Metres de roca: de maig 2008\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 23:00 1 comentari:\nRebusco en els meus records com va anar tot plegat. El primer que recordo és una dona gran parlant a peu de via de com d'heròiques èren les escalades abans. Jo, i els meus companys, que ens ho escoltem . Aquell dia ,i ja en fa molts , jo estrenava uns laser. Veniem de fer l'aresta de la Savina Inferior. Ella anava detallant les seves vivències. Mentrestant els seus companys patien com a nans en una via a la Pelada. Penjaven de la corda en una via de no més de 5+. En una revolada , probablement la darrera que he tingut, vaig enfilar-me sense cordes per veure que difícil que era allò. Mica en mica vaig abandonar el terra. Sense adonar-me vaig abastar el cim. Un cop allà la dona va deixar de parlar de temps heròics. No vaig deixar anar massa paraulesi, ni tan sols quan un de la seva cordada m'oferí la corda per rappelar. Recordo que només vaig dir , no n'hi ha per tant , no?. Acte seguit vaig desgrimpar per l'Aresta Brucs. Tenia al cap una història que m'havia explicat el pare de petit. Durant una visita a Montserrat, en Royal Robbins va escalar l'Arbret amb la corda a l'esquena. Poc després, en Joan Cerdà, per no ser menys va repetir-ho i per acabar-ho d'arreglar , la va desgrimpar. Sempre li havia sentit dir a en Cerdà que ell sempre escalava el que podia desgrimpar. Que bo que debia ser. Sempre he pensat que d'un altre planeta.\nAvui , els meus alumnes m'han preguntat si sabia algo d'un tal Dan Osman. A mi, després de parlar-ne amb ells, m'ha vingut al cap aquesta vivència. He recordat que dies després de la meva ascensió , un company de cordada, d'aquell dia, va volar en una repetició. Se li van arrencar dues preses. Decididament aquell dia no era el meu dia , ni tampoc ho ha estat per tots aquells que com jo, encara vius per explicar-ho, fan el mono per les Arestes Brucs de Montserrat...\nComentaris com els d'aquella persona em van fer replantejar-me el món de l'escalada. Vaig anar perdent les ganes d'anar fent el mono per les Arestes Brucs. Sempre he m'han torbat les persones que posen el passat com ha referència. Encara recordo com el pare m'explicava la bronca que hi va haver quan en Zanini i una colla van posar un clau a la Filigrana amb una mica de morter. Avui en dia l'Arbret compta amb una via equipada amb expansions, compte he dit equipada , que no oberta...Que fàcil és parlar de coses des del nostre punt de vista, que dificil és adonar-nos de lo idiotes que podem sentir-nos amb la perspectiva del temps. Encara penso que escalar és una cosa personal. Massa complicada com per parlar de graus o dificultats. Millor parlar de sensacions...\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 15:19 2 comentaris:\nEn algunes coses l’Andreu tenia raó. Avui era un dia especia, rar , que no estrany. La meterelejia amenaçava en fotre’ns-la un altre cop. Per tan l’opció més lògica era assegurar el tanto. Llepar per llepar ,fem-ho a casa. Així que vam decidir anar al rocòdrom. A les deu del matí ja estàvem ,sols , a peu de plafó.\nHaviem quedat que ens provariem al plafó de trenta metres a l’estiu. Però , tiu , tiu , tiu, avui no hi ha ni deu. Ens sobra motivació, estrenem polarlite de les rebaixes del Vèrtic. No sé ben bé com ha anat, però al cap d’una estona ja estava al mig del plafó, venga Paco, pa’rriba!!!. Xapo la cadena, amb un parell d’aturades, o tres, tan li fot. L’Andreu, monstruo de les galletes , ha pujat tan alegrement que a punt de fer cadena ha arrencat una presa. Volant, que ha volat, no ha deixat caure la presa. Si ho fa i em toca em mata. No si al final haurem d’anar al rocòdrom amb casc. Que no , que no m’ho creia,..., et pots despenjar des de dalt i no s’acaba .La corda és prou llarga...\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 21:43 Cap comentari:\nEl feo , el bueno ,el malo i el tonto de las gafas al l'Adrià...\n(Relat d'una segona trempatativa a l'Adrià del Gorro Frigi)\nTal i com ho veig ,algú és gafe. I no val a dir que sóc jo , el gafas. De fet tornavem a ensenyar el camí, que no la paraula, als descarriats germans Mullor i Martínez-Vargas. Vamos els germans Enric i Andreu, que en un rampell de purisme van intertrempar les meves indicaconys, vull dir indicacions , sota una particular manera. Extranya , per cert. A lo que vamos..., que en el seu moment on jo vaig dir isquierda raaaaaaaaas, ells va fer un derecha, i pos eso, que van acabar a la Haus...Que serà lo que usté dise però no é( que deia el meu besavi, i es va morir moooooolt vell)\nAvui el plan era refer l'error d'interpretació , o bè d'explicació, que el profe també la caga...Jo que anava amb el Folleret Volaor. Primera tirada jo , ell segona. L'Enric la primera , l'Andreu la segona. Fins aquí bé, a partir d'aquí la meterelejia s'ha embolicat. Gotetes, res, gotetes,...Gotes, mmm, gotes,...Pluja...trilirí i pà abajo. Les dues opcions eren:Soldado cobarde vale pa dos guerras. O bé escalador capullo que espera en segona reunió a que pari (i no para...) , amb el que es mulla i es fot d'hòsties rappelant,...\nLa nostra clara opció era la primera . El posterior xàfec persistent a peu de via plegant cordes ens ha donat la raó. Per tant eso es todo amigos..., hasta la semana que viene , si la meterelejia no toca la rima...Unes fotos per demostrar que del fracàs també se'n pot aprendre. Encara que segons com el fracàs hagues estat no tornar a casa...\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 18:04 9 comentaris:\nAra fa més o menys un any, crec que una mica més, vam començar a anar al rocòdrom amb el meu estimat Enric(Mullor). D'un temps ençà començo a notar-ne els beneficis. La pila dura molt més. El coco en roca va menys revolucionat. Sobretot quan el poses a prova , que no es massa sovint per cert. La idea d'escalar entre setmana, encara que només siguin muntanyes de plàstic, m'és força atraient. Per la meva part mai he estat capaç d'autoexigir-me per tal de portar a terme un entrenament seriós. Abans , i d'això en fa molt temps, feiem bulder a les parets i fissures del Monestir del nostre poble. Lògicament a hores intempestives. La de iaies , i al final la policia , que ens havia donat la llauna. Fins hi tot recordo haver acavat detingut per fer un rocòdrom il·legal al pont de l'estació. tot això ara em queda molt lluny. En aquells temps em queixava de no poder disposar d'unes instal·lacions adients. Avui en dia , ja no és així. Les munyanyes de plàstic omplen, bé no gaire , el nostre horitzó. No m'agraden massa , però és com si escalés entre setmana. La cervesseta un cop acavada és d'obligat compliment(alguns Coca-Cola Light). En definitiva , trobo millor això que no un gimnàs, o còrrer, que és de cobards. Tampoc entrenem , per què és de mariquites(amb tot el meu respecte pels gais). Jo només escalo i ja en tinc prou.\nAhir vaig trobar per casa dels pares un butlletí vell del club , on reclamava de manera divertida , que alguns edificis també podien ser muntanyes. Ves per on , ara que ja tinc muntanyes de plàstic, també les trobo massificades. Mmm , el progrés té aquestes coses . La de gent que no esquiaria si els materials no fossin més barats . Amb l'escalada passa alguna cosa semblant...Abans la gent et mirava amb una cara estranya. Ara ja no tant. S'han creat classificacions, categories, tipus,...Escalada esportiva , clàssica, etc...Jo deu fer uns trenta anys que faig el mono per les arestes brucs i encara no entenc gaire bé aixó del grau. Depen de moltes coses, massa coses .Suposo que és una questió de consens. Crec que no és absolut, sino orientatiu. La sensació que tinc és que hi ha tants tipus d'escalades com escaladors, i de graus ja ni en parlem. continuo pensant el mateix que quan començava , jo de gran vull ser escalador. I espero no fer-me gran mai...\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 15:35 1 comentari:\nAl final la cabretta, vull dir la bestiota , ai no..., la Carlotta, ha tingut el seu bateig. En tota regla, completet, vamos que al cementiri tots els meus parents s'han regirat a la tomba. Em sap greu , per la meva família. Al final la cabretta, ha fet el cim del Gorrro Frigi. El camí triat ha estat la via GEDE .Jo només li he recuperat la corda, l'Andreu l'ha animada en tot moment i..., en Jové, l'Agustí Jové, ho ha fet tot. L'ha aconsellat, l'ha guiat, l'ha acotxat, vamos...., hay alguien más?. Ets el millor, tiu!!\nBéeee , això no ho diu la cabretta, ho dic jo. Crec que de tota manera n'ha sortit més reeixida. El seu principal enemic viu dins d'ella. Ara amb la comfianca que ha assolit podrà valorar, si val o no la pena tenir enemics. Així doncs , que per molts anys puguis fer la cabretta pels mons de Déu. Avui ja saps com és això del pati, o del patir?...ara no sé si era una cosa o una altre. Suposo que el millor ha estat el final, al cim...Ara ja pots dir que , allà dalt , tu , hi has posat els peus.\nPublicat per Fent el mono per l'Aresta Brucs a 20:55 1 comentari:\nAvui tocava anar a la Vinya Nova, a Montserrat (com sempre!). L'Enric i en Bigu (J.M. Soto) m'han passat a recollir puntualment a les vuit o'clock a casa meva. El lluent casco B-D estrenava a l'Enric (o era a l'inrevés???). Un cop a peu de via ens hem afanyat a equipar-nos : ui ui u\ni que ve el mogollon...d'escaladors\nPrimer llarg l'Enric :veure detall del nou casco B-D : qui res no estrena res no val... Segon i tercer llarg en "Bigu-ella-la-aranya" (com es nota l'ofici d'anys - molts-d'escalada...). Amb casco d'època (penso que té una oferta pel casco del museu de l'escadada en roca)\nQuart llarg l'Enric. Aquí s'ha de dir que per raons tècniques no hem fet el tram d'artifo... (uffff....rozando el poste "salvado-por-la-campana" !!!)\nI per postres tres ràpels (el primer volat, volat, volat que ti cag... : cagarrines i cagarrines) i finalment aterratge a peu de via.\nDurant el descens molta penya (i justeta de grau i amb poca panxa...com el "menda-lirenda", pel grau, que no per la panxa !!) fent la mateixa via de pujada quan baixàvem rapelant com uns campions : je, je, je...\nUn cop al cotxe cap a casa, volant en mans de l'Enric Mullor. Per postres han vingut a casa a fer un cafè l'Agustí Cardona (eminent aperturista de vies a Montserrat : Carles del Frigi, Adria del Frigi, Gep llarg a Agulles...) la Carmeta i el Bernat (El MESTRE) . El Berni m'ha regalat un joc de tascons pel primer aniversari de cordada (snif, snif,)\nDemà anirem a la Gede d'en Frigi amb la Carlota Alcàzar i l'Agustí Jover, a estrenar el tascons que m'ha regalat el Berni. Serà per tascons...\nSalut i parabolts\nPublicat per Andreu a 23:14 1 comentari:\nPublicat per Andreu a 22:50 1 comentari:\nEn poques paraules, el títol d'aquest post descriu com em sentia quan vem arribar al cim de la Portella Petita per l'aresta GAM i vem veure que s'havien endut un parabolt de reforç de la reunió-ràpel i havien desequipat la normal. Ara es rapela només de dos espits. Molta gent dirà que sempre ha estat així i que no cal res més. Quans grans escaladors han traspassat rapelant confiats en una instal·lació que havien vist moltes vegades... Tornant a l'expressió: sempre ha estat així, amb aquesta actitut encara aniriem amb calces i una llança. Per sort s'inventen coses noves que ens fan la vida més còmode i fàcil i fer-ne bon ús està a les nostres mans, d'això s'en diu progrès. També ens agrada progressar escalant i per això es necessiten seguros actualitzats, no uns que tenen quaranta anys i que el més fàcil és fer la cremallera. Alguns defensen que el nivell de l'escalada a minvat desde que apareixen els seguros d'expansió, però el grau que es fa ara, no es feia abans. També diuen que els escaladors d'abans passaven amb aquells burins, però és que eren nous de trinca i no hi havia res més. També es qüestionava anys enrera a la fabulosa cordada Anglada-Gillamon per burinar, ells creien en el progrés.\nEm sorpren que hi hagi gent tan torpe, poc intel·ligent, egoista i se'm acudirien més qualificatius per descriure aquests personatges que es dediquen sistemàticament a desequipar, m'omple de tristor perquè en comptes de camaraderia hi trobarem rivalitat a la Muntanya, realment és molt trist. Dic torpe perquè algun dia es poden trobar que el que arrenquen, els hi faci falta, no sempre seran tan bons. Els califico d'egoistes perque sembla que volen tenir l'exclusivitat d'enfilar-se als llocs que desequipen, que ells són els més valens de fer-ho sense assegurances. Què no els espera ningú a casa? o és que són tant egoistes que no pensen que els trobaran a faltar? És molt greu el que fan, trobar-te a mitja tirada que hi falta un seguro, quan contaves ell, et pot costar un accident greu.\nLlegint un article del Vèrtex al repecte, em trobo que parlen del sobre-equipament a agulles i després de la Portella petita, vem passar per la Bola de la Partió, on vem trobar que també s'han endut el parabolt d'entrada a la reunió de la primera tirada. Aquest parabolt s'havia col·locat al costat d'un burí. per tant estem canviant una peça vella per una de nova i així protegim el pas delicat de la tirada. Ara, en una tirada de quaranta metres hi ha dos seguros bons i el burilet, això és sobre-equipament?\nTambé en l'article es comenta que les assegurances de nova generació malmeten la roca i defensen el pitonar. Tots hem vist fisures pitonades desgastades per l'efecte de clavar i desclavar.\nEm sorpren que la federació no es manifesti en contra del desequipament de vies i en canvi publiqui en la seva revista Vèrtex i en conseqüència faci costat a gent de concepte minimalista en quan a seguretat. Volen tenir menys llicències? Si no ens sentim recolçats per la federació, haurem de treurens la llicència a França?\nM'agradaria que aquest escrit anés més enllà del nostre blog i fer pensar a gent que estima la muntanya, l'escalar, l'excursionisme i tot el que té a veure amb aquest entorn. Jo ho faig, m'ho han transmès a casa. Sòc un romàntic, estimo les pedres i m'agrada enfilar-me al cim de les mateixes, com feien el meu avi i el germà de la meva avia Rosita, en Josep Barberà i Suquè. Tots ells volien que tornés a casa i que anés a vies segures.\nSalutacions i bones ascensions a tots.\nEnric Mullor i Sans\nPublicat per Enric Mullor a 19:45 10 comentaris:


Employee Advocacy: Un empleat compromès és poderós. - V3RTICE\nAl món cada vegada més competitiu de l’estratègia digital ha sorgit la necessitat d’ampliar totes les accions digitals a una audiència el més gran possible, i què millor que els teus empleats per fer d’altaveus de la teva estratègia digital. La millor manera de viralitzar teus continguts i generar engagement entre els teus empleats teus continguts és a partir de campanyes de Employee Advocacy. En V3rtice, agència especialitzada en estratègia digital, t’expliquem com.\nPer començar cal definir què és Employee Advocacy: és part del màrqueting de recomanacions generades des dels propis treballadors. És una tendència que converteix els treballadors en prescriptors de l’empresa i de les seves marques. El employee advocacy realment és per al treballador que estima la marca i la sent.\nCrear una Campanya de Employee Advocacy:\nGenera exposició positiva en les xarxes socials\nCrea una consciència de marca a través dels seus empleats a través dels mitjans digitals.\nL’empleat, amb un alt nivell de Expertise i de Authority recomana productes o serveis d’una empresa a un amic o familiar a través de les xarxes socials. És un expert en el seu producte o servei. Té un discurs creïble i pot ser un portaveu fiable per el seu cercle més proper.\nUn empleat compromès representa els interessos de l’empresa tant interna com externament.\nL’empleat feliç ajuda a construir la identitat dels empleats de l’empresa, de vegades, transformant-la.\nPer desenvolupar les estratègies de Employee Advocacy convé tenir en consideració alguns aspectes.\nEl més important, una estratègia de Employee Advocacy no està dirigida a Brand Lovers ni a Brand Ambassadors. És target principal és l’empleat de la companyia que desenvolupa aquesta estratègia digital. La forma que l’empleat compromès i feliç té de defensar la seva companyia és:\n-Generar Engagement en les xarxes de la companyia per a les quals treballa. En donar Like i comentar les publicacions, sobretot si és a la primera hora, s’aconsegueix que les dades generades siguin molt millors. Aquesta dada és clau en un moment de Reach Orgànic i nombre de likes declinants a les xarxes socials, especialment a Facebook i Instagram.\n-Defensar de la imatge d’una companyia a través de les pròpies xarxes socials dels seus empleats\nL’acció activa dels empleats provocarà:\nUna millora de la imatge de la companyia.\nAtracció de talent sobre la base del apostolat dels propis empleats\nImpulsar majors nivells de compromís dels empleats.\nAugmentar la confiança del consumidor, ja que els usuaris de xarxes socials tenen un nivell de prescripció molt elevat entre la seva xarxa més propera de contactes en xarxes socials.\nCreant una campanya de s’aconsegueix magnificar l’abast i resultat d’una estratègia digital a través de l’ajuda dels empleats, d’aquesta manera s’augmenta la notorietat de marca. També el contingut generat té un valor molt positiu que pot atraure talent i millorar les vendes. Però, com es crea una campanya de Employee Advocacy? En V3rtice, agència de Màrqueting Digital pensem que seguint aquestes guies:\n-Crea un ambient positiu i de confiança. És important no pressionar ningú per participar i que el programa es desenvolupi en un ambient de llibertat.\nEstableix objectius clars i factibles. Tangibles objectius i que aquests siguin realitzables és clau per portar a bon port l’estratègia.\n-Audita els resultats i comparteix. Estableix unes mètriques per mesurar els resultats i saber el que ha funcionat i el que no és molt important.\n-Defineix les Best Practices. Des V3rtice recomanem crear un llibre d’estil i bones pràctiques a les xarxes socials i organitzar workshops amb els empleats per donar a conèixer aquest decàleg.\n-Gamifica i ofereix recompenses. La gamificació està a l’ordre del dia en tota estratègia digital i obre un canal de comunicació molt efectiu amb l’empleat. La possibilitat de guanyar una recompensa és l’altre gran motivador dels empleats, que a més regenera el sentiment de pertinença.\nGabinet de premsa institucional\nUna de les tasques que més beneficis indirectes proporciona a les organitzacions és una bona gestió del seu gabinet de premsa.


Visites al Centre d'Investigació Plataforma Solar d'Almería - UAB Barcelona\nVisites al Centre d'Investigació Plataforma Solar d'Almería\nEl Departament d'Ambientals de la Facultat de Ciències de la UAB, vol convidar-vos a conèixer el major centre d'investigació d'Europa dedicat a les tecnologies solars. Està considerat per la Comissió Europea com una gran instal·lació científica i tècnica singular (ITCS), parlem del Centre de Visitants de la Plataforma Solar d'Almeria (PSA).\nDes del Centre de Visitants de la Plataforma Solar d'Almeria (PSA), volem convidar-lo a conèixer el major centre d'investigació d'Europa dedicat a les tecnologies solars. Està considerat per la Comissió Europea com a Gran Instal·lació Científica i Tècnica Singular (ITCS) i és també el centre de R+D del món dedicat als sistemes de concentració solar tèrmica. Aquí podrà conèixer de primera mà els projectes de recerca que es desenvolupen a les unitats de:\n• Sistemes solars de concentració per a la producció d'energia elèctrica\n• Dessalació solar\n• Tractaments solars d'aigua\n• Estudi de materials\n• Eficiència energètica en l'edificació\nPer tal de mostrar-li la gran quantitat de projectes que aquí es desenvolupen, s'organitzaran per aquest període 2017/2018 visites especialitzades comptant amb la col·laboració dels nostres investigadors. Esperant un futur contacte, el saluda l'equip gerent del Centre de Visitants.\nCorreu electrònic visitas@psa.es\nPersona de contacte Moira Zabaleta Bernotti


"Les il·lustracions aporten valor als diaris" - El Periòdic d'Andorra\nJordi Casamajor Il·lustrador i escultor\n"Les il·lustracions aporten valor als diaris"\nJordi Casamajor (Sant Julià de Lòria, 1971) dibuixa des que té ús de raó. O potser des d’abans. Fill de pare dibuixant i germà de Roger Casamajor, guanyador d’un Gaudí per Pa negre, ha mamat la passió per l’art des de petit. Il·lustrador d’articles de premsa, escultor i professor de Plàstica a l’escola andorrana, Casamajor comença una nova etapa a EL PERIÒDIC com a autor de la secció d’efemèrides, titulada Tal dia com avui...\n–Com li va sorgir la idea de crear aquesta secció?\n–A mi sempre m’ha agradat dibuixar en premsa, però depenc molt dels autors. Si escriuen, puc il·lustrar els continguts. Si no publiquen, em quedo sense dibuixar. Amb aquesta secció he pogut trobar la manera de treballar sense dependre tant d’ells.\n–Li agrada la història?\n–A mi sempre m’ha agradat la història, així que des d’abans d’ahir publico un apunt gràfic d’algun fet històric. Tenia ganes de fer alguna cosa diària perquè la gent s’habituï a mirar l’efemèride del dia.\n–Es veuen acudits i vinyetes iròniques als diaris, però efemèrides il·lustrades?\n–Ja, però és que jo no sóc humorista. Jo no he vist mai a cap diari una efemèride il·lustrada. Sí que hi ha seccions d’hemeroteca, però no van acompanyades de dibuixos.\n–Quin tipus de fets històrics triarà?\n–La idea és il·lustrar efemèrides andorranes, però són molt difícils de trobar i no sé on anar a buscar-les. De moment vaig mirant i trio les més divertides i les que són més senzilles d’il·lustrar. Per exemple, avui surt la inauguració del metro a Londres, que va tenir lloc al segle XIX.\n–Quantes il·lustracions té fetes ja?\n–Poquetes, quatre o cinc. Però en un dia en puc fer moltes, com 15, però tampoc es tracta d’això. Vull anar-ho fent a poc a poc.\n–Traçat i fresc, adaptat a la premsa. Intento adequar-ho al que demanen els mitjans. Dibuixos espontanis i a color, fets amb aquarel·la. El detallisme m’agrada, però el deixo per les meves obres escultòriques.\n–En quins artistes s’inspira?\n–M’agrada molt el tipus de dibuix clàssic americà. També m’agraden els il·lustradors de premsa catalana i les revistes satíriques de principis del segle XX, com Papitu o el Patufet. Era un dibuix molt pur, fresc i molt net.\n–Què és el que troba més interessant de treballar amb premsa?\n–El dibuix de premsa està a l’abast de tothom i moltes vegades arriba a molta més gent que en una exposició. Dibuixar és la base de tot l’art i poder-ho publicar i que la gent ho vegi és el millor que et pot passar. A més, és curiós el fet que tots els grans diaris encara tenen dibuixants. Les il·lustracions donen un valor afegit als diaris. Els millors articles d’opinió porten un dibuix en comptes d’una fotografia.


El racó de l'infant: QUINA ALEGRIA!! MÉS DE 100.000 VISITES\nJoel Artigas 3 d’abril de 2012 a les 13:25\nMoltes felicitats Laura! I que això no pari!! Visca la hiperactivitat. :) No deixis de treballar que ho fas molt bé.


Els nous desplegaments de tecnologies i infraestructures comporten nous espais per a l’activitat empresarial. Així quedava reflectit ahir durant la celebració del Dia Mundial de les Telecomunicacions, Internet i la Societat de la Informació (#DMT2021), on també s'assenyalava que és fonamental el desplegament de la fibra òptica i la universalització de l'accés a Internet, en especial a les zones rurals.\nLa trobada digital, organitzada per primer cop amb Feceminte i Cecable, la va inaugurar David Ferrer, secretari de Polítiques Digitals de la Generalitat de Catalunya, després de les paraules de benvinguda dels presidents de Feceminte, Telecos.cat i GrausTIC. Ferrer va destacar el paper de les administracions públiques en facilitar el desplegament de la fibra òptica i millorar la connectivitat internacional, i és que la Generalitat ha invertit 80 M d’euros en el desplegament d’infraestructura pública, arribant així a 415 municipis que no disposaven de connectivitat.\nTot seguit, arrencava una interessant taula rodona amb el reptes, els frens i les oportunitats del sector com a protagonistes, amb la participació de Rosa Paradell, directora de desenvolupament de negoci d’innovació d’i2Cat; Cristina Campillo, subdirectora d’Infraestructures Digitals i Comunicacions Electròniques de la Generalitat; Sergio Hernández, president de Smartech Cluster i membre del comitè de govern de KNX, i Christopher Gehlen, CEO & Co-founder de Neutroon, que destacaven, entre d’altres, la necessitat de col·laboració públic-privada; d'escoltar les persones (perquè es pugui produir el canvi cultural bàsic cap a la digitalització); la banda ampla; la sensibilitat cap a les PIMES (tant les tecnològiques com no tecnològiques); el 5G com a habilitador de la banda ampla, la disminució de la bretxa digital i l’evolució cap a la indústria 4.0, les smarts cities o les llars intel·ligents.\nEl debat, moderat per Joan Francesc Fondevila, periodista, director de Cecable i professor universitari, situava al ciutadà com a centre de la tecnologia. Un missatge optimista i encoratjador cap el futur del sector amb oportunitats que s’obren, potser en part, per la pandèmia, que ha accelerat aquest procés: "Si volem aconseguir amb èxit la transformació digital és imprescindible comptar amb les zones rurals per equilibrar el territori i que les oportunitats arribin a tothom", destacaven unànimement.\nLa cloenda anava a càrrec d’Antoni Cañete, president de PIMEC, que assenyalava el paper essencial de les telecomunicacions i reclamava la necessitat que els fons “Next Generation” de la UE es capitalitzin i arribin a PIMES i autònoms. Per acabar, el president de l'APTICC, Eduard Martin, adreçava al centenar d'assistents unes paraules de comiat.


Xerrada-Debat: Smartphones i xarxes socials una mirada crítica - Indymedia Barcelona\nXerrada-Debat: Smartphones i xarxes socials una mirada crítica\nData: Divendres 15 Maig, 2015, 19:00 - 21:30\nOrganitzador*: banc expropiat\nDescripció: Som pesades però creiem que la virtualització de lo real està sumint la vida en pur aïllament i contemplació passiva. Es prefereix ja relacionar-se amb la fredor de les màquines (les relacions socials en el capitalisme també són fredes, ja que esdevenim mercaderies...).\nSi les tecnologies de la comunicació trenquen l'aïllament, tal com se'ns sol dir, per què cada dia se'ns ofereixen noves mercaderies per a comunicar-nos més i millor? A qui sinó a una massa d'individus sols i aïllats se'ls vendria tots aquests aparells? Un cop més veiem com el sistema, després d'haver sacrificat gran part de la comunicació real (en la competitivitat, la gentrificació dels barris i la flexibilitat d'un dia treballar aquí i l'altre allà...) ofereix una pròtesi a aquesta manca que, a més, permet un control social fins aleshores impensable.\nEn la xerrada debatrem sobre el paper de les noves tecnologies en les nostres vides i com afecten als moviments socials. Parlarem sobre les condicions de producció dels telèfons mòbils, l'impacte ambiental i a la salut i, el que ens sembla més interessant, el seu efecte social en el dia a dia.\nLloc: Travessera de Gràcia 181, entre la plaça revolució i el mercat de l'Abaceria. Metros: Joanic (L4), Fontana o Diagonal (L3).


La fageda del Montseny ha patit un bon ensurt | NacióGranollers\nLa fageda del Montseny ha patit un bon ensurt\nper Josep Maria Panareda , Montseny, 15 de maig de 2017 a les 13:00 |\nBranca de faig afectat per les glaçades dels 27-29 d’abril de 2017 al Montseny | Josep Maria Panareda\nL’endemà de Sant Jordi vaig pujar al Montseny fins a Sant Marçal per a preparar una sortida botànica a la capçalera de la Tordera amb un grup de l’ADENC de Sabadell. L’objectiu era observar el paisatge vegetal de contacte entre l’alzinar, la roureda i la fageda. Fou una sortida en solitari per a cercar racons interessants, cosa que no em va costar pas gaire. Pensava que faria fresqueta, però no, més aviat vaig passar calor, i això que en cap moment en vaig posar el polar.\nEl paisatge forestal era d’allò més agraït, amb els arbres coberts de les primeres fulles d’un verd tendre i translúcid, sobretot els faigs i els trèmols; els roures i els castanyers tot just començaven a treure les primeres fulles.\nEl dissabte, 6 de maig, el dia de la sortida col·lectiva, va fer un dia esplèndid, un temps una mica més fresquet que el 24 d’abril, però també amb un cel serè i ben net, el que permetia contemplar el paisatge amb nitidesa fins i tot el més llunyà.\nPujava en cotxe des de Sant Celoni, on visc, amb ganes de gaudir i d’ajudar a descobrir la dinàmica de la natura als companys de Sabadell. A mitja pujada, després de passar per la Roureda de Ridaura, en el revolt que gira cap a la vall de Gualba, on comença la fageda, vaig veure quelcom estrany als vessants més enlairats del Montseny. Però no hi vaig donar cap importància, a més conduïa en un tram ple de revolts al costat d’estimballs. Fou en la clariana de Santa Fe quan en vaig adonar del color marronós fosc de la fageda situada pel damunt de mig vessant entre Santa Fe i la carena de les Agudes – puig Sacarbassa. A la meitat inferior del vessant la fageda tenia el color verd groguenc característic del mes de maig amb les fulles tendres i acabades de desplegar.\nÉs conegut que les fulles dels nivells més enlairats surten una mica més tard. Primer apareixen en els arbres situats a cotes inferiors on el clima és més temperat i progressivament sorgeixen en els de més amunt. El límit entre la fageda amb fulles i la de sense fulles sol ser una franja amb canvis progressius. Però el que es veia el dia 6 de maig era un canvi brusc; en pocs metres es passava de fageda verda plena de fulles a una fageda sense fulles, però amb tonalitat marronosa fosca, una mica rogenca. El color normal d’una fageda sense fulles és d’un marró blanquinós on es diferencia el color blanquinós-grisenc de l’escorça dels troncs.\nPassada la sorpresa em vaig adonar del que es tractava. Era la conseqüència recent d’un fenomen freqüent, però que aquest any s’havia manifestat d’una manera espaterrant. A més, aquell dia era molt probablement un dels millors per observar-ho, tant per la situació meteorològica idònia pel cel ben clar com per haver passat just 10 dies del fenomen causant.\nDes del turó on hi ha la creu de Sant Marçal es podia observar magníficament l’impacte en el paisatge del fenomen meteorològic de la setmana anterior tant si es mirava cap a les Agudes com cap al Matagalls.\nPer Sant Jordi i els dies següents feu un temps calorós, amb temperatures força més elevades de les normals. Les temperatures baixaren sobtadament uns 5º tant en les màximes com en les mínimes el dia 26. I una disminució semblant es registrà el dia 27, en què s’assoliren -4,6º de mínima i 0,7º de màxima en l’observatori de Puigsesolles, situat just al costat del Turó de l’Home. El dia 28 les temperatures foren també molt baixes, -4,3º i 2,8º respectivament. I encara es mantingueren baixes el dia 29 amb -2,1º i 4,7º. Els dies següents seguí l’augment; les del dia 6, el de la sortida col·lectiva, foren 4,3º i 14,8º.\nEl que havia succeït era que les fulles dels faigs aparegueren abans del que era corrent a causa de la bonança tèrmica. Les glaçades tardanes de tres dies malmeteren les fulles tendres dels vessants superiors on les temperatures foren més baixes i amb glaçades intenses. L’aigua dels teixits s’havia glaçat el que ha provocat el trencament de l’estructura foliar. Les fulles malmeses, cremades per la glaçada, com es diu vulgarment, s’assecaren, sense poder dur a terme l’activitat fotosintètica.\nPerò la sortida de la fulles continua, excepte en els casos que el fred hagi malmès totalment el borró. Si una fulla havia sorgit parcialment, la part situada ja a l’exterior en el moment de la glaçada quedà malmesa, però no la resta que encara restava embolicada i protegida per les escames exteriors del borró. Durant l’estiu es podran veure penjades a les branques dels faigs afectats encara algunes fulles totalment cremades per la glaçada amb d’altres només cremades la vora externa o afectades en bona part, al costat de fulles totalment verdes. Aquestes darreres són les que hauran sorgit totalment després de l’episodi de fred.\nSi durant l’estiu us passegeu pels vessants superiors del Montseny podreu observar les conseqüències d’aquesta glaçada tardana dels dies 27-29 d’abril. Tingueu present que haureu de pujar una mica més pel damunt del pla de Santa Fe i del coll de Sant Marçal. Aneu cap al Turó de l’Home, a les Agudes o al cim del Matagalls.\nAquestes glaçades afectà de manera especial al faig, però altres arbres també es van veure perjudicats, com el freixe, el castanyer i el saüquer, entre altres. Una de les plantes més afectades fou la falguera aquilina, molt abundant en els clarianes, marges i vores de camins.\nMolt probablement us estareu preguntant si aquest fenomen pot comprometre el futur de la fageda. L’afectació de la glaçada tardana d’aquest any ha ocasionat un impacte visual notable. És possible que hagi malmès totalment alguns borrons i fins i tot algunes branques i fins o alguns peus sencers. Cal tenir present que aquests fenòmens tenen lloc sovint i que la vegetació es refà.\nAllà on la intensitat d’aquests fenòmens sigui prou intensa com per a dificultar la pervivència o l’avenç de la fageda, sí que té conseqüències en el paisatge vegetal. Però cal considerar que alhora que dificulta l’establiment d’una comunitat vegetal concreta, n’afavoreix una altra. Aquesta és la raó per la qual en uns indrets s’hi desenvolupa un alzinar, en d’altres unes rouredes o fagedes. No cal amoïnar-se més del compte.\nTanmateix podeu observar aquest fenomen sense pujar al cim del Montseny. Hi ha indrets de la plana del Vallès, com a Sant Celoni, on han estat sensiblement afectades les nogueres, i també les falgueres aquilines. Durant tot l’estiu les fulles mig cremades romandran dalt de les nogueres afectades.\nUn massís curull de sorpreses\nPer Joan Rubiralta el 23 de maig de 2017 a les 11:43\nSi no ha haguessis esmentat segur que seguiríem pujant a la muntanya i no ens n'adonaríem. Per un bon observador com tu, segur que ens podries explicar altres detalls de la botànica montsenyenca. Ara estarem més atents en les nostres cites.\nGenerositat, gratitud i coneixement\nPer Follet entremaliat el 23 de maig de 2017 a les 07:47\nGenerositat per compartir els mil i un detalls que ens proporciona el Montseny. Gratitud pel que tens per la Natura i la manera de relacionar-te amb ella. Coneixement per la manera que ho descrius, ho vius i ens ensenyes. Moltes gràcies Josep M.\nDESCOBRINT-LO UNA I ALTRE VEGADA\nPer Petit Princep el 19 de maig de 2017 a les 12:39\nBenvolgut Josep Maria; Gràcies per redescobrir-nos novament un Montseny que una i altre vegada ens demostra la seva infinitat, la seva màgia i la seva relació amb tots els essers vius, entre ells les fagedes i resta de la vegetació Montsenyenca de la que ens parles en el teu escrit. Felicitats


Un poble de Mallorca. Un nou treballador alemany. Una sospita no verba...\nUn poble a Mallorca. Un nou treballador alemany. Una sospita no verbal...\nEl documental La lluita per l'espai urbà situa els canvis violents que...


Can Traver Restaurant | RESTAURANT\nCultura culinària, ambient familiar i entorn natural.\nEl restaurant Can Traver és una finca rústica –la típica casa pairal catalana– que compta amb terrasses exteriors i vistes a un entorn natural idíl·lic on sobresurten els Cingles de Bertí. Les instal·lacions disposen de diferents sales i menjadors per a celebracions de tota mena. Tot plegat, es recolza en una gastronomia a mig camí entre la tradició i l’avantguarda, entre la cuina d’interior i la mediterrània. Hi podreu tastar plats exquisits.\nEns avala més de mig segle d’experiència en l’àmbit de la restauració, en el decurs del qual hem creat un ambient càlid, familiar i acollidor on cada detall ens convida a retrocedir en el temps i a viure alhora el moment amb la màxima intensitat.\nRestaurant amb el Certificat d’excel·lència de “Tripadvisor“,\nreconegut pel bon servei i una millor cuina tradicional catalana.\nDINARS I SOPARS A LA CARTA\nÀmplia carta de plats tradicionals i moderns.\nMenjar d’avantguarda de temporada de màxima qualitat.\nRESERVA TAULA ONLINE O TRUCA’NS AL (0034) 938 658 155


Written by Carme Porta Abad\tThursday, 03 October 2013 13:53\nA Catalunya, (segons les dades fetes públiques el 2-10) hi ha actualment 799.579 persones a l'atur, de les quals 396.366 són dones. Si bé les dades respecte al mes anterior evidencien una petita disminució de l'atur femení i torna a situar l'atur masculí per sobre cal analitzar-les a fons i cal, també, analitzar el context.\nEl sector on més creix l'atur és el sector serveis, un sector àmpliament feminitzat, mentre que el sector industrial i el de construcció disminueixen un poc respecte al mes anterior. Per altra banda l'evolució de l'atur femení entre el 2010 i el 2013 indica un creixement important que, a més, és més alt entre les dones majors de 45 anys, edat a partir de la qual hi ha més dificultats de reincorporació laboral. En aquest segment l'atur femení supera amb escreix el masculí i, a més, de forma preocupant pel que fa a l'atur de llarga durada: 90.723 dones majors de 45 anys porten més de 12 mesos en situació de desocupació (front a 78.808 homes). A mida que avança l'edat i la llargària de l'atur més feminitzat és el perfil.\nLa situació econòmica és alarmant, segons dades del mateix Departament de Treball, en aquest darrer trimestre del 2013, de les persones a l'atur només un 30% rebran algun tipus de prestació. La situació és preocupant per a tothom, però com veiem en les dades, especialment per a les dones, que ja partim d'una situació de desigualtat social i laboral a més del creixement de l'atur.\nLes desigualtats socials augmenten, el risc de pobresa és cada cop més alt i, les dones seguim mantenint el doble rol de treballadores (o no) i cuidadores amb una reforma laboral que va retallar les polítiques de conciliació de la vida laboral, familiar i personal i va arraconar les polítiques d'igualtat a les empreses.\nEls convenis són, estan sent i han estat difícils de negociar i, en molts casos, han acabat amb grans retallades salarials i de personal i, sempre, amb retallades parcials o desaparició total de polítiques que impulsin la igualtat de condicions laborals entre homes i dones.\nLes dades canten i la realitat és evident. El perfil de pobresa fa molts anys que es dibuixa com a femení, ara aquesta situació lluny de canviar i millorar empitjora i es manté. Les dones tenim menys oportunitats que abans i la nostra vida encara es precaritza més.\nLes polítiques laborals no estan donant fruits, no s'estan enfocant correctament. Les mesures econòmiques i socials van contra tota lògica de creixement i a Catalunya, a més, l' Estat segueix retallant les inversions i els pressupostos, segueix castigant l'afany d'aprofundiment democràtic.\nAra ja som 396.366 ciutadanes a l'atur, 799.579 ciutadanes i ciutadans que veuen les esperances i expectatives minvades. No sembla que es corregeixin les polítiques de retallades de drets socials encetades ni tampoc que la tant adorada "austeritat" (només per algunes i alguns) hagi creat llocs de treball i hagi millorat l'economia, fins quan haurem d'esperar per canviar el rumb de tanta injustícia?\nContent View Hits : 22832285


Història - Síndic de Greuges de Catalunya - El defensor de les persones\nInici > El Síndic > Història\nEl Síndic de Greuges de Catalunya és una institució recent, però té uns antecedents clars a la Catalunya medieval, com són les assemblees de pau i treva o els provisors de greuges. La institució moderna troba les seves arrels en la institució sueca de l'ombudsman, creada el 1809 com un comissionat parlamentari encarregat de rebre les queixes dels ciutadans sobre l'actuació incorrecta de l'Administració per tractar de rectificar aquesta actuació i informar-ne el Parlament.\nA la segona meitat del segle XX la institució es va estendre a la major part dels països democràtics. L'Estatut d'autonomia de Catalunya de 1979 va preveure la creació d'un ombudsman català amb el nom de Síndic de Greuges. L'any 1984, el Parlament de Catalunya va aprovar finalment la Llei reguladora de la institució del Síndic de Greuges amb la missió de defensar els drets fonamentals i les llibertats públiques dels ciutadans, i amb aquesta finalitat, se li van atorgar facultats de supervisió sobre l'Administració pública de la Generalitat i sobre els ens locals de Catalunya.\nDurant l'onada de lluites i enfrontaments socials que va patir Europa occidental poc abans de l'any 1000, es va crear a França la institució de la pau de Déu que pretenia oferir refugi a les persones indefenses. Aviat, aquesta institució es va estendre al sud, cap a Catalunya. Paral·lelament, es va estendre també la treva de Déu que establia la prohibició de lluitar els dies festius i en determinats períodes de l'any litúrgic.\nL'any 1027, sota l'impuls de l'abat Oliba del Monestir de Ripoll, es van consolidar aquestes mesures protectores mitjançant la promulgació d'una Constitució de Pau i treva, la primera de les que es van aprovar a Catalunya a les dècades següents. Les assemblees que aprovaven aquestes constitucions —les assemblees de pau i treva— es van atribuir, amb el suport de l'autoritat del comte, el dret d'imposar penes materials a qui no respectés les constitucions. Així, es limitava el poder dels senyors i es castigava els culpables d'accions contra les persones. Constituïen, doncs, un sistema de control dels excessos de les autoritats, raó per la qual s'acostuma a considerar les assemblees de pau i treva com un primer antecedent de l'actual institució del Síndic de Greuges.\nMés tard, quan van aparèixer les Corts Catalanes, la satisfacció de les reclamacions o les queixes dels habitants del país —els greuges— es va convertir progressivament en un punt cabdal de les reunions de Corts. Hi havia un greuge de cort quan algun poblador de Catalunya havia estat lesionat o perjudicat pel rei o pels seus oficials, fins i tot quan aquests havien actuat en exercici de la funció judicial. El concepte es va anar ampliant de manera que, amb el temps, gairebé qualsevol lesió es podia considerar greuge, sempre que pogués trobar base en alguna transgressió d'un dret o d'un compromís adquirit pel monarca.\nEls greuges generals —els que afectaven el bé comú de tot el Principat— havien de ser atesos pel conjunt de la cort per mitjà de modificacions legislatives d'acord amb el rei. D'altra banda, es consideraven greuges particulars els que no afectaven l'interès general i podien ser presentats per persones particulars o per les corporacions municipals o d'altres. El rei resolia aquests greuges particulars durant la reunió de cort, bé directament o bé encarregant a un jutge que proposés una solució al Consell Reial.\nEls provisors de greuges\nA la Cort General de Perpinyà, l'any 1350, durant el regnat de Pere el Cerimoniós, es presenta per primera vegada al rei un memorial de greuges de forma unitària i articulada. Però va ser el rei Martí l'Humà qui, l'any 1409, va institucionalitzar un procediment de satisfacció de greuges, amb la creació d'una comissió paritària formada per nou delegats del rei i nou dels estaments o braços de cort . Aquests delegats s'anomenaven jutges de greuges o provisors de greuges. Jutjaven cada cas col·legiadament i la seva sentència s'incorporava com un acte o juí de cort, tot i que sovint s'emetia molts mesos després.\nA partir de l'any 1419, la comissió va estar formada només per nou provisors, tres nomenats pel rei i dos més per cada un dels tres estaments: eclesiàstic, nobiliari i ciutadà. En aquella època els representants de l'estament ciutadà rebien sovint el nom de síndics. Per tant, dos dels síndics eren escollits pels seus companys com a provisors de greuges per formar part de la comissió. En aquest sentit, es pot dir que a l'edat mitjana ja hi va haver uns "síndics de greuges". La seva missió no era idèntica a la de l'actual Síndic de Greuges, ja que actuaven de manera col·legiada i dictaven sentències. Tanmateix, hi ha similituds importants que van fonamentar la recuperació d'aquest nom per a la institució moderna. Els ciutadans presentaven les seves queixes al conjunt de l'estament ciutadà, que n'incorporava moltes al memorial de greuges que es presentava al rei i que havia de resoldre la comissió. En aquesta, els dos síndics provisors de greuges defensaven habitualment els interessos dels ciutadans que havien presentat la seva queixa i, en aquest sentit, es poden considerar un antecedent de l'actual institució del Síndic de Greuges. Com assenyala el professor Font Rius, totes dues institucions comparteixen el principi comú de l'autoresponsabilització del poder públic i l'Administració per les infraccions comeses en perjudici dels particulars.\nLa institució del provisor de greuges, fundada pel rei Martí l'Humà l'any 1409, va desaparèixer l'any 1716 amb el Decret de Nova Planta, com la resta de les institucions públiques catalanes. Per simbolitzar-ne la recuperació, l'any 1984 el Síndic de Greuges va agafar com a emblema de la nova institució l'escut del rei Martí l'Humà.\nL'any 1809 es va aprovar una constitució liberal a Suècia. Aquesta va crear un comissionat parlamentari per rebre les queixes dels ciutadans sobre l'actuació incorrecta de l'Administració. Aquest comissionat rebia el nom d'ombudsman, que literalment vol dir "l'home que fa els tràmits". El seu encàrrec era assegurar l'observança de les lleis i fer complir als funcionaris del rei les seves obligacions en benefici dels ciutadans. Inicialment acusava els funcionaris infractors davant dels tribunals, però amb el temps es va limitar a amonestar els infractors i a informar anualment el Parlament, informe que aviat va assolir una gran difusió i un gran impacte sobre l'opinió pública.\nDurant més d'un segle va ser una institució específica de Suècia. L'any 1919 es va implantar a Finlàndia i, fins l'any 1953, no es va implantar en un tercer país, Dinamarca. A partir d'aquell moment es va implantar progressivament en nombrosos països i encara avui en continua l'expansió. En cada país se l'anomena d'una manera diferent, com ara Parliamentary Commissioner for the Administration a Gran Bretanya (1967) o Médiateur de la République a França (1973).\nL'any 1978 la Constitució espanyola també va recollir la figura de l'ombudsman, amb el nom de Defensor del Pueblo i una innovació important: per primera vegada va rebre l'encàrrec de defensar els drets fonamentals dels ciutadans. En endavant, gairebé totes les institucions d'ombudsman que s'han creat al món han rebut també l'encàrrec de defensar els drets humans. D'aquesta manera, la figura de l' ombudsman s'ha vinculat al moviment internacional en defensa dels drets humans, que va començar amb la Declaració universal dels drets humans aprovada per les Nacions Unides l'any 1948 i que es va reforçar especialment a partir de l'any 1966, amb la signatura dels Pactes internacionals sobre drets civils i polítics i sobre drets econòmics, socials i culturals.\nAlguns estatuts d'autonomia van recollir també la figura de l'ombudsman, amb l'encàrrec de defensar els drets fonamentals i amb noms específics, alguns dels quals, com ara el Justícia d'Aragó, amb una gran tradició històrica.\nEn arribar la democràcia, al Congrés de Cultura Catalana que va tenir lloc l'any 1977, es va proposar el nom de Síndic de Greuges per a un comissionat parlamentari encarregat de defensar els drets dels ciutadans i de fiscalitzar l'Administració. L'Estatut d'autonomia de Catalunya de 1979 va preveure el nomenament d'un "Síndic de Greuges per a la defensa dels drets fonamentals i les llibertats públiques dels ciutadans". Finalment, el 20 de març de 1984 el Parlament de Catalunya va aprovar la Llei reguladora de la nova institució, a la qual s'encarregava la defensa dels drets fonamentals i les llibertats públiques dels ciutadans, i amb aquesta finalitat se li atorgaven facultats de supervisió sobre l'Administració pública de la Generalitat i sobre els ens locals de Catalunya. L'any 1989 es va modificar la Llei per habilitar el Síndic de Greuges a designar un segon adjunt amb l'encàrrec de defensar els drets dels infants. (Llei SGC 1989)\nEl juliol de 2006 es va aprovar el nou Estatut d'Autonomia de Catalunya, que renova i reforça la institució del Síndic i li atorga més competències. A partir d'aquest moment, el Síndic supervisa, amb caràcter exclusiu, l'activitat de l'Administració de la Generalitat i la dels organismes públics o privats vinculats o que en depenen, la de les empreses privades que gestionen serveis públics o acompleixen activitats d'interès general o universal.\nEl desembre de 2009, i en compliment del manament de l'EAC, s'aprova la nova Llei del Síndic de Greuges, com a llei de desplegament bàsic de l'Estatut, segons exigeix l'article 62.2 de l'Estatut d'Autonomia.\nEl títol I de la Llei del Síndic estableix la doble finalitat de la norma: regular la figura del Síndic de Greuges d'acord amb les previsions de l'Estatut d'autonomia i designar el Síndic de Greuges com a mecanisme de prevenció de la tortura i dels tractes o penes cruels, inhumans o degradants, previst en el Protocol facultatiu de la Convenció de Nacions Unides.


TEXTILES VALEA automatitza la mobilitat i seva gestió amb KRITERP\nTEXTILES VALEA automatitza la seva gestiói mobilitat amb KRITER ERP...\nTEXTILES VALEA des de la seva fundació és un reconegut importador especialitzat en la distribució i venda de motius i adorns per a la confecció de vestits de núvia, madrina i comunió. És una empresa dedicada a la importació i posterior distribució a Espanya i Portugal de teixits, motius i adorns per a la confecció de vestits de núvia, padrina i comunió, amb una dilatada experiència en el sector.\n''El conjunt de solucions de KRITER Software, facilita la informació de manera àgil i senzilla. Amb la mobilitat portem la gestió i els processos on la necessitem'' Jose Luís Valea, Director General. Cas d'Èxit PDF\nEl creixement del negoci i el mercat exigeix la màxima competència. La incorporació de noves referències de producte, de nous importadors per a proveïr les novetats del sector, tenia associada la necessitat d'incorporar nous processos administratius, disposar de la millor informació a cada moment.\nLa complexitat de la gestió en la importació i la distribució amb els diferents productes, com múltiples referències. Controlar la distribució de la multitud d'articles amb un control efectiu de terminis de lliurament i aprovisionament correcte, suposa un repte important a un mercat competitiu. No hi ha marge d'error, s'ha de garantir una gestió del negoci amb una bona i fructífera relació amb el client.\nConscients d'estar en un sector molt competitiu han de comptar amb una solució adaptada a complexos processos de comandes, a diversitat d'articles i a clients amb necessitats específiques. En aquell moment era necessari incorporar eines que permetessin innovar tecnològicament en els processos de l'empresa.\nDesprés de l'avaluació de diverses alternatives s'opta per KRITER ERP, ja que la solució, a més de la gestió administrativa i empresarial aporta la integració d'un portal de gestió des d'internet per a accedir a l'ERP, així com l'aplicació de mobilitat per a l'equip comercial, amb un procés de vendes de principi a fi.\nLa solució inclou mòduls específics per al negoci de la distribució com la gestió del magatzem, control d'inventaris, comandes i devolucions, gestió de comissions, vendes i compres per múltiples, etc. Conceptes com gestió automatitzada de l'aprovisionament, amb avaluació del risc i gestió de cartera d'efectes dins de l'àrea de distribució, la solució aporta una automatització del magatzem molt satisfactòria que permet definir tots els processos de treball de manera senzilla.\nEl període d'implantació de l'eina de KRITER Software en l'estructura de TEXTILES VALEA va durar 2 mesos i escaig, incloent-hi els processos formatius d'usuaris. Després de la importació de la informació existent i la configuració de les eines realitzades específicament, s'optimitza tot el circuit de l'organització. Gràcies a la flexibilitat de la solució, el procés d'implantació es va realitzar en paral·lel amb la formació d'usuaris, proves de test i validació.\nLa solució de KRITER Software permet a TEXTILES VALEA un alt grau d'optimització dels seus processos administratius, permetent focalitzar-se en el control de la informació, més que en la mecanització de la mateixa. Amb la informació i automatització del magatzem avui dia es rep i es lliura una gran quantitat de referències amb agilitat i control exhaustiu de l'estoc. L'eina de càlcul de necessitats permet una correcta gestió per a l'aprovisionament dels magatzems a més de garantir una alta disponibilitat en la mercaderia.\nAmb l'aplicació KRITER ERP, TEXTILES VALEA disposa d'un control i integració absolut de la informació, essencial en la presa de decisions, disposant d'una panoràmica precisa i en temps real. El portal d'Internet i la Plataforma de mobilitat faciliten la feina del departament comercial per la seva integració amb el sistema ERP, posant a disposició un catàleg actualitzat, disponibilitat de productes, en definitiva, una gestió de comandes.


Visites Guiades a Sagunt “Descobreix el teu Patrimoni”\nEls pròxims diumenges s'inicia un cicle de visites per les quatre zones històriques més importants de Sagunt; Ciutat Ibèrica, Romana, Jueva i Industrial\nEl diumenge 8 de maig, s'inicia un cicle de visites guiades gratuïtes al llarg de tot el mes, sota el nom “Decobreix el teu patrimoni”, organitzat per Col.lectiu pel Patrimoni. És una iniciativa col•lectiva, per motiu de la candidatura del patrimoni de la humanitat i la declaració de Sagunt com la capital valenciana de la romanització, també col•labora l'Ajuntament de Sagunt i la Associació de Guies del Camp de Morvedre (AGICAM). Aquest cicle ha sigut molt bé acollit en tot el municipi.\nLes visites guiades mostren quatre zones històriques importants de la ciutat com són; “Descobrim la Ciutat Ibèrica”, guiada per Manuel Civera. Aquesta ruta comença diumenge que ve a les 10 hores en la plaça de la Vila de Sagunt. La segona ruta serà 15 de maig, diumenge a les 10 hores, també en la plaça de la Vila de Sagunt, sota el nom “Descobrim la Ciutat Romana”, guiada per Associació de Guies del Camp de Morvedre. La tercera tindrà dos horaris, doncs començarà a les 21 hores la primera i a les 22 hores la segona, amb el nom “Descobrim la Ciutat Jueva”, guiada per Quiero Cultura, el diumenge 22 de maig. I l'última ruta que es realitza és el 29 de maig a les 10 hores en els Cinemes Alucine (Port de Sagunt), amb el nom “Descobrim la Ciutat Industrial”, guiada per J.Dionis Martínez i Antonio Ortiz.\nLa presentació de les visites van estar presents entre altres persones, l'alcalde de Sagunt, Quico Fernández; la presidenta del Col.lectiu pel Patrimoni, Conxa Cardo; el president de AGICAM, José Lluesma. Tots van reconèixer que era una proposta molt satisfactòria i una forma que s'aprofundisca en el coneixement de la ciutat i la seua història. Tal com va explicar l'alcalde de Sagunt sobre les visites guiades “estan tenint una grandíssima resposta de part de la gent, crec que hem posat el patrimoni de moda, en qualsevol cas, s'ha despertat molt interès, està actuant com un element cohesionador en la nostra ciutat, i per tant podem estar satisfets del treball que s'està realitzant”. També va reconèixer “el col•lectiu ha despertat després de molts anys la consciència de tenir un patrimoni que hem de posar en valor, que hem d'ensenyar i d'alguna manera identificar-nos com a ciutadans i projectar-nos al món”. Va tenir unes paraules d'agraïment al president de AGICAM “la Associació de Guies que crec que van a trobar una oportunitat de desenvolupar una activitat econòmica, que farà créixer la nostra ciutat”, aparte va dir: “és una bona oportunitat per a treballar, generar ocupació i riquesa per a la nostra ciutat”. En conclusió tots van estar d'acord amb la importància que cal donar-li a la candidatura al Patrimoni de la humanitat de Sagunt i de la capital valenciana de la romanització.\nPer a més informació i reserves cridar a Touristinfo Sagunt 962655859 i Touristinfo del Port de Sagunt 962690402


Reobre el punt de vacunació al CAP Sant Genís per la tercera dosi als majors de 65 anys - Diari de Rubí\nEls casos de covid-19 a la ciutat gairebé es tripliquen en una setmana i el risc de rebrot es dispara\nEl Departament de Salut ha comunicat aquest dimecres que reobrirà diversos punts de vacunació per tal que les persones majors de 65 anys puguin rebre la tercera dosi de la vacuna, tot i que en els propers dies s’ampliarà la cobertura a partir dels 60 anys.\nDe forma paral·lela, ja s’està vacunant als majors de 70 anys, al personal sanitari i sociosanitari i a les persones que viuen en residències, a més de les persones vacunades amb una única dosi de Jansen.\nLa tercera dosi de la vacuna es fa indistintament amb Pfizer o Moderna, ja que segons les autoritats sanitàries funcionen totes dues correctament i són del mateix tipus.\nA Rubí, el punt de vacunació que s’habilitarà serà el CAP de Sant Genís, que ja va ser punt de referència durant el període de vacunació massiva durant tot l’any.\nSalut fa una crida a les persones majors de 60 anys a vacunar-se i a demanar hora, preferentment a través de http://vacunacovidsalut.cat. Les autoritats recorden que els majors de 50 anys que no estan vacunats tenen tres vegades més de risc d’ingrés per la covid i sis vegades més d’anar a l’UCI que les que sí que han rebut la vacuna.


Sardalleida.cat | ""Sardanes de Ponent" nou podcast sardanista"\nCanal que recull les sardanes de les terres de Lleida\n"Sardanes de Ponent" és el nou podcast creat pel departament de comunicació de la Federació Sardanista de les Comarques de Lleida per tal de concentrar en un sol espai totes les sardanes de les Terres de Ponent.\nEL canal pretén ser com un calaix musical amb totes les sardanes dedicades a persones, indrets i institucions de la demarcació de Lleida. Un arxiu de fàcil consulta per gaudir de moltes composicions, en part desconegudes, i poc programades de casa nostra.\nA tres setmanes de l'inici del canal, creat en la plataforma Ivoox, ja són més de 75 les sardanes que configuren la llista a l'espera que el nombre vagi augmentat setmana a setmana. Des de la Federació es va fer una crida a les agrupacions i entitats sardanistes de la demarcació perquè comuniquessin les sardanes dedicades per incorporar-les al canal.\nEntre les sardanes del canal destaca com la més antiga, de moment, "Cor de Catalunya" del compositor J. Mas i Mata, estrenada a Tremp el 8 de desembre de 1930 i recollida en el CD de la Jovenívola d'Agramunt "Sardanes de Tremp". I com a més noves, el canal recull tres composicions estrenades l'any 2019; "Al cor del Finet la sardana és el batec", d'en Jeroni Velasco; "1987" d'en Gerard Pastor i "Virgínia" d'en Martí de Joan.\nEls àudios enviats han d'estar correctament ressenyats, amb el nom de la sardana, el compositor, la data i el lloc d'estrena, a qui està dedicada i la cobla que interpreta la peça musical.\nLa Federació convida a totes i tots els sardanistes a fer-se seguidors del Podcast "Sardanes de Ponent". Segurament que descobriran gran quantitat de sardanes i alhora les podran gaudir directament des del telèfon mòbil en qualsevol lloc i a qualsevol hora.\nEnllaç a Sardanes de Ponent: Clica


SOME Stamping Solutions participarà com expositor a MIDEST, la fira internacional de subcontractació del sector industrial. L'esdeveniment se celebrarà en el marc de la GLOBAL INDUSTRIE del 5 al 8 de març de 2019 a al recinte firal de Eurexpo, a Lió, França.\nMIDEST, L'ESDEVENIMENT GLOBAL DEL KNOW-HOW DE SUBCONTRACTACIÓ INDUSTRIAL\nGLOBAL INDUSTRIE és el resultat de la realització conjunta de 4 grans salons industrials francesos, líders en el seu sector, que s'han unit per crear MIDEST, el gran esdeveniment industrial.\nÉs la primera vegada que se celebra un esdeveniment d'aquesta envergadura totalment dedicat a la indústria a la regió industrial de Lió. SOME Stamping Solutions, com a proveïdor TIER2 referent en el sector de l'automoció i preferent per a la producció de peces i prototips industrials d'empreses líders en el sector, presentarà els seus serveis a tots els assistents que visitin el seu estand.\nVol venir a visitar-nos al nostre estand a Midest? Demani la invitació per participar en l'esdeveniment mundial de la indústria europea. Estarem ubicats al Hall 5 F172.\nSOME, ESPECIALISTES EN TRANSFORMACIÓ DE XAPA METÀL·LICA\nSOME Stamping Solutions porta més de 45 anys aportant solucions en transformació de xapa metàl·lica a nombrosos sectors industrials, oferint un valor afegit i a mida per als nostres clients.\nEns diferenciem per la nostra capacitat d'adaptar-nos la particularitat de cada projecte de xapa metàl·lica, sigui quina sigui la mida de la sèrie de fabricació i la complexitat tècnica requerida pel client.\nSom proveïdors preferents d'empreses líders en sectors industrials com:\nConegui les nostres solucions industrials


Els bancs espanyols que s'han sotmès a la prova de resistència l'aproven i les caixes la suspenen\nTots els bancs espanyols han superat el test de resistència, excepte quatre unions de caixes, entre elles Unnim i la nova Caixa Catalunya. Així ho revelen les proves de resistència a 91 entitats bancàries d'Europa, 27 de les quals -9 bancs i 18 caixes- són espanyoles. El governador del Banc d'Espanya, Miguel Ángel Fernández Ordóñez, ha dit que les proves confirmen la solidesa del sector bancari espanyol i que les caixes no tindran cap problema per recapitalitzar-se a través del FROB. Segons Fernández Ordóñez, les necessitats de capital de les entitats financeres espanyoles -uns 2.043 milions en conjunt- és "irrisòria" en comparació amb els 260.000 milions que es van injectar a les entitats europees fa un any.\n23/07/2010 - 16.50 Actualitzat 24/07/2010 - 09.11\nEls resultats de les proves els ha fet públics el Comitè de Supervisors Bancaris Europeus (CEBS) i mostren el comportament de les diferents entitats davant d'una hipotètica situació adversa o molt adversa de l'economia. Les proves de resistència s'han fet a 91 entitats bancàries europees, que equivalen al 65% del sector.\nEls resultats assenyalen que el Santander té una ràtio de solvència del 10% en el pitjor dels casos, enfront del mínim del 6% exigit, mentre que el BBVA té un Tier 1 del 9,3%. Pel que fa a les caixes, cinc grups han suspès les proves, tot i les fusions. Es tracta de les catalanes Caixa Catalunya, Caixa Tarragona i Caixa Manresa; la també catalana Unnim; Caja Duero y Caja España; Banca Cívica, i CajaSur.\nCaixa Catalunya, Tarragona i Manresa eren legalment ja una nova caixa sorgida d'una fusió tradicional que integrava negoci i reduïa oficines i plantilles, un procés de reestructuració costós en temps i també diners. Per això van haver de demanar al fons d'ajudes del govern 1.250 milions d'euros. Ara, segons la prova de resistència europea, no serien suficients si l'escenari econòmic empitjorés molt, fes pujar l'atur fins al 25% i els preus dels pisos i el sòl baixessin molt. Per això a la nova Caixa Catalunya li recomanen reforçar el seu capital demanant més diners al FROB o a un inversor privat en més de mil milions d'euros.\nTampoc l'altra fusió de caixes catalanes que treballa amb la marca Unnim no tindria prou capital per afrontar aquest escenari tan dolent. De tota manera, els seus directius asseguren que quan van fer i presentar tots els números ja havien previst escenaris molt dolents, i els superaven amb el capital que ja tenien i els 380 milions que han demanat d'ajudes. Ara hi haurien d'afegir 270 milions més per complir els mínims que s'exigeixen, uns diners que s'hauran de retornar en cinc anys.\nL'altra fusió tradicional que tampoc supera la situació més difícil és la de Caja Duero y Caja España, que ja tenia 525 milions d'euros adjudicats, i que s'haurà de recapitalitzar amb 102 milions més. I entre els menys resistents també hi ha el grup Banca Cívica, fruit d'una fusió freda de diverses caixes que operaran a través d'un banc. Aquest grup de Caja Navarra, CajaCanarias i Caja de Burgos ho havia fet sense demanar diners públics, i ara la prova li exigeix augmentar el capital en 406 milions. Precisament aquest matí, i estrenant la possibilitat que li dóna la nova llei de caixes, ja havia aconseguit 450 milions d'euros de capital privat d'un fons nord-americà.\nLes proves preveien tres possibles escenaris\nAplicar una "prova d'esforç" a una entitat financera és, a la pràctica, calcular si és prou solvent per aguantar una època de vaques magres. Es mesura si la banca resistiria en un escenari pitjor, tant pel que fa a l'economia com a la situació dels mercats financers, el crèdit o el deute públic. Les proves de resistència les ha fet el Comitè de Supervisors Bancaris Europeus, un organisme consultiu de la Comissió Europea format per representants dels bancs centrals dels 27 països de la Unió i del Banc Central Europeu.\nLa solvència de les entitats financeres s'ha sotmès a tres possibles escenaris de futur, segons com evolucioni la crisi. I s'han tingut en compte les particularitats de cada país. La primera prova, en l'escenari més optimista, dibuixava una lleugera recuperació de l'economia, que donaria marge a la majoria de bancs i caixes per respirar tranquils. Però els números seran diferents si en els pròxims dos anys la crisi s'intensifica, creix l'atur, el preu dels pisos baixa i es dispara la morositat. La tercera prova, segurament la més dura, preguntava què passaria en cas de tempesta, és a dir, en el cas que països com Grècia o Espanya no poguessin pagar el seu deute.\nSeguint l'estela nord-americana\nL'any passat els Estats Units van anar més enllà en les proves de resistència perquè van fer públics els resultats. Llavors, tot plegat va ser considerat una operació de maquillatge i relacions públiques de l'administració Obama, perquè, tot i detectar forats en moltes entitats, cap era prou greu per fer saltar les alarmes. Però amb el temps s'ha atribuït a aquell experiment una part del mèrit d'haver calmat els mercats financers nord-americans.\nQuè és una prova d'esforç en el sector financer i per què s'aplica?\nEls bancs amb millor nota i els que no aproven\nEl sistema financer europeu és sòlid\nSalgado: "Les caixes i els bancs espanyols estan en bona situació"\nProves de resistència 2010-2011: resultats individuals


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Augmenta la participació a la Cursa Solidària Mas Casadevall de Serinyà\nDilluns, 09 Gener 2017 16:08\nAugmenta la participació a la Cursa Solidària Mas Casadevall de Serinyà\nProp de 180 corredors van participar a la segona edició de la cursa solidària Mas Casadevall de Serinyà.\nAquest diumenge, 110 corredors van fer la cursa, que consistia en 8km de recorregut pel municipi. La setantena de participants restants van fer la volta popular, de només quatre quilòmetres. Pel que fa a la cursa corrent, el guanyador va ser Jordi Rabionet, amb un temps de 28 minuts i 15 segons. Mig minut més tard va arribar a la meta el segon classificat, Andrejs Jesko. El bronze va ser per David Gubau, que va acabar la prova en 29 minuts i 20 segons.\nEnguany, el recorregut era el mateix que l'any passat, però de cares a l'any vinent tenen la intenció de modificar-lo per poder mantenir l'interés i consolidar així la prova.\nEl nombre d'inscrits va créixer respecte l'any anterior, donat, segons ha explicat el regidor d'Esports de Serinyà, a que aquest era el primer any que la prova s'inscrivia al circuit de curses comarcal. I és que de les cinc cites esportives que contempla el circuit, la de Serinyà és la quarta i penúltima, just abans de la X Volta Popular a l’estany de Banyoles, que es farà el 5 de març.\nEn l'organització de la cursa hi participen entitats del municipi com la Fundació Autisme Mas Casadevall. De fet, els usuaris del centre es van encarregar d'alguns aspectes de l'organització, com els avituallaments. A més, part dels beneficis de la cursa es destinaran a la Fundació. Segons el regidor d'Esports de Serinyà, Sergi Planagumà, tot i que encara han d'acabar de fer comptes, calculen que es podrà a la Fundació entre 200 i 400€.\nLa prova era oberta a corredors i esportistes de tots els nivells. És per això que es van contemplar les dues modalitats, la cursa i la caminada.\nLlegir 7529 vegades\nMés en aquesta categoria: « El ple de l'Ajuntament de Banyoles proposarà Irene Rigau com a Medalla d'Or de la Ciutat


Més dones que homes en les xarxes socials - Breus - #womanlidertic - Dones en Xarxa\nLes enquestes sobre usos i consums digitals que successivament plantegen els investigadors del centre Pew serveixen , en primera instància , per calibrar l’evolució tecnològica de la societat nord-americana i , a més , per anticipar hàbits i comportaments en altres zones del món , sobretot a Europa .\nAixí , en l’últim estudi dut a terme per aquesta institució es confirma la tendència segons la qual a les dones els agraden més les xarxes socials que els homes : 74% de seguiment en el cas d’elles , el 62% per a ells . Igualment en aquest treball es revela que la penetració de Twitter no és allà tan elevada com sembla ser-ho la seva influència.\nEl servei de microblogging més conegut del món és seguit únicament pel 18% dels adults en línia , per darrere de Pinterest ( 21% ) i LinkedIn ( 22% ) , ia una enorme distància de Facebook (71% ) . Fins i tot Instagram , amb un 17% , és ja gairebé tan popular com la web dels 140 caràcters .\nLa creixent ubiqüitat de la telefonia mòbil ha motivat que quatre de cada deu propietaris de smartphones accedeixin a través d’ells a mitjans 2.0 . I encara és més gran la proporció de navegants que publiquen fotografies o vídeos que ells mateixos han creat : 46% .


Confederació empresarial andorrana, Autor en CEA - Confederació Empresarial Andorrana - Pàgina 2 de 39\nActes, innovació i noves tecnologies, noticies, Tauler CEAPer Confederació empresarial andorrana 29 desembre, 2020\nL’Associació Andorrana d’Esports Electrònics es presenta com un actor clau en el procés de diversificació de l’economia L’Associació Andorrana d’Esports Electrònics (AAEE), que aplega les empreses i professionals del sector dels e-sports del país, s’ha donat a conèixer aquest matí com un actor essencial en el procés de diversificació de l’economia. En un acte al…\nSin categoríaPer Confederació empresarial andorrana 15 desembre, 2020\nLa indústria tecnològica reclama una major cultura industrial i es posiciona com un dels pols de diversificació del país. La indústria amb un clar component tecnològic i un alt valor afegit és un dels pols de diversificació del teixit empresarial del país, especialment després de la crisi vinculada a la pandèmia del SARS-CoV-2, que ha…\nComunicació CEA, Destacades, noticies, Tauler CEAPer Confederació empresarial andorrana 11 desembre, 2020\nPer primera vegada, la CEA se suma a la campanya de recollida de joguines que organitza Ràdio Televisió d’Andorra en favor de Càritas. Les oficines de la Confederació Empresarial Andorrana (CEA) seran un dels punts de recollida de les joguines en favor de Càritas entre dimecres 9 de desembre i dimecres 30 de desembre de 08:30…\nSin categoríaPer Confederació empresarial andorrana 27 novembre, 2020\nL’associació amb la UE, les infraestructures i el reequilibri de les relacions comercials amb França, centren la reunió de la CEA amb l’ambaixador francès. L’estat de les negociacions entre Andorra i la Unió Europea sobre l’acord d’associació, especialment pel que fa la lliure circulació de persones; la necessitat de reequilibrar les relacions comercials amb França…


Entre les accions que s’han posat en marxa i per contribuir a garantir el compliment del confinament municipal de cap de setmana, la Policia Municipal de Sabadell ha ubicat aquest matí dos controls a la zona sud, mitjançant els qual s’han aturat uns 250 vehicles –principalment persones que es desplaçaven per motius laborals i portaven els corresponents justificants d’empresa. En la planificació de controls d’aquest tipus també està previst comptar amb la col·laboració de Mossos d’Esquadra.\nAixí mateix, demà dissabte i diumenge es mantindran els mercadets amb un servei específic de vigilància del cos local, comptant també amb efectius del cos autonòmic, Protecció Civil i personal de control d’accés, per tal que no es superin els aforaments, vetllar pel compliment de les mesures de prevenció i demanar documentació per comprovar si les persones que visiten els mercadets viuen a Sabadell.\nD’altra banda, continua la vigilància i control per garantir el compliment del confinament nocturn i altres mesures. Des de l’entrada en vigor del segon Estat d’Alarma i fins dimecres, 28, la Policia Municipal havia aixecat 32 actes per no portar mascareta, 23 per consum d’alcohol a la via pública, 52 per reunions superiors a més de 6 persones i 11 per incompliment del confinament nocturn.\nTambé segueix endavant el dispositiu d’informació i sensibilització activat per l’Ajuntament i Creu Roja. Ahir es van recórrer més d’una dotzena d’espais de la ciutat i es van fer 36 actuacions, arribant a un total de 138 persones. S’hi van distribuir 81 mascaretes.\nD’altra banda, tot està preparat per a la jornada de Tots Sants, l’1 de novembre. El cap de setmana passat ja es va reforçar el servei d’autobusos per facilitar a la ciutadania l’accés al cementiri i és que davant la situació de pandèmia, l’Ajuntament ha recomanat avançar els desplaçaments a l’equipament funerari per afavorir el manteniment de les distàncies de seguretat i evitar que per Tots Sants es produeixin aglomeracions que podrien comportar restriccions en l’accés.\nÉs per això que el reforç de les línies d’autobús continuarà no només diumenge dia 1 sinó també demà dissabte. Demà dia 31 la Línia L4, en el tram de plaça del Vallès fins al Poblenou, tindrà una freqüència de pas de 15 minuts, entre les 8.30 i les 18:30 h. El dia 1, els autobusos de la línia F4 passaran cada 10 minuts de 8.30 a 14.30 h i cada 15 minuts entre les 14.30 i les 18.30h.En la resta de trams i franges horàries es manté el servei habitual de 30 minuts.\nL’accés al Cementiri s’haurà de fer amb la mascareta obligatòria ben col·locada, mantenint la distància mínima de seguretat i extremant la neteja de mans. El dia 1 hi haurà personal controlador degudament identificat a les portes del recinte. Es comptarà amb dispensadors de gel hidroalcohòlic als accessos. A més s’incrementarà la neteja de les zones comunes del cementiri i hi haurà una desinfecció constant dels banys públics. A l’entrada principal hi haurà un punt informatiu i d’atenció al visitant instal·lat per l’empresa concessionària de la gestió del Cementiri. I hi haurà presència de Policia Municipal i de Protecció Civil.\nAquest any, amb motiu de la pandèmia, no es portaran a terme les activitats que habitualment es programaven al Cementiri per Tots Sants.\nEspai d’acollida a persones sense llar\nL’Ajuntament està treballant, juntament amb Creu Roja, en la posada en marxa d’un espai d’acollida per donar resposta a la situació de les persones sense sostre de la ciutat i que també donaria servei en el marc de l’Operació Fred, que s’activa cada any coincidint amb els mesos d’hivern. A hores d’ara s’està buscant un emplaçament idoni per a aquest servei, que tindria una capacitat per a unes 30 places.\nEncara en l’àmbit de l’Acció Social, es continua garantint l’atenció a la ciutadania, combinant el treball presencial i teletreball, dispensant l’atenció presencial en 5 centres cívics (Ca n’Oriac, Cal Balsach, Sant Oleguer, Creu de Barberà i Can Puiggener) i atenent les urgències a l’equipament de la plaça del Gas (SUES).\nAixí mateix es manté obert el Centre d’Emergències Municipal. Com també els Serveis d’Intervenció Socioeducativa (centres oberts), subjectes a les mesures de prevenció i actuació en casos de positius i/o contactes.\nAccions de suport a bars i restaurants\nEntre les accions de suport a bars i restaurants, l’Ajuntament ha posat en marxa una campanya per fer difusió, mitjançant les xarxes socials, dels establiments que ofereixin servei de menjar a domicili o per emportar (take away) aquestes setmanes en què han de tenir els locals tancats. Així mateix, s’ha fet una crida als bars i restaurants que ofereixen aquests serveis perquè facilitin les seves dades de referencia i així poder incloure’ls en el proper butlletí municipal Hola Sabadell, que es distribueix a tota la ciutat. Els establiments tenen temps de fer arribar les seves dades fins al proper dimecres, 4 de novembre a les 12 del migdia. Més informació.\nEncara dins aquest àmbit l’Ajuntament flexibilitzarà els criteris i, dins el possible, agilitarà els processos perquè els propietaris de bars i restaurants que ho desitgin puguin ubicar sistemes de tancament parcial i de calefacció de les terrasses i d’aquesta manera oferir més confort als clients durant els mesos de tardor i d’hivern un cop puguin reobrir. La mesura es suma a altres accions de suport al sector anunciades els darrers dies com la decisió de no cobrar als bars i restaurants la taxa de terrasses mentre els establiments estiguin tancats i l’aplicació de bonificacions de fins al 75% en aquesta taxa en el moment que puguin reprendre l’activitat.\nEls centres cívics de la ciutat continuen oberts i només tancaran els que no tenen activitat que es pugui mantenir com són Poblenou, Can Llong i Gràcia matí i tarda i Sant Oleguer, que estarà tancat a la tarda.\nPel que fa a les biblioteques es mantenen només amb servei de préstec i retorn.\nServei d’Informació i Atenció a la Dona i Espais Joves\nEl Servei d’Informació i Atenció a la Dona (SIAD) es manté actiu amb tots els serveis presencials. També continuen oberts els Espais Joves de la ciutat.\nA nivell de voluntariat, continuen activades les xarxes veïnals per donar suport a famílies que estiguin confinades i a les entitats que facin crides demanant voluntaris i voluntàries.\nPel que fa a les activitats d’acollida, es continuaran portant a terme, cercant-ne els espais adequats.\nI en relació amb els centres de culte, ja s'ha informat a les comunitats que l'aforament és del 30%\nEspectacles i activitats esportives\nAteses les noves restriccions els espectacles culturals dels propers dies han quedat suspesos. Només funcionaran equipaments com l'Estruch i La Vela per a assajos de professionals.\nEn l’àmbit esportiu, les activitats no vinculades a les lligues permeses i d’esport professional han quedat suspeses. En aquest sentit, es mantenen alguns equipaments en funcionament estrictament per a aquests usos. I totes les activitats sense públic.\nPel que fa a l’ús de parcs s’han col·locat cartells a les àrees de jocs infantils per recordar que no es poden utilitzar després de les 8 del vespre. També s’ha tancat la plaça de Fidela Renom en horari nocturn, s’han precintat circuits i elements esportius i es precintaran també àrees de petanca.\nTags: acció social, ajuntament, biblioteques, centres cívics, Covid-19, cultura, economia, educació, espai públic, Policia Municipal


Les millors platges d’Espanya: GALÍCIA (Part 2) – l'Alba\nL’any passat us vam presentar les considerades millors 20 platges d’Espanya. Durant aquest estiu anem a ampliar i a enumerar-vos sobre les millors platges per Comunitat Autònoma. Començarem per un autèntic paradís, amb zones de llacunes, rius com el cristall, majestuosos salts d’aigua en el profund d’un bosc verge i oceans plens de vida: parlem de GALÍCIA.\nGALÍCIA (2ª Part)\nPLATJA DE LAXE – La Corunya\nUna de les millors platges de Galícia per a anar amb nens, gràcies a les seves aigües tranquil·les i la seva sorra blanca i fina. A més, la facilitat d’accés i els serveis que té, acompanyen la comoditat dels més petits.\nPLATJA DE XILLOI – Lugo\nUna platja tranquil·la amb dunes, joncs i petits penya-segats. A més, les vistes i el paisatge són espectaculars. Té 1 quilòmetre de longitud i està bastant resguardada pels penya-segats situats en els seus laterals.\nPLATJA DE COVAS – Lugo\nEs tracta d’una de les platges urbanes més conegudes de la zona, que pot considerar-se una de les millors platges de Galícia per a anar amb nens, gràcies a la seva comoditat (espai suficient) i tranquil·litat. És una platja d’alta ocupació en la temporada d’estiu, però els seus 1.500 metres de longitud fan que això no es converteixi en un problema.\nPLATJA A LANZADA – Pontevedra\nLa platja de Lanzada és una de les platges més populars de Galícia. La seva longitud de 2,5 quilòmetres fa que mai faltin llocs per a gaudir-la. És una de les preferides pels surfistes i els amants del bodyboard, windsurf o kitesurf, gràcies al vent i a l’onatge.\nLa platja té l’aspecte més paradisíac de la costa gallega. Es troba en la part de terra que uneix el municipi illenc d’O Grove amb el continent. Es triga una hora a arribar des de la ciutat de Pontevedra.\nPLATJA DE MELIDE (ILLA DE ONS) – Pontevedra\nSituada a l’illa de Ons, a la qual cal accedir amb vaixell, la platja de Melide és una de les platges nudistes més famoses de Galícia. Es troba en una zona on totes les platges són pràcticament verges, la qual cosa els dona un valor afegit. L’entorn natural de la platja és, com sol ocórrer a Galícia, increïble. Per a arribar a ella hauràs de caminar des del moll on et deixa el vaixell.\nPLATJA DE AREA MAIOR – La Corunya\nAl peu de la Muntanya, tancada per la blanquíssima llengua de sorra de la platja de Area Maior, està la llacuna d’As Xarfas, un complex ecosistema dunar de gran riquesa botànica i faunística. Aquí regnen les garses, que venen atretes per l’abundància d’amfibis i rèptils.\nMolt a prop, completant aquest bell espai natural, la magnífica platja do Ancoradoiro, envoltada de belles pinedes… perfectes per a una migdiada després del bany.\nPLATJA DE MOROUZOS – La Corunya\nAquesta platja està situada a Ortigueira, en el nord de la província de la Corunya. El que envolta aquesta platja és un entorn rural, i en ella desemboquen la Ria d’Ortigueira i la Ria de Lladruc, també el riu Baleo.\nNo té tant d’onatge, encara que hi ha temporades en què això canvia, el vent és bastant freqüent i la sorra és de color fosc amb grans mitjans/gruixuts. Els seus dunars són representatius a Galícia i s’estenen per una zona intermareal, amb bosc de pins, zones de canyisos, entre altres zones.\nEn un dels seus extrems està la llacuna de San Martiño formada per una depressió del sistema dunar, que causa una represa d’aigua. La seva longitud ocupa uns 3.100 m i d’ample uns 100 m no uniformes. Té bandera blava així que les seves aigües són aptes per a banyar-se i gaudir en elles.\nSegueix coneixent les millors platges d’Espanya AQUÍ\nAquesta entrada va ser publicada a Uncategorized @ca i etiquetada 2022, autocaravana, caravana, España, furgoneta camper, Galicia, mejores playas, playa, playas de españa, turismo, verano.