchez i Jordi Cuixart, i tenint en compte la seva coincidència en horari amb la celebració de la VI Fira d’Economia Solidària de Catalunya al recinte Fabra i […]\nLa FESC és la cita de trobada anual de centenars d’iniciatives d’ESS de Catalunya. I Pam a Pam, el mapa on les pots trobar durant tot l’any. Des de Pam a Pam volem aprofitar la FESC per mostrar-vos les novetats que estrenem enguany: nou espai web i nou qüestionari de criteris d’ESS. Per això estem […]\nVols tenir tota la informació de la #FESC2017 a la teva butxaca? Ja pots descarregar-te l’app de la VI Fira d’Economia Solidària de Catalunya, una eina que ha desenvolupat la nostra cooperativa sòcia Jamgo. A l’aplicació trobaràs tot el que necessites per moure’t a la fira com peix a l’aigua! El llistat complert de les […]\nLa Maria Majó i Clavell té 71 anys, és de Mataró i està jubilada. Durant més de 40 anys va treballar com a mestre de primària i ESO. La Maria és una activista històrica, que acumula una llarga llista de lluites i causes a les seves esquenes; «com a mestra, com a dona, com a […]


Cementiri de Pneumàtics: Lectures: Batman and Robin - Born to Kill\nLectures: Batman and Robin - Born to Kill\nContinuem amb les ressenyes dels còmics de DC d'aquesta nova etapa anomenada The New 52, dissenyada per a reiniciar totes les col·leccions de l'editorial, i anem amb una de les més recents, creada de fet amb l'esdeveniment Batman Reborn, fa uns anys, però que és de les poques que no sembla que hagin estat afectades pel rellançament, com passa, per sort per als fans d'en Batman, en gairebé tots els còmics de la Batfamília.\nEs tracta del volum recopilatori Batman and Robin: Born to Kill, que conté els números 1 a 8 de la col·lecció, publicats originalment de manera individual entre novembre de 2011 i juny de 2012. I ja avanço que, encara que sigui habitual que aquests volums incloguin a la portada i la contraportada cites de crítiques que els posen en un pedestal, en aquest cas és totalment merescut, perquè és un dels millors còmics de l'univers Batman que he llegit en els darrers anys.\nA la vida real ja fa més de 6 anys que tant nosaltres com en Bruce Wayne coneixem el seu fill, en Damian, i com a Robin l'hem estat veient també durant una llarga temporada, però encara havíem de veure pare i fill fent de Batman i Robin en condicions normals.\nLa primera etapa de la seva relació va ser d'allò més accidentada, i després en Bruce Wayne va desaparèixer i en Damian va haver de formar equip amb un altre Batman, que era en Dick Grayson. Abans de The New 52 pare i fill es van retrobar, però és en aquest nou volum de Batman and Robin que els veiem col·laborar per primera vegada tots dos sols, sense interferències.\nEl resultat és d'allò més interessant: durant els darrers anys hem vist com el violent i malcriat Damian donava més d'un maldecap als que en tenien cura, que bàsicament eren en Dick i el majordom Alfred, però s'ha d'admetre que ha experimentat una evolució i s'ha anat civilitzant.\nEl problema és que té instints assassins que li vénen de part de mare, la Talia al Ghul (recordem que és nét d'en Ra's al Ghul), agreujats per l'educació assassina que va rebre, i per molt que lluiti per a aconseguir l'aprovació del seu pare i combatre el crim al seu costat hi ha una cosa que és inacceptable per a en Bruce Wayne: no està permès matar cap enemic, per malparit que sigui i per difícils que siguin les circumstàncies.\nTampoc no està permès aplicar una violència excessiva en els delinqüents, i com que en Damian troba que això és demanar massa els enfrontaments amb el seu pare i nou mentor són tan quotidians com l'esmorzar.\nPer la seva banda en Bruce també té la seva pròpia lluita: vol entrenar un nou Robin que obeeixi les seves directrius i alhora li vol fer de pare, perquè en aquest cas és el seu pare biològic, tasques que no són gens fàcils si es duen a terme de manera simultània, menys encara quan el subjecte que s'ha d'educar és tan especial com aquest nano de 10 anys que ja fa temps que és un dels assassins més perillosos del planeta.\nParal·lelament apareix un nou enemic, en Nobody, que es dedica a carregar-se els Batman del projecte Batman Incorporated perquè considera que aquesta internacionalització de la filosofia del Cavaller Fosc és un desafiament directe, i és que ambdós personatges se suposa que es coneixen de l'època de l'entrenament d'en Bruce Wayne abans d'esdevenir en Batman.\nEn Nobody, que coneix la identitat civil d'en Batman i el seu fill, respon al nom de Morgan i és fill d'un personatge del passat del nostre protagonista, que no revelaré per si esteu interessats en llegir aquest arc argumental algun dia. I a banda de tenir relació amb el passat d'en Batman també té uns altres principis: per tal d'acabar amb el mal s'ha de matar.\nA més, no es considera un dels dolents típics d'en Batman, perquè ell mata sense convertir-ho en un espectacle, ell ho fa sense deixar rastre. I com que sap que en Bruce Wayne no acceptarà mai la seva proposta de matar quan sigui "necessari", decideix provar sort amb el seu fill, que com ja hem dit té uns forts instints assassins. Per si les coses no eren prou complicades per als Wayne, que intentaven reprimir, tant el pare com el fill, les inclinacions del segon.\nTot està molt ben lligat, en aquesta història escrita per Peter Tomasi i dibuixada per Patrick Gleason, duet —que ja coneixia de la seva etapa a Green Lantern Corps, que he gaudit parcialment a Green Lantern: The Sinestro Corps War i Blackest Night—, juntament amb l'entintador Mick Gray, que també fa una gran feina en aquests 8 números.\nUna història trepidant, de lectura ameníssima, on els lectors fidels de les aventures del Cavaller Fosc no tenim la sensació que deuen tenir els de les altres franquícies, que s'han trobat amb l'eliminació de la continuïtat i un rejoveniment de les aventures dels seus superherois preferits.\nA la nova Batman and Robin sembla que no hagi passat res de tot això, i podem continuar veient l'evolució de la relació entre en Bruce i en Damian Wayne, el nou Duo Dinàmic. Alhora es tracta d'una història que agradarà a qualsevol lector de còmics del gènere perquè, per si mateixa, és molt bona i està molt ben feta en tots els sentits. De pas, a nivell personal m'ha ajudat a comprendre i estimar el personatge d'en Damian, que fins ara detestava. Si The New 52 us ha fet deixar els còmics de DC o reduir el nombre de col·leccions que seguíeu, us equivocareu si poseu Batman and Robin al mateix sac.\nEtiquetes de comentaris: Batman, batman and robin, Born to Kill, Damian Wayne, dc comics, Lectures, Morgan, Nobody, Patrick Gleason, The New 52


Cerca hotels a prop de Jardí Dilshad\nMostra els 5 més populars Popular ara mateix a Nova Delhi i NCR Més venut Hotels The Fables A1/11 Safdarjung Enclave Executive reservada fa 1 minut, 42 segons\nLemon Tree Premier Delhi Airport Hotel Hospitality District, Delhi International Airport, Delhi Business llit Queen reservada fa 2 minuts, 26 segons\nHotel Amax Inn 8145/6, Arakashan Road Habitació Doble Delux reservada fa 17 minuts, 11 segons\nThe Westin Sohna Resort & Spa Vatika Complex P.O. Box Dhaula, Karanki Road ,Sohna Gurgaon, Haryana. Habitació Premier reservada fa 56 minuts, 59 segons\nHotel Palace Heights D-26/28 Connaught Place Estàndard reservada fa 1 hora, 7 minuts, 10 segons\nNova Delhi i NCR és famosa per atraccions populars com ara Jardí Dilshad. Asseguri's les tarifes més baixes pel seu viatge amb Agoda.com a qualsevol hotel a prop de Estacions de tren, metro i autobús. Trobar l'hotel perfecte per a veure Jardí Dilshad és fàcil amb Agoda.com, amb opcions com JP Hotel & Resorts i The Leela Ambience Convention Hotel. El formulari segur de reserver online d'Agoda.com ofereiex una manera simple de reserves d'allotjament a prop de Jardí Dilshad. Eines de recerca apropiades i pàgines informatives d'hotels fan que trobar hotels a Nova Delhi i NCR sigui fàcil. Uns 3,500,000 viatgers han triat Agoda.com per trobar l'hotel perfecte a prop de llocs com Jardí Dilshad.\nHotels a prop de Jardí Dilshad el més proper\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Clarks Inn Pacific Mall es troba a la zona de Ghaziabad de la ciutat de Nova Delhi i NCR. El centre de la ciutat és només a 22. Km i l'aeroport és només a 45 minuts. Un refugi de descans i relax, l'hotel us oferirà una renovació total a només pases de les nombroses atraccions de la ciutat com ara Galaxy Mall Sahibabad, Mahagun Metro Mall, Ansal Plaza Vaishali. Amb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Clarks Inn Pacific Mall és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Els clients de l'hotel poden gaudir de Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei d'habitacions 24 hores, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), connexió sense fils a internet (cortesia), aire condicionat, escriptori per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Clarks Inn Pacific Mall és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Nova Delhi i NCR.\nSituat a l'encantadora àrea de Ghaziabad, Country Inn & Suites By Carlson Sahibabad gaudeix d'una posició excepcional a la compres, els negocis de Nova Delhi i NCR. L'hotel no està massa enfora del centre de la ciutat: només a 16. Km, i normalment només es triga 45 minuts per arribar a l'aeroport. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Galaxy Mall Sahibabad, Shopprix Mall, Mahagun Metro Mall donen a aquest hotel un encant especial. Country Inn & Suites By Carlson Sahibabad ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. 216 habitacions que es distribueixen sobre 6 plantes ofereixen una càlida i plaentera escapada i comoditats modernes com ara televisió de pantalla plana, aire condicionat, servei de despertador, escriptori, mini bar. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, centre esportiu, piscina exterior, spa, massatge. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Nova Delhi i NCR, faci de Country Inn & Suites By Carlson Sahibabad la vostra llar.\nIdeal tant per a la diversió com per al relax, Golden Tulip Vasundhara Hotel and Suites es troba a la zona de Ghaziabad de la ciutat de Nova Delhi i NCR. A només 32 Km, aquest hotel de 4-estrelles és fàcilment accessible des de l'aeroport. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Aprofiti's de la riquesa de serveis i avantatges d'aquest hotel de Nova Delhi i NCR. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, servei de neteja diari, recepció 24 hores, servei d'habitacions 24 hores són només algunes de les comoditats que fan que Golden Tulip Vasundhara Hotel and Suites sigui diferent dels altres hotels de la ciutat. Golden Tulip Vasundhara Hotel and Suites té 162 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, piscina exterior. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Golden Tulip Vasundhara Hotel and Suites és una selecció idònia per a la vostra estada a Nova Delhi i NCR.\nEls millors hotels prop de Jardí Dilshad


Banc de llavors, Positronics Seeds\nPositronics Seeds Company va col.laborar activament en el desenvolupament i el naixement dels primers híbrids de Cannabis en els setanta. Es va aconseguir, no sense problemes, exportar noves varietats a Holanda on van decidir instal·lar per poder treballar d'una forma professional. Van ser pioners en desenvolupar la tècnica del cultiu sense llavor, a partir d'esqueixos, que va suposar tota una revolució per a finals dels anys setanta.\nPositronics es va consolidar a Amsterdam com l'empresa pionera en la criança selectiva del Cànnabis. Des de llavors fins avui, al segle XXI, la criança no ha deixat d'estendre's entre milers de cultivadors.\nEls incomptables encreuaments realitzats entre diferents plantes han originat una enorme família de varietats on poder triar el més apropiat per a cada situació, donant-se un fenòmen comparable a l'elecció d'un saborós vi en un restaurant. Per això, a Positronics han fet d'aquest fenòmen un pilar de la seva filosofia: desenvolupar l'anomenat cànnabis a la carta.\nHan donat molta importància a l'aroma i el sabor de les seves varietats perquè el cultivador pugui triar entre tots els diferents gustos que té cada planta.\nEls efectes són notòriament diferents donant a escollir plantes per a diferents usos:\nEn definitiva, el cànnabis a la carta ha arribat gràcies als nous encreuaments entre les millors i més aromàtiques varietats del mercat. Totes elles 100% feminitzades!\nComprar Positronics Seeds\nLlavors Feminitzades (25)Cannabis Medicinal (6)Granes Autoflorescents (8)Kits llavors de cànnabis (2)\nAra disponible al catàleg de Alchimiaweb.com la 1:20 CBD + de Positronics Seeds, una varietat de marihuana amb alts nivells de CBD i amb prou feines THC, perfecta per a ser usada com a cànnabis medicinal. Aquesta genètica neix a partir d'una sele [...]\nCritical # 47 procedeix d'una hibridació entre Critical Mass i AK 47, dues de les satives més dolces d Critical # 47 del banc de llavors Positronics procedeix d'una hibridació entre Critical Mass i AK 47, dues de les satives m& [...]\n5 llavors (No hi ha stock)42.50€\nCum Laude és una varietat de cànnabis amb la qual el banc de llavors Positronics ha volgut retre homenatge al professor D. Antonio Escohotado pel seu activisme i per haver dedicat gran part de la seva vida a la regularització i normalització del [...]\nAlchimia presenta la Super Cheese de Positronics Seeds, un híbrid principalment Indica, que no creixerà molt, però que podrà oferir bones collites. Podrem trobar en aquesta genètica les olors i els sabors d'aquesta selecció de Skunk que van con [...]\nGMK aka Gordo Master Kush - Positronics Seeds\nAlchimia presenta la varietat de marihuana feminitzada Gordo Màster Kush, creada per Positronics Seeds i apadrinada pel cantant de rap Gordo Master, que sorprèn per el seu intens efecte d'ndica i els seus tons liles i blaus. Aquesta po [...]\nSomango 47 - Positronics Seeds\nSomango 47 és una de les varietats més vigoroses i extenses del catàleg de Positronic. La hibridació de Somango i Critical 47 ha donat lloc a una nova varietat coneguda especialment per la seva productivitat i per la seva [...]\nAra a Alchimiaweb la varietat One Love Haze, de Positronics Seeds, un encreuament entre dos fenotips de la marihuana Haze pura amb altíssims nivells de THC, que farà que no et puguis estar quiet, perfecta per sortir de festa. Per crear l'One Love [...]\nAlchimia us presenta la Grapefruit de Positronics Seeds, una planta famosa per la seva forta olor, embriagadora i amarga, que floreix ràpidament i que ofereix un gran cabdell central . El seu origen segueix sent una enigma, el que la fa encara més [...]\nJack Diesel ofereix una hibridació especial creada amb Jack Herer i NYC Dièsel. Planta forta, amb distància internodal curta i gran cor central. En cultiu interior no s'ha d'allargar el període vegetatiu. Per la floració és recomanable compt [...]\nJack Diesel Express - Positronics Seeds\nJack Diesel Express és una varietat automàtica feminitzada, resultat de l'encreuament entre una Dièsel Automatica i la varietat Jack Diesel, fruit de la trobada entre la famosa varietat de marihuana Jack Herer i la no menys coneg [...]\nAlchimia us presenta la Lemon Trip de Positronics, un veritable concentrat de llimona disponible al nostre catàleg de llavors feminitzades. Després de diversos anys d'experiència amb la G10, una genètica únicament disponible a Amèrica Llatina [...]\nBlack Widow - Positronics Seeds\nLa Black Widow feminitzada de Positronics procedeix d'un encreuament entre White Widow i Misty. Planta robusta, compacta i molt ramificada, tiges gruixudes i grans fulles. Black Widow reb el seu nom degut al color verd fosc de les fulles. Es una var [...]\nKush Express - Positronics Seeds\nArriba al catàleg de'Alchimiaweb la varietat de Positronics Seeds Kush Express, encreuament entre una selecció de Kush (que també es va usar per fer la marihuana Gordo Master Kush) i la marihuana Afghan Express del banc. Aquesta varietat busca of [...]\n5 llavors25.00€ 20.00€\nAlchimia us presenta la Super Cheese Express de Positronics, tot el sabor d'aquesta famosa genètica en versió automàtica. Disponible ara en el nostre catàleg de semillas autoflorescents. La trobada entre la Afghan Express i la Super Cheese ofere [...]\nLa varietat de cànnabis feminitzat CBD + Caramelice és una creació de Positronics Seeds, i arriba al catàleg de Alchimiaweb perquè puguis gaudir de les seves virtuts terapèutiques. CBD + Caramelice és la versió terapèutica de la marihuana C [...]\n5 llavors45.00€ 27.00€\nAlchimia us presenta la genètica Amnèsia Mistery de Positronics Seeds. Un híbrid sativa amb un fort vigor vegetatiu i que oferirà una experiència inoblidable tant pels seus gustos com pel seu efecte clar i immediat. Ara disponible a Alchimiaweb! [...]\n5 llavors + 2 llavors de regal60.00€ 48.00€


La llista de la CUP es compromet per escrit a un codi ètic – elgarrotxi.cat\nLa llista de la CUP es compromet per escrit a un codi ètic\n24 de Maig de 2019 Redacció GARROTXA 0\nLes 10 primeres persones de la llista de la CUP Olot han signat aquest divendres un document de compromís amb el Codi ètic i han atorgat a l’assemblea el poder de cessar-les en qualsevol moment del nou mandat.\nCUP Olot – La Candidatura d’Unitat Popular defensa que les regidores són les portaveus i representants de l’assemblea, de la gent, de la lluita des de la base. És a les assemblees on es debat, es consensua i s’articula la política municipal de la CUP, on totes hi tenim veu i hi estem representades.\nLes persones escollides no són més que aquelles que ens fan de transmissor amb l’Ajuntament, que mouen la informació des de la institució cap al carrer i del carrer cap a dins la institució. És per aquest motiu que la CUP considera que les actes de regidors i regidores són de l’assemblea, i no de la persona que la representa.\nCom és sabut, totes les possibles regidores de la CUP Olot van firmar un codi ètic en el qual les regidores es comprometen a desenvolupar l’activitat política amb honestedat i compromís de servei a la transformació social. Alhora, s’expressava la necessitat de renunciar si l’Assemblea Local considerava que així havia de ser. Per aquest motiu, de forma lliure i voluntària, les futures regidores han firmat aquesta renúncia i l’han atorgat a l’assemblea el poder de cessar-les en qualsevol moment del nou mandat, si així es creu convenient, i donar pas a la següent persona de la llista perquè ocupi el càrrec.\nSant Miquel recupera per aquest dissabte la Festa de la Primavera\nBona matinal d’escacs a Olot al Campionat Escolar


Ni rastre del 68\nAra sembla ridícul, però la revolta del Maig francès va començar amb una protesta perquè nois i noies no podien visitar-se lliurement a les seves habitacions de la universitat. No era una minúcia: era un canvi en el signe dels temps. I aquella espurna va acabar desencadenant una revolta apoteòsica. Avui, 50 anys després, per a nosaltres aquells fets tenen alguns punts d’interès molt particulars. Un és que els revoltats van obtenir el suport de la majoria de la població francesa quan la policia va atacar-los a...\nCatalunya Central Societat Les columnes Turba Obrers Condicions Feministes\nQue ve la turba\nMies van der Rohe va exemplificar una vegada la importància de les coses petites dient que partint d’un simple cargol de qualsevol màquina es podria deduir tota la història de la humanitat. Es pot dir el mateix de certes frases. Hi ha expressions que escriuen tota una biografia. Quan el president del Tribunal Superior de Justícia de Navarra qualifica de «turba enfervorecida» una manifestació de dones indignades se’ns està mostrant com un llibre obert. L’elecció d’aquest tipus de castellà delata una c...\nSant Quirze de Bages\nLes reivindicacions del Bages en matèria de transport estan molt consolidades en cinc paraules clau: autopista, C-55, desdoblament, peatge, Renfe i Monbus. És un petit diccionari fossilitzat que pot ser recitat com un parenostre. Però potser ha arribat l'hora d'afegir-hi un sisè concepte. Un que no és visible des de Coll-baix. Els problemes de connexió del Bages, el Berguedà i el Solsonès amb el nord de l'àrea metropolitana ja no es limiten a com arribar fins a Terrassa, sinó que cal començar a afegir-hi el drama d...\nVivim en euros des del 2002. Fa setze anys. Ja hi ha tota una generació que no té consciència d’haver pagat en cap altra cosa, i quan senten la paraula pesseta l’associen a una cosa de vells com quan jo sentia la meva àvia parlar de rals. Ja hem fet en euros les compres més íntimes, les que ens han canviat la vida, les que ens han arruïnat, les que ens han fet feliços o desgraciats... la majoria ja només pensem en euros, i ja sentim també en euros. I tanmateix, sorpresa: no tenim ni una sola paraula que els popu...\nSexe segons el jutge\nCom més avança el coneixement que tenim de l’ésser humà més sabem que les característiques psicològiques, emocionals i culturals són impossibles de neutralitzar quan s’interpreta un fet i, per tant, la mecànica judicial formulada quan ens coneixíem molt poc a nosaltres mateixos hauria de ser modificada. Ara sabem que no es pot confiar en la majoria de coses que les persones creuen haver vist, ni en la interpretació que en fa un senyor amb toga que et toca en una rifa. En la sentència de La Manada...\nPolítica Catalunya Central Les columnes Madrid PP robatori Cristina Cifuentes\nSi una mèdium hagués predit que Cristina Cifuentes dimitiria per un vídeo on se la veu enxampada robant cremes a l’Eroski tothom li hauria dit que deixés les drogues. Però sí. La política espanyola ha embogit fins a tal punt que cal recórrer al tarot no per anticipar els esdeveniments, sinó per entendre’ls quan ja han passat. Què vindrà ara? Soraya en un vídeo d’un club de sadomaso? Cospedal amagant al menjador de casa un tanc robat? A mesura que la nostra capacitat de sorpresa va sent desa...\nCatalunya Central Manresa Les columnes Ajuntament Ascensor\nPujar i baixar costa\nEls primers viatges sempre són difícils. Iuri Gagarin va estar a punt de fregir-se quan va iniciar el retorn a la Terra i va anar a caure on Lenin va perdre l’espardenya. Sort van tenir que l’URSS fos tan gran. L’heroi va anar a parar al mig d’uns camps i la senyora pagesa que el va trobar mentre passejava amb la seva néta encara veu visions ara. Sembla que ella li va preguntar «ve de l’espai?» i ell va respondre «sí, però no pateixi, sóc rus». Tirar una cosa grossa i pesant amunt i que torni a b...\nCatalunya Central Les columnes Xarop Infants Fills Dalsy\nNo hi ha Dalsy\nPer a la gran majoria de parelles amb fills hi ha dos dies que són fites inoblidables. Un és el dia que descobreixes que hi ha una cosa que es diu Dalsy i resulta que no es un dibuix animat sinó un xarop. El Dalsy entra a casa per la porta i la vida de joventut salta per la finestra. El segon dia memorable és quan descobreixes que a casa no hi ha Dalsy però t’adones amb gran sorpresa que no estàs tenint un atac de pànic. Ja no corres a comprar-ne. Ja no és imprescindible. Aquest dia ets conscient que t’has tret un gran pes ...\nDesiguals o morts\nL’economista Walter Scheidel, professor a Stanford i investigador suposadament solvent, defensa en el seu recentíssim llibre El gran anivellador que la història humana des de l’edat de pedra demostra que el desenvolupament econòmic, cultural i científic de les societats no redueix les desigualtats, sinó que les incrementa. Segons ell, com més eficient és el sistema econòmic més creix la distància entre l’1% més ric i l’altre 99%, i només hi ha tres coses que redueixin la desigualtat: ...\nMés gats que jutges\nHi va haver un temps en què els jutges tenien al·licients econòmics aportats per la Generalitat per redactar sentències en català, que era una manera d’impulsar que els judicis es fessin en la llengua pròpia del país. La catalanització que es va assolir va ser escassa, i a mesura que han anat desapareixent els programes d’estímul, encara ha anat baixant. A hores d’ara es redacten en català el 8% de les sentències. És un percentatge coherent amb el que coneixem de l’estament judicial. ...


juny de 2006 – Pàgina 2 – Oriol Morell\nDisseny de RIA indexables\nAutor Oriol MorellPublicat el 8 juny 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a Disseny de RIA indexables\nEl rap de l’Estacurt\nLa veritat és que hi ha gent per a tot. Podeu veure el vídeo del Rap de l’Estacurt a YouTube, la lletra és d’allò més… em manquen paraules.\nAutor Oriol MorellPublicat el 7 juny 2006 Categories Política3 comentaris a El rap de l’Estacurt\nAl TEB, com és habitual, preparen per aquest estiu un Casalnet força interessant amb un eix de treball clar: la violència.\n[…]Casalnet, una casal d’estiu dedicat als joves fins a 20 anys i que tindrà com a eix de treball la violència, en totes les seves formes i manifestacions (estructural, xenofòbia i racisme, de gènere, contra el medi ambient, als mitjans de comunicació, etc.)\nTreballarem a partir del grup i a través dels jocs, dels videoforums, dels debats, de petits tallers i petites excursions, entre d’altres.\nHo farem, com sempre, amb les eines tecnològiques al nostre costat!\nAutor Oriol MorellPublicat el 6 juny 2006 Categories Societat, TecnologiaDeixa un comentari a Casalnet 2006\nActualitzant a Ubuntu 6.06\nDesprés de la seva conversió, l’Alfons em preguntava com migrar a la nova Ubuntu 6.06, així doncs aprofitant que avui he actualitzat la Ubuntu del meu portàtil (Dell Inspiron 630m), i donat que, com és habitual, no he tingut cap problema. Posaré unes captures de pantalla comentades, per mostrar el senzill procediment d’actualització:\nContinua llegint «Actualitzant a Ubuntu 6.06»\nAutor Oriol MorellPublicat el 3 juny 2006 Categories Tecnologia12 comentaris a Actualitzant a Ubuntu 6.06\nS’han fet públiques ambdues noves versions, 1.5.0.4, de Firefox i Thunderbird que corregeixen diferents forats de seguretat.\nAutor Oriol MorellPublicat el 2 juny 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a Firefox i Thunderbird 1.5.0.4\nS’anuncia la nova WordPress 2.0.3 que corregeix els darrers forats de seguretat.\nHe actualitzat el bloc a la nova versió del gestor. Si detecteu cap error, feu-m’ho saber. Gràcies!\nAutor Oriol MorellPublicat el 2 juny 2006 Categories TecnologiaDeixa un comentari a WordPress 2.0.3\nUbuntu 6.06 LTS és pública\nL’equip de Canonical ha fet pública la versió definitiva d’Ubuntu 6.06 LTS.\nQue incopora, per la versió escritori:\ni per la versió servidor:\nBoth low-end and “big iron” server kernels. The low-end server kernel is generic, and should work on the same equipment that the desktop kernel runs on. The high-end server kernel is geared towards systems with greater than 8 CPUs (ES7000 / Summit / BIGSMP).\nEs pot descarregar a través de la pàgina d’Ubuntu i dels seus servidors mirall o bé se’n poden demanar CD’s.\nAutor Oriol MorellPublicat el 1 juny 2006 Categories Tecnologia3 comentaris a Ubuntu 6.06 LTS és pública\ne-notícies estrena disseny… o no\nActualització: 02.06.06 – 15.48 Els hi he enviat un correu electrònic i sembla que ja ho han arreglat.\nDarrerament els mitjans de comunicació sorprenen amb els seus webs, avui és el cas d’e-notícies que estrena nou disseny o no, en funció de com accedeixis a la pàgina.\nPer una banda tenim l’entrada a www.e-noticies.com, amb un nou disseny prepara’t per resolucions de més de 800 x 600:\nI per l’altra l’entrada a e-noticies.com, amb el vell disseny que ha quedat obsolet de continguts:\nQuines patinades cometem els tècnics, eh! 😉\nAutor Oriol MorellPublicat el 1 juny 2006 Categories Societat5 comentaris a e-notícies estrena disseny… o no


Vall d’Aosta i Piemonte | BusViatges\n-\tAllotjament 2 nits hotel 4* a Vall d’Aosta i 4 nits a Torino 4*\n-\tGuies locals\n-\tEntrades i degustacions especificades segons programa\n-\tMàster Class Casa Martini\n-\tAssegurança de cancel·lació opcional. (En cas de no poder viatjar, no es retornarà l’import pagat a qui no hagi contractat l’assegurança).\n- Paga i senyal no retornable: 295 € per persona.\n- Pagament final: Abans del 2 de juny\n- Grup mínim: 25 persones.\nSuplement Individual: 245\nVall d’Aosta i Piemonte\nDia 22 de juny: Origen – Vall d’Aosta\nSortida a primeres hores del matí, parada en ruta per esmorzar. Continuació de trajecte per Montpeller, Nîmes, Valence etc. Dinar. Continuarem fins arribar a la Vall d’Aosta, instal·lació a l’hotel, sopar i allotjament.\nDia 23 de juny: Vall d’Aosta – Aosta – Sarre – Valpelline\nDia 24 de juny: Vall d’Aosta – Fenis – Bard – Donnas – Torino\nEsmorzar i sortida amb direcció a Fenis, per visitar el seu castell. A continuació ens dirigirem al poble medieval de Bard, on farem una visita. Dinar. A la tarda ens dirigirem a Donnas, visita de la calçada romana (via delle Gallie). Continuació cap a Torí. Arribada a l’hotel, sopar i allotjament.\nDia 25 de juny: Torino – Pessione Di Chieri (Casa Martini) – Torino\nEsmorzar i sortida per visitar el centre històric de Torino, considerada la quarta ciutat més important d’Itàlia. Seguidament anirem a visitar el museu Egipci, considerat el més important del món desprès del Caire. Dinar. A la tarda farem una visita a la coneguda CASA MARTINI, on farem una visita per les seves instal·lacions i assistirem a una Màster Class de Martini. Sopar i allotjament.\nDia 26 de juny: Torino – Venaria – Torino\nEsmorzar i sortida per visitar el museu de l’automòbil de Torino, considerat la “catedral dels cotxes”. Es mostra la història d’una de les passions del país des de Ferrari, Lamborghini, Maserati, Alga Romeo i Fiat. A continuació farem una visita a una fàbrica de xocolata artesanal, ja que ens trobem en una de les zones més importants del país, que elaboren xocolata i bombons, com la Ferrero, Gianduia, Cafferel o Nutella. Dinar. A la tarda anirem a Venaria, per visitar la Reggia di Venaria, una de les residències de la casa reial dels Saboya, declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO l’any 1997. Sopar i allotjament.\nDia 27 de juny: Torino – Asti – Alessandria – Torino\nEsmorzar i sortida cap a Asti, coneguda mundialment pels seus vins escumosos, visitarem un celler i degustarem el vi d’Asti. A continuació farem una visita guiada per la ciutat. Dinar. A la tarda visitarem Alessandria. Destaquen edificis com el Palazzo del municipio, església de Santa Maria del Castello, a poca distància hi ha la petita església dedicada a la Verge de Monserrato on es pot veure una “Moreneta” a la façana. Sopar i allotjament.\nDia 28 de juny: Torino – Origen\nEsmorzar i viatge de tornada. Parada en ruta per dinar. Continuació de trajecte fins arribar a casa nostra. Arribada i fi del nostre viatge


Carta a Gerard Quintana: Ampolles i anys (Albert Om)\nCarta a Gerard Quintana: Ampolles i anys\n"L'etiqueta rock català va fer mal. Però han passat ampolles i anys i les coses es van posant al seu lloc. La llengua va camí de ser una anècdota. Quedarà la música. El rock and roll, en el vostre cas" Article publicat el 12 de març\nALBERT OM 27/07/2011 00:00\nBenvolgut Gerard: no saps el favor que ens heu fet amb el retorn de Sopa de Cabra. Us vindrem a veure al Palau Sant Jordi, pensarem que vosaltres us heu fet grans i, en canvi, ens creurem que nosaltres tornem a tenir 20 anys.\nAquesta és la coartada nostàlgica de retorns i efemèrides. El 2011 torna Sopa de Cabra i el 2012 celebrem els 20 anys dels Jocs Olímpics de Barcelona. Viatges d'anada i tornada en el temps per treure el cap al passat i tornar-ne a marxar corrents. Quedar amb la teva primera nòvia, però no per recuperar-la a ella; per reviure com eres tu. Anar al Sant Jordi no tant per veure Sopa de Cabra, com per veure't a tu quan escoltaves Sopa de Cabra.\nSerà bo trobar entrenadors del Barça, directors de diaris, presidents de companyies aèries o secretaris generals del govern tornant a ser aquells nois i noies que us anaven a veure a la festa major de Cassà de la Selva. No té preu això, Gerard. Els ho agraeixes de part meva, també, al Josep Thió, al Cuco, al Pep Bosch i al Ninyín, que és a Júpiter.\nEls periodistes ens passem cada dia del món preguntant als que us en heu anat a veure quin dia torneu, i quan finalment us decidiu a tornar, aleshores en desconfiem: però no havien plegat, aquests? I sospitem que ho feu per diners, com si els músics fóssiu tan bohemis i romàntics que només us poguessin moure les motivacions filantròpiques i haguéssiu de viure de l'aire.\nPer això m'alegro tant que hagueu omplert un Palau Sant Jordi en tan poques hores. És un reconeixement a un grup, però també a tota una generació musical que es va quedar en terra de ningú, entre l'heroïcitat i l'èpica de la Nova Cançó antifranquista i la modernitat aclamada de la generació Manel. Vau omplir pavellons, vau tenir moltes fans i vau vendre més discos que ningú, però mai vau ser grups de culte. L'etiqueta rock català va fer mal. Però han passat ampolles i anys i les coses es van posant al seu lloc. La llengua va camí de ser una anècdota. Quedarà la música. El rock and roll, en el vostre cas.\nÉs el mateix que passarà amb els diaris. Quan al quiosc tots siguin en català, el factor distintiu ja no serà la llengua, sinó la manera de veure el món. Qui sap, potser quan l'ARA faci 20 anys Sopa de Cabra es tornarà a reunir. Ja n'anirem parlant.\nP.D. No sé mai si arribes o te’n vas, Gerard, però sempre estàs anant d’un lloc a l’altre. Per això no tens despatx i per això tampoc no t’hi pots col·locar un timó com el del president Mas. El teu diria: “Veu dolça, cor immens, peus a terra, cap als núvols”. Ens veiem al Sant Jordi.\nReoberta la ronda Litoral després d'haver estat tallada tota la nit, i quatre notícies més del dia\nLa maledicció de Joan Barreda


Els escolars de Benitatxell demanen "carrers amb noms de dones"\nEls escolars de Benitatxell demanen «carrers amb noms de dones»\n08 de novembre de 2019 - 23: 43\nEls escolars del Poble Nou de Benitatxell ho tenen clar: falten dones al seu carrer. El municipi no compta amb cap carrer amb nom de dona -com sí que passa amb el col·legi i l'església, que reben el nom de la patrona, Santa Maria Magdalena-, i això ha de canviar. Aquest divendres al matí, alumnes i alumnes de 1º de Primària han visitat l'Ajuntament per lliurar una carta que recull aquesta important petició.\nEls ha rebut la regidora i segona tinent d'alcalde, Mayte Roldán, qui desconeixia la intenció d'aquesta sorprenent demanda. L'edil els ha mostrat les instal·lacions de la casa consistorial, entre elles el despatx de l'alcalde i el saló de plens, on els ha explicat que "És aquí on es prenen les decisions importants".\nEscolars de Benitatxell a l'Ajuntament\nAllà, els escolars li han fet entrega de la carta i, amb ajuda de les seves professores, han exposat el motiu de la seva sol·licitud. Tal com han explicat, després de realitzar una petita investigació sobre la presència de dones en les llistes de carrers, van recopilar alguns de localitats veïnes. Van detectar que molts d'ells feien al·lusió a figures religioses (santes o verges). No obstant això, es van adonar que El Poble Nou no comptava amb cap carrer amb nom femení.\nDavant d'aquesta situació van decidir escriure una missiva dirigida a l'alcalde, Miguel Ángel García, i a el regidor d'Igualtat, Víctor Bisquert, sol·licitant que els ajudin a trobar un nom que pugui encaixar en algun dels vials del municipi. I ha estat aquest matí quan l'han presentat oficialment pel registre d'entrada de l'\nAjuntament. De la seva visita també s'han endut un petit obsequi i han immortalitzat el moment.


Francesc Boix, el fotògraf que va retratar l'extermini nazi\nBoix va sostreure milers d'imatges del camp on estava pres\nBarcelonaNomés tenia 14 anys quan Francesc Boix (Barcelona, 1920 - París, 1951) va entrar a treballar d'aprenent a la casa de fotografia Romagosa. El seu pare li havia despertat l'interès per aquesta afició des de l'estudi que tenia a la rebotiga d'una sastreria al Poble-sec. La precocitat, juntament amb la intel·ligència i un caràcter optimista amb punts de rauxa -o valor, segons com es miri-, com va descriure Montserrat Roig a Els catalans als camps nazis , van convertir-lo en un fotògraf crucial per documentar la història del segle XX.\nAmb 16 anys va treballar a la revista Juliol de les Joventuts Socialistes Unificades. En una foto apareix amb Gregorio López Raimundo; llavors no intuïa que acabaria compartint engrunes a Mauthausen amb el seu germà Joaquín. A finals del 1937 es va incorporar a la 30a Divisió, on va fer fotografies des de la zona del front d'Aragó al Segre. Tota aquesta obra primerenca de Boix era absolutament desconeguda i la Comissió de la Dignitat la cedirà a l'Arxiu Nacional de Catalunya.\nDesprés de la derrota republicana va emprendre el camí de l'exili. Tenia 19 anys. Va passar pels camps de Sèt-fonts i Vernet d'Ariège i es va integrar a l'exèrcit francès en una companyia de treballadors. El 1940 les tropes alemanyes el van capturar. El seu destí va ser un camp de presoners primer i després el camp d'extermini austríac de Mauthausen. Hi va entrar el 27 de gener del 1941 i va rebre el número 5185. Li va salvar la vida el seu ofici: es va integrar a l'Erkennungsdienst, l'oficina d'identificació de presos. Amb una Leica de les SS va retratar oficials i arrestats a les portes de la mort; essencialment, la barbàrie quotidiana. Com que allà el més probable era morir, juntament amb companys republicans van ordir un pla per fer saber al món què passava dins les filferrades. Amb el fotògraf tortosí Antoni Garcia Alonso, que treballava a la mateixa oficina, van amagar i sostreure en secret fins a 20.000 fotos i negatius, que van guardar membres de la resistència. Quan el camp va ser alliberat, Boix va poder documentar-ho. Totes aquestes imatges i el seu testimoni van servir de prova als judicis de Nuremberg i Dachau. El documental Francesc Boix. Un fotògraf a l'infern (2000) de Llorenç Soler va recuperar la seva gesta i també Benito Bermejo al llibre Francesc Boix, el fotògraf de Mauthausen (La Magrana / RBA). Aquest és el títol amb el qual Francesc Boix ha passat a la història.\nLa tomba, a punt de desaparèixer\nLa família Boix mai va saber què havia sigut del noi. Les cartes que els escrivia eren superficials. Va treballar en publicacions comunistes, com L'Humanité ,i va morir el 4 de juliol del 1951, arran de la mala salut que arrossegava des del camp. A casa seva ni tan sols van saber on estava enterrat. De fet, els familiars acaben de rebre una notificació francesa que els anuncia que s'acaba la concessió administrativa de la seva tomba. Si no es renova, tiraran les restes a la fossa comuna.


El repte climàtic / La gestió dels recursos: del pou al flux - Centre Obert d'Arquitectura - COAC\nEl repte climàtic / La gestió dels recursos: del pou al flux\nRecupera la sessió Més informació\nEl nostre sistema productiu i de consum entén el medi com un pou del que extreure recursos i a on abocar-hi residus. L’escalfament global no és sinó el paradigma d’aquest model: extracció sistemàtic d’un recurs mineral i abocament d’un residu al medi atmosfèric amb les conseqüències del canvi climàtic.\nAquest metabolisme lineal, obert, que consumeix capital natural i dispersa contaminació, cal canviar-lo per un metabolisme circular que recuperi al màxim aquest capital i mantingui el més elevada possible la qualitat del medi, que és tant com la seva capacitat productiva.\nDeixar de treballar amb pous i treballar amb fluxos és una bona imatge del canvi de model que cal fer. I una reflexió sobre com cal considerar i gestionar els recursos renovables i no renovables, ens ho pot mostrar.\nEn la segona jornada del cicle Repte Climàtic parlarem sobre ‘La gestió dels recursos: del pou al flux’ amb ponents com Antonio Valero, catedràtic d’Energètica -Màquines i Motors Tèrmics- de la Universitat de Saragossa i creador de la Fundació Circe, i Joan Gaya, enginyer industrial. Moderarà: Albert Cuchí, arquitecte, expert en sostenibilitat i medi ambient, president d’AUS i professor de l’ETSAV-UPC.\nEl repte climàtic\nEl canvi climàtic és un dels reptes més importants al qual ha de fer front la societat del segle XXI i és imprescindible que tothom ens en corresponsabilitzem i que ningú en quedi a un costat. És necessari promoure accions socials i incorporar canvis importants en la política pública amb l’objectiu de la mitigació de les emissions contaminants i implementar mesures d’adaptació als seus efectes que, a dia d’avui, ja son inevitables. Al mateix temps, cal dur a terme una intensa tasca en matèria d’informació, comunicació i educació per a que la societat actuï amb coneixement de causa i prengui consciència de la necessitat i la urgència de la implementació d’aquests canvis. En aquest sentit, el Centre Obert d’Arquitectura organitza uns debats oberts i transversals amb l’objectiu de fer un recorregut sobre les causes i les exigències del repte climàtic, reflexionant sobre el necessari canvi de model productiu i energètic, i fent una reflexió final sobre el territori i la ciutat.\n- Guim Costa Calsamiglia, arquitecte , vicedegà del COAC\n- Albert Cuchí , arquitecte, expert en sostenibilitat i medi ambient, president de l’AUS i professor de l'ETSAV-UPC\n- Jordi Parés i Grahit, enginyer industrial, vocal de la junta de CMES\nSessió 1: 22 de febrer - Casualitat històrica o acció antropogènica: canvis del model productiu.\nSessió 2: 1 de març - La gestió dels recursos: del pou al fluxe.\nSessió 3: 10 de marc - Nous vectors energètics i reptes tècnics.\nSessió 4: 15 de març - Territori i energia: el territori com a xarxa de captació.\nSessió 5: 22 de març - El territori que s'esdevé: biodiversitat, model agroalimentari, despoblament, turisme.\nSessió 6: 29 de març - La ciutat que s'esdevé: eines per a la transformació urbana.\nEL REPTE CLIMÀTIC / NOUS VECTORS ENERGÈTICS I REPTES TÈCNICS\nLa transició energètica no serà fàcil. El control de l’energia ha estat històricament en poques i molt poderoses ...\nEL REPTE CLIMÀTIC / TERRITORI I ENERGIA: EL TERRITORI COM A XARXA DE CAPTACIÓ\nCom ja s’ha explicat en les anteriors jornades passar del Pou al Flux, vol dir ocupar territori. Totes les renovables ...\nEL REPTE CLIMÀTIC / EL TERRITORI QUE S’ESDEVÉ: BIODIVERSITAT, MODEL AGROALIMENTARI, DESPOBLAMENT, TURISME…\nLa recuperació del territori com a element imprescindible en el canvi cap a un model basat en les energies renovables, ...


El Prat de Llobregat / Comarcas: Baix Llobregat\nHabt. / Ine 2005 62663\nWeb Oficial El Prat De Llobregat\nWeb de Interés el Prat de Llobregat Situació i presentació\nE-mail municipio oiac@elprat.cat\nsituacion del Prat de Llobregat\nLa primera aparició documental de la vila data de l'any 965. Els primers segles van ser una dura pugna entre l'home i un territori hostil, insalubre i perillós\nEls primers estatges d'aquest nucli incipient foren les llars dels jornalers agrícoles i poc després les dels menestrals: el ferrer, l'espardenyer, el barber, etc.\nEl Prat, malgrat ser una ciutat molt jove des del punt de vista històric, allotja interessants elements d'interès patrimonial i artístic.\nEsglésia de Sant Pere i Sant Pau, cripta, campanar, rectoria\nConjunt escultòric La Ricarda\nDespertar del paisatge\nEl darrer ocell\nEscultura "Bust de Blas Infante"\nEscultura "Treballant la Utopia"\nEscultura al pota blava\nEscultura al·legòrica de Lluís Companys\nEscultura del Cavall\nEscultura del Mil·lenari de Catalunya\nL'avinguda de la Mare de Déu de Montserrat, en sentit perpendicular al curs del riu i paral·lel a la línia de la platja, constitueix l'actual eix urbà de la població.\nEntre les antigues masies subsistents es destaquen Cal Monjo, del segle XVII, Can Parellada i Can Marc, ambdues del segle XVIII; la darrera és situada vora la platja i té espitlleres de defensa. Ca l'Ixo conserva una imatge romànica de l'apòstol sant Pau, procedent, segons que sembla, de la primitiva ermita del mateix nom, que era situada ben a la vora. La granja de la Ricarda, propietat de la família Bertrand i Serra, és un testimoni modernista de l'escola de Puig i Cadafalch, d'un gran interès arquitectònic\nEl Parc Litoral té unes característiques molt especials, ja que inclou el tros de pineda litoral més ben conservat del delta del Llobregat (la pineda de Can Camins) i un tram de la platja del Prat on es fa compatible l'ús públic amb la protecció d'animals i plantes.\nEl Parc Litoral de El Prat De Llobregat\nEl parc se situa entre les pistes de l'aeroport i el mar, en la zona compresa entre el desaparegut càmping Cala Gogó i la desembocadura de l'estany del Remolar, en una franja que, des de la platja, té uns 450 metres d'amplada i 3 quilòmetres de llargada.(ftes y fotos ver links de la ficha)


Detinguts per robar un rellotge valorat en 9.300 € en un assalt violent a Cappont\nActualitzada 28/01/2020 a les 09:48\n© Detinguts per robar un rellotge valorat en 9.300 € en un assalt violent a Cappont\nEls Mossos d’Esquadra han detingut dos joves, de 19 i 26 anys, per haver assaltat violentament un home al barri de Cappont, al qual van robar un rellotge de la marca Rolex valorat en 9.300 euros, a més de diners en efectiu. Segons va informar ahir la policia catalana, els fets van tenir lloc el 17 de gener al carrer d’Estudi General de Lleida. Gràcies a la descripció facilitada per la víctima i sospitant que els assaltants tenien antecedents policials, els Mossos d’Esquadra van poder localitzar-los dies després.\nAl més jove, de 19 anys, veí de Lleida i nacionalitat marroquina, el van arrestar al carrer Salmeron el 22 de gener. Al cap de tres dies, van detenir el suposat autor material de l’assalt violent, un veí de Lleida de 26 anys i nacionalitat algeriana.\nDesprés de passar a disposició judicial, el jutge de guàrdia va decretar l’ingrés a la presó del presumpte autor material i la llibertat amb càrrecs de l’altre individu, tots dos acusats per un delicte de robatori amb violència i intimidació. Els dos compten amb antecedents.


Ciència i medi ambient: Nova directora de qualitat ambiental i punt final al límit dels 80 km/h\nNova directora de qualitat ambiental i punt final al límit dels 80 km/h\nEl govern nomena Assumpta Farran, nova directora general de Qualitat Ambiental. Des d'aquest càrrec, Farran presidirà la comissió rectora de seguiment del pla de millora de qualitat de l'aire a la regió metropolitana. La comissió rectora ha de revisar aquest pla i, molt possiblement, anul·lar de forma immediata el polèmic límit de velocitat a 80km/h.\nArticle de E.Ansola i J.Elcacho publicat a El Punt i Avui. 25-01-2011\nA banda d'aquest nomenament i de la decisió del govern, que el conseller Felip Puig explicarà en detall dilluns dia 31, una reflexió personal:\nQuan governava el tripartit i ICV-EUiA era responsable de Medi Ambient i d'Interior, bona part dels mitjans de comunicació es van sumar a la crítica del '80km/h'. Molts d'aquests mitjans feien una crítica barroera, sense entrar a analitzar ni la proposta, ni els estudis, ni els possibles resultats.\nAra que governa CiU sembla que molts mitjans i periodistes han descobert les bondats del límit dels 80km/h i critiquen la decisió del govern; també en aquest cas de forma superficial, sense revisar els arguments i les dades amb una mica de detall.\nPublicat per Joaquim Elcacho a 25.1.11


A la fresca! Els millors àpats per compartir a taula aquest estiu\nINICI > RECEPTES BY CUINA > A la fresca! Els millors àpats per compartir a taula aquest estiu\nReceptes by Cuina núm. 6. Estiu 2018\n7 menús per a l'estiu\nPlats refrescants, lleugers, saludables i variats per gaudir dels àpats estiuencs de manera equilibrada.\nCrema freda d’escamarlans amb arròs amb llet escumós\nSopa de blat i sàlvia\nMenjar sa fora de casa és ben fàcil. Només cal que seguiu aquestes recomanacions.\nExisteixen els refrescos sans? Fins fa pocs anys, era molt difícil o gairebé impossible trobar al mercat refrescos saludables\nPerquè triar si ho podeu tenir tot? Aquestes receptes combinen el millor de la costa i de l’interior.\nArròs de sípia amb botifarra\nAmanida de ruca, pop i vinagreta de sobrassada amb mel\n'Fabes' amb cloïsses\nCuina japonesa, xinesa, tailandesa… Plats per acostar-vos a les aromes i els gustos orientals sense moure-us de la taula.\n'To-katsu', porc arrebossat\nTataki de mitjana de wagyu, tàrtar de verdures i poma\n'Gua bao' farcit de cansalada lacada amb mel i verdures\nUs presentem un àpat on els protagonistes són els aliments frescos que hem trobat a les parades dels mercats.\nSardines a la planxa amb 'migas'\nGratinat de préssec\nCanvis que cal fer a la dieta segons l'estació de l'any\nLa natura ens ofereix allò que el cos necessita en cada moment de l’any, així que el primer consell per a una alimentació sana és optar pels productes de temporada, més nutritius i saborosos.\nEl més important de l'amanida\nSabíeu que l’amanida és el plat que més consumim? I que la millor manera d’amanir-la és amb una bona vinagreta?\nAmanida de nus i formatge amb un toc mediterrani\nAmanida carpese amb un toc de Delissimo's\nLa pregunta del milió, i més a l’estiu, quan amb les vacances i la calor, encara fa més mandra posar-se davant dels fogons.\nPasta amb burrata i tomàquets amb oli d'all i pebre\nDels cinc colors (groc, verd, vermell, blanc i negre) que la medicina oriental aconsella menjar, hem triat el verd.\nText: Carme Melià / Foto: Anna Garcia Frigola / Receptes i cuina: Beatriz marcos\nEls deshidratats són molt habituals: la llet en pols i el cafè instantani són dos exemples. La deshidratació és un procés higiènic i regular,eficaç com a conservant.\nÉs temps de cogombre\n5 maneres de preparar-lo i no és en amanida\nEl cogombre es conrea a l'Índia fa 3.000 anys i va ser una de les verdures preferides pels egípcis. Diürètic i depuratiu, a l'estiu és ideal. Sol consumir-se cru i en amanida, però hi ha moltes més opcions. Us hi atreviu?\nEnvinagrats o 'pickes'\nSandwitch d'albergínia, pollastre i salsa tzatziki\n'Raita' de cogombre\nReceptes en 15 minuts o menys\nÉs l'hora dre dinar i no teniu res preparat? No patiu, perquè és possible cuinar tot un àpat, dels primers a les postres, boníssim i equilibrat en pocs minuts. Preneu nota de les receptes que us proposem en aquestes pàgines i ho comprovareu.\nBacallà arrebossats amb 'corn flakes'\nTorrada de pa de cereals amb alvocat i liquat de pastanaga i pera\nOus passats per aigua amb oli de tòfona\nGelats de fruita i llavors de chia\nText i receptes: Rosa Maria Espinsa (Menja sa) / Foto: Becky Lawton / Cuina: Adrian Geralnik\nVoleu cuinar la portada de 'Receptes by CUINA'? Aquí la teniu. Aquest bol és una recepta completa i equilibrada; tot un àpat en un únic plat.\n'Ajoblanco' de meló amb pols de pernil\nSopa freda de carbassa, taronja i llet de coco\nA l'estiu, graellades perfectes!\nCoco, pinya i llimona. Una tríada perfecta per refrescar-nos aquest estiu. Però Jordi Bordas ha volgut anar un pas més enllà i ens els serveix ben congelats! La closca de la amteixa fruita fa de recipient i acull la mousse, el gel i el sorbet elaborats amb les polpes respectives. Qui es pot resistir a una temptació tan fresca saludable i saborosa?\nSablé de maduixa\nPlats únics: dos en un\nUn sol plat ho pot tenir tot per ser nutritiu i equilibrat. En aquest cas, no calen segones parts\n'Tortell' de ricotta al pesto vermell\nTot al vermell!\nAposteu pels gerds, les móres, els nabius... el color i la riquesa de sabor faran de qualsevol recepta molt més llaminera\nPanacotta amb melmelada de maduixes\nSopa de fruites vermelles i vi\nPa de pessic de xocolata balnca, nabius i gerds\nPizza dolça de xocolata i fruties vermelles\nMousse de iogurt, remolatxa, nabiu i violeta\nArròs de calamarsons, carxofa i gamba de Palamós\nEl millor de la cuina francesa\nMés que un self-service\nFrescos i cítrics\nLa carta d'estiu del restaurant de l'hotel Sofia de Barcelona aposta pels productes locals, refrescants i de temporada\nLa xef del Sant Pau cuinarà, aquest estiu, al restaurant de Joël Robuchon a l'hotel Metropole de Mònaco\nNou xef al Casa Anamaria\nVictor Trochi és el nou reponsable de la cuina d'aquest hotel d'Ollers a Vilademuls\nUn vermut modern\nLes conserves són les protagonistes d'El Villa, la primera vermuteria de Barcelona especialitzada en salaons\nCervesa per a principiants: aprenem a fer-ne a casa\nSi us penseu que fer cervesa és molt complicat. Que es necessiten molts estric i que és impossible que us quedi alguna cosa bevible, agafeu aire, perquè després de llegir les pròximes pàgines haureu canviat d'opinió\nText: Ferran Caldés / Foto: Andy Sewell\nA l'antic forn de Cervera cuinen a la japonesa per exalçar els productes Km0\nTasteu la cuina tradicional tossenca!\nDisset restaurants de Tossa de Mar ofereixen, tot l'any, els plats més tradicionals de la cuina del municipi, amb el bacallà, els fideus a la cassola i, és clar, el cim i tomba com a protagonistes\nCapital de l'Asado\nLa carn és omnipresent en la gastronomia argentina, influenciada també per espanyols i italians. A Buenos Aires, continua regnant malgrat les propostes més cool.\nText: Nora Pojomovsky\nApren a cuinar els millors arrossos amb David Lienas\nSortegem cinc places per al taller d'arrossos organitzat per l'escola Enjoy Cooking BCN by Coquus\nLes aventures amoroses dels mariners als ports de tot el món han agafat una dimensió llegendària. I és que als ports s'hi pot trobar l'amor en el sentit més ampli de la paraula. Nosaltres hem recorregut els de tot el país per descobrir-hi propostes gastronòmiques.\nThe juice lover elabora sucs naturals de fruita i verdura amb el mètode d'extracció 'cold press'.\nDe receptes, aromes i sabors n'és ben plena, però també de contes i altres aventures. La llibreria Pebre Negre, del barri barceloní del Clot, és la primera especialitzada en gastronomia, una branca que combina, alhora, amb la literatura infantil i juvenil.\nNo caurem en el tòpic de la cançó, però no podem evitar reconèixer que aquest peix és el blau de l'estiu. Ja sigui a la brasa, en espeto o en escabetx, menjar sardines és una gran font de nutrients, vitamines i minerals. Però, per sobre de tot, que bones són!\nEns acostem a le diferents varietats de tomàquets, les figues i als productes del mar. Tampoc perdem de vista el millor de l'hora i l'arbre.\nDeu ser perquè som mediterranis, però de seguida que surt una mica el sol i la temperatura puja un parell de graus, ja ens ve de gust menjar-nos una bona amanida. Aquest mes us donem un cop de mà per triar el millor enciam per a cada ocasió.\nUna idea molt fàcil i, sobretot ben original, per refrescar les begudes la temporada d'estiu. Podeu fer els glaçons de mil sabors diferents!\nAquest escriptor californià que viu en una granja urbana experimental d'Alameda, als Estats Units, ha aconseguit barrejar les aventures pirates amb la cuina en la seva segona novel·la\nWebs i aplicacions que us ensenyen com menjar de manera més saludable, i llibres gastronòmics que no poden faltar al vostre prestatge per gaudir de la bona cuina.\nCrema freda d’escamarlans amb arròs amb llet escumós,\nCopa freda d’herbes i iogurt amb tomàquet\nCrema freda de violetes amb maduixetes de bosc\n‘Raita’ de cogombre\n‘Ajoblanco’ de meló amb pols de pernil\nSopa freda d’alvocat\n‘Nigiri’ amb alvocat i espaguetis de mar\n‘Nage’ d’enciam de mar\nAmanida de pasta amb arame\nAmanida de fonoll amb poma i vinagreta de llima\nCarpaccio de carbassó amb pop\nPasta amb burrata i tomàquets amb oli d’all i pebre\nAmanida d’herbes silvestres, beines i vinagreta de pinyons\nRemenat d’espàrrecs silvestres i ortigues amb herbes aromàtiques\nEnvinagrats o ‘pickles’\nSandvitx d’albergínia, pollastre i salsa tzatziki\nTorrada de pa de cereals amb alvocat i liquat de pastanaga i poma\n‘Fabes’ amb cloïsses\n‘Ton-katsu’, porc arrebossat\nPeix marinat amb gingebre i vinagre d’arròs\n‘Gua bao’ farcit de cansalada lacada amb mel i verdures\nSardines a la planxa amb ‘migas’\nAmanida de quinoa i pollastre amb coulis d’alvocat\n‘Tortelli’ de ricotta al pesto vermell\nArròs cremós de musclos al safrà amb formatge curat de vaca\nGuatlles lacades amb mel i galeta de ‘rösti’\nSuc d’api i cogombre\nMacedònia de fruites i granissat\nPastís de préssec i ‘amasake’\nCruixent de banana\nPannacotta amb melmelada de maduixes


Bona nit i tapa't: La llei seca\nHa plogut, i tot i que a mi la pluja no em diu res, és per estar-ne content. Bé, ha plogut a Barcelona, però espero que també hagi plogut on toca, que necessitem reserves d'aigua, i que la que cau no es perdi. Ja fa molts dies que es parla de la sequera i de que Barcelona es quedarà sense aigua. Això és una desgràcia i denota que no hi ha hagut una bona planificació, i que no estem preparats per una situació així, perquè ara 'correm-hi tots'. Es parla de trasvassaments, de comprar aigua a altres països, i no hi ha cap solució que deixi a tothom content, és clar. A mi em sap greu que haguem d'agafar aigua de rius que no ens pertoca, però la ciutat no es pot quedar sense aigua. La zona on viu més del 60% de la població del país no es pot quedar seca.\nEm podreu titllar d'egoista i del que volgueu, però s'han d'optimitzar els recursos. Ara, aquest post, de fet, no és una demanda cap a terres de l'Ebre i d'altres que es queixen perquè els prendrem l'aigua. Al contrari. El que m'agradaria destacar és que si finalment es fa el minitrasvassament, o s'apliqui la solució que sigui, els de ciutat siguem responsables i sapiguem estar agraïts per aquest regal que ens fan. Cal que l'aigua no es malgasti, que ja que en tenim i en tindrem peti qui peti, sapiguem aprofitar-la i fer-ne un ús el més responsable possible. N'hem d'estalviar, hem de fer el que sigui per aprofitar al màxim la que tenim, i si això implica canviar d'hàbits o de vicis, doncs es fa i llestos. No estic dient que ningú es quedi sense dutxar-se, però ja sabem que a ciutat, com que l'aigua surt de totes les aixetes, què més dóna si la deixem córrer una estona més.... Això s'ha d'acabar.\nEntre tots podem aconseguir que la cosa millori. Estalviar una mica d'aigua és un recurs que podrem utilitzar més tard, per una finalitat igual de necessària. Pense-m'hi, i no fem que ens arribi aigua per decret. Es trasvassarà, però ja que és així, no malbaratem ara aquest regal.\nEscrit per en XeXu a les 21:58\nJordi Casanovas 17 d’abril de 2008 a les 22:39\nAvui en Llach es qüestionava a RAC1: és just que una empresa de rentacotxes de Barcelona tingui aigua per al seu negoci i un pagès de l'arròs a Pals no pugui inundar els seus camps?\nCal ser just amb tothom i fer polítiques a llarg termini.\nMireia 17 d’abril de 2008 a les 22:50\naquesta mateixa pregunta d'en Llach, em sembla que ens la fem molts. òbviament no podem deixar sense aigua de boca a la ciutat però i l'aigua pels negocies( qui determina qui té més drets si un pagès o un hoteler; complicat)\nAlls cuits mai couen 17 d’abril de 2008 a les 23:03\nuna de pedra!!!!\nAl final les plegàries han fet el seu efecte :D\nAnònim 17 d’abril de 2008 a les 23:10\nSaps, els que no som de Bcn, sempre hem vist com tot va cap a Bcn i teniem la sensació que a Bcn no es valorava res, quan hi he viscut he vist els privilegis però hi ha gent com tu que no malbarateix res que té en compte els recursos, esperem que ja que ens toquen lo riu, poguem pendre consicència del moment en què ens estem trobant...\nCarquinyol 17 d’abril de 2008 a les 23:53\nJo estic segur que som molts els ciutadans de l'àrea metropolitana que tenim cura de l'aigua que gastem i que agraïm als altres compatriotes la seva ajuda en casos d'emergència com aquest.\nAra bé, tot això no serveix per a res si seguim dependent d'una indústria i un turisme que no té la mateixa cura. Quan arribi a l'estiu i s'omplin els hotels i les urbanitzacions... penses que els que hi estan de vacances miraran per estalviar aigua ?\nHi ha moltes coses del nostre model que s'han de canviar, potser ara no toca perquè hi ha altres urgències, però si que es pot començar a planificar\nestrip 17 d’abril de 2008 a les 23:58\nla millor manera d'estalviar aigua és veure vi!\nRita 18 d’abril de 2008 a les 1:48\nJa fa dies que vaig amb cura amb l'aigua, però, si no hagués estat així. després de llegir-te, segur que sí que hi aniria. :)\nskorbuto 18 d’abril de 2008 a les 9:27\nJo en sóc dels que necessitarem aquesta aigua.\nFrancament, em fa molta ràbia que m'insisteixin en estalviar aigua i veure els camps de golf verds, i asabentar-me que hi han fuites antigues arreu de les canonades mentre SGAB te uns beneficis brutals.\nMalgrat tot ho faig, basicament perquè no vull discutir-me amb el pagès que ha de regar el seu camp.\nPerò quan arribi l'estiu tornarem a veure com les dutxes de les zones turñistiques rajen sense control, com els camps de golf seguiran verds a 40 graus a l'ombra i com el sistema de rec del tros de gespa de davant de casa es posa en marxa els dies que plou.\nelur 18 d’abril de 2008 a les 9:46\nSí que va ploure més o menys per tot arreu Xexu, la llàstima és que allà on ho hauria d'haver fet amb ganes no ho va fer. A les capçaleres dels rius hi va caure una pluja molt minsa.\nQue hi ha d'haver aigua potable per tothom no ho discutiré mai. El que sí discutiré i no païré mai són els sistemes que s'apliquen.\nSobre el tema d'aprofitar l'aigua dels regants de l'Ebre, què vols que et digui, ho han descobert ara que sobra aigua? han hagut de quasi matar el Ter per adonar-se'n?\nLa pregunta que es feia en Llach ahir, fa molts anys que se la fa qui depèn de l'aigua de Ter després del seu pas per Susqueda. Perquè Susqueda té poca aigua sí, però el pantà del Pasteral uns quilòmetres més avall, del que ningú parla, d'on s'extreu l'aigua que va a Barcelona està ple quasi a vessar, sempre ho ha estat.\nA mi m'indigna molt tot aquest tema. I no sé, em sembla que val més que freni.\nLa llàstima de tot plegat és que, als barcelonins que de debó es preocupen per tot plegat, com ara tu i molts més que conec i m'imagino, rebran la mateixa antipatia que els a qui tot els rellisca i es creuen amb el dret de tenir-ho tot mastegat només perquè viuen a la capital.\nÉs un avorriment viure en un país tant centralista, de debó.\nAmb el teu permís Xexu, deixo una mini resposta a la Mireia.\nMireia, complicat decidir qui té més dret si un pagès o un hoteler?? Quina pregunta és aquesta? Ambdos tenen el mateixos drets, TOTS els drets. Malgrat hi hagi qui ha decidit que no sigui així.\nAnònim 18 d’abril de 2008 a les 13:04\nTema complicat... Sóc de Tarragona ciutat, amb pares de la Ribera de l'Ebre i ara visc a Barcelona. Des de ben petita he mamat l'odi cap al centralisme i favoritisme polític cap a Barcelona.\nJo, el tema de l'aigua, és una qüestió que no puc tocar perquè en diria 4 i de molt molt grosses. Prò això que la capital no es pot quedar sense aigua... Quants anys fa que quan arriba la primavera tothom es posa les mans al cap perquè hi ha sequera? I, no demanaré perdó per aquesta expressió, les PUTES dessalinitzadores DELS COLLONS encara no estan construïdes??? Ara què? Encara sort que Múrcia no ens va fotre l'aigua, si no, a veure d'on coi treia Barcelona l'aigua ara!\nI sí, sé que hi ha molta gent conscienciada amb el tema de l'aigua; i sí, visc a Barcelona i puc patir el problema, perquè de moment jo encara no he notat cap canvi. Prò sabeu quanta gent hi ha en aquesta ciutat i rodalies que passa d'això com de la merda? Que pensen «ja estalviaran els altres!»?\nNo hauria d'haver escrit... Ara sí que demano perdó, prò és que aquest és un tema que em treu de polleguera! Us poso un enllaç del bloc d'en Josep Lluís, que va escriure un post que em va semblar molt i molt interessant!\nSiberieee. εïз 18 d’abril de 2008 a les 20:38\n"L'aigua és vida, no la malgasteu"\nés el lema d'una enganxina que tinc al costat de totes les aixetes de la casa (fa tants anys que hi és q s'ha esborrat gairebé tota)... qualsevol dia convidaré els veins a que es rentin les dents aquí, tenen la piscina plena a vessar tot l'any!la veritat és q no sé ni perquè la volen, si vivim al costat del maaar!\nuix, avui tinc ganes de fer maleses... imprimiré el teu post i els el deixaré a la bústia...jejeje\nmossèn 18 d’abril de 2008 a les 22:05\nun servidor es dutxa un cop per setmana ... salut\nfada 18 d’abril de 2008 a les 23:40\nCom canvia la visió de les coses segons es portin les ulleres de l'oposició o del govern, no? O potser era demagògia...? Tant se val, en tot cas benvinguda la pluja. Bon cap de setmana i que continuï plovent!\nLaia 19 d’abril de 2008 a les 0:08\nMira, va ser sortir jo al carrer i començar a pedregar, ahir... però ja feia massa dies que no plovia amb ganes ^^\nJo sempre he estat de les que es dutxen rapidet, i de banyar-me fa mooooooolt de temps que no ho faig.\nConsidero que hem d'estalviar però no només ara que hi ha sequera, sinó que d'això n'hauríem d'haver après fa massa temps. Malgrat tot, crec que no estic prou informada com per entrar en el debat espontani :P\niruNa 19 d’abril de 2008 a les 11:54\nLa situació és realment alarmant i preocupant XeXu, i està molt bé que en facis un post perquè tots plegats ens hem de conscienciar una mica més. Crec que tots els barcelonins tenim molt clar què és el que cal fer per estalviar aigua, quins hàbits hem de modificar i com ens hem de comportar en aquest aspecte, no sóm pas tontos!! Ara només cal fer-ho!!!\nSigui quina sigui la solució, com tu dius, a les nostres mans està gran part de la responsabilitat que aquest problema es solventi!!!\nAINA 19 d’abril de 2008 a les 21:51\nno ho se, noi, pero a parer meu, sembla que aquests, als que jo anomeno politics.. l´estant cagant a base de bé- en primer lloc. no ho podien preveure tot aixo ja fa temps¿?\nen segon lloc: sembla que els que no som de bcn siguem els dolents e insolidaris que no estem d´acord amb el que ells anomenen ( ara no m´en recordo com) pero que al fi i al cap son transvassaments en tota regla.. molt mal gestionat tot plegat.\nno se... es prou complexe tot plegat. estic d´acord amb en jordi casanovas, politiques a nou termini i una nova cultura de l´aigua per poder ensenyar a les noves generacions a no malbaratar aquest be tan precios i necesari\nMaria Jesús 20 d’abril de 2008 a les 12:48\nJo sóc una persona molt sensibilitzada amb el tema de l'aigua i del respecte al medi ambient. Crec que tots i podem posar de la nostra part, cadascú en la mesura de les seves possibiitats i que cal millorar la gestió i l'optimització de l'aigua.\nsamain 20 d’abril de 2008 a les 19:31\nLa gestió de l'aigua és un problema que tothom (dic tothom sense entrar on han nascut, on viuen, o a què es dediquen) ha descuidat, poc o molt, durant massa temps. Les conseqüències que ara els mitjans de comunicació i l'opinió estan referenciant amb crits d'alarma, fa temps que hi són. Per desgràcia és un tema econòmic que afecta a molts sectors, i la solució que s'està donant només és un pedaç que no acaba de donar una resposta global i, si no es canvia una mica, si no s'obren una mica més els horitzons, l'aigua acabarà escolant-se entre els dits abans d'hora.\nXeXu 20 d’abril de 2008 a les 20:27\nMoltes gràcies a tots pels vostres punts de vista al respecte d'aquest tema tan complicat. Heu enriquit molt la meva reflexió, i he vist que hi ha diferents punts de vista, especialment en funció d'on viviu cadascú de vosaltres. El debat seria etern, i tot i que alguns dels comentaris no s'haurien de quedar sense una resposta directa per part meva, he decidit fer un comentari global, i no donar peu a més discussió. No perquè no sigui positiva i constructiva, sinó perquè en realitat tots estem d'acord en una cosa. Per tal que no s'hagi de 'robar' aigua a ningú cal una planificació i una bona gestió dels recursos, no ens poden agafar en pilotes d'aquesta manera. Si volem aigua, pensem-ho amb temps i fem el que calgui per tenir reserves, encara que en un moment concret no calgui, però mai se sap quan en caldrà, com ara. Dessalinitzadores, trasvassaments? No ho sé, el que calgui, però a ser possible, al gust de la majoria i sense discriminar ningú. Perquè tots hem de tenir els mateixos drets, pagès, turista, o empresari hoteler. Aigua per tots. Planifiquem-ho bé, i quan parlo en primera persona del plural vull dir que ho facin els polítics en nom nostre que els hem votat (o no), i segur que n'hi hauràs.\nAixò no treu que el que deia jo sigui cert, per bé que es fessin les coses, que no es fan bé i ho sabem, estalviar aigua no està de més, i passa el mateix que amb el reciclatge. Si ho fem a petita escala no té tan efecte com si ho fessin les grans empreses que malgasten de tot i més. Però si hem de començar nosaltres a donar exemple, fem-ho, i exigim que ells ho facin també.\nBoira 20 d’abril de 2008 a les 21:38\nMira, doncs jo no estic gens d'acord en que trasvassin l'aigua de l'Ebre, haurien de deixar Barcelona amb restriccions d'aigua, com passa a molts pobles, per a que la gent prengui consciència de debó, perquè la gent es així...mentre surti aigua per l'aixeta...No hi ha dret home! I que consti que jo visc a Barcelona!\nRelats conjunts, Drac\nRere la façana\nRelats conjunts, el somni