Martí i Badenes, Marcel\nNeix a Alvear, Argentina, el 1925. I mor a Palafrugell (Girona), el 2010. Els seus pares són catalans i tornen a Barcelona el 1928.\nComença a dibuixar als 17 anys, i aviat renuncia a seguir estudis superiors per dedicar-se a la pintura. En veure els seus primers dibuixos, el pintor Pere Prat Ubach s'ofereix a donar-li classes particulars.\nEl 1946 el seu pare decideix cedir-li un estudi al costat del negoci familiar, després que li encarreguessin les il·lustracions per a un llibre de poesia catalana. Comença a interessar-se també per l'escultura.\nEl 1948 realitza la primera exposició a Barcelona a la Sala Caralt. Té un cert èxit i li permet viatjar a París, on s'integra en els cercles artístics de la ciutat. A l'Acadèmia de la Gran Chaumière rep lliçons d'Ossip Zadkine, André Lhote i Paul Bornet.\nEl 1950 viatja per Suècia i Itàlia, on queda impressionat per l'obra de Miquel Àngel.\nTres anys després participa a l'exposició col·lectiva "Arte Actual" a Xile, i a l'Exposició Municipal de Belles Arts de Barcelona. Torna a exposar individualment a la Sala Caralt. La seva pintura es concentra cada vegada més en la forma. A partir d'aquesta data es dedica quasi exclusivament a l'escultura. Amb incursions en l'abstracció geomètrica i contactes amb el neoconstructivisme en l'obra primera, és considerat un escultor lligat a l'informalisme pel caràcter expressionista de les seves obres, en les quals s'hi palpa la influència de grans escultors contemporanis (Moore, Zadkine, Julio González).\nParticipa a la II Biennal Hispanoamericana i al VIII Saló d'Octubre de Barcelona el 1955. Després d'una etapa figurativa, a partir de 1958 evoluciona cap a l'abstracció.\nEl 1958 rep el premi d'escultura Manolo Hugué. Seleccionat per a l'Exposició Nacional de Belles Arts de Barcelona. Participa en el II Saló de Maig, i en les col·lectives "85 Promoció d'Arquitectura" i "Homenatge informal a Velázquez", ambdues a la Sala Gaspar de Barcelona.\nEl 1959 presenta a la Galeria Syra de Barcelona la primera exposició d'escultures. A partir d'aquell moment tracta de modificar el seu estil, explorant formes més naturals i simbòliques. Es dedica quasi només al metall, amb obres geomètriques en les quals predominen els angles i aristes.\nEl 1960 guanya el premi Julio González d'escultura. Exposa al IX Saló de Maig de Barcelona i a la col·lectiva "Arte Español en Taos" a Califòrnia.\nEl 1961 s'instal·la una escultura seva a un jardí de Montbau, Barcelona; aquesta peça constitueix la seva primera obra monumental. Participa en les col·lectives "O figura" i "L'objecte" a la Sala Gaspar de Barcelona.\nA l'any següent realitza una exposició individual a la Galeria Grifé i Escoda de Barcelona. Participa en una col·lectiva a la Galeria Marlborough de Londres i a la International Sale of Contemporary Art de la mateixa ciutat.\nDos anys més tard realitza exposicions individuals al "Círculo de la Amistad" a Còrdova, a la Sala del Prado de Madrid i a la Galeria René Metràs de Barcelona. A més, el conviden a la "Semana d'Espanya" a Rabat, a l'"Exposición de Arte Español" a Mèxic, a "Art Espanyol Contemporani" a Helsinki, a "22 Artistes Espanyols" a Fez i a la XXXII Biennal de Venècia.\nEl 1966 participa a l'"Exposició d'Escultura Contemporània" al Museu Rodin de París i a l'Art Centre de Milà. Exposició individual a la Sala Santa Catalina de Madrid, i col·lectiva a la Galeria Maywald de París.\nEl 1967, exposició individual a la Galeria Lorenzelli de Bérgamo. Col·labora a "MAN 67" a l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona, a l'"Spanische Kunst Heute" a l'Stadische Kunstgalerie de Bochum, i a "Forma, espai, matèria" al Col·legi d'Arquitectes de Barcelona.\nL'any 1968 intervé en un gran nombre d'exposicions col·lectives: al Museo de Cuenca, a Santa Cruz de Tenerife, a l'Escola d'Arquitectura de Barcelona, al Primer Saló d'Escultura Contemporània de Barcelona, a la Kunsthalle de Núremberg i al Kunstmuseum Boymans de Rotterdam. A més, realitza una escultura monumental a Miami commemorant el descobriment d'Amèrica.\nA l'any següent és invitat a participar a la Biennal d'Anvers. Exposa a la Llibreria de la Rambla de Tarragona i al Miami Art Center de Miami. També està present a "Art Espagnol d'aujourd'hui" a Ginebra.\nEl 1970, la Galeria Art Center de Milà mostra la seva obra, i participa a la "III Exposición Nacional del Pequeño Bronce" a Madrid. Exposa al Castell-palau de la Bisbal, al cor de l'Empordà.\nEl 1971 exposa a la Galeria René Metràs, amb qui manté una bona amistat. Participa al "MAN 71", itinerant per Baracaldo, Barcelona i Figueres. El Saló de Maig de París també mostra els seus treballs.\nEl 1972 contribueix al "Museo de Escultura al Aire Libre de la Castellana" de Madrid amb l'obra "Proalí". Participa a l'Exposició Nacional d'Escultura Contemporània de Girona i al Saló de Maig de París, on presenta una obra de gran tamany i pes que no obstant va desaparèixer mentre estava exposada.\nL'any següent és seleccionat per a "Art 73", exposició antològica d'artistes espanyols a la Fundació Juan March de Madrid. Forma part de la "II Mostra Provincial d'Art" realitzada a la Fontana d'Or de Girona i d'una col·lectiva a Baracaldo.\nEl 1974 realitza una gran escultura per a les Autopistes del Mediterrani, entre Girona i Barcelona. Exposició a la Galeria René Metràs de Barcelona. Col·labora en la "I Exposición Internacional de Escultura en la Calle", a Santa Cruz de Tenerife. Participa en una col·lectiva de la Galeria Skyra de Madrid.\nEl 1976 col·labora a "Art Expo 76" a Barcelona i participa en col·lectives a la Galeria 3 i 5 de Girona i a les galeries René Metràs i Laietana de Barcelona.\nEl 1977 participa a "One Man Show", la Fira d'Art de Bassilea, amb la Galeria René Metràs, sala en la qual exposa aquell mateix any. Col·labora amb el Museo Internacional de la Resistencia Salvador Allende, itinerant al nostre país per la Fundació Miró de Barcelona i la Galeria Juana Mordó de Madrid. Participa a la col·lectiva "Gesto" de la Galeria Recalde de Bilbao i a la Galeria René Metràs de Barcelona.\nEl 1978 exposa a la Galeria Ponce de Madrid, i col·labora en les col·lectives "Matèria" de la Galeria René Metràs i "Escultura catalana actual" a la Galeria Joan de Serrallonga, ambdues a Barcelona.\nEl 1979 realitza una escultura monumental per al Centre Astronòmic hispano-alemany de Calar Alto, a Almeria. Participa a "L'amnistia a l'Uruguai", realitzada a la Fundació Miró de Barcelona, i a "L'Espai", a "21 escultors contemporanis" i a "Presències del nostre temps", totes a la Galeria René Metràs de Barcelona.\nEl 1980 exposa a la Galeria AB de Granollers. Col·labora en "Cent anys de cultura catalana" a Madrid, i en "Petit format" a la Galeria 3 i 5 de Platja d'Aro.\nEl 1982 participa a "One Man Show", amb la Galeria 3 i 5 de Girona en la primera edició d'ARCO, fira d'art de Madrid. La Galeria Maeght de Barcelona exposa 50 escultures seves. Participa a l'exposició "Dotze escultors" amb motiu dels Mundials de Futbol organitzats a Espanya aquest mateix any; així mateix també pren part d'"Arts Plàstiques 50-80" a Expocultura a Barcelona, i a la "I Mostra d'Escultura Contemporània" a Girona. Empra els més diversos materials: el ferro, el bronze, la pedra calcària, el marbre, l'argila, la fusta, el polimetacrilat o l'acer corten. Les obres més característiques són escultures orgàniques que recorden d'alguna manera el modernisme català. S'hi combinen elements còncaus i convexos amb línies cada vegada més senzilles i depurades, remarcant la importància del volum i la recerca de la perfecció en el traç.\nEl 1983, exposició individual a la Galeria 3 i 5 de Girona. Participa a la mostra "En el entorno del múltiple" a la Galeria Serie-Diseño de Madrid.\nEl 1984 realitza l'escultura monumental de la plaça Salvador Allende de Barcelona. Exposa individualment a la Galeria Cadaqués 3 de Cadaqués, i participa a la mostra "Girona a Andorra".\nLa Galeria Sèrie-Disseny de Barcelona organitza el 1985 "Els Tallers", on participa juntament amb Xavier Corberó, Joan Mora, Josep M. Subirachs i Emília Xargay. També participa a "Pintors i escultors catalans de la segona avantguarda ", organitzada en el marc dels actes commemoratius de "Catalunya 1.000 anys"; aquesta mostra viatja a Estrasburg, Viena, Osaka, Tòquio i Nova York.\nEl 1986, exposicions individuals a la Galeria Oliva Mara de Madrid i a la Galeria Àmbit de Barcelona. Participa a "Catalunya centre d'art", a Girona.\nEl 1988 realitza el "Monument a la Sardana ", escultura monumental a la Bisbal d'Empordà.\nEl 1989, exposició individual a la Galeria de l'Acadèmia a Cadaqués. Realitza una escultura monumental per a la Rambla de Xavier Cugat a Girona, una altra per a la N-II entre Girona i Figueres, i un altra amb motiu del Mil·lenari de Catalunya, a Vic. Participa a les exposicions "L'avantguarda de l'escultura catalana" al Centre d'Art Santa Mònica de Barcelona, "9 escultors" a la Galeria Theo de Barcelona, i a "Maehgt 15 anys" a la Galeria Maeght de la mateixa ciutat.\nEl 1991, exposició a la Galeria Kreisler de Madrid. Realitza dues escultures de gran tamany: una per a Codorniu, a Napa Valley, Califòrnia, i una altra per a les Autopistes del Garraf, a Barcelona. Participa al "Catalan Painters and Sculptors the Second Vanguard", a Napa Valley, a les "Journées Catalanes à Tunisie", al Fons d'Art de la Generalitat de Catalunya, i a "Les Avant-Gardes de la Sculpture: La Catalogne", a l'Espace Culturel du Pin Galant, a Mérinhac, França.\nEl 1992, mostra al Pavelló de Catalunya de l'Exposició Universal de Sevilla. Exposició "Escultures 1959-1981" realitzada al Museu de l'Empordà de Figueres. Elegit acadèmic de número de la Reial Acadèmia Catalana de Belles Arts de Sant Jordi per la secció d'escultura el 19 de febrer de 1992, aprovant així la proposta en el seu dia presentada pels acadèmics de número Domènec Fita i Molat, Enric Jardí i Casany, Rafael Santos i Torroella, i Josep M. Subirachs i Sitjar. Ingressà el 20 de gener de 1993, llegint el seu discurs "L'escultura com a camí". Donà l'obra "Homenatge a August Puig". Passà a la categoria d'acadèmic supernumerari el 16 de febrer de 2005.


En cinc anys han utilitzat el TAV Espanya-França 4,2 milions de passatgers - Diari de Girona\nEn cinc anys han utilitzat el TAV Espanya-França 4,2 milions de passatgers\nEn cinc anys han utilitzat el TAV Espanya-França 4,2 milions de passatgers Diari de Girona\nEls trens de Renfe-SNCF alta velocitat que connecten amb França celebren el seu cinquè aniversari. Durant aquests cinc anys un total de 4,2 milions de clients han fet servir aquests serveis internacionals entre els 2 països. A aquest nombre de viatgers internacionals se sumen 5,6 milions de viatgers domèstics, que han realitzat trajectes interiors dins d'aquests països.\nCoincidint amb aquesta celebració, Renfe-SNCF en Cooperació llança una campanya promocional entre l'11 i el 14 de desembre per viatjar a França des de 25 euros, entre el 8 de gener i el 31 de març. I aquelles persones que vulguin viatjar en classe preferent podran fer-ho des de 39 euros.\n42%, viatgers de tercers països\nLa major part dels clients dels trens internacionals Renfe-SNCF en Cooperació viatja per motius d'oci i vacacionals, en parella o família. El 26% dels clients són espanyols, el 32 % són francesos i el 42% dels viatgers, de tercers països, destacant la forta personalitat internacional de l'oferta.\nEl 15 de desembre de 2013 es va posar en funcionament els serveis internacionals directes entre França i Espanya que unia tots dos països en alta velocitat a través del túnel del Pertús.\nEn aquests cinc anys s'han realitzat prop de 20.000 circulacions entre Espanya i França, cosa que suposa uns 2.690 quilòmetres recorreguts.


La connexió amb els polígons i l'habitatge assequible centren el ple de juliol a Vilafranca | RTVVilafranca\nLa connexió amb els polígons i l’habitatge assequible centren el ple de juliol a Vilafranca\nAquest dimarts al vespre s’ha celebrat el darrer ple municipal del curs polític a l’Ajuntament de Vilafranca amb l’absència de la regidora del PSC Montse Arroyo per baixa laboral.\nL’ordre del dia inicial contemplava una modificació de pressupost per habilitar un seguit de crèdits extraordinaris, suplements de crèdit i transferències de crèdit per un valor total d’uns 850.000€. El projecte museogràfic de la nova Casa de la Festa Major, amb uns 240.000€, i el programa d’especialització i competitivitat Penedès Sostenible Lab, amb uns 150.000€, són dues de les partides més rellevants que s’inclouen en aquesta modificació de crèdit. El dictamen va ser aprovat amb els vots de l’equip de govern, PDeCAT i PSC, i el PP i les abstencions de CUP, ERC i VeC. Bona part de l’oposició va criticar que s’hagin fet tantes modificacions de crèdit enlloc de treballar amb més previsió l’execució del pressupost municipal. Una afirmació a la qual el regidor d’Hisenda Aureli Ruiz va respondre que gran part dels canvis es fan a causa de l’acceptació de subvencions amb les quals no es pot especular sense tenir-les lligades.\nLes mocions van centrar la major part del ple. Especialment la que presentava ERC per millorar la connexió amb els polígons i les propostes d’ERC i VeC sobre habitatge que, finalment, van ser presentades de forma conjunta en una moció refosa.\nERC proposava a la primera moció un estudi de viabilitat per impulsar el transport públic entre els polígons industrials i els nuclis de Vilafranca, Olèrdola i Santa Margarida i els Monjos. La moció va ser aprovada per unanimitat en detectar tots els grups la mancança de transport col·lectiu o públic dels llocs residencials als polígons d’activitat econòmica. Però diversos regidors van manifestar la necessitat de trobar complicitats amb el Consell Comarcal de l’Alt Penedès, la Generalitat de Catalunya o les pròpies empreses per trobar finançament.\nLa següent moció la presentava la CUP per demanar la revisió i modificació d’alguns articles de l’ordenança de civisme relacionats sobretot amb l’expressió política al carrer, arran d’una denúncia contra una persona que penjava llaços grocs al carrer. El debat d’aquesta moció va fer aplegar al saló de plens un grup de persones vinculades al CDR. Des de la CUP opinen que l’ordenança és repressiva i va orientada a evitar l’expressió política al carrer. Els grups del govern i el PP van votar-hi en contra i la moció va quedar rebutjada amb els vots a favor de CUP i ERC i l’abstenció de VeC.\nUna de les mocions que va generar un major debat va ser la que presentaven conjuntament ERC i VeC en matèria d’habitatge. Inicialment n’eren dues: una de VeC per fer accessible el dret a l’habitatge digne i una d’ERC per ampliar l’habitatge social.\nEn nom de VeC, Ramon Arnabat va dir que l’habitatge no és només un tema d’emergència social, sinó una qüestió global que s’ha d’abordar.\nPer part d’ERC, Mònica Hill deia que és absolutament imprescindible que la situació de l’habitatge a Vilafranca no quedi en mans de la iniciativa privada.\nEl regidor del PP, Josep Ramon, va manifestar estar d’acord amb l’esperit de la moció però no en com aplicar-la i va demanar realisme al plenari.\nDes de la CUP, Marcel Martínez va exposar el concepte de sobirania residencial tot afirmant que l’habitatge digne és un dret i ha de tenir una función social. La CUP va demanar encapçalar la moción tot i que Martínez va manifestar certa estranyesa perquè la moció contenia punts que ja havia presentat el seu grup en anteriors plens.\nFrancisco Romero, del PSC, va explicar que comparteix l’estat de la qüestió i va proposar parlar-ne i buscar mesures perquè, operativament, l’acció municipal fos més eficaç.\nEl regidor d’Habitatge, Josep M. Martí, va esgotar el seu temps d’intervenció explicant totes les accions que es fan des de l’Ajuntament en aquesta matèria i els projectes s’estan iniciant, com la redacció del Pla Local d’Habitatge o les negociacions amb diverses fundacions, l’INCASOL o la promotora social LLars Unió Catalonia (UGT) per afegir habitatges assequibles al parc de la ciutat.\nEl plenari va acordar un recés per parlar sobre la moció i, finalment, va ser votada punt per punt. Nou dels catorze punts que contemplava van ser aprovats per unanimitat.\nLa moció de Vilafranca en Comú per aconseguir que Vilafranca sigui una ciutat lliure de plàstics l’any 2021 va ser aprovada amb el vot de tots els grups excepte el PP.\nTambé es va incloure al ple una moció d’urgència que presentava la CUP per condemnar les agressions feixistes i, en particular, l’agressió contra el fotoperiodista Jordi Borràs, que va ser aprovada per unanimitat.\n2018, Ajuntament de Vilafranca, habitante, juliol, ple municipal, polígons, transport públic


Tall puntual de carretera anunciat a la C-14 per la construcció del túnel de Tresponts - FÒRUM.ad\nTall puntual de carretera anunciat a la C-14 per la construcció del túnel de Tresponts\nOn: 15/04/18 16:49\nDijous vinent, dia 19, s’aturarà el trànsit entre les 2 i les 3 de la tarda, per fer un estudi de vibracions que generen les voladures. L’UTE constructora ja està començant a treballar en la perforació de la nova galeria\nLa Unió Temporal d’Empreses (UTE) constructora del túnel de Tresponts ha comunicat la previsió de talls puntuals de trànsit a la carretera C-14, al terme municipal d’Organyà, al llarg dels propers dies en el marc dels treballs que ja s’han iniciat per perforar la galeria.\nConcretament, pel proper dijous 19 d’abril, de les 2 a les 3 de la tarda, es farà un tall total de la via en els dos sentits, sense pas alternatiu. El motiu és la realització de proves empíriques d’un estudi de vibracions, cosa que comporta fer voladures controlades. L’objectiu és determinar la transmissibilitat de les vibracions pel terreny, de cara a minimitzar l’impacte que es pugui originar per quan es comenci a fer voladures necessàries per la construcció del nou túnel.\nEl tram afectat per aquest tall serà entre el quilòmetre 163,5 i el 164,5 de la C-14. Des de la UTE han detallat que només es preveuen, com a molt, 3 talls totals de calçada d’una durada màxima 10 minuts cadascun d’ells. Entre cada tall, es restituirà el trànsit en els 2 sentits de circulació.\nPrevious Post: El llibre que explica els paisatges mitològics de Catalunya\nNext Post: Vallnord – Ordino Arcalís estrena amb èxit absolut la Red Bull Home Run amb ple en la participació


Enyorança!, por Miquel Roca Junyent\n14/05/2019 00:32 | Actualizado a 14/05/2019 06:36\nAmb la mort d’Alfredo Pérez Rubalcaba, tot Espanya ha recuperat el valor de la política ben practicada, al servei de la convivència, del respecte, del progrés, del sentit d’Estat. Les reaccions han estat unànimes: l’exemple d’aquest socialista coherent, servidor lleial dels interessos generals, ha estat destacat per tothom. De partits diferents, de geografies distants, d’edat, sexe i condicions ben diverses, tothom ha coincidit a parlar d’un estil de fer política que s’enyora, que es troba a faltar. Ha estat la validació més solemne i contundent d’una època que va canviar Espanya gràcies a encerts i desencerts, però amb un estil de fer política que feia de la democràcia, la llibertat i el progrés els seus objectius fonamentals.\nEl que cal preguntar-se és per què l’enyorança no deixa pas al compromís de fer-ho igual. Si es reconeix que l’estil d’Alfredo Pérez Rubalcaba era una referència de fer les coses bé, per què tant esforç per fer exactament el contrari? Per què dir com acusació el que, en ocasió de la seva mort, ara es valora com a exemple? Enterrant Alfredo Pérez Rubalcaba semblava que es volia ressuscitar la seva manera d’entendre i servir l’acció política. Però durant mesos i anys el que s’ha fet, precisament, ha estat enterrar aquesta manera de fer i servir. Era necessari?\nLa gent, així de simple, s’ha sentit colpida per aquesta mort. Tot de cop s’ha recuperat la memòria d’una trajectòria carregada de reptes i dificultats assumides des de la responsabilitat, amb coratge i, moltes vegades, amb un èxit valuós. Però la gent, així de simple, el que ha tingut més present ha estat aquella manera de fer respectuosa, integradora, buscant acords, acceptant diferències, afrontant els problemes per resoldre’ls, no simplement per denunciar-los. Buscant de l’adversari el suport quan convenia o oferint respecte quan la discrepància era insalvable. Calia que el bon amic Alfredo es morís per homenatjar el seu estil?\nUn home amb un gran sentit institucional. En democràcia, la lleialtat institucional és la millor garantia de la llibertat. Lluitar contra les amenaces al sistema sense trair-ne les arrels; servir des d’on fos cridat, Educació o Interior, simbòlicament, formant en la igualtat i preservant-la des de la seguretat. Sempre obert a escoltar, a aconsellar, però també a aprendre. No tenir por de discrepar, confiant en l’acord com a solució. Amb determinació, amb flexibilitat, amb fermesa, amb amabilitat. Si amb la seva mort hem recordat tot això, que el seu enterrament ens retorni el que ara enyorem.\nVolgudament, aquestes paraules no volen ésser només un elogi d’Alfredo Pérez Rubalcaba; són l’expressió d’un retret. Per què necessitem tan sovint de la mort de les persones per valorar el seu bagatge? Quantes crítiques em venen al cap! Quants oblits injustos! Però davant la desaparició entenem que ens faltava –o que ja ens falta– aquella manera seva de dur a terme la seva responsabilitat política. Ell simbolitzava també això que ara se’n diu despectivament el règim del 78! Ell va protagonitzar molts dels seus valors que ara se li han volgut reconèixer, oblidant l’allau de crítiques que se’ls ha dedicat!\nAlfredo Pérez Rubalcaba, gràcies. “Incluso con tu muerte has servido a la causa de la democracia y la libertad. Que el recuerdo permanezca”.


El Bicing posa a disposició els seus actius de patrocini\nUna vegada ha finalitzat el procés de transició, el Bicing busca marques que vulguin associar-se amb un servei transformador de la mobilitat a la ciutat assolir l’excel·lència envers la ciutadania\nEls actius que es liciten varien en funció de la modalitat i van des del patrocini integral de tot al servei, les bicicletes mecàniques o elèctriques i les estacions\nEl nou Bicing ja s’ha desplegat de manera íntegra a Barcelona després de finalitzar el procés de transició iniciat el passat gener. El nou servei ha significat una substitució integral del sistema antic, que s’ha modernitzat completament amb un nou model de bicicletes, més ergonòmiques i amb més prestacions, i ha comportat també un canvi en el paisatge de la ciutat.\nUna vegada finalitzat el procés de transició, l’objectiu de Barcelona és poder posar el Bicing al servei de la ciutadania en les millors condicions de qualitat, confort i seguretat, assegurant un servei sempre disponible i el millor funcionament tècnic de les bicicletes. En aquest sentit, l’obtenció de patrocini pot col·laborar en un bon grau a assolir aquesta excel·lència, per mitjà de les aportacions econòmiques del patrocinador o patrocinadors, que vulguin associar-se amb un servei transformador de la mobilitat a la ciutat per assolir l’excel·lència envers la ciutadania.\nEn el plec de condicions s’estipulen diferents modalitats de patrocini en funció dels acords que es puguin arribar a establir. Així, un primer lot admet tres possibilitats: optar per patrocinar les 6.000 bicicletes mecàniques, o bé les 1.000 bicicletes elèctriques o, directament, optar pel conjunt total del servei amb 7.000 bicis i incloent-hi la totalitat de les estacions, fins a 521 en un futur. L’import del primer lot estaria entre els 650.000 euros i els 1,2 milions d’euros anuals, depenent de la variant.\nEl segon lot fa referència a les estacions actuals, fins a 404, i es podrà optar a diferents paquets de patrocini, amb un mínim d’una estació i un màxim de 30 per marca, i representarà un import anual mínim de 35.000€.\nAmb el nou Bicing, s’aporta més servei i de més qualitat, ja que està disponible 24h al dia, els 365 dies de l’any, ofereix més cobertura territorial, arribant a la totalitat de barris de la ciutat, augmenta el nombre de bicicletes, tant mecàniques com elèctriques, i ofereix millores tecnològiques a l’usuari. D’aquesta manera, el Bicing es consolida un model d’èxit pioner al món i com a referent internacional en l’àmbit dels bikesharing.


Notícies :: Concerts :: Primavera musical a Barcelona | Divulgació i actualitat musical de música clàssica i òpera\nEl nou i flamant Spring Festival ha portat a Barcelona algunes de les figures més rutilants del panorama internacional que han ofert, i oferiran els dies vinents, concerts molt atractius que posicionen Barcelona en el mapa musical internacional, com els de Matthias Goerne i Leif Ove Andsnes al Palau de la Música, el Hamlet amb Carlos Álvarez i Diana Damrau al Liceu o la propera i esperada visita de Valery Gergiev i Daniil Trifonov al Palau i L'auditori. Però probablement, la que deixarà una petjada més profunda, més enllà del luxe de la visita d'aquests grans músics, és la col·laboració d'un director com Kent Nagano amb l'OBC.\nÉs una evidència que la presència d'un gran director millora les prestacions d'una orquestra, no només el dia del concert sinó també en l'esdevenir de la formació. És una mancança endèmica de Barcelona i les seves orquestres principals no apostar més per aquesta línia enlloc de la de contractar grans solistes que venen, toquen i se'n van. És evident que atraure batutes de primer nivell no és fàcil, ja que, en el cas que acceptin venir, demanen caixets elevats i, sobretot, unes condicions de treball difícils d'assumir. Però com s'ha demostrat amb la visita de Nagano, l'esforç val la pena.\nNagano és un director amb una trajectòria peculiar que, després d'uns inicis prometedors i amb un important suport mediàtic, ha triat treballar de manera continuada amb formacions com la Simfònica de Mont-real o l'Orquestra d'Hamburg que, si bé no estan en el top de les orquestres mundials, tenen un nivell òptim i li permeten desenvolupar una labor estable i rigorosa en un context tranquil i allunyat de pressions mediàtiques. Les seves millors prestacions com a director sempre s'han donat en el repertori de finals del XIX i principis del segle XX, així com en la creació contemporània, més que no pas en el repertori clàssic o romàntic. Pel seu concert a Barcelona ha triat obres molt representatives de dos compositors que domina especialment com Jeux, de Claude Debussy i La consagració de la primavera, de Stravinski, probablement el seu compositor fetitx. Dues obres absolutament coetànies i escrites pels Ballets Russos de Diaghilev el 1913 que, en el programa de l'OBC, contrastaven amb el Concert per a piano núm. 2 de Saint Saëns, conegut com a Egipci, amb la col·laboració al teclat de Jean-Yves Thibaudet.\nJeux és un ballet curt i fascinant del Debussy més experimental, que mostra en aquesta obra una creativitat i inventiva desbordant en tots els aspectes, tant pel que fa al tractament rítmic com a l'orquestració, la capacitat melòdica i el desenvolupament harmònic. Nagano va tractar de mostrar el complex entramat orquestral de l'obra amb un tractament analític, més proper al Debussy d’un Pierre Boulez que no pas a lectures més decadentistes, però mai mancat de poesia i lirisme. Potser a l'orquestra li va faltar, en alguns moments, un punt de transparència en el so, tan necessària en l'univers del compositor francès, però es va mostrar motivada i atenta a les indicacions del mestre en una obra summament complexa i delicada.\nEl Concert per a piano núm. 5 de Saint-Saëns ja s'havia escoltat a L'auditori, però en aquesta ocasió ha suposat tot un descobriment gràcies al delicat discurs de Jean-Yves Thibaudet així com al treball orquestral. Com en el cas d'altres concerts per a piano, sovint el discurs orquestral es limita, potser per manca d'assajos o per manca d'interès, a un simple acompanyament. No va ser aquest el cas, ja que Nagano va extreure de l'OBC una rotunditat en el so i una atenció als detalls remarcable. Obra vinculada a l'orientalisme que va descriure Edward Said, amb el que això comporta de superficialitat conceptual, conté, però, una brillant inventiva melòdica i un interessant diàleg entre solista i orquestra. Un diàleg entre Thibaudet i Nagano que, en aquest cas, va ser molt productiu, oferint una versió elegant i expressiva. Thibaudet, sense tenir un so molt expansiu, va frasejar amb delicadesa, amb una pulsació i articulació ideals, perfectament identificat amb l'estil i el perfum de l'obra, molt compenetrat amb l’orquestra, i va culminar la seva participació amb una peça de Mompou com a propina. Tot un detall.\nPerò el plat fort, el que tothom esperava, era La consagració de la primavera de la segona part. Una obra clau per entendre l'evolució musical del segle XX i, cosa no gaire habitual, atractiva per a tots els públics. Aquí, Nagano, ha fet palès que és un director de primer nivell i que coneix cada racó d'aquesta obra mestra. Amb un gest d'una senzillesa i claredat inusual va impulsar una OBC que va donar el millor d’ella mateixa, demostrant que, en mans d'una batuta d'aquest nivell, pot arribar a cotes inimaginables. Els metalls van estar esplèndids en una obra que exigeix el màxim, la percussió es va mostrar absolutament impecable i summament expressiva, les fustes flexibles i eficients malgrat alguna dificultat en el solo inicial i pel que fa a la corda, tot i una secció de violins esforçada però a la que li manca un punt de múscul i rotunditat, cal dir que va estar a l'altura del repte. La lectura de Nagano va ser allunyada de preceptes romantitzants però sense renunciar mai al lirisme, a un discurs fluït i contundent, amb una graduació de dinàmiques ideal i un sentit rítmic irresistible.\nDesprés de gaudir d'aquest esplèndid concert una petició s'imposa als responsables artístics dels equipaments barcelonins. Si us plau, apostin per directors que aportin la motivació, l'exigència i el nivell per fer millorar els conjunts orquestrals de la ciutat. És una inversió segura i necessària.\nMés, sobre...: kent nagano , obc , auditori , barcelona obertura spring festival , Thibaudet , piano solo


Relació de llibre a factures (definició, exemples) | Com es calcula?\nDefinició de la proporció llibre-factura\nLa ràtio Book to Bill indica el valor de les noves comandes rebudes per una empresa dels seus béns i serveis durant un període contra la facturació feta de béns i serveis prestats per ella en el mateix període de temps.\nFórmula de la relació llibre-factura\nLa ràtio llibre-factura, també coneguda com a ràtio BB, es calcula de la manera següent:\nRelació de llibre a factura = Comandes rebudes / finalitzades de les comandes facturades\nPer tant, per calcular la ràtio de llibre a factura, el valor de les noves comandes rebudes es divideix pel valor de facturació de les comandes completades durant el mateix període.\nLa ràtio BB indica la mesura de la demanda i l’oferta d’una empresa o indústria. Una proporció superior a una indica que l’empresa rep noves comandes i, per tant, augmenta la demanda. D’altra banda, una ràtio inferior a una indica que la demanda de productes i serveis de l’empresa disminueix.\nDit d’una altra manera, una proporció superior a una indica que la demanda de productes és superior a l’oferta i la direcció pot considerar augmentar la seva velocitat de producció. D’altra banda, quan la proporció és inferior a un, indica que l’oferta és superior a la demanda i la direcció pot considerar la reducció de la producció.\nExemples de càlcul de la relació entre llibres i factures\nVegem alguns exemples per entendre millor la proporció.\nUna empresa fabricant ha rebut una comanda de 10.000 unitats durant un mes, de les quals l'empresa va enviar i va facturar 8.000 unitats durant aquest mes\nMostra que l’empresa té una demanda augmentada dels seus productes en comparació amb les seves comandes anteriors, cosa que és bo per a l’empresa.\nHi ha una empresa que fabrica unitats electròniques. Durant un mes, va rebre 100 comandes noves mentre facturava 120 comandes (incloses algunes del mes anterior).\nMostra que l’empresa té una demanda disminuïda dels seus productes, cosa que és un factor negatiu per a la companyia, ja que la seva capacitat és superior a la demanda. A més, per cada dòlar facturat per la companyia, només es van reservar comandes per valor de 0,83 dòlars durant el mes.\nFactors que influeixen en la proporció llibre-factures\nA continuació es detallen els factors que influeixen en la ràtio de factures:\nDisminució de la demanda global de productes de la indústria: És possible que la indústria en general hagi patit a causa de factors estacionals i que la demanda del producte disminueixi per a tota la indústria. Disminuirà la ràtio de la indústria.\nBloqueig o vaga a l'empresa: És possible que l'empresa no hagi pogut completar les seves comandes pendents a causa de vagues dels empleats de la fàbrica. Disminuiria el valor de les comandes facturades i afectaria la relació entre factures i llibres.\nPublicitat negativa de l'empresa: De vegades, la imatge d’una empresa baixa a causa d’unes notícies adverses publicades en contra. En aquestes circumstàncies, l’empresa pot rebre menys comandes noves. També tindrà un impacte negatiu a l’empresa. D’altra banda, si alguna cosa funciona a favor de la imatge de l’empresa, la demanda augmentarà i es rebran noves comandes, cosa que donarà lloc a una millor relació.\nDesglossament de la maquinària i l'equip de l'empresa: La productivitat de l’empresa es pot veure afectada quan es produeix una avaria a les seves plantes de fabricació. Donarà lloc a comandes finalitzades més baixes i la ràtio tindrà un impacte negatiu.\nLa ràtio llibre-factura és una ràtio crítica per als inversors. Es deu al fet que analitzant la ràtio poden avaluar si l’empresa té bones perspectives o no, ja que s’espera que una empresa amb una ràtio més elevada tingui vendes més significatives durant els propers períodes.\nA més, donarà als inversors la idea que l’empresa és eficient en el compliment de les seves comandes i, d’aquesta manera, utilitza eficaçment la seva capacitat.


Iniciades les obres de la coberta del Palau Municipal - Tottarragona.cat :: Diari digital independent d'informació i d'opinió de Tarragona\nAquest dijous s’inicia l’obra de la coberta del Palau Municipal amb les tasques de col.locació de les tanques, casetes i serveis d’obra. Aquesta intervenció té com a objectiu pal.liar les deficiències detectades a l’estructura que sustenta la coberta de la Sala d’actes, el Saló de plens, la Sala del rellotge, la Sala dels Tarragonins Il.lustres i les balustrades de l’Ajuntament de Tarragona. Les obres tenen un termini d’execució inicial de tretze mesos i un import de 504.962,62 € amb IVA. L’empresa adjudicatària és RECOP Restauracions Arquitectòniques, SL.\nLa intervenció d’emergència de la substitució de les cobertes de la façana principal de l’Ajuntament de Tarragona es realitzarà en 5 fases. Es començarà treballant a la Sala d’actes, després s’intervindrà a la Torre del Rellotge, posteriorment al Saló de Plens, seguidament a la Sala dels Tarragonins Il.lustres i finalment es restauraran les balustrades, les figures i l’escut de la façana principal.


TAVERTET I EL SANTUARI DEL FAR - EXCURSIONS CATALUNYA\nEl proper 18 d’abril sortirem des de Barcelona i farem una excursió a Tavertet i al Santuari del Far. Serà una sortida en grup d’un dia. Vens amb nosaltres?\nSortida des de Barcelona cap a la comarca d’Osona. Parada per esmorzar (no inclòs) i continuació fins a arribar a Tavertet on podrem passejar per aquest petit poble encantador des d’on es contemplen unes meravelloses vistes del pantà Sau i de la Serra de Collsacabra. Seguidament, anirem fins al Santuari del Far, situat en un lloc privilegiat des d’on tindrem unes fantàstiques panoràmiques.\nEl Santuari de la Mare de Déu del Far del segle XI, està situat a 1.112 m d’altura, amb unes magnífiques vistes sobre el pantà de Susqueda, els cingles de Tavertet, les Guilleries, el Montseny, quedant el poble de Sant Martí Sacalm als seus peus. En dies molt clars es pot veure gran part del Pirineu, la ciutat de Girona, i fins i tot, les Illes Medes. El dinar la realitzarem en el mateix Santuari i després d’una agradable sobretaula, tornarem a Barcelona\nQuè inclou l’excursió a Tavertet i al Santuari del Far?\nData: 18 d’abril (Excursió d’un dia)\n• Visita a Tavertet i al Santuari del Far\n• Patates farcides\n• Cava, cafè i licor\n07:30 – Plaça Espanya (Hotel Plaza)\n07:45 – G. Via/Pl. Universitat (P. Bus)\n08:00 – Av Meridiana núm. 308 (P. Bus)\nEns veiem el 18 d’abril! Som-hi!\n← MONESTIR DE SANT PERE DE RODES Y CREUER PER LA VENÈCIA CATALANA\nREGALS DE FUSTA →


Nicole Richie recrea els looks de la moda dels primers anys 2000 | CAT.rickylefilm.com\nNicole Richie torna a crear les seves primeres mirades del 2000, i que és massa bo\nRecordo clarament el descobriment d'una dessuadora amb caputxa de vellut marró sucosa en una botiga de descompte de Carolina del Sud fa 12 anys i li deia a la meva germana per comprar-perquè Nicole Richie tenia la mateixa. Aquests, confeccions monocromàtiques còmodes eren el pinacle de la capital de S Estil entre 2001 i 2006. Si va usar un, que eren pràcticament només un missatge de Blackberry lluny de marcar un punt de la hoste en la vida simple - el que, siguem realistes, era el somni de tots de tornada en l'any 2003.\nRichie va ser un pioner de vellut Juicy de moltes maneres; es va convertir en l'element imprescindible dels primers aughts. De fet, ella - i Paris Hilton, Lindsay Lohan, les bessones Olsen i Ashlee Simpson - defineix que tot era de la moda. Grans ulleres de sol, bufandes com barrets, vestits maxi: Tots els articles Harken de nou a una època més simple, quan mentim sobre les nostres edats en MySpace i Nickelback descartat les cartes.\nPerò, lamentablement, aquests dies han quedat enrere. Sí, dècada de 2000 de la moda està fent una reaparició, però mai serà el mateix. Mai més veurem a Lohan usar un barret cub i parlar de la seva baralla amb Hilary Duff. O veure el text Hilton a la seva companya mentre portava el cap als peus Von Dutch. O veure a Richie beure una gran latte de Starbucks mentre es balanceja ulleres de sol encara més grans.\nEn realitat, podem veure que l'últim. Richie es va associar amb la revista de paper per recrear alguns dels seus més emblemàtics 2000s mirades, i les fotos són tan bons que em sento obligat a cantar "Stars Are Blind" a estranys al carrer.\n"De la mateixa manera que jo estava preparat per tancar a principis del 2000 Nicole i llençar la clau, @papermagazine em va demanar de tornar a crear alguns dels meus looks per a la majoria de la diversió sessió de fotos que he fet en molt de temps," Richie va publicar, el Instagram, juntament amb algunes fotos de la sessió. "He de jugar amb perruques, gossos petits, i va riure durant unes 8 hores seguides. Així que aquí està, en tota la seva glòria. Menys el Percocet. T'estimo! 💅🏿"\nDe debò, estic cridant. Estic plorant. Estic intentant tornar a accedir al meu compte d'AIM (TIPUS SEU CDAWG 7-I pretenia ser recta). Fes una ullada a les fotos per si mateix, a continuació:\nI aquí hi ha els originals lewks Richie i paper semblen estar fent referència a:\nEl xandall Juicy\nPerfecte per a un viatge ràpid a Kitson, saps?\nEl vestit folgat sobre les polaines\nQui necessita els pantalons?\nEl maxidress floral\nPerfecte per ballar al voltant de "Sí!" d'Usher\nEl pèl blanc rígid\nLa Bruixa Blanca es va negar.\n2005, que eren un bon any.


Hotels econòmics | Consumer\nEls establiments low-cost i Bed and Breakfast ofereixen dos estils d'allotjament econòmic, senzill i de qualitat\nViatjar s’ha convertit en una activitat a l’abast de totes les butxaques: ha deixat de ser elitista per erigir-se en hobbie de masses. La revolució dels vols barats o low cost s’ha estès també a l’oferta hotelera. Algunes franquícies, la majoria franceses, ofereixen habitacions senzilles però confortables des de 30 euros. En contrast amb aquesta moda, els Bed and Breakfast (B&B), originaris del Regne Unit, ofereixen llit i desdejuni, com el seu nom indica, en cases amb especial encant a preus competitius.\nDesprés de l’eclosió dels vols low-cost o de baix cost, que permeten viatjar amb avió a preus similars als de l’autobús, les empreses hoteleres han començat a aplicar la fórmula al seu sector. Es tracta d’hotels que redueixen certes despeses (personal, publicitat…) fins a oferir una tarifa plana des de 30 euros la nit.\nLes cadenes més populars, Formuli 1, Ibis i Etap, són franceses i pertanyen al grup Accor. El seu denominador comú consisteix a estar situades en la perifèria de les ciutats i oferir confort a preus assequibles. La marca més low cost és Formuli 1, que ofereix una tarifa plana de 32 euros la nit en tots els seus hotels mentre que el preu de les habitacions en Ibis i Etap no sobrepassa els 70 euros.\nEn cinc anys, Espanya ha passat de comptar amb 5 hotels econòmics de les citades marques a 41, 7 d’ells Formuli 1. Encara que les fonts d’Accor consultades no revelen com redueixen despeses per l’alt “grau de confidencialitat” d’aquesta informació, hi ha característiques que aporten claus. En primer lloc, els Formuli 1 compten amb un sistema automàtic d’autolimpieza i se substitueix el personal de recepció per una espècie de caixer automàtic en el qual s’introdueix la targeta descarregada d’Internet. A més, les seves instal·lacions es caracteritzen per la seva senzillesa i funcionalitat: amb prou feines una llitera, un escriptori i un petit lavabo (el bany es comparteix). Finalment, les seves campanyes publicitàries es limiten a Internet.\nMalgrat tot, hi ha qui qüestiona l’èxit que aquesta fórmula pugui tenir a Espanya. La gran diversitat hotelera que ofereix el nostre país -amb estels i preus per a tots els gustos i butxaques- ha frenat el triomf d’aquestes cadenes entre els turistes nacionals, poc acostumats al turisme de carretera. Així ho afirmen experts del sector.\nFuentes d’Accor, en canvi, parlen d’un “acolliment més que satisfactòria” al nostre país. Els establiments econòmics “estan situats principalment en zones de negocis pel que no tenen res a veure amb els hotels en zones turístiques”, aclareixen. Segons les seves dades, el 60% de la clientela de Formuli 1 és professional i el 40% restant turistes “motivats pel preu i la situació geogràfica”.\nLlit i desdejuno\nEdificis antics amb encant, entorn rural i tracte familiar són les bases que ofereixen els Bed and Breakfast (B&B). Aquest concepte, que es tradueix de l’anglès com a llit i desdejuni, compta amb una llarga tradició en el Regne Unit i es ve desenvolupant també a Europa i Estats Units.\nSón cases antigues, grans residències, palauets i fins i tot castells remodelats en els quals els propietaris, que resideixen en ells, habiliten de tres a vint habitacions. El preu -des de vint euros- inclou passar la nit en una habitació senzilla (que segons la categoria tindrà o no bany en el dormitori) i un desdejuni casolà. L’ambient familiar i el contacte continu amb els amos són dos trets característics. Es tracta d’un concepte similar al de les cases rurals, tan populars ja a Espanya.\nA Itàlia s’ha creat fins i tot una organització anomenada Bed & Breakfast Itàlia que agrupa a un miler de cases. Els establiments es classifiquen en tres categories -dues, tres i quatre corones- i ofereixen habitacions individuals, dobles i triples. L’opció més econòmica, pernoctar en una habitació triple de dues corones, costa 27,90 euros per persona mentre que l’habitació individual de quatre corones té un preu màxim de 66,6 euros. París també compta amb una cadena similar, Bed and Breakfast París, igualment amb establiments de tres categories. En aquest cas, els preus oscil·len entre 20,1 euros en habitació triple Comfort i els 66,6 euros en habitació individual Elite.\nNo obstant això, hi ha qui utilitza el terme per publicitar el que en realitat no és més que una pensió. Per això, per assegurar-se que l’establiment contractat és un autèntic B&B, cal recordar quins són els seus distintius: que l’edifici sigui emblemàtic, antic o amb encant i que els propietaris resideixin i gestionin el negoci oferint un tracte familiar. Per guarir-se en salut, una bona opció és tramitar la reserva per Internet, perquè la majoria de llocs web de B&B aporten fotografies de les instal·lacions i la façana.\nbed and breakfast cost establiments euros hoteles-ca


Serveis > Famílies\n1. SERVEI D'ORIENTACIÓ\n- ATENCIÓ I ORIENTACIÓ A FAMÍLIES NOUVINGUDES A ANDI. Atenem les demandes de qualsevol famíia que ho sol.lciti. En funció de les necessitats detectades són derivades a serveis o activitats de la pròpia entitat o són adreçades a una entitat externa a Andi.\n- ATENCIÓ A FAMÍLIES D'INFANTS, JOVES O ADULTS: Acompanyem, orientem i dónem suport als pares i mares d'infants, joves o adults, atesos en els nostres serveis.\n- CONFERÈNCIES: Realitzem cconferències sobre diferents temes d'interes per a les famílies, professionals, estudiants i voluntaris. Acostuemen a ser obertes a tota la ciutadania. Intentem realitzar-ne una cada trimestre.\n- GRUP DE SUPORT INFANTS. Per a les famílies d'infants menors de 12 anys, realitzem una trobada mensual d'assessorament per abordar diferents aspectes.\n- ESCOLA DE FAMILIES: Realitzemdiferentes trobades formatives per a famiilies d’nfants i joves d’edat i característiques similars. S'acostumen a realitzaran 3 trobades a l’any, per a cada grup d'edat.\n3. ACTIVITATS DE SUPORT\n- GRUPS D’AJUDA MÚTUA: Són trobades de families amb fills i filles d'edat i característiques similars (generalment petits) per a compartir aspectes d'interés per a totes elles.\n- ASSESSORAMENTS O JORNADES: De formació sobre un tema concret d'interés per a les famílies o per a un sector de famílies, així com per a professionals i voluntaris.\n- SUPORT PSICOPEDAGÒGIC:\nA nivell individual: S'atenen a totes les famíies que ho sol.lcitin, segons el tipus de demanda són ateses per la pedagoga o la psicòloga.\nA nivell col.lectiu: Realitzarem trobades de famiilies d’nfants d’edat i característiques similars amb un professional per tal que els orienti en el tema que els interessa.\n4. GRUPS DE GERMANS\npropiciem trobades de germans/es amb professionals o bé per a realitzar o col.laborar amb l'entitat, en funció de la demanda de cada moment.\n5. ACTIVITATS LÚDIQUES\n- FESTES I SORTIDES FAMILIARS\nOrganitzem trobades i sortides amb totes les famílies i socis que ho desitgin amb l´objectiu de compartir i passar una estona junts: Excursions mensuals, trobades de cap de setmana, festes puntuals i de final de curs, participació en la trobada Nacional de Families que organitza DOWN ESPANYA...\nAndi - Down Sabadell, Atenció a persones amb la Síndrome de Down i limitacions intel·lectuals similars * Nota Legal * Política de cookies * Nif: G60515912 * Contacto * Mapaweb * Produït per Anunzia


Els clavaris del Crist omplen de foc la plaça en la "coetà" de les festes de Mislata | Valencia Extra\nEls clavaris del Crist omplen de foc la plaça en la "coetà" de les festes de Mislata\nL’espectacle pirotècnic i una actuació en forma de musical enfront del Centre Cultural van precedir el dia gran d’esta clavaria\nSi les festes de Mislata tenen un denominador comú des del principi fins al final és la pólvora. Al llarg de les dos setmanes de festejos, els actes pirotècnics van succeint-se com a bona mostra de la passió que senten els mislaters i mislateres per la pólvora. Despertaes, mascletaes, correfocs, castells i la “coetà”, que enguany es va disparar la nit del dissabte, centren bona part del programa d’actes.\nEls clavaris del Crist van organitzar este tradicional tret de coets en la plaça de la Constitució, a les portes de l’Ajuntament i de la seu de la clavaria. Un grup de clavaris van prendre la metxa a milers de coets per a omplir de foc la plaça i per a goig dels molts apassionats de la pólvora que es van concentrar, no sense cert risc, a presenciar des de bé a prop la “coetà”.\nTots els tiradors que van participar en la “coetà” van seguir escrupolosament les normes de seguretat establides per l’organització, per la qual cosa afortunadament no va caldre lamentar grans incidents i els serveis mèdics només van atendre a quatre ferits de caràcter lleu. L’alcalde de Mislata, Carlos Fernández Bielsa, i el regidor de Tradicions, Francisco Herrero, van presenciar la “coetà” i van compartir els moments previs amb el grup de tiradors.\nPer altra banda, abans de començar la “coetà”, enfront del Centre Cultural s’iniciava un altre espectacle, en este cas musical, que concentrava també a una gran afluència de mislaters i mislateres. Cançons d’ahir i de hui, molt de ball i acrobàcies van fer gaudir a un públic entregat que ho va passar en gran.


Entrevista al President de Mozilla Europe | mozilla.cat\nEntrevista al President de Mozilla Europe\nAbr 24 2007\nA LaFlecha(es) van publicar una entrevista(es) a Tritan Nitot(+) (16/08/66), president i cofundador (amb Peter Van der Beken) de Mozilla Europe. Va formar part del projecte Netscape i ha fundat la iniciativa OpenWebGroup.\nDurant l’entrevista Nitot explica que la finalitat de Mozilla Europe és la de difondre aquest navegador entre els internautes. Manifesta la satisfacció d’haver assolit quasi un quart dels navegants europeus i es mostra content amb la sortida de l’Internet Explorer “pensàvem que el llançament de l’IE7 podria ser dolent per la nostra quota de merca. No obestant, fins ara no hem vist cap diferència.” deia “volem que tots els usuaris d’Internet tinguin un navegador millor, més segur, i l’Internet Explorer 6 era terrible”. Considera molt satisfactori disposar del Firefox en més de 40 llengües. També descarta assolir el monopoli dels navegadors, prefereix la diversitat de navegadors.\nRespecte la pregunta sobre el Firefox 3 respon que en principi estarà disponible d’aquí a un any i entre les novetats que ja coneixem afegeix que el control de memòria serà més bo i que gaudirem de més velocitat, a més de canvis al sistema de gestió de contrasenyes.\nL’entrevista dóna molt més de si, parla del programari lliure, de com es distribueix la feina a Mozilla de l’OpenWebGroup…\nPodeu veure aquesta entrevista aquí.\nThe Nitty-Gritty of Moving Data with Apache Beam Jeff Klukas\nL10n Report: September 2020 Edition Francesco Lodolo [:flod]\nFirefox Reality 12 Erica Stanley


TUMATEIX LLIBRES, parlem de llibres.: LECTURES OCTUBRE 2021\nLECTURES OCTUBRE 2021\nPer les casualitats còsmiques estic apuntada a un club de lectura virtual on hem llegit "El extraño caso del Dr. Jekyll i Mr. Hyde" d'Stevenson i un dels últims llibres que havia comprat i tenia pendents de llegir era "Hyde" de Craig Russell. Les sinergies han sigut molt enriquidores.\nLa resta de lectures semblen força variades però son totes molt psicològiques. També un parell més de llibres de relats, últimament se n'han publicat molts i encara me'n queda uns quants per llegir.\nEtiquetes: CRUÏLLA, EdicionsPERISCOPI, LlibresDelDELICTE, MALES HERBES, Obscura, PAGÈS, ROSAdelsVENTS\nOstres, gairebé no m'ho puc creure. Dels teus 8 llibres, coincidim en 4! Això no passa gairebé mai. Moreno, Rooney, Macip/Esteller i Herce són els que he llegit del teu octubre.\n8 de novembre de 2021, a les 16:25\nSuposo que va ratxes. Amb la visita a La Setmana, segur que vam coincidir en altres compres també ;)\n9 de novembre de 2021, a les 8:32


Oberta la convocatòria per a una plaça de pràctiques a l'Oficina del Parlament Europeu a Barcelona\nPublicat 05/06/2021 18:01CET\nEl beneficiari durà a terme tasques de comunicació durant cinc mesos\nEl Parlament Europeu ha obert la convocatòria de les beques Robert Schuman, que permeten optar a ocupar una plaça de pràctiques de comunicació a l'Oficina del Parlament Europeu de Barcelona durant cinc mesos --entre l'1 de setembre i el 31 de gener--.\nEl Parlament Europeu convoca dues vegades l'any períodes de pràctiques per a graduats universitaris, i aquestes beques estan obertes a estudiants de diverses especialitats, ha informat l'Oficina del Parlament Europeu de Barcelona en un comunicat.\nPer a aquesta convocatòria --oberta fins al 30 de juny--, el Parlament ofereix 428 places, de les quals 131 són de comunicació, i les oficines espanyoles n'ofereixen tres a Madrid i una a Barcelona.\nEls beneficiaris podran conèixer les tasques d'una oficina de premsa, estar en contacte amb eurodiputats i seguir de prop l'actualitat de la institució.\nTambé rebran una remuneració de 1.292,42 euros mensuals i, si les circumstàncies sanitàries ho permeten, podran viatjar a Estrasburg (França) per participar en les tasques administratives i de gestió informativa d'una sessió plenària.\nEls candidats han d'haver complert els 18 anys abans de començar les pràctiques i tenir nacionalitat d'un estat membre o en via d'adhesió de la Unió Europea (UE), tot i que s'ofereix un nombre limitat de beques a nacionals d'altres països.\nTambé han de comptar amb un bon coneixement lingüístic i haver obtingut un títol universitari fins a tres mesos abans de començar les pràctiques.\nEls candidats poden haver gaudit durant més de dos mesos consecutius d'un lloc de feina i de pràctiques internes en alguna institució o òrgan de la UE.


Tres detinguts mentre desmantellaven una estació elèctrica de Blanes per robar ferro i coure - Diari de Girona\nTres detinguts mentre desmantellaven una estació elèctrica de Blanes per robar ferro i coure\nEls suposats lladres són delinqüents habituals i van quedar en llibertat a l'espera de judici\nblanes / acn 15.01.2013 | 14:50\nLa Policia Local de Blanes ha detingut tres homes a qui van enxampar 'in fraganti' mentre robaven ferro i coure d'una estació elèctrica situada al carrer santa Cecília de la població. Els agents els van enxampar en plena feina, quan havien entrat a l'estació forçant la porta i havien desmuntat una de les tres torres que condueixen l'electricitat. Els tres detinguts són delinqüents habituals i acumulen nombroses detencions per delictes similars. Després de passar a disposició judicial, han quedat en llibertat a l'espera de judici. Fa un any, la policia ja va detenir un lladre en aquesta mateixa estació que va quedar estès a terra després de patir una descàrrega elèctrica mentre manipulava l'estructura.\nDivendres passat a primera hora de la tarda un ciutadà va trucar a la comissaria de la Policia Local alertant que havia vist tres persones desballestant l'estació elèctrica i detallava que també hi havia una quarta persones a l'exterior del recinte que tenia una actitud sospitosa, com si estigués vigilant.\nLa Policia Local va muntar un dispositiu per actuar i va enxampar 'in fraganti' els individus que estaven a l'interior de l'estació transformadora. Els van detenir en plena feina. Els tres homes havien forçat la porta d'accés a l'estació elèctrica i havien pogut desmuntar l'estructura d'una d eles tres torres que hi ha. Aquestes torres serveixen per conduir electricitat a 25.000 volts i la seva manipulació implica perill perquè els lladres podien patir una descàrrega.\nDurant l'operació, els efectius de la Policia Local de Blanes també van decomissar una furgoneta i diferents eines amb les que estaven manipulant l'estació elèctrica: un martell, alicates, una serra per tallar ferro i una clau anglesa, entre altres. També hi havia part del material que se robaven per després revendre'l, principalment coure i ferro.\nSegons informa la Policia Local, els tres detinguts són delinqüents habituals i compten amb antecedents policials per fets similars. Un d'ells és veí de Lloret de Mar i els altres dos són veïns de Blanes. Els tres estan imputats per un delictes de robatori amb força. Després de passar a disposició judicial als Jutjats de Blanes, el jutge va declarar la seva llibertat provisional.\nEls agents també van localitzar la quarta persona que, segons la trucada telefònica, podia estar fent tasques de vigilància. Després d'identificar-lo no el van detenir perquè no el van poder relacionar amb els tres lladres.\nAra fa un any, la Policia Local de Blanes ja va enxampar 'in fraganti' un altre individu en aquesta mateixa estació elèctrica quan suposadament també pretenia robar material. En aquell cas, però, quan els efectius policials van entrar a la instal·lació, van trobar-se l'individu estès a terra malferit perquè havia patit una descàrrega mentre manipulava l'estructura.


El blog de Gabriel Bibiloni » Una figuera singular\nUna figuera singular\n18 agost 2007 | Categoria: El plaer d'escriure\nAfortunadament, en aquest món hi ha molta gent que sent passió per les coses més diverses. Tinc un amic que sent passió per les figueres. Tanta que n’ha arribat a sembrar sis o set centenars, la majoria de les quals són de varietats autòctones mallorquines (crec que prop de dues-centes varietats). L’home tresca i cerca per possessions, llocs, rotes i tanques, i en trobar figuera de característiques diferents de les tipificades convencionalment agafa una branca i dins el clot.\nPerquè les figueres se sembren enterrant una branca dins un gran clot de manera que només en guaiti un pam amb un ull, el qual, quan la part enterrada posi arrels, creixerà i esdevindrà una bella figuera. Les figueres cultivades són arbres dioics, que vol dir que les flors o són només masculines o només femenines, i doncs per a reproduir-se calen dos individus de “sexe” diferent. I on són les flors de la figuera, diran alguns. Efectivament, no impacten a la vista en primavera com les d’altres plantes, senzillament perquè estan ben amagades dins la figa, que no és més que una inflorescència encapsulada —un siconi, tècnicament—, en què les nombroses floretes maduraran sense fecundació (partenocàrpia). Les flors de les figueres cultivades són femenines i, en principi, doncs, no hi ha reproducció, perquè de mascles —”figuers”— pràcticament no n’hi ha. Però de tant en tant alguna es reprodueix i apareix en qualsevol lloc una figuereta venturera, que farà unes figues diferents de qualsevol altra. Quan alguna d’aquestes figueres ha interessat hom les ha reproduïdes de la manera indicada més amunt i ha aparegut una nova varietat. I, evidentment, hom li ha posat un nom.\nI aquí hi ha una qüestió interessant, del punt de vista lingüístic, que és la nomenclatura de les figueres. Les figueres mallorquines tenen un repertori de noms que ha donat feina abundant als investigadors de l’etimologia. El professor Joan Veny n’ha escrit un llibre. Alguns d’aquests noms no tenen encara un segle i altres apareixen documentats en el segle XIII (com la martinenca), en el XIV (com l’albacor) o en XIV (com la bordissot). Els noms de les figueres ens indiquen el seu origen, com la bordissot (de Burjassot), l’alacantina —transformada en galantina—, la de la Roca (del Vallès?), de l’Empordà; altres ens remeten a una persona, potser el descobridor o propagador, com l’andreva, l’alenyana (del cognom Alenyà), la d’en Tià Penya, etc.; altres fan referència a les seves característiques, com la hivernenca, roja, porquenya, verdal, etc. Tot un món de paraules, aromes, colors i sabors.\nLa cosa és que el meu amic, aferrada a una caseta de foravila, va trobar una figuera que, segons ell, fa figues tot l’any. No és que en faci dos esplets, com les figueres flors, que són les més generoses que coneixíem, sinó que en fa cinc o sis. En els mesos d’hivern, l’arbre exhibiria un batalló de figues, enravenades de fred i lúgubrement soles damunt les braques nues de l’heroica figuera. Naturalment en va tallar una branca, que ara ja és una figuereta adolescent. Quan m’ho va contar —aquesta primavera—, vaig córrer a la figuera mare i vaig fer el mateix. Ara l’ullet ja ha crescut alguns pams i té unes bones fulles ben grosses, i això perquè enguany les figueres joves van un poc alises, que si no ja estaria per brancar. Després de descobrir la joia, el meu amic va veure’s impulsat, naturalment, a posar-li un nom, i, pres d’una inspiració sobtada, amb una rampellada resoluta li clavà el nom de suma y sigue, que va començar a rodar en boca del petit cercle d’amics. Entre aquests, i començant pel mateix creador del nom, ara hi ha un debat sobre si el bateig va ser massa precipitat i si no fóra millor de canviar aquest nom per una cosa més autòctona. No sé com acabarà la cosa, però hi ha la possibilitat que d’aquí a molts anys algú expliqui com va sortir el nom d’una figuera autòctona mallorquina dita ni més ni menys que suma y sigue.\nAnna - 18 agost 2007 11:13 pm\nI si proposem la traducció “ròssec”? Potser ja és massa tard… I no té exactament les matexies connotacions.\nBé, esperem que, quan d’aquí a una bona colla d’anys algú expliqui l’origen del nom d’aquesta figuera, no hagi de dir que aquella tria constituïa un símptoma més de la creixent presència de l’espanyol en un territori que “anteriorment” havia estat catalanoparlant…!\nJoan Vicenç - 19 agost 2007 1:33 pm\nHem penjat el teu article a amicsarbres. Si no és del teu grat per favor ens ho dius.\njoan - 19 agost 2007 11:37 pm\nParlant de termes autòctons, encara que sortint del deliciós tema que inspira l´article, per què al Balears utilitzen “sigut” en lloc de “estat”? A qualque titular d´avui o ahir sortia així. Moll bandejava “sigut” i “set”, a favor de l´única forma que s´usa a Mallorca: “estat”. Tot i que certs llibres d´estil i/o gramàtiques principatines i pitiüses accepten “sigut” i “set” respectivament, no és un contrasentit utilitzar “sigut” a Mallorca??\nJoan - 19 agost 2007 11:44 pm\nUna vegada em van contar (no ho sé a ciència certa) que existeix una varietat de figuera molt apreciada a Mallorca que li diuen “sa forastera”, no em van saber dir perquè. Em va fer gràcia…\nPer això, i com que avui estic inspirat, propòs un nou nom per a la “suma y sigue”: “forastera perpètua”. Forastera pel seu nom original i perpètua per la seva especial peculiaritat.\nG. Bibiloni - 20 agost 2007 12:30 am\nEfectivament, hi ha una figuera a Mallorca, molt estesa, que es diu forastera (és evident que perquè ve de fora) i també hivernenca, perquè és tardana (fa les figues a partir de principi de setembre). “La reina en el corral té una figuera hivernenca” diu una cançó de tomar ametles.\nSobre això del sigut, l’únic que puc dir és que el nostre Balears ha de menester mà de metge.\nXavier - 20 agost 2007 7:59 pm\nJo en la cançó popular he sentit “pomera hivernenca” no “figuera”. Almenys això canta en Majoral!\nEn valencià solem dir “qui no suma, se n’ix” a allò que ací en dieu “ara, qui no pixa és l’ase” (si fa no fa)… Podria ser un bon nom! No trobeu?\nLluís Cerdó Fernández - 21 agost 2007 7:37 pm\nS’Institut d’Estudis Catalans admet ‘sigut’ com a forma pròpia d’àmbit general, juntament amb ‘estat’. A més a més, admet ‘segut’ i ‘sét’ com a variants d’àmbit restringit. Per tant, es ‘Diari de Balears’ no comet cap incorrecció emprant ‘sigut’.\nUna altre debat ès si a Mallorca hem d’emprar ses formes pròpies o si les hem de baratar amb d’altres que són igualment correctes però pròpies de Catalunya o més concretament de Barcelona. Es meu criteri ès ben conegut i no hi vull insistir. Just vull fer avinent que, en qualsevol cas, hem d’esser coherents. Si consideram un “contrasentit” que es ‘Diari de Balears’ empri ‘sigut’ en lloc de ‘estat’, també haurem de considerar un “contrasentit”, posem per cas, que en Gabriel hagi emprat ‘tinc’ en lloc de ‘tenc’ en es primer paràgraf de s’article, o no?\nDavid - 22 agost 2007 12:15 pm\nM´agraden les figueres, les figues…., a Castelló hi és plé, però, que em dieu de les arrels?. No creieu que és l´arbre amb les arrels que més “mal” fan?. I el perill que representa segons on es planten?.\nI tanmateix, les seves branques són les més “traïdores” de tots els tipus d´arbres. No et pots fiar, encara que vegis una branca grossa, alerta!, no et fies, doncs facilment es pot trencar i produïr un accident de lamentables consequències.\nAlbert - 22 agost 2007 2:19 pm\nPotser és desviar-se del tema, però ja estaria bé saber com aconseguir-ne un exemplar.\namengual - 23 agost 2007 12:40 pm\nAquí teniu l’adreça d’un llibret que vaig descobrir sobre la qüestió:\nG. Bibiloni - 23 agost 2007 5:25 pm\nQuanta raó té en Xavier en això de la “pomera hivernenca” (no figuera)! Va ser un lapsus meu, degut segurament al fet d’estar capficat en aquell moment en el món de les figueres.\nSobre la qüestió de les formes lingüístiques, les opcions, models, gusts i preferències són diversos. En aquest blog només jo sóc responsable de la meva tria i el meu model. Tria i model construït a partir dels meus criteris, que són com a mínim tan respectables com altres. No crec que l’ideal sigui que els mallorquins hàgim d’emprar “les nostres formes” (ni els altres les seves) sinó les formes que uns i altres creguem més adequades en funció del model lingüístic que trobem més desitjable per a l’espai comunicatiu que hàgim concebut. Coherentment, no crec que els correctors hagin d’aplicar la normativa com a autòmats o funcionaris que apliquen el BOE. La normativa no és el dogma catòlic sinó un referent que s’ha d’usar amb uns criteris (qui en pugui tenir).\nAfegesc que en aquest blog no polemitzaré sobre els meus criteris lingüístics. Una abraçada des de Prada de Conflent.\nLa figa de l'Empordà - 27 agost 2007 12:45 pm\nSi voleu parlar d’un tema que no dominau el primer que heu de fer és documentar-vos.\nSi anau al llibre de Josep Rosselló, Joan Rallo i Josep Secarés, Les figueres mallorquines, a les pàgs. 138-139 ho trobareu documentada la figuera hivernenca registrada dins el capítol de figues que tenen forma ABALDUFADA.\nD’aquesta figuera el llibre recull les sinonímies següents: de l’Empordà (Llucmajor), Forastera i d’Oriola a Mallorca, Hivernesca (Alacant) i Vernesca (Castelló de la Plana, Cullera, Xàtiva, Gandia, Pego i Alcoi).\nPer tant, a Mallorca aquesta figuera és coneguda bàsicament amb el nom d’Hivernenca a més de l’Empordà a Llucmajor, i Forastera i d’Oriola.\nEn Felip Munar al llibre “De la figuera a la taula. Receptes de cuina” esmenta la varietat “Hivernenca”. En Monserrat Pons, que és un dels homes més entesos de Mallorca en tema de figueres i que en té més de 140 varietats sembrades, també parla d’Hivernenca al seu llibre “Les figueres i les figues”.\nAl llibre de Josep Rosselló i Botey editat per la Conselleria d’Agricultura l’any 2007 hi ha una fitxa completíssima amb tres fotografies amb color sobre la varietat HIVERNENCA de la qual recull dues sinonímies a Mallorca: De l’Empordà i De la Senyora.\nAquesta figuera fruita a primers d’octubre i acaba a l’hivern. D’aquesta figuera crida l’atenció que a final de tardor ja ha perdut les fulles però les branques són farcides de figues que comencen a madurar.\nG. Bibiloni - 27 agost 2007 2:03 pm\nCom a excepció us public el comentari, tot i que no donau el vostre nom ni el vostre e-mail (allò que sí que em donau, evidentment, és la vostra adreça IP). Amagat en l’anonimat m’etzibau la poc educada frase de “Si voleu parlar d’un tema que no dominau el primer que heu de fer és documentar-vos”.\nCertament, n’hi ha que dominen el tema més que jo (només faltaria), però m’agradaria que em diguéssim on he dit alguna cosa que sigui inexacta. Perquè encara no he vist on és l’error que us fa pensar que estic “indocumentat”.\nPermeteu-me que us digui que tots els llibres que esmentau en el comentari els he llegits de cap a cap, i el de Montserrat Pons vaig ser un dels primers a tenir-lo, amb una amical dedicatòria del seu autor.\nUna altra vegada abans d’acusar-me de parlar d’un tema que no domín procurau poder aportar alguna mostra d’aquest fet. O és que perquè no he explicat tot el que hi ha escrit sobre la figuera hivernenca es pot donar per suposat que ho desconec?\nI si voleu que us publiqui cap altre comentari, la norma d’aquest blog és que s’ha de posar el nom vertader i una adreça de correu vàlida.\nDessmond - 28 agost 2007 11:07 pm\nLa història de la figuera és realment preciosa.\nEl final és patètic. M’ha ben mort. M’ha deixat ben cardat.\nA mi també m’interessa molt el món de les figueres. De fet estic casat amb una Figuera.\nNo fa massa vaig comprar el llibre “De figues i de figueres”, de’n Felip Munar i Munar, Edicions Documenta Balear. Vaig quedar meravellat de la quantitat de varietats de figues que existeixen.\nUn dia et demanaré un brot d’aquesta esplèndida que dius. Espero que s’hagi rebatejat. Autòctonament, és clar.\nreig carles - 03 setembre 2007 8:47 pm\n__trist això del vostre amic, virulentment empeltat de forasterisme, malaltia fatal; un dels símptomes més palesos, llas, és que quan penses, si penses, ho fas en el vernacle de enemic.\n__quant al nom de la figuera “sumalafiga”, per què no pas la figuera “proletària” — penseu que de les figues proletàries és d’on ix “prole” d’allò més sovintejadament.\nG. Bibiloni - 03 setembre 2007 10:17 pm\nNo, no. No està gens empeltat de forasterisme. La rampellada del nom es pot mirar —i aquesta era la intenció del post— com una anècdota simpàtica. Per cert, en el parlar popular de Mallorca hi ha (o hi havia) un tipus de castellanades tan enormes con innòcues. Un dia en parlaré.\nAntoni Llull Martí - 10 setembre 2007 7:19 pm\nSi aquesta figuera és diferent, com sembla pel que en deis, de l’hivernenca, per a mi la solució és molt senzilla: “figuera de tot l’any”.\nMercè - 10 desembre 2007 6:25 pm\nUna mica tard per enviar aquest comentari…però és que l’he descobert ara, l’article!\nPel que fa al nom “suma y sigue”… si fóssim un país normal…\nno, no vull dir que si ho fóssim li hauríem posat “suma i continua”!!!!…\nsinó que se’n farien glosses on “sigue” rimaria amb “figa”!\nJordi Font - 16 desembre 2007 11:04 pm\nJo també he fet tard i sóc un afeccionat a les figueres.\nPerò no sé qui pot fer comentaris tan desagradables acusant-vos de desconeixement.\nDisposo d’alguns llibres sobre figueres escrits en català i en altres idiomes. Si alguna cosa certa hi ha sobre el món de les figueres en és la manca de certesa i les constants contradiccions.\nSi hi ha alguna cosa important a fer crec que és preservar-ne les seves varietats i fomentar-ne el amor per aquest arbre.\nAdmiro la feina feta a Mallorca que permet preservar millor que ací a Catalunya el seu llegat cultural sense fer escarafalls.


La campanya "Usada a Europa" exposa el tràfic de persones i l'explotació laboral al continent - EU Reporter\nLa Strada International, una xarxa d’ONG europees contra el tràfic de persones, juntament amb 30 organitzacions associades europees, llançarà 'Used in Europe', una campanya de sensibilització sobre el tema de l'explotació laboral i el tràfic de persones, amb motiu del Dia contra la Trata de la UE, 18 octubre 2014. La campanya Usada a Europa proporciona una visió general en línia dels principals casos de tràfic de persones de la darrera dècada a Europa, destacada per ONG, investigadors i mitjans de comunicació i dóna informació sobre la situació de cada país d’Europa.\nEl tràfic de persones per a l’explotació laboral no és un nou desenvolupament, però fins fa poc la qüestió s’havia rebut poca atenció a Europa. A més, les dades d’identificació, investigació i processament relacionades amb aquest delicte són baixes. En conseqüència, molts europeus creuen que l’explotació laboral severa i el tràfic de persones es limiten al sud global.\nNo obstant això, les ONG europees es troben regularment amb casos de tràfic de persones i explotació laboral. El 2013, un total de 1823 persones amb tràfic van rebre l’assistència directa de les vuit organitzacions membres de La Strada International. Milers de treballadors més explotats van ser ajudats per socis de la campanya a diferents parts d’Europa. El 2012, l'Organització Internacional del Treball va estimar que 880,000 persones es troben en una situació de treball forçat només a la UE.\n"És hora de reconèixer que el tràfic de persones i l'explotació laboral no només es produeixen a la indústria sexual, ni només als països en vies de desenvolupament. Està directament relacionat amb productes o serveis que provenen d'Europa", va dir La Strada International International Coordinadora Suzanne Hoff. "El tràfic d'éssers humans es produeix en una àmplia varietat de sectors, com ara l'agricultura, la construcció, l'hostaleria i el treball assistencial. No per casualitat, aquests sectors depenen en gran mesura dels treballadors migrants, que tenen menys accés a la protecció legal i també no tenen suport local d'amics i familiars . "\nAmb 'Used in Europe', La Strada International i socis:\nInstar els governs europeus a aplicar les regulacions internacionals per prevenir, castigar i reparar les pràctiques de tràfic de persones a Europa.\nDemaneu a les empreses que augmentin la vigilància i el control de les cadenes de subministrament.\nAnimeu els consumidors a triar amb cura els productes i serveis d’Europa.\nT’interessa saber més? Veure usedineurope.com\nTemes relacionats:destacatel treball forçós-Imatge completatràfic humàOrganització Internacional del TreballLa Strada Internationalexplotació laboral severaSuzanne HoffS’utilitza a Europa\n"La fi del secret bancari és un pas endavant en la lluita contra l'evasió fiscal", diu S&D\nLa nova orientació de la UE ajuda les empreses a combatre el treball forçat a les cadenes de subministrament


Qui Falta Avui?Curs: 09/10 by Biblioteca Sant J... 698 views\nDossier del Vallès Oriental by guestbd7f59 7550 views\nLa comunicació i la informació by Azucena Vazquez 1694 views\nFitxa animal by ceipsantiscle 157 views\nMETODOLOGIA E.I. by Irene Aliaga 3196 views\nFitxa guia de recerca d'un animal v... by Neuscs 1476 views\nProposta per a treballar a l'aula el clima i la vegetació. TalentLab\n1. El meu temps (meteorològic)miércoles 26 de septiembre de 2012\n2. El meu temps (meteorològic) Presentació El meu temps (meteorològic) us proposa treballar el clima a l’aula des d’una perspectiva constructivista, que atorga un paper central als alumnes en l’obtenció i la relació de coneixements. La idea va sorgir al taller “Escoltant la Terra” de TalentLab el febrer de 2012. Aquest document descriu l’estructura com es podria organitzar l’activitat a l’aula i suggereix diversos aspectes que inclouen teoria, pràctica i reflexió. No es tracta, doncs, d’un document amb continguts sinó d’una proposta que el professor podrà organitzar segons la seva conveniència. Es proposa començar amb una sessió on els alumnes puguin pensar i discutir en tots els aspectes relacionats amb el clima (agricultura, riscos naturals, canvi climàtic,...), d’una manera participativa i acompanyada pel professor, que serveixi de sessió introductòria. A partir d’aquí es planteja treballar paral·lelament d’una banda, el clima i la meteorologia i, de l’altra, la influència del clima en els éssers vius, especialment, les adaptacions morfològiques i anatòmiques de les plantes al clima. La part de meteorologia planteja un treball pràctic per part del grup i centre de caire clàssic amb l’atractiu de poder tenir contacte amb investigadors en actiu; la part de biologia planteja un treball més creatiu on són els propis alumnes els qui investiguen i defineixen els aspectes dels éssers vius (plantes) que estan directament influenciats pel clima i la meteorologia.miércoles 26 de septiembre de 2012\n3. El meu temps (meteorològic) Estructura 0. Sessió introductòria – Què és el clima?: discussió oberta • Importància: agricultura, riscos naturals, canvi climàtic, etc. – Introducció teòrica i presentació de les sessions treball 1. Sessió de treball del clima Com coneixem el clima? 2. Sessió de treball de la vegetació Té influència el clima sobre els éssers vius? 3. Sessió de treball del clima i la vegetació Què ens diuen les plantes del clima? 4. Sessió de resultats Podeu representar gràficament el que heu après?miércoles 26 de septiembre de 2012\n4. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Què és el clima?: discussió oberta Per començar es proposa fer una activitat d’escalfament on el grup-classe comparteixi les idees generals que tenen sobre el clima. Es pot acabar muntant un ? collage. ? ?? ? ? ??? ? ?miércoles 26 de septiembre de 2012\n5. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Què és el clima?: introducció teòrica El clima és el conjunt de condicions atmosfèriques que caracteritzen una regió. Segons es refereix al món, a una regió o a una localitat concreta es parla de clima global, clima local o microclima respectivament. El temps atmosfèric és el conjunt de tots els fenòmens que tenen lloc a l’atmosfera en un moment donat: el vent, els núvols, la pluja, la neu, la calamarsa, etc. Aquests fenòmens estan produïts per diferències en l’energia que es reb del Sol a diferents parts del planeta. oC Km/h o C Km/h 12/5/2011 14/5/201 1 mm % Pa mm % Pa 1 13/5/201 15/5/2011 oC Km/h o C Km/h % Pa mm % Pa mmmiércoles 26 de septiembre de 2012\n6. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Què és el clima?: introducció teòrica Així, quan es parla del temps generalment es refereix a lestat de latmosfera en un lloc i un moment determinat o en un període curt. En canvi, el clima és el temps que es pot esperar habitualment en una regió determinada. Per a lestudi del clima cal analitzar durant un període mínim de 20-30 anys els elements del temps meteorològic: la temperatura, la humitat, la pressió, els vents, les precipitacions, etc. El curs escolar, doncs, només permet treballar a l’escala del temps atmosfèric. oC Km/h CLIMA mm Pa % 20-30 anysmiércoles 26 de septiembre de 2012\n7. TEMPS ATMOSFÈRIC oC Km/h o C Km/h 12/5/2011 14/5/201 1 mm % Pa mm % Pa 1 13/5/201 15/5/2011 o C Km/h o C Km/h % Pa mm % Pa mm CLIMA oC Km/h mm Pa % 20-30 anysmiércoles 26 de septiembre de 2012\n8. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Introducció de les sessions de treball 1. Com coneixem el clima? Consistirà en crear una petita estació meteorològica per obtenir un registre de dades que permetrà establir el clima local Caixa estació automàtica pluviòmetre automàtic disdòmetre caseta meteorològica visibilimetre Estació meteorològica de l’Observatori de l’Ebre (CSIC-URL), Roquetes, Tarragonamiércoles 26 de septiembre de 2012\n9. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Introducció de les sessions de treball 2. Té influència el clima sobre els éssers vius? Consistirà a fer una sortida per conèixer la vegetació local: elaboració d’un herbari fotogràfic i observació de les adaptacions morfològiques d’algunes espèciesmiércoles 26 de septiembre de 2012\n10. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Introducció de les sessions de treball 3. Què ens diuen les plantes sobre el clima? Estudi, anàlisi i discussió de les relacions entre els resultats de les dades meteorològiques i climàtiques amb les adaptacions anatòmiques i morfològiques de les plantes del municipi.miércoles 26 de septiembre de 2012\n11. El meu temps (meteorològic) 0. Sessió introductòria Introducció de les sessions de treball 4. Podeu representar gràficament el que heu après? Consistirà a fer una il·lustració que relacioni gràficament les adaptacions de les plantes al climamiércoles 26 de septiembre de 2012\n12. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball t u men instr Com coneixem el clima? Termòmetre: Sèries de dades meteorològiques de: mesura la temperatura de . Temperatura (°C) l’aire esu ltats rmiércoles 26 de septiembre de 2012\n13. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball ent inst rum Com coneixem el clima? Pluviòmetre: Sèries de dades meteorològiques de: mesura la . Precipitacions (mm) quantitat de precipitació esu ltats rmiércoles 26 de septiembre de 2012\n14. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball ent inst rum Com coneixem el clima? Baròmetre: Sèries de dades meteorològiques de: mesura la . Pressió atmosfèrica (Pa) pressió, o pes, de l’aire s res ultatmiércoles 26 de septiembre de 2012\n15. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball um ents Com coneixem el clima? instr Anemòmetre: Sèries de dades meteorològiques de: mesura la . El vent, la humitat, etc. velocitat del vent Psicròmetre: mesura la humitat de l’aire ¡¡¡ Hi ha una sèrie de factors que poden influir sobre aquests elements: !!! latitud geogràfica altitud del lloc distància que el separa de loceà o del marmiércoles 26 de septiembre de 2012\n16. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball Com coneixem el clima? 1 Construcció, si s’escau, dels aparells de mesura * baròmetre pluviòmetre * Si el vostre centre no disposa d’aparells de mesura, un baròmetre.documentació científicaaltres propostes vàlides. per construir de manera casolana un pluviòmetre i a l’apartat de A internet també hi ha hi trobareu les instruccions http://talentlab.csic.es/recursos/es/?cat=44miércoles 26 de septiembre de 2012\n17. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball Com coneixem el clima? 2 Presa de dades meteorològiques * Temperatura. Es poden fer 3 mesures al dia: una a primera hora del matí (el més aviat possible per aproximar la temperatura mínima), una al migdia (12h) i una darrera al sortir del centre (16 o 17h). Si només es pot prendre una mesura, que sigui sempre a la mateixa hora solar (12h). Precipitacions. Es pot fer una mesura cada matí a primera hora i buidar el pluviòmetre. Dades antigues de pluges a Olot Temperatura a Olot 1896-1915 *Cal prendre mesures de temperatura, precipitacions i pressió atmosfèrica de manera regular. El registre de dades serà més valuós quan más llargues siguin les sèries i més cura s’hagi tingut a l’instal·lar els instruments i fer les mesures.miércoles 26 de septiembre de 2012\n18. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball Com coneixem el clima? 3 Representació de les dades * Diagrama ombrotèrmic: relaciona gràficament la Evolució diària temperatura amb la precipitació. pressió atmosfèrica *El registre de dades per si sol no és fàcil d’interpretar. Per això, cal representar les dades en forma de diagrames de temperatura, de pressió i de precipitacions; o diagrames que combinen les diferents variables, com el diagrama obrotèrmic.miércoles 26 de septiembre de 2012\n19. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball Com coneixem el clima? 4 Comparació de dades * Quan tingueu les sèries diaries de temperatura i precipitacions d’un període de temps (posem els dos primers trimestres), compareu les vostres dades amb les de l’Observatori de l’Ebre (CSIC-URL) o d’altres organismes oficials. Us suggerim que feu una visita a l’Observatori de l’Ebre, un centre amb més d’un segle d’història, on a més de facilitar-vos les seves dades podreu conversar amb els investigadors i plantejar-los preguntes directament. Si això no és possible, us les podran facilitar per altres mitjans. a? http://www.obsebre.es/ se n el clim d iferèncie és humit ? Observeu m és càlid? M Qui nu s sembla od en explic ar s factors p Qu ins altre màtique s? cli les dif erències * L’Observatori de l’Ebre podrà oferir un climograma o bé la sèrie mensual de precipitació i temperatura i que siguin els propis alumnes els qui elaborin el climograma.miércoles 26 de septiembre de 2012\n20. El meu temps (meteorològic) 1. Sessió de treball Com coneixem el clima? 5 Compareu les vostres dades i diagrames amb les d’altres localitats Podeu publicar els resultats obtinguts en el vostre centre, i compartir-los amb centres educatius daltres localitats. http://www.talentlab.csic.es/recursos/category/ el-meu-temps-meteorologic/descripcio-t/ en el clima? di ferències és humit ? Observeu m és càlid? M Quin u s sembla den explica r sf actors po Qu ins altre lim àtiques? les dife rències cmiércoles 26 de septiembre de 2012\n21. El meu temps (meteorològic) 2. Sessió de treball Té influència el clima sobre els éssers vius? Per què les foques són blanques i amb pels? Per què els dracs tenen la pell dura? Per què els cactus són carnosos i tenen punxes? clima on viuen? Què ens diuen els éssers vius delmiércoles 26 de septiembre de 2012\n22. El meu temps (meteorològic) 2. Sessió de treball Té influència el clima sobre els éssers vius? Les plantes: necessitats i adaptacions per a viuremiércoles 26 de septiembre de 2012\n23. El meu temps (meteorològic) 2. Sessió de treball Té influència el clima sobre els éssers vius? Com s’adapten les plantes del nostre municipi al clima? 1 Sortida d’observació de plantes, recollida de mostres i, si s’escau, identificació 2 Elaboració d’un herbari fotogràfic: prendre imatges generals i de detall de les plantes presents al camp o bosc Brolla de romaní i detall de la inflorescènciamiércoles 26 de septiembre de 2012\n24. El meu temps (meteorològic) 2. Sessió de treball Té influència el clima sobre els éssers vius? Com s’adapten les plantes del nostre municipi al clima? 3 Observació al laboratori: adaptacions de les plantes Presenten pèls a les fulles? A la tija? Les fulles són toves? Dures? Carnoses? Les fulles són grans i amples? Primes? 4 Discutir per grups quines adaptacions de les plantes poden respondre al clima Escollir adaptacions i/o espècies vegetals Cercar documentació Fulla de pimiércoles 26 de septiembre de 2012\n25. El meu temps (meteorològic) 3. Sessió de treball Què ens diuen les plantes del clima? 1 Comparar les adaptacions de les plantes amb les dades del clima 2 D’acord amb la documentació establir les espècies més típiques del clima 3 Discutir els resultats obtingutsmiércoles 26 de septiembre de 2012\n26. El meu temps (meteorologic) 4. Sessió de treball Podeu representar el que heu après gràficament? Elaboreu la vostra infografia areu un “Propostes” trob ics A l’apartat a, els e lements bàs exemple d’infografi llaços ompte i alguns en a tenir en c tegory/el - os/ca .csic. es/recurs w .talentlab ostes/ http://ww eteorol ogic/prop meu -temps-mmiércoles 26 de septiembre de 2012\n27. El meu temps (meteorològic) At reba llar!miércoles 26 de septiembre de 2012


La Coalició ICV-EUiA defensa el dret universal als serveis bàsics - Mollet a mà\nLa Coalició ICV-EUiA defensa el dret universal als serveis bàsics\nDivendres es va iniciar la campanya 'El teu dret és bàsic', que vol denunciar les privatitzacions i l'augment de les tarifes de serveis com l'aigua o el gas.\nDilluns, 14 d'abril de 2014 | 01:01h\nDivendres passat La Coalició ICV-EUiA ha donat el tret de sortida de la campanya 'El teu dret és bàsic', que pretén informar als molletans sobre l'actual sistema de gestió dels serveis bàsics (aigua, llum, gas i transport), denunciar les privatitzacions i els augments de tarifes que pateix la població en els darrers anys, i reivindicar la cobertura universal d'aquests drets per a tothom. En l'inici de la campanya, militants de La Coalició han repartit material informatiu a l'estació de trens de Mollet-Sant Fost explicant les seves propostes per garantir els drets bàsics. A l'acció hi ha participat la diputada al Parlament d'ICV-EUiA, Marta Ribas, que ha destacat que “la ciutadania ha d'estar informada que els encariments brutals dels serveis bàsics no són inevitables, sinó per unes polítiques determinades d'uns governs de dretes que provoquen aquests augments, mentre permeten que la riquesa es concentri cada cop en més poques mans”. Per a Ribas, “la desigualtat està augmentant fins a punts insostenibles, la població cada cop viu amb menys recursos econòmics i menys abast als drets bàsics perquè els preus d'aquests cada vegada són més inaccessibles”.\nPer la seva banda, Marina Escribano, portaveu de La Coalició de Mollet, ha explicat que s'organitzaran diverses activitats en les properes setmanes per donar a conèixer les propostes d'aquesta campanya, i se seguirà treballant també a l'Ajuntament per garantir que a Mollet no es deixa cap família sense accés a aigua, llum o gas per motius econòmics. "A Mollet hi ha molta opacitat, no sabem quants talls s'estan produint, en quines circumstàncies, sabem que hi ha un seguiment des de Serveis Socials però no si arriba a tothom qui ho necessita", ha declarat la regidora.


Pluja d'impressions - Blocs de VilaWeb - Pàgina 3\nDiumenge vaig tornar d’Occitània i em vaig trobar amb la notícia que la Mavi ha mort. Em sobta, m’entristeix i m’enrabia. La Mavi Dolz és una de les poques professores que saludava si me les trobava i amb això ja dic molt. La vaig tenir com a professora de català a la UAB. Jo aterrava\nM’ha agradat “Carles Sabater: Memòria d’una llum”\nM’ha agradat el documental que ha fet el Canal 33 en motiu dels 10 anys de la mort de Carles Sabater. M’ha agradat pels elements simbòlics que ha utilitzat, per la senzillesa del discurs, per la delicadesa del tractament, per la imatge, perquè ha deixat que les cançons de Sau parléssin i perquè m’agrada que\nEncara hi ets Carles\nPerquè ningú mor fins que no se l’oblida del tot. Imatge: http://lqc.webcindario.com/fotos/noticies/sabater3.jpg\nCuba – Catalunya, xoc de realitats.\nAhir vaig tornar d’una estada de prop d’un mes a Cuba i em sembla que tinc la son girada. Em pensava que no hi hauria xoc, però tants dies ociosos en una societat tant diferent fan que perdis els costums més bàsics. Quan he agafat el cotxe per anar a la feina m’he adonat que\nFa uns quants anys ho va dir en Robert Redford a la pel·lícula El candidat: “I ara què?” En Barack Obama ha aconseguit transmetre il·lusió a la gent dels Estats Units i a la de la resta del planeta. La publicitat política que ha creat el seu equip, amb lemes com “Yes we can”, ha\nAlbada al castell\nHem arribat a quarts de sis a l’entrada del castell de Montjuïc i només hi hem trobat dues persones. De seguida hem vist que eren d’ERC i guardaven tot de banderes i torxes a l’inici del camí que duu cap al Fossar de Santa Eulàlia. Com que no feia fred hem fet temps xerrant recolzats\nFa quatre dies que he començat a llegir Incerta Glòria, de Joan Sales. És un llibre que atrapa. És a la vegada cru i sensible, i a més serveix per adonar-se de com ha canviat la societat catalana en 70 anys. A continuació us copio la Confessió de l’autor que fa de pròleg del llibre. Poques\nMe n’acabo d’adonar i és una gran notícia que s’ha d’esbombar entre tots els usuaris!!El Facebook ja és en català!!Felicitats a tots els traductors que han ajudat a aconseguir-ho!!\nNit a la Sagrada Família\nImatge: www.alertasolidaria.org Acabo de passar per davant de la Sagrada Família de Barcelona i he parat el cotxe un moment a veure els dos nois que s’hi han penjat per reclamar la llibertat d’en Franki. A la cantonada hi ha els Mossos d’Esquadra fent guàrdia i davant de la façana s’ha concentrat un grup de\nEn Franki continua a la presó\nÀnims noi!! Imatge: www.alertasolidaria.org\nLlibertat per en Franki!!\nMe assabentat de la detenció quan tornava de la feina escoltant el programa de ràdio d’en Barril. Fins i tot ell estava indignat.I després dirant que estem en un Estat de Dret. És molt greu que et tanquin a la presó no perquè s’hagi provat que has fet un delicte sinó perquè el jutge creu\nProu de pedassos\nBarcelona té problemes d’abastament d’aigua. La sequera, l’augment de la població i el mal govern ens han portat a aquesta situació. Ara volen portar aigua de l’Ebre i cada vegada em creix més la sensació que Barcelona s’ha tornat el forat negre de Catalunya. Algun polític s’ha plantejat que el problema potser no és que\nGuillem, mentre tinguem memòria no t’esborraran, no ens esborraran.\nBon viatge, et guardem la casa\nUna persona exemplar. Va tenir la sort de viure la Catalunya catalana i la mala sort de veure com s’anava difuminant. Això si, mai es va rendir i va treballar incansablement pel país. Exemplar.Espero que els que quedem estiguem a l’alçada (dins les nostres possibilitats, clar).Deixo l’enllaç de Josep Benet a la Viquipèdia.\nZàping de possibilitats\nDiuen que comença la Setmana Santa i jo no la veig per enlloc. De sempre he considerat que si aquesta setmana era santa tenia una raó bàsica: 9 dies seguits de festa. Doncs bé, com que les coses canvien i no sempre a millor haurem de trobar succedanis que disfrèssin els dies que ens ha


Espot defensa Olga Gelabert i creu que tot és un malentès\nNoticies » Societat 22 de maig, 2019\nL'exministra d'Esports Olga Gelabert no hauria comès cap irregularitat en l'adjudicació dels treballs de millora dels vestidors de l'Estadi Nacional. Segons fonts properes al cas, Gelabert no hauria trossejat cap concessió perquè va aprofitar uns diners d'una partida sobrant d'Ordenament Territorial per fer front als treballs.\nLa fins ara ministra ha rebut una querella per part de la fiscalia arran d'unes converses punxades amb el secretari general de la Fdeferació de Futbol, Tomàs Gea, en les quals s'acordava dividir una concessió pública per fer adjudicacions directes.\nPer això s'al·lega que l'adjudicació s'hauria fet de forma habitual amb els diners d'Ordenament Territorial.\nPrecisament qui ha defensat la tasca de Gelabert ha estat el cap de Govern i la Federació de Futbol. Xavier Espot està convençut que "tot plegat és un malentès i que al final el procés penal quedarà arxivat un cop ella estigui en disposició de donar les explicacions oportunes". Remarca que ha treballat amb ella, ha vist "la seva vocació de servei públic" i li consta "l'honestedat i la cura que té en la gestió dels afers públics".\nEl directiu de la FAF Manolo Jiménez ha dit que "tots els components de la Federació estem amb ella perquè és una gran professional i sempre ens ha donat suport". Espera "que quedi en no res".\nEl Govern assegura que l'adjudicació de l'obra dels vestidors del Nacional es va fer d'acord amb la llei