Es mostren els missatges amb l'etiqueta de comentaris Madagascar. Mostrar tots els missatges\nVam tornar altra cop cap a Morondava, per tan calia agafar altre cop el bac per creuar el riu. En època de pluges hi carreguen tres cotxes en cada trajecte, però com que era època seca i el riu porta poca aigua, només passen dos cotxes. Quan portàvem una hora encara teníem molts cotxes per davant, o sigui que ens quedava encara molta estona per poder passar. En aquesta banda de riu hi ha un poblat, també hi ha paradetes de menjars i begudes, una casa en construcció i un home fent-hi la teulada amb palla. Al riu les dones renten la roba, a la vora d’una casa, una nena ajupida fent caca i jugant, com si estès molt còmode en aquella postura. La cua de cotxes és important i estem tots per fora passejant. Els nens se’ns apropen i demanen que els hi facis fotos, se les miren amb tot detall. Per allà a la vora hi ha també uns homes fent mobles. Algunes de les noies que hi ha a les paradetes porten la cara pintada de groc, és un producte que els hi fa una pel·lícula protectora contra el sol i el vent. Venen unes baines amb llavors a l’interior, seques, que fan servir per decoració. A la vora del riu manambolo ja ho havia vist.\nEl trajecte fins a Morondava és llarg i pesat, igual que en el camí d’anada. Quan ja era fosc vam trobar una família francesa, que anava amb dos vehicles, que en tenia un d’espatllat. Vam enquibir els nens i els grans en els nostres cotxes; els homes es van quedar allà esperant que els hi enviéssim ajuda, però al menys l’avi i els nens van arribar amb nosaltres a l’hotel. Vam arribar tots molt cansats.\nL’hotel per fora no està malament, però l’interior de les habitacions no està en molt bon estat, al menys les que em van tocar a mi. El poble estava a les fosques i em vaig quedar a sopar a l’hotel mateix, el que em poguessin preparar. No va estar malament. Uns calamars amb patates que em van venir molt de gust.\nMorondava va ser el final del recorregut per la costa oest. Una zona del país que em va encantar. D’hora al matí vam canviar els 4x4 per un mini bus. S’acaben les pistes de terra i tornàvem a la carretera direcció a l’interior, cap a les terres altes. Tot i ser carretera hi ha molts trams en que l’asfalt no existeix, o sigui que està en bastant mal estat.\nLa ruta cap a les terres altes ens porta altre cop direcció nord per arribar a Miandrivazo, que torna a estar a la vora del riu Tsiribihina i que hem de creuar de nou amb el bac. Des d’aquest es pot fer un recorregut en barca, que dura tres dies per arribar a la costa, al canal de Moçambic a Belo sur Tsiribihina.\nMercat de zebús\nEl paisatge va canviant, tornen els camps d’arròs, els zebús remenat la terra per poder plantar, i tot i que és carretera, molts gent caminant, desplaçant-se a peu, més o menys carregats, o en carretes de zebús. Vam parar a dinar en un restaurant al costat de la carretera, però el menjador estava al primer pis. Mentre ens preparaven el dinar vaig estar mirant per la finestra. Era com estar al cinema: podies veure la vida a la cartera i als camps d’arròs. Feia molts calor, era ple migdia, però caminen impertorbables.\nEn aquest poble hi ha un mercat de zebús, no és gaire gran, o potser és per l’hora, ja que és després de dinar. A la tarda el paisatge és molt més pelat, però ja més muntanyós, ondulat, de colors daurats i rogencs, molt bonic. Poc a poc me n’adono dels canvis en el to de la pell i les faccions. Es nota que tornem cap a les terres altes, on viuen els merina.\nMerina vol dir els de les altures, són d’origen asiàtic amb cabell llis i faccions fines; es divideixen en classes socials ben marcades: els nobles anomenats adriana, els hova que són camperols i els andevo o mainty són els descendents d’esclaus negres i per tant, més foscos de pell. Els merina s’han estès per tota la illa, són funcionaris, comerciants, jefes de diferents tipus. Representen la burgesia malgaix. Son també molts bons agricultors. Les cases de dues plantes amb balcó també son característiques d’ells. El nom del país merina és Imerina.\nEn el segle V van arribar els primers emigrants polinesis i malais que van portar la seva cultura i tradicions, el seu coneixement de la navegació, de la manipulació dels metalls, sobre el cultiu de l’arròs o els teixits de seda. Com ja havia comentat, van anar arribant diferents grups de gent, a més dels esclaus i tot això va fer sorgir diferents grups ètnics. Poc a poc els malaisis van perdent el control de l’oceà índic, sent substituïts per xinesos i àrabs. Els avantpassats dels merina, van abandonar la costa per anar cap a l’interior degut a la pressió dels musulmans. Així és com arriben a les muntanyes de l’interior de la illa. Ara be, s’han d’enfrontar als vazimba que eren els que ocupaven aquestes terres. Durant molts segles aquests dos grups de gent es van anar barrejant i el resultat va ser els actuals merina.\nDels matrimonis mixtes neix la princesa Rangita, filla d’un rei vazimba i avia de Andrianjaka que va iniciar la unificació dels regnes merina en el 1610. A més, estableix el sistema de castes, que ha durat fins gairebé el moment actual. Aquest sistema de castes prohibeix els casaments entre gent de diferent casta, el que actualment està creant alguns problemes al poble merina. En el segle XVIII a la illa hi ha molta inestabilitat política, deguda en part al comerç d’esclaus i als seus traficants. Els merina també van patir aquesta inestabilitat. El segle XIX tampoc va ser tranquil per aquest poble, que per una banda vol deixar enrere les tradicions i mirar cap a l’exterior i per l’altre vol conservar-ho. Tot i això van arribar a governar gairebé tota la illa.\nPerò en el 1897 els francesos agafen el control i converteixen Madagascar en el seu protectorat i tot i que van prometre que conservarien les institucions merina, van acabar desterrant a la darrera reina, Ranavalona III. No és fins al 1958 que Madagascar aconsegueix ser independent. Ara be, hi ha grups que consideren que el model d’estat és una imposició colonial i lluiten per crear una confederació de nacions malgaixes.\nContinuem doncs per la RN34 fins enllaçar amb la RN7 que és la columna vertebral del país. Antsirabe es troba en aquesta cruïlla de la carretera que ve de la costa del canal de Moçambic i la carretera que va de nord a sud.\nAntsirabe està a 1500 metres d’alçada, envoltat de volcans. Aquí al vespre hi fa més aviat fred, però no excessiu. Amb màniga llarga i un polar prim es va força be.\nEl nom de la ciutat vol dir on hi ha molta sal (anti = lloc, sira= sal i be= molt). Aquest és el poble on ja havíem parat quan vam començar el nostre periple per les terres altes, baixant per la RN7. És on hi ha el balneari a la vora del llac. L’hotel on ens allotgem és molt bonic, i també molt car. El restaurant està molt arreglat i la cuina és molt cuidada. Vaig prendre un zebú boníssim i ens van portar algunes cosetes de picar com entrant, com aquí en els restaurant de cuina d’autor. Hi havia un pinxo de formatge i fruita, un vaset amb verdures i gambes gratinat i un cruixent d’algun tubercle. Molt ben servit i molt bo.\nEm va sorprendre que a la recepció de l’hotel venien olis essencials. Com que ens dirigíem cap a la costa est, on hi ha molts més mosquits, em van recomanar que em comprés el de gerani. I així ho vaig fer. A la que vam baixar a nivell de mar portava sempre agafat amb un imperdible un tros de roba impregnat amb aquest oli. O sigui que anava ben perfumada! No se si va funcionar o no. No em van picar mosquits, o no gaires, però en aquestes coses no saps mai com t’hagués anat sense fer-ho servir.\nPugem per la RN7 direcció a la capital i ens aturem a Ambatolampi per comprar menjar i després continuem per agafar la RN2 cap a la costa est.\nEl parc nacional dels Tsingy de Bemaraha té més de 150 mil hectàrees i és patrimoni mundial de la humanitat. Es troba a l’altiplà de Bemaraha amb una alçada que va dels 150 als 950 metres. De fet hi ha la reserva natural integral i el parc nacional i entre tots dos fan aquesta extensió de les 150 mil hectàrees.\nLa zona és tant especial que ja des de 1927 era un espai protegit, però no va ser fins al 1990 que va entrar a formar part del patrimoni de mundial de la humanitat.\nTsingy en malgaix vol dir caminar de puntetes, diuen que el nom ve de que com que la pedra, calcària, és molt tallant no s’hi pot caminar descalç. També en diuen pas de ballarina.\nLes formacions rocoses s’estenen en direcció nord-est amb una amplada d’uns 8 Km, sobre l’altiplà de Bemaraha. Les punxes rocoses poden arribar a tenir uns 30 o 40 metres d’alçada. És pedra calcària d’origen coral·lí.\nLa reserva inclou les gorges del riu Manombolo, que en alguns punts pot tenir parets de 300 o 400 metres. És una formació càrstica espectacular des de tots els punts de vista, de formació rocosa, de flora i fauna. Sorprèn trobar enmig de les roques o sobre d’elles, alguna planta, que contrasta amb el gris que regne per tot arreu.\nCova en el riu Manambolo\nEn aquesta regió hi vivien els sakalava, però a partir del 1997 es va prohibir que hi portessin els ramats i que visquessin en el parc, tot i que pel que sembla encara n’hi ha que van per allà.\nVam fer un bon recorregut per la zona. De fet es poden fer diferents circuits. Nosaltres vam començar pel riu Manambolo, després vam visitar els petits Tsingys i al dia següent els grans Tsingys. Impressionants els tres recorreguts.\nVam sortir de Bekopaka amb cotxe per arribar a la vora del riu Manambolo i allà vam agafar les piragües per fer el recorregut pel riu. Les piragües són dues barques unides de costat per uns travessers. Recorrem la zona dels petits Tsingys des del riu, que és molt ampla i l’aigua és de color terrós.\nA la vora del riu hi ha botiguetes on es pot comprar aigua, galtes, xiclets, fruits secs... o sigui una mica de tot. També algun que altre bareto local on els conductors esperen a que tornem de l’excursió amb la barca. I com per tot arreu, moltes criatures alegres, rialleres i amb molta curiositat per tot.\nTextures dels petits tsingys\nEl passeig en barca és molt agradable, hi ha molt silenci, es veuen els penya-segats a banda i banda del riu, impressionats, alguns ocells i la vegetació que es fa lloc entre les roques per plantar les seves arrels. Els bancs de sorra han format petites platges a les vores i ales parets s’hi troben algunes coves. N’hem visitat dues. Les formacions a l’interior son curioses. Tenen una entrada estreta però després sorprèn lo ampli que és a l’interior. Hi ha algunes coves que estan més amunt, on hi ha tombes dels Vazimba, que com ja havia dit, eren els primers habitants de Madagascar.\nUna de les coses que em costava més era no equivocar-me quan volia assenyalar alguna cosa. No es pot apuntar amb el dit com fem nosaltres. Això és fady, està prohibit, porta mala sort. Cal apuntar amb el dit plegat.\nUn fady és un tabú o vol dir que una cosa està prohibida. Els fadys son les creences que han regit la manera de fer de la societat malgaix i de les tribus durant segles. Els van crear els ancians per educar als nens, per protegir l’entorn i per qüestions religioses també. El poble malgaix creu en un Deu creador i consideren que en algunes parts dels boscos i en alguns llacs hi viuen els esperits dels avantpassats i per tant són zones prohibides. Això ha ajudat a preservar en bona part els diferents ecosistemes.\nVam fer un recorregut de dues hores pel riu. Molt relaxant i interessant veure els Tsingys des de l’aigua. Després vam tornar cap al poble.\nEn el poble tots els homes anaven armats amb fusells i llances. Han creat les milícies del poble per defensar-se dels lladres de zebús. Hi havia hagut un robatori de 450 zebús i els ànims estaven molt caldejats. Feia uns dies havien atrapat a dos robant zebús i els van matar. Pel que hem sabut, tots els joves del poble estan obligats a formar part d’aquesta milícia. Al matí, mentre nosaltres érem al riu, ells tenien reunió. Sembla ser que un no hi ha anat i llavors com advertència perquè no torni a faltar l’hi ha disparat al braç. I si falta un segon cop li tallaran la ma. Diuen que amb aquesta milícia se senten més segurs, perquè no es fien dels gendarmes, ja que hi ha molta corrupció i no son imparcials en impartir justícia.\nEl dia abans, quan anàvem cap a Bekopeka i ja era fosc, en un tram de la pista ens van dir que no podíem baixar del cotxe ni aturar-nos ja que hi havia el risc de que ens disparessin. I mentre esperàvem el bac per creuar també ens van indicar una zona en la que no podíem anar perquè corríem un cert risc.\nEl cas és que creuar el poble i veure a tots els nois a banda i banda de la pista amb fusells i llances impressiona. Pel que sembla ha augmentat molt el robatori de zebús i també l’exportació d’aquests animals. Suggereixen que hi ha algú important que està al darrera d’aquest tràfic.\nA la tarda anem cap als petits Tsingys. Són interessants ja que alterna el bosc, amb els lèmurs i les roques. El circuit està molt ben dissenyat i han tallat i fixat alguns graons a les roques per facilitar la caminada. El problema és que la roca talla moltíssim i també que a vegades, la separació entre dos punts on posar el peu a mi em quedava una mica massa gran. S’alterna el camí pel bosc, les escales, els graons, la grimpada... és impressionant. Els miradors són petites plataformes amb vista sobre els tsingys, que a la que hi ha més de 5 persones ja em resulten agobiants perquè no tens massa mobilitat allà dalt.\nFem un recorregut de dues hores. Acabo una mica cansada i saturada de pujar i baixar, però val la pena. En arribar altra cop a l’entrada esperava poder trobar algun xiringuito amb begudes, però no hi havia res. És una llàstima. Si allà tinguessin una paradeta de refrescos o d’ampolles d’aigua farien negoci, perquè arribes amb la boca seca i feia força calor tot i ser la tarda. Suposo que també era culpa de la humitat.\nAl dia següent vam anar cap els grans tsingys. Aquest recorregut és una altra dimensió. Vam començar pel bosc, després es passa per la part de baix, o sigui pel peu dels pitons de pedra, i després per la part alta, pels ponts penjats i les escales. Ens hem de posar arnés i duem també la llanterna frontal.\nÉs un circuit de tres Km que normalment es fa en 4 hores però nosaltres ens ho prenem amb calma, portem el dinar i parem a mig circuit a menjar, en un petit clar enmig de les roques, o sigui que passem gairebé 6 hores pels grans Tsingys.\nHi ha passos molt estrets, i d’altres en que t’has d’arrossegar per terra, coves en les que has de fer servir el frontal, escales de pintor per pujar o baixar per les roques, graons tallats a la pedra. En alguns trams hi ha cadenes en les que subjectar-se, però en d’altres que jo hagués agraït un punt on agafar-me no hi havia res. Vaig acabar una mica cansada de pujar i baixar per les roques, però valia la pena i me n’alegro d’haver-ho fet.\nHem vist alguns ocells molt bonics, i dos tipus de lèmurs: un de blanc amb la cara negra i un de molt petit, nocturn que viu en els forats dels arbres. També hem trobat algun camaleó, que es mimetitza tant be amb l’entorn que costa de veure. Enmig de les roques sorgeixen arbres, llargs i prims, que han d’enfilar-se molt enlaire per trobar al llum.\nEl pont penjat és impressionant. S’ha de passar d’un en un, cada passa que fas es belluga, està ben fixat amb cables d’acer, i jo vaig aconseguir aturar-me un moment al mig per mirar el paisatge i fer alguna foto. Mirar cap avall ho vaig fer amb precaució i només un moment, ja que fa molta impressió. El terra es troba molt avall!\nQuan vam tornar a l’hotel ens van sortir a rebre amb un suc de taronja ensucrat. Genial! Arribàvem cansats i morts de set. El curiós és que després volia prendre un refresc i no tenien res de talla petita, tot era de 1 o 2 litres!\nEn el recorregut que hem fet ens ensenyen un arbre al que anomenen waza, que és el mateix nom que ens donen a nosaltres. Es un arbre que té una escorça que es pela fàcilment, deixant anar unes làmines molt fines. Per això, es pela igual que els blancs. També hem vist l’arbre d’eben, però no l’hi vaig veure res d’especial que em permetés diferenciar-lo dels altres. I forces lianes entortolligades als arbres.\nEl menjar és molt variat: zebú, peix, gambes, llagosta. L’arròs ho acompanya tot, verdures, patates i pastanagues. El que no hi ha o escasseja és la mantega, perquè no hi ha vaques.\nLa cerimònia de netejar els morts es fa a l’hivern que és l’època seca, entre maig i octubre. A l’època de pluges les pistes son intransitables i la major part de pobles queden incomunicats.\nPlatja de Morondava\nL’hotel a Morondava està a la platja, i al matí és molt agradable passejar per allà, veure la sortida del sol, en una platja gairebé deserta. Hi ha alguna barqueta que arriba i algú passejant, també algun gos, però sobretot molta tranquil·litat.\nEns posem en marxa ben d’hora, a quarts de set, i ja es veu animació al poble, les paradetes del mercat ja estan posades. Anem cap a Bekopaka que és l’entrada al parc nacional dels Tsingy de Bemaraha. Aquest poble està una mica més al nord i cap a l’interior. Pel camí trobem baobabs, alguns florits, i el paisatge segueix sent àrids i sec, semblant al sahel. Passem al costat d’un baobab molt antic, crec que deien mil·lenari però no n’estic segura.\nLa pista és força bona, fins al moment en que s’ha de creuar el riu Tsiribihina. Per creuar el riu, a l’igual que en altres punts, es fa servir una mena de transbordador format per dues barques unides amb planxes de fusta que anomenen bac. En tots els passos on s’ha de creuar el riu hi ha una mica de mercat, ja que t’hi pots estar força estona, esperant el transbordador i així aprofiten la clientela potencial. Hi ha gent també fent la bugada i alguns banyant-se. A la vora de l’aigua sempre hi ha vida i animació. I és que sense aigua no es pot viure. Totes les civilitzacions antigues van sorgir al voltant d’aigua.\nBac per creuar el riu Tsiribihina\nQuan arribem al pas, avisen de que el que ha intentat passar abans s’ha quedat encallat. És època seca, el riu porta poca aigua i té molts sediments, amb el que sovint aquests bacs queden encallats. Així que els xofers amb els vehicles es queden allà, esperant que es pugui creuar i nosaltres agafem una barca per creuar a l’altra banda i després arribar caminant fins al poble de Belo sur Tsiribihina per dinar. Sap una mica de greu deixar-los allà i nosaltres creuar i començar a dinar!\nRentant roba al Tsiribihina\nEl riu es bastant ampla, hi ha moviment de barques de transport, carregades amb sacs i mercaderies, o amb gent. Passem a la vora del bac que està encallat. Porta tres o quatre cotxes, motos, gent... Els homes han baixat tots a l’aigua i empenyen la barcassa per poder-la apropar a terra. Realment hi ha poca aigua! Els hi arriba un pam per sobre el genoll només!\nBarca amb la que creuem el riu\nNosaltres arribem sense problemes i en un quart d’hora anant a peu arribem al poble. No es gaire caminada, però fa moltíssima calor i és ple migdia. El dinar molt bo: amanida de pasta i llagosta amb patates.\nBac encallat sobre el riu Tsiribihina\nHa passat més d’una hora i mitja abans no han arribat els xofers amb els cotxes.\nElls també han tingut problemes per creuar. Per fi son allà i es recuperen menjant. Un cop descansat i alimentats tornem a la pista.\nUn cop creuat el riu Tsiribihina\nPer arribar a Bekopaka cal tornar a creuar el riu. Com que en el primer pas hem perdut molt de temps quan arribem al segon ja és fosc. En aquest segon tram de pista els xofers estan nerviosos perquè cal arribar d’hora al transbordador sinó pot ser que ja no n’hi hagi. Creuem alguns altres vehicles, hi ha competició entre ells per arribar abans al riu i poder passar a l’altra banda. Hi arribem que ja és fosc, a quarts de set de la tarda. Hi ha molta cua de cotxes per creuar i tenint en compte que només passen tres o quatre en cada bac, el temps d’espera és molt llarg. Per fi arribem a l’altra banda i podem anar cap a Bekopaka i a l’hotel. Estem cansats, han sigut moltes hores de 4x4 i per sort l’hotel és molt agradable.\nVam arribar a Morondava a mitja tarda. La ciutat està a la costa, al canal de Moçambic i expliquen que hi ha una erosió important de la costa, que pot arribar a ser de més d’un metre. En cent anys han desaparegut kilòmetres de costa i algun poble.\nNo ens vam aturar a la ciutat sinó que vam anar directe al que s’anomena l’avinguda dels baobabs, que està a pocs kilòmetres de la ciutat. La millor hora per veure-ho és amb la posta de sol, i després d’haver-ho vist a la tarda i al matí estic d’acord. No té punt de comparació.\nCom el seu nom indica, és una pista ampla i despejada que té baobabs a banda i banda. És com un passeig. Està be, és bonic, però per mi el que realment és espectacular és al costat, que hi ha un petit llac, en que en una part del seu perímetre té també baobabs que es reflexen a l’aigua. A mi m’encanten els reflexos, o sigui que em va meravellar. I si és l’hora de la posta de sol, en que el sol s’amaga darrera els baobabs... és fantàstic. També cal ser caut en fer masses lloances ja que després quan un altre hi va si n’espera massa es decep.\nAllà vam trobar tots els turistes que no havíem vist fins llavors. Hi ha un pàrking al costat, i per l’avinguda, alguns nens que han atrapat camaleons i t’ofereixen que els hi facis una fotografia, pagant, naturalment. Primer tothom estava passejant aquí i allà, donant la volta al llac, però a mesura que baixava el sol ens vam anar col·locant tots els turistes cara al sol i als baobabs. Alguns asseguts, molts drets, amb les càmeres a punt...a l’espera que el sol anés baixant. Per la quantitat de gent que hi havia, el silenci era bastant marcat. I és que l’espectacle s’ho mereixia.\nUna curiositat que no té res a veure amb aquest paisatge idíl·lic, però que vaig veure mentre era allà. Quan els nens fan caca els eixuguen amb un palet. Després ho vaig veure en algun altre poble, o sigui que no era un fet puntual, sinó que sembla que és bastant habitual per aquí.\nEn estar a prop de l’aigua, i una part estancada, hi havia mosquits, però com passa sempre, a la que el sol s’amaga surten tots disposats a atacar. Aquest és l’únic final una mica molest de la posta de sol.\nSi un va per Madagascar val la pena anar a Morondava ja que tens fàcil accés a l’avinguda dels baobabs i també al parc nacional dels tsingys que també és impressionant.\nAvui anem cap a Morondava. Comprem alguna cosa per menjar en el poble, abans de començar la ruta. Fa molta calor i tothom s’amaga a l’ombra, jo entro al cobert on hi ha el mercat del peix; les noies tenen ganes de parlar de saber coses del nostre país i als nens els hi encanta fer poses davant la càmera.\nLa ruta és semblant a la que hem anat veient per tota aquesta banda de la illa, la costa occidental. S’assembla una mica al sahel, el terreny és sec, amb matolls espinosos baixos i baobabs. Enmig d’aquest paisatge un tant àrid, sorprèn trobar un llac, en el que hi creixen flors aquàtiques, em sembla que son nenúfars. També hi ha una xarxa posada i a la vora de la riba hi ha una família acampada allà amb els carros i els zebús. Els nois pesquen i ens ensenyen els peixos que han atrapat.\nEls zebús semblen pacífics però pel que vaig veure també son tossuts; pel camí venia un noi amb una bèstia d’aquestes que estava una mica descontrolada. La duia lligada pel morro però l’hi costava portar-la pel camí. L’animal es negava a anar per allà, embestia els arbres i volia embestir també els cotxes. Van aparèixer una altres xicots a ajudar-lo a controlar-lo. Feia bastant respecte, gairebé por, veure’l tant enfurismat. Veia la força que feien els nois per mantenir-lo a ratlla i era impressionant.\nAquesta escena del zebú em va recordar una altra al Ladakh, amb un iak. Anava un senyor gran amb un iak que també sense saber massa perquè va perdre el control. Van fer allunyar a tots els que hi havia per allà, per deixar espai, si no el podien aturar, i uns quants homes joves armats amb pals van aconseguir reduir-lo i evitar que el senyor gran que el duia, no patís cap mal.\nAl llac hi ha gent banyant-se i pescant o recollint flors, tenen les teles netes esteses sobre la gespa, al sol, perquè s’assequin.\nDinem a la vora del llac, i tot i que l’entorn és molt bonic, els mosquits són un incordi. Hi ha un munt de bitxos voladors que piquen i no sembla que facin massa cas dels repel·lents de mosquits de cap mena, ni dels ultrasons ni dels químics.\nContinuem ruta per arribar a Morondava i veure la posta de sol a l’avinguda dels baobabs.\nMorondava és la capital de la regió de Menabe. Menabe era un gran regne sakalava fundat en el segle XVI. El primer rei va ser Andriamisara però el que realment fa fer prosperar i engrandir el regne va ser el seu fill que va estendre’l fins més enllà del riu mananbolo i fins a Majunga. Va traslladar la capital que estava a Mahabo a Morondava. Ara be, a la seva mort el reialme es divideix en tres parts: la Boina que és la zona de Majunga, Menabe on hi viuen els sakalava i els vezo i el regne mahafaly que és la part del sud de Tuléar. Així doncs, Menabe és la regió entre dos rius, el mangoky al sud i el mananbolo, al nord. És una zona poc habitada, té uns 6 habitants per Km2.\nUn dels fets que va afavorir l’expansió i importància dels sakalava va ser que controlaven els principals centres de comerç d’esclaus de la costa oest amb l’ajut d’alguns comerciants antaloatra.\nEl comerç d’esclaus entre els segles XVI i XVII\nNo hi ha massa documentació sobre el mercat d’esclaus d’aquesta zona; la major part de la documentació prové dels escrits dels portuguesos, que no s’hi van involucrar massa. En canvi si que van participar en l’intercanvi d’ivori i d’or. El fet que no hi hagi massa documentació sobre el mercat d’esclaus en la regió de Madagascar i les Comores ha fet passar desapercebut aquest fet. Jo no hi havia pensat mai si en aquella zona també hi havia tràfic o no. I pel que se sap ara, hi va haver un tràfic d’esclaus força important per tal de cobrir les demandes que en feien a la península aràbiga i al golf pèrsic. Necessitaven esclaus com a ma d’obra, per feines molt diverses: a les cases, soldats, mariners, guardes, pescadors de perles, concubines, per treballar els camps... Eren esclaus islamitzats. Els captius que envien a Aràbia son en molts casos nens o adolescents, d’ambdós sexes i els ensenyen a les cases on els envien a treballar.\nA la costa nord-oest s’hi estableix una població islàmica que s’anomena Antalaotra. Ocupen uns quants ports i tenen costums que s’assemblen als dels swahilis dels continent i de les Comores. És una societat mercantil amb establiments portuaris que es desenvolupa entre els segles XIV i XV. En el segle XVII un dels ports més importants és Boeny, i un jesuïta que la visitava en aquella època explica que sovint hi arriben vaixells àrabs i swahilis i que la gent parla el malgaix i el swahili. La riquesa de les ciutats portuàries dels anatalaotra es basa, en bona part en el comerç d’esclaus.\nEn els territoris interiors, com les terres altes on hi ha els merina, devien haver-hi enfrontaments per capturar presoners i poder vendre’ls com esclaus. Per això en els enfrontaments l’objectiu no és matar als enemics sinó agafar-los vius per poder-los vendre. La major part dels esclaus que arriben a la costa provenen de les muntanyes. I després són venuts als comerciants àrabs, swahilis o de les Comores.\nEn algun escrit del 1640 es diu que cada any arribaven a la costa provinents de les muntanyes, caravanes amb uns 2000 o 3000 captius a més d’un important nombre d’animals. Els antaloatra tenen el monopoli d’aquest comerç a l’igual que els swahilis el tenen a la costa africana.\nLes Comores juguen també un paper important en el comerç d’esclaus. És el punt on es fa la redistribució dels esclaus que provenen de Madagascar. Pel que expliquen mentre son a les Comores s’intenta que es reprodueixin abans d’enviar-los al seu destí.\nEls sakalava són famosos pels seus rituals funeraris; malauradament moltes tombes han sigut espoliades i moltes de les escultures que hi havia han desaparegut. Per evitar més pillatge i actes vandàlics el govern ha declarat l’art funerari sakalava patrimoni nacional.\nEls fundadors del regne sakalava eren maroseranana, que vol dir els que tenen molts ports. Juntament amb els bara, son els que tenen més característiques africanes. Però com que el regne sakalava venia de la fusió d’altres regnes, hi ha una certa diversitat en aquesta ètnia. Per exemple, els makoa, descendents d’esclaus son també sakalaves i les famílies més importants són descendents d’un altre grup els antesaka.\nCom ja he comentat, havien format part del regne de Menabe i després havien format confederacions entre els regnes veïns. Gracies al comerç amb els europeus, van ser els primers a tenir armes de foc, i durant un temps van ser l’exèrcit més potent del país. A finals del segle XIX l’exèrcit dels m,erina els va vèncer i van quedar ja sotmesos a l’administració merina fins que va venir l’ocupació francesa.\nViuen essencialment dels ramats, diuen que tenen més zebús que els sakalaves que són. La seva importància ha anat decaient i les seves terres van sent ocupades per altres grups.\nHi ha dues tradicions importants relacionades amb l’art funerari sakalava. Una son les tombes, de fusta, amb escultures decorant-les i un pal amb un crani a sobre. Cada deu anys es fa la cerimònia del bany de les relíquies. Una altra cerimònia és la que es fa quan l’esperit d’una persona morta fa temps posseeix a un dels vius. A través d’un mèdium es pot interrogar a l’esperit i a vegades dona consells per curar gent que han demanat la seva ajuda. El culte als difunts és molt important, i els avantpassats segueixen influint en la vida dels vius a través d’aquestes cerimònies. De fet, els avantpassats passen a convertir-se en divinitats i son els intermediaris entre el deu creador i els homes.\nTurquia_3. Pamfília. Side\nTurquia_2. Pamfília. Aspendos.\nTurquia _1. Pamfília. Perge.


centre catòlic mataró: ER – Actrius” mostra les grandeses i les misèries del teatre a l’Espai Saleta\nER – Actrius” mostra les grandeses i les misèries del teatre a l’Espai Saleta\nSala Cabanyes estrena aquest divendres un muntatge dirigit per Josep Maria Rabassa a partir d’un text de Benet i Jornet\nSala Cabanyes estrena aquest cap de setmana l’obra de teatre “ER-Actrius”, escrita per Josep Maria Benet i Jornet i que dirigeix Josep Maria Rabassa. El muntatge s’estrena aquest divendres dia 17 i se’n farà una segona representació el diumenge dia 19. D’“ER-Actrius” se’n faran vuit representacions a l’Espai Saleta, fins el diumenge 4 de març.\nL’obra és una reflexió sobre la vida de les actrius, a partir de quatre personatges molt ben caracteritzats. Una jove estudiant de teatre entrevista a tres grans actrius: una diva internacional, una estrella de televisió i una directora de doblatge. A partir d’aquestes converses, descobreix les grandeses i les misèries del món del teatre, que són tota una metàfora de la vida. El repartiment està format per Encarna Hernández (Glòria March), Paquita de la Hoz (Assumpta Roca), Imma Llorens (Maria Caminal) i Clara de Ramon i Anna Piqué, que es reparteixen el paper de la noia que aspira a convertir-se en una gran actriu.\nL’encarregat de dirigir el muntatge és Josep Maria Rabassa, un director de gran experiència que en els últims anys ha portat a l’escenari de la Sala espectacles com “El mètode Gronhölm”, “No et vesteixis per sopar” o “Carnaval”.\nL’obra ER, de Josep Maria Benet i Jornet, va rebre el Premi Nacional de Literatura Dramàtica l’any 1995 i va ser portada al cinema l’any següent, en una pel•lícula dirigida per Ventura Pons, amb el nom d’Actrius. “ER – Actrius” és la primera obra que es representa aquesta temporada a l’Espai Saleta, la sala de muntatges de petit format que es va estrenar el curs passat.\nDivendres, 17 de febrer de 2012 – 21:30\nDiumenge, 19 de febrer de 2012 – 18:30\nDivendres, 24 de febrer de 2012 – 21:30\nDissabte, 25 de febrer de 2012 – 21:30\nDiumenge, 26 de febrer de 2012 – 18:30\nDivendres, 2 de març de 2012 - 21:30\nDissabte, 3 de març de 2012 – 21:30\nDiumenge, 4 de març de 2012 – 18:30\n618.77.30.13, de 6 de la tarda a 9 del vespre\nPublicat per ccm a 16:22


Otely-Servis Novokuznetsk Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 172 allotjaments a Novokuznetsk.\nOtely-ServisApartamentNogradskaya 17-94, Tsentralni, Novokuznetsk, Rússia, 654000 - Veure al mapaNotable7,9Basada en3comentarisOtely-ServisVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 18 fotos\nDissenyat tant per oci com per negoci, Otely-Servis està situat idealment a Novokuznetsk; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Otely-Servis asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix ascensor, servei de llançadora. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Otely-Servis és una selecció idònia per a la vostra estada a Novokuznetsk.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Otely-Servis de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Els 'indignats' tornen a sortir al carrer i aquest dijous al matí pretenen tallar dos dels accessos principals a Barcelona ! directe!cat\nPolítica Última actualització Dimecres, 20 de juliol de 2011 19:53 h\nMés d'un miler de persones es manifesten a Barcelona · Els Mossos els aturen a les portes de la Ciutadella\nMés d'un miler d''indignats' procedents de 23 assemblees de barris i pobles de l'àmbit metropolità han començat la marxa pels carrers de Barcelona a la plaça de Catalunya. La marxa ha passat per la Borsa de Barcelona, per després dirigir-se a Foment del Treball, a la Via Laietana. A continuació, els 'indignats' s'han dirigit cap a les portes del Parlament de Catalunya, però una brigada mòbil dels Mossos d'Esquadra ha aturat la manifestació a les portes del Parc de la Ciutadella. Els Mossos han advertit als manifestants a través de la megafonia que la manifestació no estava comunicada, a l'alçada del carrer del Marquès de l'Argentera, i que per tant, no tenien l'autorització per continuar. 'Manifestació no comunicada. No poden prosseguir la marxa', resava el missatge de la policia. Acte seguit, els 'indignats' han decidit en assemblea tallar per aquest dijous al matí a primera hora dos dels accessos principals a Barcelona.\nEl col·lectiu dels 'indignats' ha decidit aquest dimecres al vespre en assemblea fer dos talls de trànsit a dos dels principals accessos de Barcelona aquest dijous a primera hora del matí. En concret, han acordat fer aquestes accions a l'avinguda Diagonal i a l'avinguda Meridiana a dos quarts de vuit del matí. Posteriorment, es concentraran a les deu del matí als Jardinets de Gràcia per iniciar una marxa fins a l'Hospital del Mar, on es preveu que s'acabi l'acció. La decisió s'ha pres en una assemblea que s'ha celebrat aquest dimecres al vespre davant de l'Estació de França, just on un cordó dels Mossos d'Esquadra ha aturat la manifestació que havia començat a la plaça de Catalunya. No s'han registrat incidents. L'assemblea, que ha durat prop de dues hores, s'ha celebrat a escassos metres del cordó policial que els Mossos d'Esquadra han muntat a l'alçada de l'Estació de França de l'avinguda Marquès de l'Argentera de Barcelona, on no s'han registrat incidents. Ha estat en aquest punt que la policia catalana ha aturat la manifestació que havia començat cap a les set de la tarda a la plaça de Catalunya i que ha comptat amb una participació d'unes 6.000 persones, segons la policia. El motiu de la manifestació ha estat protestar per les 'retallades' dels pressupostos de la Generalitat, que s'han aprovat aquest dimecres al Parlament.\nEn aquest punt, els 'indignats' han iniciat una assemblea on han participat unes 2.000 persones, ja que una part dels manifestants han preferit marxar. Altres ho han anat fent al llarg de l'assemblea, que tenia com un dels seus principals punts acordar les accions per a l'endemà.\nS'han plantejat diferents propostes i finalment ha prosperat fer dos talls de trànsit a dos dels principals accessos a Barcelona, les avingudes Diagonal i Meridiana, a dos quarts de vuit del matí. Una proposta inicial plantejava talls en cinc punts, però finalment s'ha acordat fer-ho a aquests dos i s'ha citat els 'indignats' a aquesta hora a les parades de metro de Zona Universitària i de Trinitat Nova.\nTambé s'ha acordat concentrar-se a partir de les deu del matí als Jardinets de Gràcia per iniciar una marxa fins a l'Hospital del Mar, on preveuen arribar cap al migdia.\n20 de juliol de 2011, 22.34 h\nQue crein un partit polític o que s'adhereixin a algun dels existents.


Comença el judici per l'assassinat de la montblanquina Sara Lozano | Diari de Tarragona\nComença el judici per l'assassinat de la montblanquina Sara Lozano\nL'únic acusat del crim, Jaume Solsona, serà interrogat el dimecres 8 de març. És veí de Montblanc i es troba en llibertat provisional després de pagar una fiança de 30.000 euros\nAgents de la Policia Científica en el lloc on es va trobar el cos sense vida de Sara Lozano. FOTO: ACN\nDos anys després que la montblanquina Sara Lozano, de 37 anys, fos assassinada, avui comença a la Secció Segona de l’Audiència Provincial de Tarragona el judici amb el també montblanquí Jaume Solsona com a únic acusat de la mort de la dona. Divendres ja es va constituir el jurat, mentre que avui es presentaran els informes i es farà la lectura dels escrits.\nPel que fa a l’acusat, que es troba en llibertat provisional des del passat mes de juliol després de pagar una fiança de 30.000 euros, es preveu que sigui interrogat el dimecres 8 de març. El ministeri fiscal sol·licita una pena de 20 anys de presó.\nEl cos sense vida de Sara Lozano va aparèixer calcinat el 26 d’octubre en un camp d’ametllers entre Montblanc i l’Espluga de Francolí. Segons la fiscalia, el processat hauria asfixiat i cremat la jove després d’haver sortit plegats per locals nocturns. L’escrit d’acusació també indica que l’home hauria obstruït les vies respiratòries de la dona i, un cop inconscient, l’hauria ruixat amb gasolina. El jove hauria col·locat papers i efectes personals de la víctima sota el cos «amb el propòsit de fer una foguera», segons el fiscal, i hauria calat foc quan encara era viva.\nSolsona va ser l’última persona amb qui es va veure la víctima en vida i, des d’un bon principi, es va convertir en el principal i únic sospitós. A més a més, el cos de la noia va aparèixer en un terreny que havia estat propietat de la família d’ell.\nL’acusat va ser detingut el 5 de novembre i dos dies més tard ingressà a presó per homicidi i agressió sexual. Aquest últim delicte, però, va ser retirat posteriorment en no trobar-se mostres d’ADN al lloc dels fets ni tampoc en el cos de la víctima. El passat mes de juliol, l’advocat va aconseguir que l’Audiència resolgués la seva llibertat sota una fiança de 30.000 euros. Com a condicions, l’home no es pot apropar a menys de 500 metres del germà de la víctima, se li retirà el passaport i es va establir l’obligatorietat de comparèixer cada dilluns i dijous davant l’Audiència i, en cas de ser festiu, davant el Jutjat de Guàrdia de Tarragona.


Sallent té demà la nit de dirt track amb una cinquantena de pilots - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nSallent té demà la nit de dirt track amb una cinquantena de pilots\nL'especialitat del dirt track té un alt nivell d'espectacle ARXIU PARTICULAR\nL'especialitat del dirt track té un alt nivell d'espectacle\nEl Berga Offroad Club prepara la celebració, aquest dissabte, del Dirt Track de Sallent, que tindrà lloc al costat de la zona esportiva, en concret en un descampat que és a la vora de les pistes de tennis municipals. El dirt track, que en els darrers anys ha tingut diferents proves en vàries poblacions de les nostres comarques, farà parada a Sallent i amb entrada lliure per a tots els espectadors que vulguin adreçar-s'hi. A partir de les 17.15 hores es faran els entrenaments, a les 19 hi haurà les eliminatòries de les diferents categories i serà a partir de les 22 hores que se celebraran les finals. El repartiment de premis i la constitució de tots els podis serà a les 22.30. Hi haurà servei de bar per al públic.\nLa categoria reina és la de Pro, i les altres en les quals hi haurà les competicions a Sallent seran les d'amateurs, 85 cc, 65 cc, quads i les de motos vintage. El circuit té forma oval i els pilots, que seran uns cinquanta sumant els grups de cada categoria, hi donaran voltes. Entre els pilots locals que prendran part en aquesta sessió de dirt track s'ha de destacar de forma especial el manresà Sergi Garcia, en la màxima categoria de Pro (és un dels grans favorits), i el sallentí Pau Alsina, que surt en la categoria de 65 cc.\nDes de l'any 2011, el Berga Offroad Club organitza proves de dirt track en les nostres comarques. Primer va ser a Berga i després en altres indrets com ara Casserres, Olost de Lluçanès i també a Sant Bartomeu del Grau.


El Suprem condemna el vice-president de Vox per 'irregularitats comptables' en una empresa\nVíctor González no podrà administrar béns aliens durant un període de 3 anys\nEl Tribunal Suprem espanyol ha confirmat la condemna a un dirigent de Vox. Es tracta del vice-president primer, Víctor González Coello, condemnat per l’Audiència de Lleó per ‘irregularitats comptables’ a Marmoleria Leonesa, una de les seves empreses i que va acabar fent fallida. El dirigent de la formació ultradretana va presentar recurs contra la decisió, però la sala civil no li ha admès el recurs i, per tant, ha confirmat la condemna. No podrà administrar béns aliens durant 3 anys. González va fer-se càrrec de l’empresa el 2008 i cinc anys més tard va entrar en concurs de creditors, va tancar i va deixar sense feina més de seixanta treballadors.\nEl 2015, un jutjat mercantil de Lleó va sancionar González Coello amb una inhabilitació durant 3 anys per administrar béns aliens. Una decisió que després va avalar l’Audiència de Lleó i que el dirigent de Vox ha portat fins al Suprem.\nEl 17 de gener d’enguany, la sala civil del Suprem va decidir no admetre el recurs presentat per dirigent de Vox per ‘falta de fonamentació’. En tractar-se de la màxima instància judicial a l’estat, la sentència de l’Audiència de Lleó és ferma i, per tant, es confirma la inhabilitació durant 3 anys per haver comès ‘irregularitats comptables rellevants’ al capdavant d’una de les seves empreses i haver-la portat a tancar.


2013 1110. Ara no féssim el ridícul - Gironès per la independència\n2013 1110. Ara no féssim el ridícul\nAra no féssim el ridícul\n10/11/13 02:00\t- JORDI BADIA\nUna declaració unilateral d'independència només és vàlida i té sentit si immediatament és reconeguda\npels Estats Units i Alemanya\n13/10/2013\tElogi de la tercera via\nDic que el procés de transició nacional progressa adequadament. Que vol dir que ho fa amb les empentes i els rodolons que han de ser inevitables i, fins i tot, que són de desitjar perquè situen cadascú en el lloc que li pertoca, ara que s'han acabat les ambigüitats interessades políticament i partidista. Dic que progressa adequadament perquè les etapes es van succeint i el camí es va desbrossant. Per exemple, ja sabem a hores d'ara que parlem de la independència de Catalunya. Ho sabem a Catalunya i ho saben a Espanya i arreu. Fa uns quants anys ens hauria semblat mentida poder-ho fer amb tanta naturalitat i determinació. I ara, en pocs dies, polítics tan poc independentistes com Josep Antoni Duran i Lleida i l'expresident José Montilla han advertit el president Mariano Rajoy que, si bada més del compte, hi haurà un dia en què es trobarà una declaració unilateral d'independència al Parlament de Catalunya.\nMirar de tant en tant enrere és tan alliçonador com absurd és mirar excessivament endavant. Ara hem avançat i ens hem instal·lat en la discussió sobre la data i la pregunta del referèndum. S'ha d'haver decidit abans de final d'any per poder-lo fer el 2014. Queda un mes, a penes. El debat que s'ha muntat des de fa setmanes és fascinant. Pot semblar que els partits s'hi han empantanegat, però jo trobo que van fent via. Hi ha qui diu que és un debat ociós perquè tothom sap, ho diuen amb aquesta rotunditat, que la consulta no es farà ni el 2014 ni mai. Bàsicament, ho afirmen els qui no volen que la consulta es faci, encara que en el seu programa electoral i en el seu discurs oficial es proclamin partidaris del dret a decidir. És el cas del socialistes catalans. Hi afegeixen que ens hem endinsat en un camí sense sortida, i tracen etapa rere etapa fins a la trompada final. Argumenten que, com que la consulta no es farà, el següent pas serà la convocatòria d'unes eleccions plebiscitàries i, suposant que les guanyin els partidaris de la independència, faran la declaració unilateral de què han advertit Duran i Montilla, i Catalunya entrarà en el llim polític perquè l'endemà de la declaració Catalunya continuarà sent tan espanyola i tan dependent d'Espanya com sempre perquè cap país no la reconeixerà.\nTenen raó en un aspecte: una declaració unilateral d'independència només és vàlida i té sentit si immediatament és reconeguda pels Estats Units i Alemanya. Si no es tenen garanties de reconeixement internacional, val més no posar-s'hi. La independència de Catalunya no pot ser una mera declaració. No s'hi pot frivolitzar, ni es pot deixar a l'atzar.\nAra: l'anàlisi unionista és apressada, perquè se salten les pantalles lleugerament, per dir-ho amb un llenguatge actual. Fa quinze dies vaig utilitzar la metàfora dels escacs i ara hi torno. En els escacs, abans de fer un moviment, els jugadors calculen tantes jugades per avançat com són capaços. Com més bo és un jugador, més jugades és capaç d'anticipar. A vegades tan sols es preveuen posicions que s'intueixen favorables o poc propícies. Doncs ara es tracta d'això mateix. El següent moviment ha de ser la data i la pregunta de la consulta. Un cop s'hagin fixat, ens situarem en un escenari nou i, aparentment, favorable per als partidaris de l'autodeterminació. I, llavors, ja veurem quins moviments hi ha, per la part d'Espanya i en l'àmbit internacional.\nEn aquest procés, el que seria negatiu i decebedor és que els partits catalans que volen fer la consulta fossin incapaços de pactar una data i una pregunta clara que es pugui respondre amb un sí o un no, i, més important, que un cop en sapiguem el resultat tothom entengui inequívocament què hem decidit democràticament la majoria dels catalans. No cal donar-hi tantes voltes. Ho formulin com vulguin, com més els plagui i més còmodes s'hi trobin tots, però es tracta de dilucidar si hi ha una majoria de catalans partidaris de la independència de Catalunya. Si són incapaços de fer-ho, val més que ho deixem córrer.


PxC - Vic, 12/05/2013; L’Ajuntament de Vic torna aprovar un altre moció de Plataforma per Catalunya\nVic, 12/05/2013; L’Ajuntament de Vic torna aprovar un altre moció de Plataforma per Catalunya\nEl ple de Vic aprova una moció de Plataforma per Catalunya on demanava el desdoblament de la línia de tren Barcelona-Ripoll i per millorar les instal•lacions de l’estació de Vic.\nVic | Redacció.- Sis van ser les mocions que es van debatre en l’últim ple de l’Ajuntament de Vic, de les quals tan sols en van prosperar tres i les demés van ser rebutjades.\nPlataforma per Catalunya (PxC) va donar suport a la primera moció que demanava la supressió de la Delegació i Subdelegacions del Govern a Catalunya. Anglada va justificar el vot favorable argumentat que“en atenció a la necessitat de la simplificació administrativa, que tothom reclama i PxC en primer lloc i de la qual parla sempre tots els partits de la casta però que no fan pràcticament res; i també, pel estalvi econòmic que això representaria”.\nEl ple també va aprovar un proposta d’acord sobre la sobirania Fiscal de Catalunya, que es va aprovar amb els vots a favor de CiU, CUP, ERC, SI i PSC i el vot contrari de PxC. El portaveu identitàri tal i com ja ha manifestat en altres ocasions, va justificar el vot contrari assenyalant que “atenent l’informe presentat per la secretària i l’interventor d’aquest Ajuntament i que deixava molt clar que aquesta proposta no és una declaració institucional de posicionament polític o ideològic, sinó que té un contingut propi d’un acte administratiu resolutiu, i per tant, té efectes jurídics, no podem donar suport a aquesta proposta”, afegint, “les lleis estan per complir-les, ens agradin més o ens agradin menys”, i per tant, va continuar dient “nosaltres no volem ser responsables del pagament de possibles sancions o interessos en cas de que l’Agència Estatal no rebés a temps els ingressos corresponents”.\nLa tercera moció era la que presentava Plataforma per Catalunya per demanar el desdoblament de la línia de tren Vic-Ripoll i per millorar les instal·lacions de l’estació de Vic. El portaveu de PxC, que va agrair al grup municipal de CiU per haver-se sumat a la mateixa, va dir que “avui no tant sols fem una reivindicació històrica per aconseguir el desdoblament de la via de Barcelona-Ripoll, sinó que al mateix temps demanem a Renfe que faci les millores corresponents a l’estació de tren de Vic”.La moció va ser aprovada amb els vots favorables de PxC, CiU, PSC i SI. La CUP hi va votar en contra. ICV i ERC es van abstenir.\nLa primera moció que no va tirar endavant va ser la presentada per la CUP en suport a la campanya de Boicot contra Israel en motiu de l’aniversari de la Nakba. El líder identitàri que va denunciar el seguidisme de CiU i altres formacions sobiranistes a l'Estat d'Israel, va dir que “condemnem la persecució de qualsevol poble en funció de la seva identitat col•lectiva”. I va afegir “Plataforma per Catalunya és partidària de mantenir una postura de neutralitat que permeti ser un agent de pau i estabilitat a la zona, escoltat i respectat per amb dues parts en el conflicte”.La moció va ser rebutjada ja que tan sols va contar amb els 2 vots de la CUP, 1 de Si, i 1d’ICV.\nLa moció que presentava ERC en suport als corresponsals de Catalunya ràdio va estar retirada per fer-ne una de consensuada en tots els grups municipals per el pròxim ple.\nFinalment, l’última moció que presentava ICV per la creació d’un Fons Català d’Habitatges tampoc va prosperar. Anglada va volgué recordar que “han esta els partits de la casta com CiU, ERC, PSC i PP i ICV, que han set còmplices de la legislació actual i que ara, hipòcritament, se'n lamenten com si acabessin d'arribar de la Lluna”. PxC es va abstenir.\nEn l’apartat de precs i preguntes PxC fa fer un total de 15 preguntes acabant així amb un ple que va durar més de 5 hores.\nVic, 12 d’abril de 2013


El temps a l'Escala: Previsió Meteorològica pel 27 i 28 d'Agost de 2019\nAUGMENT CLAR DELS NÚVOLS ENTRE AVUI I DEMÀ, ENS TOCARA MOLT POCA O GENS DE PLUJA.\nDimarts 27 d'Agost de 2019:\nEstat del cel: Cel Variable tot el dia, primer amb núvols alts i prims abundants, circulant de sud a nord. A migdia apareixeran nuvolades, amb tendència a que quedi més tapat al llarg de la tarda, fins a tot amb alguna gota al vespre o nit. Punxarà la calor de dia, però es mantindrà la xafogor.\nVent: Calma de matinada amb xalox fluix de força 2/3 a partir del matí i ja la resta del dia.\nEstat del cel: Cel tapat de matinada i fins a mig matí, encara amb risc d'alguna gotellada o ruixat de matinada. A migdia s'aclarirà ràpidament i a la tarda ja dominarà el cel serè i un panorama molt més assolellat. Seguirem amb xafogor, encara que la temperatura no sigui tan alta.\nVent: Gregal fluix de matinada i matí, de força 2/3. A migdia girarà cap a llevant i es mantindrà la resta de la tarda i vespre, a la nit calmarà.


Gramàtica històrica catalana - Dipòsit Digital de Documents de la UAB\nPàgina inicial > Materials de curs > Programes de curs (Guies docents) > Gramàtica històrica catalana\nPer citar aquest document: https://ddd.uab.cat/record/134374\nResum: L'assignatura Gramàtica històrica catalana forma part de la matèria "Llengua catalana: variació i diacronia" del pla d'estudis del grau en Llengua i literatura catalanes. Aquesta matèria, de 18 crèdits ECTS de caràcter obligatori, s'estructura en tres assignatures, de sis crèdits cadascuna, que s'imparteixen semestralment entre segon i tercer curs: Història social de la llengua catalana (segon curs, primer semestre), Gramàtica històrica catalana (segon curs, segon semestre) i Dialectologia catalana (tercer curs, segon semestre). A Història social de la llengua catalana, l'estudiant ja haurà adquirit els coneixements fonamentals sobre els factors de la història externa del català que n'han condicionat l'evolució interna, i estarà ben preparat, doncs, per a estudiar-ne els canvis i entendre'n les motivacions. A Gramàtica històrica catalana, ens centrarem en l'estudi dels principals canvis foneticofonològics, morfològics, sintàctics i lexicosemàntics que han modificat el sistema lingüístic català, al llarg del temps i en el conjunt dels territoris que en configuren el domini lingüístic. Els coneixements proporcionats a Gramàtica històrica catalana serviran per a consolidar alguns dels conceptes adquirits a Història social de la llengua catalana. I seran molt útils per al seguiment futur de l'assignatura Dialectologia catalana, si tenim en compte que la variació geogràfica i la variació diacrònica estan profundament interrelacionades: moltes de les variants dialectals actuals són reflexos o bé d'evolucions 1 Gramàtica històrica catalana 2015 - 2016 divergents a partir d'un origen comú, o bé del manteniment en territoris diversos de formes sorgides en estadis evolutius successius.


lletres de tinta impresa: PRESENTACIÓ RUTA DELS RIURAUS DE LA MARINA ALTA\nCarol Cholbi 12 de maig de 2014, a les 14:33\nVa ser una presentació fantàstica. Moltes gràcies per la teua col.laboració. Ha sigut un plaer treballar amb tú.\npepa guardiola 13 de maig de 2014, a les 1:44\nGràcies a vosaltres per fer-me sentir que no han sigut estèrils els anys que moltes persones com jo hem dedicat a reivindicar el reconeixement dels riuraus. Fa just 20 anys, a 1994, jo anava als plenaris de l'ajuntament de Xàbia carregada amb un quadre pintat del riurau que havien enderrocat en l'ampliació de la carretera de Xàbia Jesús Pobre, destruït sense que fora necessari. El meu acte de protesta va ser contemplat amb certa ironia en aquell temps, però a la llarga i junt a altres moltes actuacions semblants a la meua, unida la vostra sensibilitat i capacitat de gestió, ha donat fruit . Potser és certa la dita de què "el temps acaba per posar cada cosa i cadascú al seu lloc".


Ràdio Tordera – El CFTordera vol seguir puntuant i el CBTordera lluitarà per seguir a tercera catalana\nEl CFTordera vol seguir puntuant i el CBTordera lluitarà per seguir a tercera catalana\nmaig 22, 2015Esports\nLa majoria dels primers equips torderencs van posant el punt i final a les fases regulars. De fet, només dos conjunts disputaran partits aquest proper cap de setmana. Són partits claus per al seu futur en les respectives lligues. El sènior masculí del Club Bàsquet Tordera està lluitant per no perdre la categoria en les fases de permanència. Els torderencs ja van fer un pas de gegant en imposar-se a casa per 80-74 en el CB Vilablareix. Aquest dissabte, a les 18:00h es disputarà la tornada a domicili. Si aconsegueixen la victòria s’hauran salvat. En cas contrari, hauran d’enfrontar-se en una tercera volta en el poliesportiu de l’avinguda dels Països Catalans.\nEl Club Futbol Tordera té una altra final aquest diumenge a les 17:00h de la tarda, al camp del Besalú. Els torderencs, que es troben fora del descens, voldran mantenir aquesta plaça tan desitjada una jornada més. Els locals ja estan gairebé salvats de la categoria. Serà un partit que podreu escoltar en directe per Ràdio Tordera.\nUs recordem que aquest diumenge, a causa del programa especial per al seguiment de les eleccions municipals, el Show dels Esports no farà programa i la retransmissió del futbol no s’alterarà durant la disputa del partit.\nEl cau de Pineda prepara per aquest diumenge una nova edició de l’aplec de l’Erola. Els alumnes de primer de l'escola La Roureda presenten el programa "Les escoles a Ràdio Tordera"


Generalitat suspén l’activitat docent en tots els nivells educatius i Bétera àmplia les mesures preventives pel COVID-19 – BÉTERA – toda la información del Bétera, Valencia\nGeneralitat suspén l’activitat docent en…\nEl Govern valencià ha decidit aquesta vesprada suspendre l’activitat docent en tots els nivells educatius a partir del pròxim dilluns, 16 de març, amb caràcter indefinit.\nAixí ho ha anunciat el president de la Generalitat Valencià, Ximo Puig, després de la reunió de la taula de coordinació interdepartamental en la qual s’ha aprovat aquesta mesura, presentada per la Conselleria d’Educació.\nLa mesura afecta a universitats, batxillerat, ESO i Infantil, guarderies i FP.\nCal recordar que a la ciutat de València no era lectiu des de dilluns que ve i fins al divendres 20 amb motiu de la setmana fallera.\nAmpliació de mesures preventives a Bétera\nD’altra banda, segons s’ha publicat en l’App Betera en Línia de l’Ajuntament de Bétera, el consistori ha ampliat les mesures preventives en la població.\nSeguint les Resolucions de la Conselleria de Sanitat Universal i Salut Pública, així com les recomanacions de l’Agència de Seguretat i Emergència, i d’altres Organismes Supramunicipals, en relació amb l’emergència decretada pel Covid-19 (Coronavirus), així com la Resolució del Secretari d’Estat de Política Territorial i Funció Pública de mesures a adoptar en els centres de treball dependents de l’Administració General de l’Estat, i vista la situació provocada per l’aparició del Covid-19, i la seua declaració de pandèmia per l’OMS, s’aconsella per part de l’Ajuntament de Bétera s’adopten les mesures necessàries de prevenció.\nVist el Decret d’aquest Ajuntament, Núm. 0413/2020, pel qual s’adopten mesures en relació amb el *Covid-19, sobre la suspensió de les festes falleres i els esdeveniments culturals o d’oci que comporten la concurrència de persones en recintes tancats.\nConsiderant que l’Art. 25.2 de la Llei 7/85 de Bases de Règim Local atribueixen a l’Ajuntament les competències referides a seguretat en llocs públics i protecció de la salubritat pública, en l’àmbit territorial del municipi i en ús de les competències de l’Art. 21 de la mateixa norma atribueix a aquesta alcaldia, mitjançant la present:\nPRIMER.- Acordar el tancament temporal al públic, de totes les instal·lacions municipals destinades a la celebració d’activitats esportives, culturals, d’oci i esplai.\nSEGON.- Revocar temporalment i deixar sense efecte, les autoritzacions concedides per aquest Ajuntament a associacions i institucions privades per a la celebració de qualsevol acte en instal·lacions municipals.\nTERCER.- Suspendre totes les activitats, en tots els àmbits, organitzades pel consistori, així com el mercat ambulant.\nQUART.- Deixar parcialment sense efecte les resolucions sobre creació de Registres Auxiliars de documents, establint-se temporalment com a únic registre general, el REGISTRE D’URBANISME, situat en Carrer els Maces, 26, 10 Pis de Bétera (Edifici Policia Local). Com a mesura de precaució a fi d’evitar factors de risc de contagi, i minimitzar esperes i aglomeracions innecessàries, l’atenció al públic en tots els serveis municipals es realitzarà mitjançant CITA PRÈVIA, que es podrà sol·licitar cridant als següents telèfons:\n• Padró i Registre: 606.952.200.\n• Casa Nebot: 96.169.87.14\n• Serveis Econòmics: 96.169.83.16\n• Serveis Generals: 96.160.03.51\n• Urbanisme: 96.169.81.80


Trajecte: de maig 2009\nLlegeixo a El Punt que Panini acaba de publicar, amb format de novel·la gràfica, 11-M, sobre els atemptats terroristes esdevinguts l'11 de març de 2004 a Madrid. El còmic, el prologa Pilar Manjón, presidenta de l'Associació 11-M Afectats del Terrorisme, que en diu que "Un còmic com aquest és una abraçada solidària per al record". Segons la mateixa notícia, el còmic té 104 pàgines i incorpora tres personatges ficticis: un periodista, un policia i un familiar d'una de les víctimes, que condueixen el relat. En el projecte, hi han intervingut diferents guionistes, Antoni Guiral i Pepe Gálvez, i el dibuixant Joan Mundet (tot i que inicialment s'hi havia previst la participació també dels dibuixants Jesús Redondo i Francis González, que no sabem finalment si hi han col·laborat, pel que llegim a les notícies). Tots plegats han intentat elaborar una història tenint en compte la base documental de què es disposa: entre elles, la sentència de l'Audiència Nacional, diversos documentals i entrevistes.\nRecordem que anys enrere Edicions De Ponent va publicar l'àlbum 11-M: Once miradas, sobre els mateixos atemptats, en el qual diversos autors donaven el seu propi punt de vista sobre els fets i la repercussió personal, social i política que van tenir.\nA més a més Panini ja va publicar al març de 2007 El informe 11-S, adaptat per Sid Jacobson i dibuixat per Ernie Colon, que en versió llibre va ser un best-seller als Estats Units.\nUn altre còmic conegut sobre els atemptats de l'11-S és Sense l'ombra de les torres, d'Art Spiegelman, publicat al nostre país en castellà i en català per Norma Editorial. Aquí Spiegelman, més que no pas un relat fidel dels fets, ens ofereix tot un món de sensacions, representatiu, crec, del terror i el desconcert que va patir tan de prop la societat nord-americana.\nEsperem a veure el resultat.\n(A l'encapçalament, una de les pàgines de la novel·la gràfica editada per Panini.)\nPublicat per Tònia Bauçà a dissabte, de maig 23, 2009 2 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: 11-M, 11-S, Còmic, Spiegelman\nActivitats al voltant del còmic i la il·lustració els dos propers caps de setmana\nEls amics Pere Saguer i Emma Pumarola, del col·lectiu 4 Rius de Tinta, m'assabenten de tot un seguit d'activitats que es faran a Barcelona des d'aquest proper cap de setmana fins al cap de setmana en què tindrà lloc el Saló del Còmic. Us en faig una ressenya.\nAquest cap de setmana vinent se celebra l'Ilu·Station, el primer festival a Barcelona dedicat només a la il·lustració. Per a més informació, cliqueu aquí.\nEl cap de setmana del Saló, hi haurà una exposició a la galeria Vallery del col·lectiu +41.\nA la Filmoteca de Catalunya, del 25 de maig al 7 de juny fan un cicle especial sobre pel·lícules relacionades amb el còmic que oferirà, entre altres, Batman Begins, Pool Sharks, 300, Persépolis, The Killers, Astèrix i els víkings, que el 2009 compleix 50 anys, Ghost World, Tintín i jo, Sin City, The pink panter, Iron Man, Flash Gordon i Mortadelo y Filemón. Per als fans de les firmes, Mike Mingola (el creador de Hellboy) serà a la Filmoteca el dijous 28 de maig. Les pel·lícules seran en versió original subtitulada en espanyol i l'entrada costarà 2,70 €.\nEl mateix cap de setmana del Saló, a l'Hotel Catalònia Rambles (i en general a tot Barcelona) hi haurà el festival de videoart LOOP. A vegades hi ha animació o una combinació de videoart i animació. Per a més informació, cliqueu aquí.\nFinalment, dins el marc de l'XI Edició del Festival de Cinema Jueu de Barcelona 2009, el 27 de maig Antoni Guiral farà una conferència al carrer Avinyó, 52, titulada: Còmics de i sobre jueus: obres i autors. Podeu xafardejar aquí. També s'hi faran projeccions gratuïtes de pel·lícules, del 30 de maig al 7 de juny, entre elles la interessantíssima Waltz with Bashir.\nMoltes gràcies a tots dos per la informació!\n(A l'encapçalament, imatge de la pel·lícula Waltz with Bashir, que es projectarà dins l'XI Edició del Festival de Cinema Jueu de Barcelona 2009.)\nPublicat per Tònia Bauçà a dimecres, de maig 20, 2009 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: actes, cinema, Còmic, il·lustració, videoart\nEditorial Mediterrània, coneguda sobretot entre els petits lectors per les seves Petites històries, il·lustrades per Pilarín Bayés, té una col·lecció de còmic educatiu en català, adreçada al públic juvenil, anomenada Tu què faries. Fins al moment ha editat 14 títols, l'últim dels quals es diu La capsa de records, amb guió i il·lustracions de Meritxell Margarit, publicat aquest any.\nGeneralment els guions de les històries els fa Meritxell Margarit, sola o en col·laboració amb Francesca Vilarrasa. La part gràfica -d'un nivell molt digne, la veritat- ha anat a càrrec de Luis Manuel Rodríguez, Ramon Galup, David Navarrot (autor del còmic amb què encapçalem l'article), Roger Tallada i Ala de Mosca.\nEls temes que s'hi tracten tenen a veure amb el món dels joves i la seva problemàtica: racisme, addiccions, etcètera. L'objectiu és moralitzant. Al final de cada història hi ha un seguit d'exercicis que inciten a la reflexió sobre el problema tractat.\nHe tingut l'oportunitat de llegir-me dos dels catorze títols: La veu dels Kats i Què t'hi jugues?, editats amb la col·laboració de l'Administració. Per tant, desconec si tots els títols publicats segueixen el mateix tarannà. El que m'ha inquietat més és que les històries que s'hi expliquen són massa blanques i, per tant, segons el meu parer, poc creïbles. Jo em pregunto: cal acabar sempre bé aquest tipus d'històries? Cal que hi hagi finalment en totes elles una mà benefactora que tregui fàcilment del mal camí el be esgarriat? No seria més efectiu, de cara al diàleg o el debat, deixar-ho tot plegat amb un final més obert o volgudament inconclús?\nPublicat per Tònia Bauçà a dijous, de maig 14, 2009 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: còmic educatiu, Còmic juvenil\nPublicat per Tònia Bauçà a dimecres, de maig 13, 2009 Cap comentari:


Back Estàs aquí:Inicio Agroalimentació Ofertes tecnològiques\nS'obtenen a partir d'un oli vegetal líquid i agents gelificants, que permeten atrapar l'oli i obtenir un comportament similar al d'un greix sòlid, però amb processos que no fan malbé les propietats de l'oli. Els oleogels eviten l'ús de greixos saturats, associats a problemes i malalties cardiovasculars.\nEl CSIC ha desenvolupat un gel comestible de baix índex glucèmic constituït per pectines de baix metoxi i calci, per al recobriment de fruits, que permet perllongar significativament la vida útil d'aquests durant el seu emmagatzematge, alentint el creixement microbià.\nInvestigadors del CSIC han desenvolupat un sistema que permetria controlar la producció i rendibilitat d’un cultiu de plantes mitjançant la regulació fina del grau de silenciament d'algun gen d'interès. Modular el silenciament gènic pot ajudar a controlar els temps de floració d'un cultiu.\nMillora genètica dels fruiters d'os per obtenir noves varietats\nEl Grup de Millora Genètica de Fruiters del Centro de Edafología y Biología Aplicada del Segura del CSIC desenvolupa programes de millora d'espècies del gènere Prunus per augmentar la productivitat, millorar l'adaptació a les condicions climàtiques o la resistència al virus de la sharka, entre d'altres.\nDispositiu per predir la durada de l'oli i d'aliments que es poden oxidar\nSistema d'alerta per millorar la producció en peixos de piscifactoria\nMètode d'extracció de biocomponents de l’espirulina


Una suposada nota de la CIA hauria alertat al maig del risc d'atemptat a Barcelona, segons «El Periódico» - Diari de Girona\nUna suposada nota de la CIA hauria alertat al maig del risc d'atemptat a Barcelona, segons «El Periódico»\n«El Periódico» publica una nota que afirma que es va enviar als Mossos, la policia espanyola, la Guàrdia Civil, el CITCO i el CNI\nacn / redacció 31.08.2017 | 12:56\nUna suposada nota de la CIA hauria alertat el 25 de maig del risc d'atemptat a Barcelona aquest estiu, segons publica 'El Periódico'. El rotatiu assegura que aquesta nota va ser emesa pel National Counterterrorism Center (NCTC) dels EUA i que va ser enviada als Mossos d'Esquadra, la policia espanyola, la Guàrdia Civil, el CITCO i el CNI. En el document publicat pel diari s'afirma que "informació no corroborada de veracitat desconeguda de finals de maig" apuntaven que Estat Islàmic planejava atemptar durant l'estiu en "zones turístiques molt concorregudes" de Barcelona, "especialment a la Rambla".\nTant el president de la Generalitat, Carles Puigdemont; el conseller d'Interior, Joaquim Forn, com el major dels Mossos d'Esquadra, Josep Lluís Trapero, han desmentit després de l'atemptat haver rebut cap avís de la CIA. "No tenim contacte amb la CIA, ja ens agradaria", va afirmar el conseller després de l'atac.\nAquesta matinada, WikiLeaks ha advertit que la nota pot ser una falsificació. "Sembla modificat o fals", ha afegit el seu editor, Julian Assange, a través de Twitter. Segons WikiLeaks, els serveis d'intel·ligència no parlen d'ISIS, sinó "d'ISIL", en anglès no és "Irak, sinó Iraq" i el document es refereix a una "nota" en comptes d'utilitzar la paraula anglesa "notice". WikiLeaks també destaca que el text inclou "errors bàsics" i s'utilitza la fórmula "Spain" per referir-se a Espanya en comptes de "ESP", les sigles habituals en els serveis d'intel·ligència per referir-se a l'Estat.\nEl director d''El Periodico', Enric Hernández, ha explicat aquest matí a 'El Matí de Catalunya Ràdio' que l'avís es van produir per "via digital i xifrada" i que el què reprodueix el diari "és el text del comunicat" i "no necessàriament la tipografia". "D'aquí que pugui haver-hi un canvi tipogràfic. En l'intercanvi de correus xifrats i no xifrats, la tipografia pot no ser la mateixa. Rebem digitalment la informació, no en paper imprès", ha justificat Hernández, que ha volgut deixar clar que "la fiabilitat ens la dona la font original de la informació".\nD'altra banda, ha explicat que l'advertència sobre un atemptat tenia com a font original la CIA i que va ser el National Counterterrorism Center (NCTC), un organisme que agrupa una vintena d'agències d'informació i espionatge, i que 'El Periodico' hi va tenir accés al mes de juny però que no va publicar per o "generar un alarmisme innecessari", ja que a més li constava que els Mossos estaven avisats. "És quan es produeix l'atemptat i quan es confirma un atemptat a la Rambla quan aquella informació cobra el valor que no havíem publicat per prudència", ha afegit.


juny 2013 | Societat l'Amistat CadaquésSocietat l'Amistat Cadaqués\nPRESENTACIÓ DES LLIBRE RECORDS D’UN PASTOR TRANSHUMANT, DE QUERALBS A CADAQUÉS\nPublicat el 28 juny, 2013 per Editor_SAC\nEs pròxim dissabte, 29 de juny a les sis de la tarda, la sala Meifrén acollirà sa presentació des llibre Records d’un pastor transhumant, de Queralbs a Cadaqués a càrrec des seu autor Pere Bonada.\nPere Bonada, a través des records de sa seu vida, explica una manera de viure en una altra època. Any rere any, ell i es seu ramat feien camí cap a la costa. Sa temporada d’hivern la passàven a Cadaqués on va conèixer a molts cadaquesencs, fins i tot, a Salvador Dalí.\nAquest llibre, amb pròleg de Jordi Pujol, és una reivindicació de l’ofici de pastor transhumant.\nS’ARTISTA ALBERT LLOBET ENCETA SA PROGRAMACIÓ D’EXPOSICIONS ISTIU 2013\nS’artista figuerenc Albert Llobet i Portell ha estat l’encarregat d’encetar ses exposcions d’aquest istiu a ses sales del Casino. S’exposició Entre l’equilibri de la línia i el color consta d’una sèrie d’obres que mostren una geometria que construeix es quadre, però difuminada per línies inacabades i textures orgàniques que contraresten aquest equilibri. Tanmateix es colors donen una força extra per tal que l’espectador s’endinsi en es quadre en busca d’aquests contrastos.\nPodeu descarregar es cartell amb sa programació d’artistes per aquest istiu:


La startup catalana Kibus Petcare crea una màquina per cuinar automàticament menjar natural per a gossos i gats. ACCIÓ - Agència per la Competitivitat de l'Empresa\nLa startup catalana Kibus ...\nLa startup catalana Kibus Petcare crea una màquina per cuinar automàticament menjar natural per a gossos i gats\nÉs un petit electrodomèstic que cuina en 8 minuts racions de menjar sense additius ni conservants i les diposita de manera autònoma en un recipient a l’hora que decideixi el propietari de la mascota\nL’empresa ha rebut un ajut de 75.000 euros a fons perdut de la línia Startup Capital d'ACCIÓ, destinat a startups tecnologiques en fase inicial\nKibus Petcare, que ha patentat la tecnologia, preveu comercialitzar el dispositiu durant la segona meitat d'enguany a través de botigues d'animals, clíniques veterinaries i un servei d'e-commerce propi\nLa startup catalana Kibus Petcare (Igualada, Barcelona) ha creat una màquina que cuina menjar per a gossos i gats de manera automàtica. Es tracta d’un petit electrodomèstic de la mida d’una màquina de cafè que prepara en 8 minuts aliment natural deshidratat, sense additius ni conservants i el diposita en un recipient perquè la mascota se’l pugui menjar directament.\nKibus Petcare ha estat beneficiària de l’ajut Startup Capital d’ACCIÓ, l’agència per a la competitivitat de l’empresa del Departament d’Empresa i Coneixement. La startup ha rebut 75.000 euros que podrà destinar a finançar les activitats derivades de l’execució del pla de negoci inicial, com per exemple cobrir despeses de personal, contractar serveis a tercers, invertir en material i equipaments, llogar espais o elaborar estratègies de comercialització i comunicació.\nSegons el CEO de la startup, Albert Icart, “el mercat de les mascotes suposa una gran oportunitat de negoci i es troba en constant creixement: a nivell global les vendes de productes d'alimentació per a animals suposen més de 80.000 milions d'euros". "Oferim una nova proposta als models de negoci existents", assegura.\nIcart explica que "com a alternativa als productes tradicionals com el pinso i les llaunes, que són còmodes però que poden estar processats i contenir subproductes, hi ha altres opcions com el menjar casolà o el congelat per alimentar gats i gossos però que requereixen temps i dedicació diaris”. Amb aquesta solució, explica Icart, la màquina rehidrata el menjar i n’automatitza el procés: “Es pot programar per cuinar els grams adients segons el tipus de gat o gos a les hores desitjades i amb el nombre d’àpats diaris que es vulgui”, destaca. Una vegada per setmana, el propietari de la mascota omple el dipòsit d’aigua i hi introdueix el menjar deshidratat. L’electrodomèstic s’encarrega de dosificar l’aliment i l’aigua requerits per rehidratar la dosi seleccionada i escalfar-la a 38 graus. Quan el menjar està llest, sona un senyal acústic i surt un recipient amb la ració i un abeurador. Així, la mascota es pot alimentar sense necessitat que l’usuari hi sigui presencialment.\nL’empresa, que ha desenvolupat l’electrodomèstic juntament amb professionals del sector de l’enginyeria i de l’àmbit veterinari, ofereix de moment cinc receptes diferents, dos per a gats i tres per a gossos, que barregen vegetals i proteïna amb ingredients com l’arròs, el pollastre, la carbassa, el salmó, la poma o la patata amb variacions tant per a cadells com per a animals adults. Aquesta fórmula busca “explotar els beneficis dels aliments no processats en la salut de les mascotes, ja que poden allargar fins a un 30% l’esperança de vida de gats i gossos i redueixen les possibilitats de patir malalties com el càncer”, diu Icart.\nKibus Petcare, amb seu a Igualada, està formada per tres socis que han desenvolupat el prototip funcional durant el darrer any i mig. La startup, que ha patentat la tecnologia, preveu comercialitzar el dispositiu durant la segona meitat d’enguany a través de botigues d’animals, clíniques veterinàries i un servei d’e-commerce propi. L’empresa ha estat premiada per Netmentora Catalunya i és col·laboradora d’IQS Tech Factory.\nLa màquina es pot programar per cuinar els grams adients segons el tipus de gat o gos a les hores desitjades i amb el número d’àpats diaris que es vulgui\nLa startup catalana Kibus Petcare crea una màquina per cuinar automàticament menjar natural per a gossos i gats [249,41 kB ]


Prensa2 inscrita al Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat – LA VEU D'ALGEMESÍ\nPrensa2 inscrita al Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat\nHome/Actualitat/Prensa2 inscrita al Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat\nMés de 130 editors participaran al Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat que es celebrarà a La Seu d’Urgell.\nLVA.- La Seu d’Urgell acull el 24 i 25 d’octubre el 1r Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat, baix el lema “Dinamitzant el territori: model de negoci, tecnologia i comunitats”.\nMés de 50 inscrits de fora del principat d’Andorra es trobaran en un esdeveniment professional pioner que comptarà amb una nombrosa assistència d’editors i periodistes d’arreu dels pirineus, amb la presència destacada del País Basc, Navarra, Catalunya, València i Aragó, entre d’altres territoris. L’agència algemesinenca de premsa i publicitat Prensa2, editora del periòdic La Veu d’Algemesí, és una de les empreses inscrites.\nEl Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat (CIMP) se celebrarà per primera vegada a la Sala Sant Domènec de La Seu d’Urgell el dijous 24 d’octubre per la vesprada i divendres 25 al matí. L’esdeveniment serà un punt de trobada de més de 130 editors i professionals de mitjans de proximitat amb ponents que parlaran de model de negoci, tecnologia i creació de comunitats.\nDel nord del País Basc parlaran dels nous reptes per a les ràdios de proximitat en eusquera; d’Euskadi del mapa de mitjans en eusquera, de periodisme audiovisual a peu de carrer, de les mètriques per als mitjans de comunicació i per a la creació de comunitats de lectors, de publicitat programàtica, de la presència de la dona en els mitjans, del nou model d’ajuts públics del País Basc… de Navarra de la importància dels mitjans de proximitat als Pirineus i els seus principals reptes i oportunitats i d’Aragó de com el mitjà ha d’anar a l’encontre de la societat.\nRepresentants de l’Euroregió Mediterrània Pirineus amb seu a Perpinyà de la construcció de l’espai comunicatiu euroregional, i Pierre Mathis, cap de redacció de L’Indépendant, tancarà les ponències del congrés amb tres experiències innovadores: “web first”, els podcasts i l’aposta pel periodisme de solucions.\nA més a més, des d’Anglaterra intervindrà al congrés Matthew Barraclough, periodista i directiu de la BBC, on treballa la col·laboració d’aquesta amb les empreses de notícies locals per crear i distribuir notícies d’interès públic a tot el Regne Unit. En aquest sentit, la seua ponència serà “Com la BBC està treballant amb la premsa de proximitat per a promocionar les notícies locals al Regne Unit?”\nEl CIMP serà un esdeveniment per a professionals de la informació i comunicació que creuen que fer “periodisme és innovar”, que volen gaudir d’uns mitjans d’informació propis amb més capacitat informativa i amb les capacitats necessàries per construir un discurs de proximitat.\nEl Congrés és un projecte desenvolupat en xarxa que ha impulsat l’AMIC amb la participació de les associacions basques, HEKIMEN i TOKIKOM, i professors d’Universitats, i la dinamització per part de Mediàtic. El CIMP gaudeix de la complicitat i col·laboració de l’Obra Social “la Caixa”, Naturgy, Fundació puntCAT i OJD, el patrocini de les empreses CADÍ i Taurus i el suport del Departament de la Presidència de la Generalitat de Catalunya, Govern Basc, Govern de Navarra, Euskara Bidea, entre d’altres institucions.\nL’Associació de Mitjans d’Informació i Comunicació (AMIC), formada per 375 mitjans associats impresos i digitals, organitza el 1r Congrés Interpirinenc de Mitjans de Proximitat, un esdeveniment que agrupa professionals de la comunicació.


Dia de les dones a Horta-Guinardó | Horta Guinardó\nDia de les dones a Horta-Guinardó\ndimarts, febrer 28, 2017 - 11:38\nCom cada any, des que les Nacions Unides van declarar, l’any 1977, el dia 8 de març, el Dia Internacional de les Dones, el districte i tota la ciutat de Barcelona el tornen a celebrar com una diada reivindicativa dels drets de les dones i del feminisme.\nEnguany, el lema del Premi 8 de Març Maria Aurèlia Capmany és ‘”Dones creadores” i a Horta-Guinardó els actes centrals s’han enfocat en fer visible aquesta vessant de les dones com a creadores i artistes.\nEls tres actes centrals del Districte són els següent:\nActe-Sopar del Consell de les Dones d’Horta-Guinardó 2017\nDivendres 10 de març, a les 21 hores Sala de Platea del Teatre del Foment Hortenc (Alt de Mariner, 15)\nParlaments i lectura del Manifest del 8 de març del Consell de Dones d’Horta Guinardó. Presentació i dinamització artística: Companyia Transtorners (www.transtorners.es). Amb actuacions del quadre de ball Las Jaras i de Sergi Vicente, director de l’Orquestra de Guitarres de Barcelona. Sopar i ball.\nOrganitza: Consell de les Dones d’Horta-Guinardó, amb la col·laboració del Foment Hortenc.\nDones creadores d’Horta-Guinardó\nDimecres 15 de març, a les 18 hores Casal d’Entitats Mas Guinardó Les dones creem vida, relacions, coneixements, xarxa, comunitat… Presentació del projecte Wikidones a Horta-Guinardó, del projecte Teixint Vincles i espectacle multidisciplinar. Coordinació i dinamització artística: Mas Guinardó i Dona Cançó.\nOrganitza: Plataforma Creatives en Xarxa i Consell de les Dones d’Horta-Guinardó, amb la col·laboració de La Bonne\nDones creadores amb cognoms\nDissabte 18 de març, a les 11.30 hores Jardins d’Hiroshima\nCom cada any, diversos equipaments del Districte sumen esforços per organitzar una jornada de celebració del 8 de març. Es tracta d’una jornada d’activitats lúdiques i artístiques adreçades al públic familiar, que té com a objectius la reflexió i la sensibilització entorn a la igualtat de gènere des d’un marc reivindicatiu.\n11.30 h Espai lúdic: tallers i dinamitzacions amb la intenció de donar a conèixer i reflexionar al voltant de dones que han quedat en un segon pla, darrera dels seus marits o havent d’utilitzar pseudònims per poder dur a terme la seva feina.\n12.30 h Dona’m: Actuació teatralitzada. A càrrec de Miquel Brasó, Alba Millaruelo i Jose Galindo\n13 h Vermut – concert: a càrrec de Maruja Limón, amb la col·laboració de l’ADA Ferran Tallada Graffiti en directe, a càrrec de Paola Mikiej\nOrganitza: Biblioteca Guinardó-Mercè Rodoreda, Centre Cívic Carmel, Centre Cívic Casa Groga, Centre Cívic Guinardó i Centre Cívic Teixonera. Col·labora: Associació d’alumnes Ferran Tallada i Eurofitness Horta.\nA més d’aquests actes, tor els barris durant el mes de març, celebren activitats diverses amb motiu del dia de la dona: exposicions, xerrades, tallers, concerts, obres teatrals, cine-fòrums\nUs convidem, doncs, a participar de la programació d’aquest any que trobeu adjunta a aquesta informació a gaudir-ne i, a la vegada, a continuar treballant plegades per eliminar les discriminacions i les desigualtats per raons de gènere als nostres barris.\nActivitats relacionades amb el 8 de març, a Horta-Guinardó


5 COSES QUE CAL SABER SOBRE LA SUPERFÍCIE DE MICROSOFT - GADGETS - 2020\n5 coses que cal saber sobre la superfície de Microsoft\nWindows 8 és dos sistemes operatius en un. La superfície té dos models amb dues versions diferents d'aquest sistema operatiu. Això és confús! Heus aquí el desglossament.\n"Windows 8" és la següent versió de Windows. Serà a tot arreu, igual que Windows 7 és a tot arreu. Hi ha dues interfícies diferents: podeu pensar-ne una com a mode tauleta i una com a mode portàtil. El mode portàtil és Windows com tots els coneixeu. Està lleugerament actualitzat de les maneres habituals, una mica més boniques, una mica més fàcils d’utilitzar, un lleuger remull d’opcions i controls, però es tracta de manera enfàtica del Windows que hem estat utilitzant durant una dècada més o menys. L’altra interfície, Tablet Mode, està feta per tacte, i abans es coneixia com Metro, aleshores era coneguda com a Modern UI, i ara, de forma enfureixent, Microsoft només l’anomena Windows 8. Això serà confús com tot l’infern per Microsoft per explicar als clients! A continuació, es mostra el mode de tauleta a l'escriptori:\nSi últimament heu utilitzat una Xbox o un Windows Phone, el mode Tablet us resultarà familiar: és un munt de quadrats acolorits amb informació i imatges i altres coses. Si no heu utilitzat cap Xbox o Windows Phone darrerament, us serà poc familiar. No sembla cap tipus de Windows que abans hagi provat un ordinador. En dispositius tàctils com el Surface (i Microsoft pressiona els dispositius tàctils molt; això és el que podreu veure publicitat a tot arreu), el mode Tablet és el que podreu veure. En alguns d'aquests dispositius, el mode portàtil i l'antic ordinari hi haurà al seu voltant i el mode tauleta funcionarà una mica com un menú d'inici molt elegant. (En realitat, premeu el botó Inici per canviar entre el mode tauleta i el mode portàtil.) Aquests dos sistemes operatius diferents utilitzen un programari totalment diferent; El mode tauleta utilitza aplicacions, com un iPad, i el mode portàtil utilitza, de manera regular, programes regulars de Windows.\nEl Microsoft Surface RT, de què parla tothom aquesta setmana, competeix amb l’iPad. No és un portàtil. No té Windows regular. De manera que, a menys que WinAmp alliberi una aplicació en mode tauleta, no utilitzeu WinAmp. Curiosament, la Surface RT té, com ara, una versió trucada del mode portàtil. Sembla que Windows, però només té cinc programes (principalment relacionats amb Office i també Internet Explorer), i no podeu utilitzar-ne de nous, tot i que hi ha Windows Explorer (el navegador de fitxers). Això és estrany i enganyós i confús, sí.\nEl Microsoft Surface Pro, que ningú no ha fet servir perquè no ha estat llançat i, de fet, Microsoft ni tan sols ens ha donat una data de llançament ferma, competeix amb els ordinadors portàtils. Tindrà el mode portàtil complet a més del mode tauleta, de manera que podreu utilitzar WinAmp bé. També serà més car.\nMicrosoft ha aconseguit una gran quantitat de Touch Cover, una tapa suau molt fina amb tecles sensibles a la pressió que Microsoft compta per fer la Surface RT més capaç que altres tauletes. La resposta precoç s’ha barrejat; Peter Bright a Ars Technica diu que "les coses maleïdes funcionen i funcionen bé, però constata que hi ha una corba d'aprenentatge diferent. Sam Biddle a Gizmodo diu que" els botons estan activats per la pressió, amb prou feines botons i estan espaiats de manera que s'ajusten. són inevitables i constants i l’anomenen una "baixa". Josh Topolsky a The Verge diu que "funciona raonablement bé", però "no va ser una experiència completament lliure de dolor". Per la seva banda, Tim Stevens a Engadget va aconseguir escriure la seva ressenya a la portada tàctil i li va encantar l'espai i la disposició. Per tant, troba't una botiga de Microsoft (existeixen!) I prova-ho. Perquè el preu costa 100 dòlars en el paquet amb la superfície i 120 dòlars per comprar-lo per separat No és barat.\nEs tracta d’una tauleta amb un teclat desmuntable, de manera que no s’asseurà dret a la falda ni a l’estómac com un ordinador portàtil normal. Podeu descartar el teclat i utilitzar-lo com un iPad, però si voleu una experiència portàtil, millor que us trobareu a taula. Aquesta és una de les petites coses que pot resultar ser una cosa important en la vida regular dels propietaris.\nLa superfície té un kickstand hiper dissenyat - Microsoft ha parlat del kickstand gairebé com, com Windows 8 en si mateix, però no es pot ajustar, a l'actuació de Josh Topolsky de The Verge, que el va trobar "generalment massa vertical. en la majoria dels escenaris ho vaig provar, però no es pot utilitzar de cap manera ". Però la patada no serveix per a la volta.\nSí, és Windows, però Surface RT no pot, recordeu, executar programes regulars de manera portàtil. Així doncs, Microsoft comença des de zero i crea un ecosistema d'aplicacions completament nou, que és, com si, realment difícil. Recordeu que Google va trigar anys a crear l’ecosistema d’Android i, preocupant, que Microsoft ha tingut molts problemes per aconseguir que la selecció d’aplicacions de Windows Phone sigui prou forta com per competir amb Android o iOS. Sam Biddle de Gizmodo diu que "l'ecosistema" s'assembla més a una tundra. No hi ha cap aplicació de Twitter o Facebook, i el client de tercers més popular es trenca sovint. L'aplicació Kindle és completament inservible. No hi ha cap programari d'edició d'imatges. " Eep!\nAlgunes persones diuen que, bé, això és Windows, després de tot, de manera que la gent definitivament s’afanyarà a desenvolupar aplicacions per a ell, perquè tothom utilitza Windows. Aquesta gent no s'equivoca, ja que això no és Windows _-- és "Windows". El mode portàtil i el mode tauleta no són dues versions del mateix; són dos sistemes operatius completament diferents. El mode Tablet, el que es llança demà, és totalment nou i, fins ara, no està completament demostrat com a sistema operatiu autònom. No dic que no s'aconsegueixi, però diré que definitivament no és una cosa que això continuï tan ràpid com cal.\nAixò és un acord més gran del que pensa la majoria de la gent. L’iPad i la majoria de tauletes d’Android tenen maneres fantàstiques d’obtenir dades que no siguin del núvol: dongles costosos i estrany programari d’importació i coses així. La superfície té un port USB honest a Déu. Es carregarà el telèfon. I podeu importar documents, vídeos i fotos i música amb un disc dur o unitat flash USB. Igual que un ordinador! És estrany emocionar-se amb això, ja que la majoria de les tauletes existeixen al núvol i són millors per a això, però és una cosa petita que fa que la Surface RT es comporti més com un portàtil (tot i que, ja ho sabeu, no ho és).\nBodyByDarwincom : 5 coses que cal saber sobre la superfície de Microsoft © 2019. All Rights Reserved.


Ajuts a la millora de la producció i comercialització dels productes apícoles. Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació\nAjuts a la millora de la ...\nAjuts a la millora de la producció i comercialització dels productes apícoles\n7179 - 7179_Ajuts a la millora de la produccio i comercialitzacio dels productes apicoles Departament d'Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació agricultura\nLa sol·licitud d'aquest ajut té com a objectiu millorar la producció i la comercialització dels productes de l'apicultura a l'àmbit territorial de Catalunya.\nTermini: del 15 al 28 de juny de 2018, ambdós inclosos.\nLes actuacions objecte de subvenció s'han d’haver executat des de l'1 d’agost de 2017 fins a la data de presentació de la sol·licitud, ambdós inclosos.\nPer a totes les línies d'actuació que se subvencionen: les cooperatives apícoles, les associacions i les agrupacions, de persones productores amb personalitat jurídica en què les persones integrants i sol·licitants de l'ajut compleixin els requisits que estableixen els apartats 3.1 i 3.2 de les bases reguladores.\nPer a les actuacions que figuren a l'apartat c) de l'annex 2 de l'Ordre: a títol individual les persones físiques o jurídiques i comunitats de béns titulars d'una explotació apícola que, a més de complir els requisits que estableixen els apartats 3.1 i 3.2 de les bases, acreditin la condició de persona agricultora professional, d'acord amb la legislació aplicable a Catalunya, i que es trobin incloses en el sistema especial per a treballadors/es per compte propi agrari del règim especial de treballadors/es autònoms/es. En el cas de persones jurídiques i de comunitats de béns, aquesta acreditació haurà de ser per a tots els seus membres.\nComunicació prèvia a l’inici de determinades actuacions subjectes al règim d’ajuts destinats a la millora de la producció i la comercialització dels productes de l’apicultura (A0728-D22) [41,45 KB ]\nMemòria detallada de les inversions realitzades, relació de persones apicultores i compte justificatiu (A0728-DO15). [407,5 KB ]\nEn el cas de les comunitats de béns, relació de les persones apicultores incloses a la sol·icitud d’ajut (A0728-DO21) [77,5 KB ]\nDeclaració signada per el/la veterinari/ària habilitat/da pel DARP com a responsable de sanitat apícola (A0728-DO18) [48 KB ]\nSol·licitar l'ajut i el pagament\nComunicar i sol·licitar visita prèvia a l’inici d’actuacions de millora d’assentaments, camins i senders


Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Sauna 09 Sydals Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Sauna 09\nConvenientment situat a Sydals, Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Saun és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Saun, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes.\nL'ambient de Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Saun es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, forn microones, renta vaixelles, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses sauna, jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sydals, faci de Three-Bedroom Holiday Home Solskrænten with a Saun la vostra llar.


Arriba el mundial de BTT amb l'opció de revalidar el titol per Hermida\nEls Campionats del Món de BTT, a celebrar durant aquesta setmana a Champery (Suïssa), tindran una important presència catalana amb molt en joc, sobretot per José Antonio Hermida, qui defèn el títol mundial assolit fa un any al Canadà. El biker de Puigcerdà és el principal exponent de la selecció XC donant-se per segur el seu concurs al team relay. Hermida competeix el dissabte a la tarda just després de les dues noies Anna Villar i Sandra Santanyes. Abans ho haurà fet el sots 23 Cristofer Bosque. Les curses XC es decidiran sobre un itinerari de 4,7 quilòmetres considerats molt tècnics.\nLa meitat de descens tindrà dos catalans en competició. Bernat Guardia i Ivan Oulego són els representants a competir sobre un descens de quilòmetre i mig i desnivell negatiu de 481 metres.\nEl dia 25 de setembre tindrà lloc a Torroella de Montgrí la 3a edició del Road Book en record de Conrad Lloveras, antic president del Club Ciclista Montgrí i company de ruta de socis del Club Ciclista Banyoles.\nEn Conrad tenia amics a Banyoles i segur que alguns dels nostres socis participaran en aquesta prova.\nJoaquim Rodriguez guanya la 5a etapa de la Vuelta\nLa cinquena jornada de la Vuelta a Espanya, que arrencar amb un record per Xavier Tondo, ha estat territori per Joaquim Rodríguez qui a la dura arribada a la localitat andalusa de Valdepeñas s´ ha imposat amb claredat. El cap de files del Katusha fou el més fort al quilòmetre de dura pujada final després del treball de selecció del seu company Daniel Moreno, guanyador ahir a Sierra Nevada i tercer al final. Ara Joaquim Rodríguez és el millor situat de tots els favorits tot i que les diferències són encara minses.\nEl CC Banyoles present a la clàssica prova de la Pujada al Castell de Blanes\nAquest diumenge s’ha celebrat la tradicional pujada al Castell de Sant Joan de Blanes, prova ciclista per a les diferents categories que es disputa amb una primera sortida en línia i una segona en cronoescalada individual. L’Eulàlia Calveres ha guanyat en la categoria de Fèmines i el soci del Club, en Francesc Bou, ha sigut el primer en la categoria de Juniors de primer any. En la carrera també hi ha participat en Josep Canet, en la categoria de Veterans i en Francisco Casas (Màster)\nComença la Vuelta amb 3 catalans a la linea de sortida\nLa localitat alacantina de Benidorm donarà demà dissabte a una nova edició de la Vuelta a Espanya amb una crono per equips que perfilarà la primera classificació d´ un total de 21 etapes que enguany no tenen Catalunya en el seu itinerari donada la preponderància de les regions de Galícia i País Basc en el recorregut.\nEn l´ aspecte participatiu hi seran tres els catalans que prendran la sortida. Al Katusha, Joaquim Rodríguez encapçala un dels blocs de referència amb la general final con gran objectiu. Estarà amb el ciclista de Parets del Vallès Alberto Losada qui a la Vuelta a Espanya ha trobat el seu millor punt de forma anys enrere. A l´ Astana participarà Josep Jufré amb aparent llibertat de moviments donada l´ absència de grans líders en l´ equip d´ origen asiàtic\nEl proper 24 de setembre es disputarà la I marxa 100% Tondo\nLa volta llarga continuarà cap al port del Capsacosta, on ell hi tenia el seu “laboratori” particular fent-hi els seus tests, per saber en quin punt de forma es trobava, buscar-hi sensacions o tan sols... per rebentar els qui s’atrevien a aguantar-li la roda! En definitiva, li tenia la mida ben agafada i el seu rècord eren uns espectaculars 17’40”. Un cop a dalt seguirem cap a l’estació d’esquí i muntanya de Vallter 2000, un port “de veritat” on en Xavi sempre que volia preparar un gran esdeveniment hi anava a fer les seves pujades, 2 o fins i tot 3 de seguides, i on també en algunes ocasions hi havia fet algunes concentracions. Li encantava la pujada però sobretot el lloc en si... Arribats aquí s’hauran completat els 121 kms i 2800 mts de desnivell\n14a sortida carretera: Andorra\nObservacions: Excursió clàssica d’anada a Andorra, amb les pujades al Coll de Canes i la Collada de Toses.\nCirculeu amb molta precaució en el tram final entre Puigcerdà i La Seu d’Urgell, respectant les indicacions del Club.\nImatges de la crono a Rocacorba\nClassificacions Crono a Rocacorba\nCRONO ROCACORBA 2011 resultats.docx\nDocumento Microsoft Word 49.8 KB\nMolt bona participació a la segona edició de la Crono a Rocacorba. Trenta socis i sòcies han pujat els més de 13 km que té la pujada per tal d'aconseguir un bon temps.\nEl guanyador ha estat David Castany. Han completat el podi Francesc Bou en segona posició i Marc Almeda en tercera.\nBen aviat les classificacions.