Petita radiografia del català a les Illes – Espai Fàbrica\nPetita radiografia del català a les Illes\nby Gabriel Bibiloni · 31 d'octubre de 2006\nGabriel Bibiloni (Professor de la Universitat de les Illes Balears)\nSíntesi de la història d´agressió lingüística per part de l´estat i de la lluita per la recuperació i la normalització del català a les Illes Balears i Pitiüses.\nLa situació del català a les Balears és el resultat d’una llarga història d’agressió lingüística que tenia per fita la implantació de l’espanyol en una societat que parlava i escrivia en català en tots els moments i ocasions. La història va ser llarguíssima perquè el poder agressor només comptava amb un instrument per a dur-la a terme, i un instrument molt deficient: l’educació. Ja el 1768 Carles III va imposar l’espanyol com a llengua d’ensenyament de les primeres lletres, però aquella mesura no degué donar gaire resultat en una societat profundament catalana. Només quan l’educació va passar a ser controlada amb el màxim interès per l’Estat liberal modern (cap a 1830) l’adquisició de l’espanyol i la pèrdua correlativa del català com a llengua escrita comencen a ser una realitat. Amb tot, a començament del segle XX, el català és encara l’única llengua que parlen i entenen la gran majoria dels illencs.\nTambé a començament del segle XX (o, en tot cas, a final del XIX) comença a sorgir entre un sector intel·lectual la idea de recuperar la llengua en els dominis de què havia estat foragitada i el projecte de fer-ne un idioma normal. Un projecte que ha estat la il·lusió, la suor i el patir de milers de ciutadans illencs en els darrers cent anys i que, globalment, continua essent això, un projecte que no acaba de trobar el camí per on avançar. La clau és que en aquests cent anys el projecte només ha tingut el suport d’una minoria, que s’ha hagut d’enfrontar a una majoria instal·lada en la rutina, l’apatia i la inconsciència. Durant el primer terç del segle passat les forces polítiques defensores de la llengua –les mateixes que defensaven l’autonomia– no arriben a tocar poder, perquè la societat illenca dóna el vot als grans partits espanyols, sucursalistes i provincians, lligats al centralisme i al caciquisme, i oposats a qualsevol normalització del català. La República va significar l’obertura d’algunes escletxes, però la brevetat de l’experiència no va servir de gaire cosa. I la dictadura posterior va representar l’esclafament brutal de la llengua, amb conseqüències decisives en la percepció i els usos del català.\nCap a la meitat del segle XX apareix un element nou que capgirarà per complet les coses: la immigració. Primer fou una allau d’immigrants espanyols que s’estableixen en una societat que no té cap instrument per a integrar-los; i després, a partir de 1990, una altra allau d’immigrants no espanyols, que s’estableixen a una societat ja en estat avançat d’espanyolització. Aquests nouvinguts ja arriben a una quantitat que s’acosta a la quarta part de la població, i la xifra va en augment. Dic que la immigració ha alterat decisivament les coses perquè abans de la immigració l’envit era implantar en els dominis formals una llengua estrictament col·loquial però una llengua que parlava tothom. Mentre el català fos parlat per tothom la promoció era possible i si no es podia fer en un moment determinat es podria fer més tard. Ara, però, el català ja no és parlat per tothom sinó per una proporció social en disminució. El problema ja no és la llengua sinó la societat. Ara som en un moment transcendent, en què, si el procés no es reverteix, els catalanoparlants poden esdevenir una de les diverses minories lingüístiques de la nova societat illenca.\nEn els darrers trenta anys s’han aconseguit fites per a la llengua que cal valorar molt positivament. Per primera vegada d’ençà de l’ocupació borbònica el català és llengua oficial a l’arxipèlag, s’ha introduït en els dominis públics i formals (especialment administració, ensenyament i mitjans de comunicació), ha augmentat decisivament el seu prestigi (conseqüència lògica dels fets anteriors) i, a diferència del País Valencià, s’ha resolt satisfactòriament l’antiga i espinosa qüestió del nom de la llengua i la seva identificació. Però el problema de la llengua és lluny de resoldre’s. Els catalanoparlants, en general, no han canviat els hàbits idiomàtics introduïts en èpoques de profunda opressió lingüística, com la norma de respondre sistemàticament en espanyol a qualsevol interpel·lació feta en aquesta llengua. Més greu encara, en aquest moment, i a les àrees urbanes, l’espanyol s’ha convertit en l’idioma usat d’entrada amb els desconeguts i l’idioma habitual de les converses dels joves. Aquestes normes de comportament lingüístic, i la dinàmica demogràfica referida, porten a una intensa espanyolització de les interaccions socials a les Balears.\nL’oficialitat de la llengua i el seu ensenyament obligatori tampoc no han servit per la integració lingüística dels nouvinguts o els fills d’aquests. Es pot dir que la població d’origen immigratori, considerada globalment, no ha fet en absolut la integració lingüística que seria imprescindible per a la normalització del català. Esborrona veure com una massa enorme de joves que han passat per una escola en què no sols s’ensenya la llengua del país sinó que almenys la meitat de les assignatures s’imparteixen en aquesta llengua no amollen una paraula en català ni per aquestes. I els nous immigrats, especialment els sud-americans, molt sovint mostren davant la nostra llengua unes postures d’escassa simpatia, si no de franca hostilitat.\nCom a la resta dels Països Catalans del sud dels Pirineus, l’Estat espanyol no ha sostingut altra política lingüística que la de defensa de l’espanyol contra el català. Però, a més, els successius governs autonòmics –ni tan sols el Pacte de Progrés, amb tots els matisos que calgui– no han tingut interès a desplegar una política lingüística que mereixi aquest nom en favor de la llengua catalana. Durant les primeres quatre legislatures de l’autonomia (1983-1999) el Govern del Partit Popular es va inhibir completament i deixà la llengua a la seva sort, o més aviat dissort. En canvi, a la legislatura actual, la de la devastació de les Illes en tots els sentits, un nou Partit Popular més foraster i agressiu, aplica polítiques de retrocés i de promoció de l’espanyol allà on el català havia millorat tímidament les posicions.\nUna política lingüística clara i contundent a favor del català és una de les màximes urgències per a unes illes en un procés de transformació desbocat i vertiginós.\nLa gestió comunitària dins l’economia social i solidària.\nby Helena Ojeda · Published 3 de març de 2007\nNext story La multa com a arma de control social\nPrevious story Entrevista a Lupe Rodríguez, membre de la directiva de la Coordinadora Simón Bolivar


Centenars de persones diuen adéu a l'exalcalde vallenc Pau Nuet | Diari de Tarragona\nCentenars de persones diuen adéu a l'exalcalde vallenc Pau Nuet\nL'acte, curt i senzill, es va celebrar ahir a les dotze del migdia a l'exterior del tanatori aprofitant una petita treva de la pluja\nCentenars de persones durant l´acte celebrat ahir al Tanatori de Valls per acomiadar Pau Nuet. FOTO: M. PLANA\nFamiliars, amics i coneguts del qui va ser el primer alcalde de Valls de la democràcia, Pau Nuet, es van reunir ahir a les dotze del migdia al tanatori municipal per acomiadar-se de Nuet, que morí la nit de dissabte als 97 anys.\nLa cerimònia, curta i senzilla, es va celebrar a l’exterior de l’edifici, aprofitant una petita treva de la pluja. La decisió es va prendre davant la important afluència de gent, i és que es va congregar més d’un centenar de persones.\nDurant l’acte, el socialista Anton Dilla, que va entrar com a regidor a l’Ajuntament l’any 1979 juntament amb Pau Nuet, va fer un petit discurs, i després d’uns minuts de música clàssica, la Colla Joves Xiquets de Valls va aixecar un pilar de quatre. Finalment, els assistents van donar el condol als familiars.\nParal·lelament, durant tot el dia d’ahir van seguir passant vallencs i vallenques per l’espai habilitat al vestíbul de l’Ajuntament de Valls, on tots els ciutadans que ho vulguin poden signar un llibre de condolences i dipositar rams i corones de flors entre avui i demà de 10 a 14 h i de 17 a 20 h.\nD’altra banda, demà a les set de la tarda es farà al saló de plens de l’Ajuntament l’acte institucional en memòria de l’exalcalde de Valls Pau Nuet.


Club Escacs Novelda: 2013\nAhir se celebrava la festivitat del 9 d'Octubre, recordant l'entrada del Rei Jaume I a la ciutat de València com a data de naixement del Regne de València.\nDes del Club Escacs Novelda vam participar amb el Casal de Cultura Popular Valenciana de Novelda en l'organització de les activitats. A banda dels escacs, es podia jugar també a la pilota valenciana i a jocs tradicionals; hi havia unflables, taller de manualitats i balls tradicionals. Finalment per acabar es va fer una cercavila amb la flama del Correllengua pels carrers de Novelda.\nMoltes gràcies als que vau assistir i esperem que l'any vinent siguem molts més.\nPublicado por Club Escacs Novelda en 20:00 0 comentarios\nPublicado por Manuel Amoros en 11:59 0 comentarios\nPublicado por Manuel Amoros en 14:08 0 comentarios


Barcelona Comerç, Neix botiguesobertes.barcelona, la plataforma de Barcelona Comerç per localitzar comerços i serveis oberts a Barcelona\nInici | Notícies | Neix botiguesobertes.barcelona, la plataforma de Barcelona Comerç per localitzar comerços i serveis oberts a Barcelona\npublica Barcelona Comerç · 1, abril 2020 · 0 comentaris\nBarcelona Comerç ha posat en marxa la plataforma www.botiguesobertes.barcelona , des d'on s'informa dels comerços que es mantenen oberts a la ciutat de Barcelona des de la declaració de l'estat d'alarma, així com aquells que ofereixen serveis de venda online.\nAmb aquesta iniciativa, Barcelona Comerç vol informar els veïns de Barcelona sobre on es poden abastir; quins són els establiments oberts durant aquest estat d'alarma, alhora que contribueix a reforçar la visibilitat del petit comerç que malgrat la dificultat d'aquestes setmanes, segueix aixecant cada dia la persiana per garantir l'aprovisionament a la ciutadania.\nLa plataforma, oberta a tot el comerç de la ciutat, es tracti d'establiments o serveis, associats o no, a qualsevol dels 24 eixos comercials de Barcelona Comerç, presenta un directori general de botigues que es poden filtrar per activitat i també un mapa interactiu on apareixen geolocalitzats tots els establiments perquè sigui més fàcil ubicar-los i fer la recerca per barris.\nA la fitxa de cada comerç o servei apareix la seva adreça, horari i telèfon, a més d'informació pràctica com ara si ofereixen servei de repartiment a domicili, comandes online, per telèfon o whatsapp o si només atenen urgències.\nwww.botiguesobertes.barcelona és una plataforma online de servei a la ciutat, creada i gestionada per Barcelona Comerç i totalment gratuïta. Qualsevol comerç de la ciutat de Barcelona amb autorització per oferir servei segons el Real Decreto-ley 10/2020, de 29 de març, pot gestionar la seva inclusió a la plataforma.\nSom comerciants, som restauradors, som autònoms. Però també som veïns, pares i mares,familiars i companys. Per responsabilitat, per generositat i per solidaritat us preguem que seguiu totes les indicacions dictades per a la contenció de l'expansió de la pandèmia provocada pelC ovid19.\nCuideu-vos, que ens hem de retrobar ben aviat!


L’Ajuntament i Ecovidrio impulsen el reciclatge de vidre entre els establiments de restauració Noticias\nL’Ajuntament del Prat i Ecovidrio, entitat sense ànim de lucre encarregada de la gestió del reciclatge dels residus d'envasos de vidre a Espanya, han posat en marxa una campanya per impulsar el reciclatge de vidre en el sector hostaler de la ciutat.\nLa iniciativa comença dimarts 13 de juny amb la realització d'enquestes i entrevistes als establiments d'hostaleria del Prat per conèixer de primera mà quines són les seves necessitats i poder adequar els recursos existents facilitant contenidors petits o bujols per facilitar el trasllat dels residus fins a les illes de contenidors. A més, s’oferirà informació detallada als locals de com reciclar correctament i dels avantatges socials i econòmics del reciclatge de vidre.\nAquesta col·laboració té com a principal objectiu aconseguir un increment de la taxa de reciclatge de vidre a la localitat. El sector de l'hostaleria i la restauració és un dels eixos per incrementar la taxa de reciclatge, ja que en ell es consumeixen prop del 50% dels envasos de vidre d'un sol ús que es produeixen a tot l’Estat.\nEl reciclatge de vidre al Prat\nSegons les últimes dades disponibles de 2016, els ciutadans del Prat van reciclar un total de 832.000 Kg d'envasos de vidre. Això suposa que cada habitant va reciclar una mitjana de 13 kg de vidre durant l'any, és a dir, 50 envasos. Això significa que al Prat es diposita al contenidor verd el 57% del vidre reciclat i, per tant, encara hi ha un 43% de vidre que no es recicla i que es diposita al contenidor gris.\nEl Prat disposa d'un total de 210 contenidors de vidre, de manera que hi ha un contenidor per cada 300 habitants.\nDades de reciclatge al Prat.


Notícies – Pàgina 44 – Unió de Cooperatives de Treball Associat de les Illes Balears\n23 novembre, 2016uctaibNotícies\n22 novembre, 2016uctaibNotícies\n17 novembre, 2016uctaibNotícies\n14 novembre, 2016uctaibNotícies\nFotos dels aniversaris de COCETA I DEL CIDE\n30 octubre, 2016uctaibNotícies\nVos adjuntam algunes de les fotografies que ens ha facilitat el nostre estimat fotògraf i amic , Carles Font, de l’acte que vàrem celebrar la setmana passada en commemoració del 30 aniversari de COCETA i el 50 aniversari del CIDE\nMolts d’anys COCETA !!! Molts d’anys CIDE !!!\n27 octubre, 2016uctaibNotícies\nAhir vespre a la Cambra de Comerç de Palma es varen celebrar dos emotius aniversaris. Els 30 anys de vida de COCETA i el 50è aniverari de la cooperativa d’ensenyament més antiga d’Espanya , el CIDE. Enhorabona a les dues organitzacions !!!!. Els actes començaren amb la recepció oficial al Consolat de Mar per part...


Els millors homes de famosos en casaments | CAT.rickylefilm.com\nPerquè ¿qui millor per explicar tota una habitació de convidats ho van passar a Magaluf 2005 que el seu amic celebritat?\nCada nuvi necessita un millor home en el seu casament per explicar tota una habitació d'hostes sobre les seves històries de vacances compromeses, per oferir-los un drap de llàgrimes al vestidor en cas que pateixi pre-núpcies temors, i per mantenir la pau entre els hostes que ' he tingut una massa copes de xampany. I qui millor que una celebritat per fer els honors?\nJa es tracti d'Becks el 2003 pel seu millor amic, quan el príncep Harry va fer els deures per Wills, quan Harry Styles van intervenir pel seu padrastre, o quan Hugh Jackman va fer pel seu entrenador personal.\nNo és un concert fàcil, però aquests famosos van ser l'altura del desafiament.\nDavid Beckham i fill Brooklyn semblaven dapped en l'adequació dels millors vestits d'home en el casament del germà de Victòria Beckham cristiana a Hedsor Casa a Buckinghamshire.\nPippa Middleton i les noces de James Matthews van arribar amb convidats reals, però això no vol dir que es van baixar lleugerament quan es tractava dels discursos, sobretot gràcies als padrins de James. Mentre Made In Chelsea Spencer Matthews (germà de Jaume, a la foto) també va fer un discurs, que era millor home Justin Johannsen que va lliurar el lewdest de la nit. D'acord amb els hostes, Justin va fer acudits tancar-a-la-artell sobre la famosa part inferior de Pippa, el sexe i la lluna de mel a Gal·les. Ens preguntem què pensaria Queeny.\nLiam Payne va ser un dels millors homes de la seva germana Ruth com ella es va casar amb Thomas Gibbins al juny de 2016. Liam va portar la seva nòvia Cheryl qui ha estat sortint des de desembre de 2016. Ens preguntem si ella va agafar el ram?\nEl 2013, un jove de 19 anys d'edat, Harry Styles van jugar padrí en el casament de la seva mare a Robin Twist, l'home que ha estat en la seva vida ja que el seu pare i la mare de divisió quan tenia set anys. Un hoste en el casament va dir que Harry "a penes va deixar el costat de la seva mare" i "que no podia deixar de somriure".\nDurant l'any 2003 (i en l'apogeu del seu pèl llarg, l'home fase bollo), David Beckham va jugar padrí en les noces de Dave Gardner a Davinia Taylor. Anem a perdonar els cabells perquè es veu de manera molt bona en aquest pal. Dada curiosa: Jenny d'Atomic Kitten va ser dama d'honor de Davinia. Retro.\nSón més llarga de peu millor amic duo de la televisió, així que millor per estar al costat de Declan Donnelly que es va casar d'Ant McPartlin? Com es va casar amb la seva dona Ali Astall el 2015, Formiga hi era per proporcionar amb DEC amb tot el millor suport home (i riu) és necessari. I en l'adequació dels vestits, també, és a dir més d'una lluita a dir que un dels quals.\nÉs un home que porta a Hollywood, però Hugh Jackman va assumir un paper de suport quan ell era el millor home per al seu entrenador personal, Michael Ryan de nou en 2007.\nVa ser el casament més icònica del segle fins ara. Quan Kate Middleton va sortir del cotxe en un encaix blanc vestit d'Alexander McQueen, el món mirava amb ansietat. I per dur a terme les millors funcions de l'home? Príncep Harry, és clar.\nCasament de Kate Moss 's a Jamie Hince era com el rock and roll com es posa, fins i tot fins a l'elecció d'una dona com el seu millor home de Jamie. Sí, el membre de The Kills va reclutar al seu company de banda Alison Mosshart fer els honors. Estem en aquesta idea.\nNiall Horan es veia polit el 2013 mentre jugava millor home en el casament del seu germà Greg. Podria haver estat plovent, però Niall va mantenir esperits elevats pels informes, cantant El dia de rebentat vaig xocar Les noces mentre conduïa membres de la família a l'església. Sempre el comodí, Niall.\nNo era només un un, però un treball de tres homes per Tom Fletcher de McFly quan es va casar amb l'amor de tota la vida Giovanna Falcone el 2012. I qui millor que els seus companys de banda lleials Dougie Poynter, Harry Judd i Danny Jones jugar millors homes?.\nOh, hola, Harry. Tom eclipsat totalment els seus millors homes, però, (i amb raó) quan realitzava el seu discurs nuvis perfectament assajat que després es va tornar viral. És èpica - YouTube ell.\nEs creia, i va donar a entendre pel nuvi, que del director de nit Tom Hiddleston va jugar padrí en el casament Benedict Cumberbatch 's. Estem tan esperant que això era cert. Si més no, podem imaginar el que Tom es veuria en la seva pròpia casament. * Superposa acte en vestit de núvia a la imatge *.


La Fiscalia. A Espanya, es vulgui reconèixer o no, la Fiscalia és política i dependent de l’Executiu, directament o indirecta. El govern de l’Estat en controla els nomenaments, els trasllats, els cessaments, el pressupost i els mitjans dels quals s’han de valer els fiscals per actuar. Malauradament, a alt nivell, les darreres actuacions de la Fiscalia nomenant i removent càrrecs, manant interposar querelles contra actuacions de membres del Parlament català, actuant lentament afavorint prescripcions de delictes fiscals, o acceleradament en altres casos, fa que per part de les mateixes associacions professionals de fiscals es critiqui a bastament la seva actual estructura. Cal un canvi radical d’organigrama si volem tenir, a Catalunya i a qualsevol país que s’ho valgui, una fiscalia independent, que depengui orgànicament de la funció Judicial, que treballi, dotada de mitjans suficients, per atendre l’interès general sense dependre d’impulsos de govern.\nGran acollida de la proposta "L'Endemà del sí" de Constituïm.\nA més de la presentació de la campanya, i el debat posterior sobre el contingut del text, el grup a aprofitat per a presentar i fer entrega oficial del text traduït a l'aranès, el castellà, l'anglès i el francès.\nIniciem el cicle de debats L'ENDEMÀ DEL SÍ\nJordi Domingo (portaveu de Constituïm) i Anna Arqué (portaveu de l'ICEC) han presentat el cicle\nde debats "L'endemà del Sí" que es faran a partir del proper de 20 juny a l'Ateneu Barcelonès, en\ncol·laboració amb la Secció d'Estudis Polítics, Jurídics i Socials de l'entitat.\nEls debats volen exposar i, també, contraposar, visions i opinions expertes sobre com poden ser\nconcretades importants temàtiques en la futura República Catalana.\n"En els més de 100 debats fets fins ara per Constituïm -a Catalunya i a l'estranger- mai no hi ha\nhagut cap enfrontament incòmode quan s'han tocat temes complexes. Elements discordants, sí.\nPerò que només han vingut a demostrar-nos que la societat catalana és madura i està preparada"\nha explicat el portaveu de Constituïm, Jordi Domingo.\nL’endemà del Sí, què passarà després del referèndum? Això és el que pretén resoldre Constituïm, la plataforma que l’11 de maig de 2016 va lliurar la primera proposta de text constitucional al Parlament de Catalunya.\nI com ho faran? La plataforma ha organitzat 4 debats amb experts on la ciutadania podrà resoldre molts dels dubtes que poden tenir en relació a l’endemà d’haver celebrat un referèndum amb una victòria del Sí a la independència.\n1001 seguidors a Twitter!\nJa tenim 1001 seguidors a Twitter. Gràcies a tothom!\nSegueix-nos a @constituim\nI ara també som a Facebook: https://www.facebook.com/constituim\n"OTAN i el país que volem", per Santiago Vilanova\nEn l'article publicat a el Punt Avui, Santiago Vilanova parla de la possibilitat de decidir per via referendària pertànyer o no a l'OTAN en la nova república catalana.


Entrevista a Albert Camprubí Iglesias Forner i propietari del forn de pa “La Motlleria de Ca l’Ansona” de Sallent - Pànxing\nFer pa bo és tot un art. En el procés per aconseguir les millors barres i rodons hi intervenen diversos factors: les matèries primeres, el procés de fermentació i una bona cocció, entre altres. El que no pot faltar mai a la recepta del pa més exquisit, però, és el mestratge del forner, encarnació d’un ofici mil·lenari i que pel bé de tots, hem de procurar que no es perdi. Per conèixer millor el món de la forneria hem parlat amb l’Albert Camprubí Iglesias, forner i propietari del forn de pa “La Motlleria de Ca l’Ansona” de Sallent.\nCom neix l’establiment i quina és la seva història?\nEl forn de pa fa més de cent vint anys que existeix. El va muntar el meu besavi i ha anat passant de generació en generació. Jo en sóc la quarta. En els seus inicis, a part de l’obrador i la botiga, també era la casa del meu besavi, que hi vivia amb la família. De fet, el meu pare va néixer allà. Amb els anys, va passar a ser només el forn de pa, per tenir més espai i poder anar ampliant l’obrador. Des del primer moment, es va muntar un forn de llenya per coure el pa, que és el mateix que tenim avui dia a l’obrador i és un dels nostres trets diferencials.\nQuin producte oferiu a la clientela?\nDes de sempre, hem volgut oferir una gamma de productes elaborats artesanalment, buscant bones matèries primeres, respectant el procés d’elaboració i cuidant el producte des del primer moment fins que surt de la botiga.\nOferim una gran varietat de productes per a tots els paladars. Des d’aquells més tradicionals com el pa de pagès i la coca de forner, fins a productes més innovadors, com per exemple les magdalenes de remolatxa, pastanaga i espelta o els pans de motlle amb blat de moro, llavors de xia, sègol i fajol. També hem incorporat una part de pastisseria i fem productes especials depenent de la festivitat.\nAl forn de pa Ca l’Ansona s’ofereixen productes per a tots els paladars\nCom és el dia a dia dins de l’obrador?\nEl primer que faig quan arribo al forn, és anar a veure els pans i comprovar en quin moment estan del seu procés de fermentació. Si estan a punt, els entro dins del forn.\nEl dia a dia és intens, el pa té vida pròpia i marca el ritme de treball. Has d’estar sempre al cas, que els productes entrin al forn quan toca, que no es cremin, pesar bé els ingredients per fer les masses, saber quins productes demana la clientela per elaborar-los i atendre als proveïdors.\nTot i que hi ha una certa rutina, són productes que cada dia has d’elaborar des de zero, i això fa que a vegades el ritme sigui frenètic.\nQuins beneficis ens aporta menjar pa?\nEstà demostrat que el pa és un dels pilars de la nostra dieta mediterrània, es troba a la base de la piràmide de l’alimentació i ens aporta molts beneficis nutricionals. Conté hidrats de carboni que són una font d’energia, proteïnes, vitamines, minerals, fibra i una quantitat molt baixa de greixos.\nCrec que s’ha de tenir molt en compte que el pa estigui fet de la manera més artesanal i natural possible, utilitzant bones farines, massa mare i sense cap additiu. Les farines d’espelta, integrals i sègol, sempre ens aniran millor per digerir i ens ajudaran a regular el nostre intestí.\nAlbert Camprubí Iglesias Forner i propietari del forn de pa “La Motlleria de Ca l’Ansona”\nQuin és el procés d’elaboració del pa?\nPrimer de tot, pesem a la balança tots els ingredients que necessitem per elaborar cada tipus de massa. Tenim unes llistes on hi han apuntats els ingredients en funció dels quilos de farina i el nombre de peces de pa que volem. Es pasten els ingredients a la màquina i quan la massa està a punt, pesem les peces i de cada porció en fem una bola.\nAquestes boles han de reposar abans de donar-les-hi la forma, nosaltres les deixem dins d’uns calaixos que fan que el pa fermenti bé, conservant totes les seves propietats i com es feia antigament. Quan la bola ha pujat una mica, li donem la forma que volem. Ho posem tot en carros perquè torni a fermentar. La fermentació del pa depèn del temps i la temperatura. Aquest procés és més llarg perquè volem que el pa tingui bon gust, una textura esponjosa i unes qualitats òptimes.\nProcés d’elaboració al forn de pa\nL’últim pas és fer-li uns talls i enfarinar-lo per sobre just abans d’entrar al forn i coure’l. És un procés que s’ha de seguir bé, el pa no vol presses i la massa s’ha de treballar bé per no castigar-la i que pugui seguir el seu ritme natural.\nEl pa és un producte de primera necessitat, per tant, tot i les circumstàncies que ens han tocat viure, això no ens ha afectat negativament en la venda. El fet de ser un establiment d’alimentació, hem pogut obrir amb una certa normalitat i el tancament municipal ha fet que la gent fes més vida al poble. Això no vol dir que ens hàgim hagut d’adaptar a les noves mesures i formes de treballar.\nAlguna cosa que vulguis dir als nostres lectors?\nQue mengin pa bo.\nSi t’ha agradat llegir Entrevista a Albert Camprubí Iglesias Forner i propietari del forn de pa “La Motlleria de Ca l’Ansona” de Sallent, també et pot interessar Josep Escarré Vila, gerent de Caopsa.


Matinal de les ermites de Montserrat\nUna fantástica manera de gaudir d'un matí envoltats de natura\nSortirem de la Plaça del Monestir de Montserrat i passarem pel pas dels Francesos fins arribar a Santa Anna.\nDes d'aquí seguirem cap a les ermites del sector de Tebes, un lloc únic amb una natura única, en un indret on ens veiem envoltats de llegendes i història. Després de visitar Santa Magdalena ens dirigirem a la Miranda de Santa Magdalena, on podrem gaudir d'unes vistes espectaculars.\nA continuació, visitarem Sant Joan i Sant Onofre, dos ermites situades en un indret fantàstic per tornar de nou a la Plaça del Monestir de Montserrat.\nPlaça del Monestir de Montserrat.\nTransport al punt d'inici, material personal de muntanya.\nUbicació - Monistrol de Montserrat


Cimera a Seül\n2 min. Seül 26/03/2012 12:43\nLa Xina i els Estats Units han acordat coordinar la seva resposta davant qualsevol "provocació potencial", si Corea del Nord manté el seu pla de llançar un míssil, l'abril. El règim de Pyongyang ha anunciat que a mitjans d'abril posarà en òrbita un satèl·lit amb aquest llançament, que segons els Estats Units vulneraria les resolucions de l'ONU.\nEl president nord-americà, Barack Obama, i el seu homòleg xinès, Hu Jintao, s'han reunit per anunciar l'acord en el marc de la cimera sobre seguretat nuclear que se celebra a Seül.\nLa Casa Blanca ha dit a reuters que Hu es pren molt seriosament la qüestió nord-coreana i que la Xina està preocupada pel desenvolupament del seu programa nuclear. Pequin és un dels pocs contactes amb l'exterior que manté l'aïllat règim. "No voldríem veure un retrocés en el moment clau de relaxació de les tensions a la península", ha dit el mandatari xinès referint-se al procés d'apropament entre els dues corees, que va començat sota el desaparegut líder nord-coreà, Kim Jong-il i que no se sap si el seu fill, Kim Jong-un, que va assumir el poder el gener, continuarà.\nAmenaça a Pyongyang\nObama ha reiterat la seva oferta de diàleg amb la Xina per abordar els plans de nuclearització de Corea del Nord i ha advertit Pyongyang que "no té intencions hostils" contra el país, però que "no hi haurà cap recompensa a la provocació". El règim nord-coreà ha anunciat per l'abril la posada en òrbita d'un satèl·lit amb un míssil que vulneraria les prohibicions imposades per l'ONU. El president dels EUA ha instat el nou líder, Kim Jong-un, que va rellevar el seu pare el desembre, a "tenir el coratge de defensar la pau". Els EUA han amenaçat de retirar l'ajuda alimentària a Corea del Nord si no renuncia al llançament.


Delícies del rebost: de maig 2007\n- 8 cullerades de melmelada de préssec\n- 3 cullerades de rom\nTancar la bossa i posar-ho al forn, escalfat, durant quinze minuts (fins que la bossa s’infla).\nCercar per: Dolços, Forn, Fruita, Índex, Vegetarià\n- 2 escaroles blanques\n- 250 g de bacallà esqueixat\n- 250 g de tonyina\n- 4 seitons\n- 100 g d'olives arbequines\n- 100 g d'ametlles torrades\n- 60 g d'avellanes torrades\n- 2 seitons\n- 4 nyores\n- un trosset de bitxo\n- 2 llesques de pa fregit\nA l'hora, poseu l'all i el bitxo en una altra paella.\nDesprés poseu l'all, el bitxo, el pa i sal en un morter i piqueu-ho mentre hi afegiu les ametlles.\nPiqueu-ho bé fins que us quedi una pasta ben fina. Aleshores incorporeu-hi la polpa de les nyores i les anxoves, i continueu picant-ho.\nQuan tingueu una pasta fina, afegiu-hi una mica de l'aigua de les nyores i oli mentre aneu lligant la salsa.\nPer acabar, poseu escarola en un plat i afegiu-hi el bacallà dessalat, la tonyina i les olives al damunt. Finalment afegiu-hi la salsa. I per decorar el plat, incorporeu-hi un parell d'anxoves.\nCercar per: Amanida, Bacallà, Del mar, Índex, Salsa, Tonyina\n- tomàquets madurs escalivats\n- alls escalivats (negres)\n- avellanes i ametlles\n- 2 carquinyolis o 2 maries amb vi ranci\n- oli d'oliva, vinagre, sal i pebre\nTot triturat amb el braç elèctric o amb el morter.\nLes quantitats són al gust de cadascú, el secret és no escatimar en fruits secs.\nA la manera de Ferran Adrià.\n- 400 g de morro de bacallà dessalat\n- 3 tomàquets mitjans madurs\n- 8 cebes tendres\n- 1 manat de porradell\n- 1 copa de vinagre agredolç\n- 1 tasseta de puré d'olives negres\nPer a fer la vinagreta, poseu el puré d'olives negres en un bol, juntament amb el porradell tallat ben finet i l'oli d'oliva, barregeu-ho bé i afegiu-hi el vinagre.\nCercar per: Amanida, Bacallà, Del mar, Índex\nUna més de la revista Descobrir Cuina.\nPer la sopa de festucs\n- 175 ml. de llet sencera\n- 1 manat de menta fresca\n- 80 gr. de festucs verds sense closca (pistatxos)\n- 30 gr. de festucs per decorar\nPel cremós de xocolata:\n- 125 gr. de cobertura de xocolata del 72%\nPoseu un cassó la nata, la llet i el sucre fins que arrenqui el bull.\nPoseu en un got alt i estret els festucs i les fulles de menta. Quan la llet bulli, tireula als festucs i tritureu-ho amb el braç elèctric fins que quedi una sopa fina. Passeu-la per un colador i reserveu-la en fred.\nPoseu la nata a escalfar al foc. En un bol, barregeu els rovells i el sucre; quan la nata arrenqui el bull, tireu-la als rovells, remeneu bé i coeu-ho uns segons a foc suau, sense bullir.\nTot seguit pareu el foc, incorporeu-hi la cobertura de xocolata tallada a trossos petits i barregeu-ho fins que n'obtingueu una crema ben homogènia i fina. Poseu-la en un pot i reserveu-la a la nevera.\nA l'hora de muntar els postres, poseu la sopa al centre del plat. Al mig, una bola de cremós de xocolata, al damunt una fulla de menta i uns festucs al voltant.\nEl van fer l’altre dia a la Cuina de l’Isma.Ho van fer amb els trossets de maduixa i les fulles que resten en netejar-les.\n- vinagre de raïm merlot\n- xarop de magrana\nNetegem les maduixes, tallem les fulles i reservem les maduixes netes en un bol i les fulles en un altre.\nPosem un cassó al foc amb aigua i el sucre blanc. Ho deixem coure fins que es desfaci el sucre.\nBarregem en un bol el merlot, el vinagre de pomes i l'aigua amb sucre que hem escalfat al cassó.\nAfegim a la barreja de líquids les fulles de les maduixes, les maduixes a trossets i el xarop de magrana.\nTapem el bol amb paper film i el deixem refredar i marinar a la nevera, almenys, un parell de dies.\nColem el contingut del bol, passats dos dies, per obtenir-ne el vinagre.\nCercar per: Fruita, Índex, Vinagreta\nLa varen fer al programa Cuines de TV3, fou presentada pel restaurant Delicius de l’Hotel Balneari Vichy Catalán.\n- 1 fetge gras de 600 g\n- 1 copa de moscatell\nPer començar, netegeu el fetge gras, obriu-lo per la meitat, traieu-li les venes i salpebreu-lo.\nDesprés, farciu-lo amb el torró de Xixona esmicolat barrejat amb els trossets de fetge que us hagin quedat en netejar-lo, poseu-hi el moscatell a sobre, tanqueu-lo i emboliqueu-lo, ben embolicat, amb paper film.\nA continuació, poseu-lo a coure al microones durant 3 minuts a potència mitjana.\nPoseu-lo a refredar en un bol amb aigua i gel.\nFinalment, desemboliqueu-lo i talleu-lo a rodanxes.\nEs pot guarnir el plat amb cirerols i una mica de poma tallada a dauets.\nCercar per: Aus, Foie, Índex, Microones


Tribunal de las Aguas de la Vega de Valencia - Mestalla\nD. Ramón Vicent Pastor\nSíndic de la Séquia de Mestalla\nDes de la banda esquerra del riu Túria , la séquia de Mestalla , amb els seus tres braços : Petra , Rambla Escarmada , Rambla Rams i Algirós , tradicionalment proveia a una sèrie de molins . Algun d'ells documentat en temps de Jaume I, dels més importants de l'horta de Valéncia , ja hui desapareguts en la seua totalitat per el creixement de la ciutat .\nRega , històricament , la zona més immediata a la ciutat de Valéncia , estenent el seu perímetre de reg a la vora de la mar a les barriades del Grau , Cabanyal i Malva-rosa . És possible que esta séquia siga la suma d'atres séquies anteriors independents , sent actualment la més afectada per el creixement de la ciutat .\nEl seu assut , aigües amunt de l'assut de Rascanya , es troba entre els termes de Manises i Paterna. La séquia mare amb les seues 14 files i els seus quatre braços , s'aproxima a la ciutat per l'horta de Campanar .\nLa primera bifurcació de la séquia la constituix l'anomenat braç de Petra , poc més allà del cementeri de Campanar , que arribant a la ciutat per els voltants del centre hospitalari Arnau de Vilanova i el carrer de la Safor , va a buscar el carrer Dr . Nicasio Benlloch i , per l'avinguda General Avilés , creuant Joan XXII , busca el camí de Montcada aon , en les seues llengues , es dividix en dos braços : un que es dirigix cap al Poble Nou i Carpesa i un altre , anomenat Sant Jeroni , que s'interna al barri de Torrefiel .\nUn altre braç voreja el nou Mestalla i , creuant les avingudes de General Avilés i Campanar s'interna al barri de Tendetes .\nLa séquia mare de Mestalla , creuant l'avinguda Corts Valencianes , s'interna per el barri de Tendetes aproximant-se al riu i al raval de Sant Antoni o barri de Morvedre , creua els terrenys de l'Estació Valenciana i , en creuar el carrer Alboraia , es subdividix i és on naixen els braços de Escamarda i Rams . El primer, seguirà per el convent de carmelites a Genaro Lahuerta , aon es tornarà a dividir en els braços d'Alegret i els files ( Fonda i Ampla ) regant , amb el principal de Escamarda , les zones de Benimaclet , camí de Vera i tota la zona que comprén la Universitat Politècnica . El braç de Rams , es dirigix cap als Jardins del Real i l'avinguda de Blasco Ibáñez i , seguint el traçat del carrer d'Arts Gràfiques es subdividirà en el braç de l'Arquet , que creuarà Blasco Ibáñez i l'avinguda de Catalunya en direcció cap a la malva-rosa, mentres que el braç de Rams seguix cap a l'estadi de Mestalla , creua l'avinguda d'Aragó i s'interna al barri de Sant Josep per dirigir-se, finalment , cap al bulevard de Serraria.\nEl braç d'Algirós es separa de la séquia de Mestalla a l'altura de l'avinguda de Burjassot, aproximant-se al marge esquerre del riu i, creuant els Jardins del Real i vorejant els Jardins de Monforte, penetra pel carrer Dr Moliner al de Misser Mascó, en la part sud de l'estadi Mestalla, es ramifica en diferents braços: ullal de Sales i braços d'Algirós, de Roca, séquia del Gas, del molí de les Fonts i de Carmona. Tot això en la zona compresa pels barris de Ciutat Jardí, Albors, Ayora, Camí Fondo, la Creu del Grau i Peñarroja. Pocs elements arquitectònics queden del sistema hidràulic de l'antiga séquia: l'assut del segle XVII en les seues goles, almenara i comportes, entre canyars del riu, algunes llengües i uns quants molins (quatre dels 23 que hi havia a principis del segle XX).


L'extrem rus de només 18 anys que podria ser el tapat del Barça: Costa 12 milions d'euros - XCatalunya.cat\nZakharyan és un extrem amb molt de futur\nA la secretaria tènica del Barça no paren per trobar les millors opcions de cara aquest mercat d’hivern i, especialment, de cara el mercat del proper estiu. La nefasta situació econòmica de Josep Maria Bartomeu ha obligat a fer mans i mànigues per salvar el club. I això passava per les sortides de Messi i Griezmann. I encara caldrà treballar molt per revertir la situació. Aquest hivern es podrà gastar en fitxatges però el pressupost és limitat. Arribaran un davanter, possiblement Cavani, i un extrem. En aquesta posició el Barça vol a Ferran Torres.\nDe cara l’estiu, la revolució serà destacada. Hi haurà canvis a totes les línies i l’objectiu principal són jugadors que finalitzen contracte amb els seus respectius equips el proper mes de Juny. D’aquesta manera arribarien de franc i els diners que pugui aconseguir el Barça d’algunes vendes (es parla de Ter Stegen i Dest) es podran destinar a altres fitxatges. A Xavi li agrada jugar amb extrems i aquesta posició serà una de les prioritàries.\nAmb la possible sortida de Dembélé caldrà trobar més extrems (vingui o no vingui Ferran Torres). Amb Adeyemi pràcticament descartat, els noms que més agraden són Bryan Gil i Adama Traoré. Tot i així pot haver-hi tapats como Cherki, de qui us ja n’hem parlat a XCatalunya.cat, o el nou nom que s’ha conegut aquesta setmana: Zakharyan.\nArsen Zakharyan juga al Dinamo de Moscú de la lliga russa i amb només 18 anys té uns bons números. El preu tampoc seria excessiu: 12 milions d’euros. El mateix jugador reconeix que vol venir al Barça i un diari espanyol li ha preguntat al seu entrenador què en pensa. Ha dit això: “Ahora mismo es feliz en el Dinamo y quiere estar aquí, pero él quiere jugar en el Barça. Yo también quiero que en algún momento juegue ahí, pero todavía tiene contrato con el Dinamo y lo veo solo jugando aquí ahora mismo. Si se va al Barça sería fantástico, pero ahora mismo no es fácil y aún tiene que madurar aquí”.\nTags: extrem, Zakharyan\nAnterior Florentino fa una jugada, Vinicius se n’assabenta i la batussa es grossa\nNePròximxt Salah diu això de l’interès del Barça per ell


Feliu Sirvent 11:19 06/04/20\nCristina Aguar Peñalver, Infermera. Fa vint-i-cinc anys que treballa a l’Hospital de la Seu d’Urgell i des del 2015 n’és la directora d’infermeria. Aquest diumenge ha estat entrevistada per Xavier Solà al programa ‘La Nit dels Ignorants’, a Catalunya Ràdio.\nels seu tots cristina molt professionals\nEquip d'infermeria de la planta d'aguts de l'Hospital de la Seu/FSH\nA l'entrevista de Xavier Solà a Catalunya Ràdio, Cristina Aguar ha parlat de tot, amb rigor i professionalitat, però també amb humilitat. Ha remarcat el compromís de tot el personal de l'hospital, dels malalts afectats per la COVID19, del material i els equips de protecció individual, de la preocupació per la salut dels companys i companyes, del voluntariat i de la implicació de tota la població amb el seu Hospital.\nAguar ha explicat que va ser un moment molt emocionant donar l’alta a un pacient de 93 anys, veí de la Seu d’Urgell, afectat pel coronavirus. Ho vam gravar i ho vam penjar a les xarxes socials i “va tenir una repercussió que no ens l’esperàvem, i això va ser com una injecció d’optimisme per a tot l’equip de la planta, un equip que està treballant molt i molt dur. “Necessitàvem aquesta injecció d’optimisme”, ha insistit. Va ser una “injecció de força i ànims, no només per a nosaltres i per a l’hospital, sinó per a tota la població”.\nNecessitàvem aquesta injecció d’optimisme\nLa directora d’infermeria de l’Hospital de la Seu, s’ha mostrat molt satisfeta amb la feina de tots els professionals, “de moment al nostre hospital ja hem tingut tres altes”, ha assegurat. Cristina Aguar ha explicat que aquesta és una situació nova “que no havíem viscut mai i ens hi hem hagut d’adaptar”. Per Aguar, es tracta d’una nova manera de treballar, amb molta pressió, amb por, amb estrés, amb equips de protecció, per evitar el contagi i evitar propagar aquesta malaltia, que condicionen la manera d’actuar i de moure's. “Estic molt orgullosa de tots els professionals de l’hospital”, ha assegurat a Xavier Solà,\nTenim l’obligació de preocupar-nos per tot el personal, veure com estan, què necessiten\nCristina Aguar ha reconegut que és cert que som l’hospital de la nostra Regió Sanitària que menys pacients té ingressats per la COVID19,”però les mesures s’han de prendre igualment, totes, de la mateixa manera, i la pressió i la por, hi és present”. La directora d’infermeria de l’hospital pirinenc també ha remarcat que “ el treball en equip, la disponibilitat i l’adaptació del personal a tots els canvis que es produeixen hi ha estat present des del primer moment”. Les seves responsabilitats impliquen coordinar les inferemeres, les auxiliars d’infermeria, el personal de neteja, la bugaderia... “tot un equip ampli de professionals que vetllen pel bon funcionament de l’hospital”, però reconeix que en aquests moments tot és una mica més complicat, “perquè tenim l’obligació de preocupar-nos per tot el personal, veure com estan, què necessiten, formar i informar contínuament els companys i companyes”.\nVull remarcar el treball en equip, la disponibilitat i l’adaptació del personal a tots els canvis que es produeixen\nCristina Aguar ha explicat que “els ànims estan bé” i que els professionals estan tots per la feina. La planificació que fa la direcció d’infermeria és setmanal i ara, a vegades, d’un dia per l’altre, cal canviar-la tota i toca trucar a persones que estan a casa perquè vagin a treballar, “però la disponibilitat és sempre total i absoluta per part de tothom”, ha assegurat.\nCristina Aguar ha dit que “el personal sanitari està col·laborant i treballant amb tota la dedicació i esforç, malgrat les pors i els dubtes que tots puguem tenir en aquesta situació nova per a tothom”. La cap d'infermeria ha expressat també un especial reconeixement per al personal de neteja de l’hospital, “és una peça clau, tothom ho és, però, el seu esforç d’adaptació ha estat molt gran”.\nDe moment, a l’Hospital de la Seu, tothom va ben equipat\nPel que fa al material, sobretot els equips de protecció individual (EPIS) “ens fa patir molt, perquè no volem que en cap moment, cap dels nostres treballadors, es quedin sense aquest material, I això fins avui no ha passat”. Aguar ha explicat que els proveeix una plataforma del CATSALUT, però a la vegada, “estem movent fils per tot arreu per aconseguir-ne més i no quedar-nos sense”. Ara és molt difícil fer previsions de consums, assegura, perquè va en funció de l’activitat i també hi ha problemes de subministrament. “De moment, a l’Hospital de la Seu, tothom va ben equipat”.\nÉs emocionant veure com la Seu s’ha bolcat en el seu hospital\n“És emocionant veure com la Seu s’ha bolcat en el seu hospital”, des d’administracions i empreses, fins a particulars, voluntaris i associacions. Cristina Aguar ha explicat que “ens fan donacions de mascaretes, de guants, una associació de la ciutat ens ha comprat bates impermeables i transpirables, un grup de modistes també ens ajuda, tothom està col·laborant molt, “la Seu s’ha bolcat en el seu hospital”\nLa sol·litud és el pitjor per al pacient\nLa directora d’infermeria ha fet una radiografia de la situació que viu l’Hospital de la Seu pel que fa a la COVID19. “La capacitat de la nostra planta d’aguts és per a 26 pacients, però ara, amb el pla de contingència, hem passat de 26 a 50. Tenim 14 persones aïllades, 9 de positives, i 4 estan pendents del resultat. També tenim algun professional infectat”. Cristina Aguar ha explicat que el més dur per als pacients ingressats per coronavirus és la sol·litud.”La sol·litud és el pitjor. No poden veure cap familiar. Des de fa uns dies hem posat en marxa un sistema de comunicació del pacient amb la família, sobretot, a través de videoconferència, unes hores a la tarda, especialment per a la gent gran”.\nEm preocupa molt la salut dels nostres professionals\nLa cap d’infermeria també es mostra preocupada per la salut dels professionals, “és un tema que et fa pensar si ho estem fent prou bé”. “Quan treballes amb un pacient COVID has de tenir molta serenitat, dins de la pressió existent, una cura extrema a l’hora de posar-te tot l’equip de protecció i no es treballa amb la mateixa comoditat que ho fas habitualment”.\nCristina Aguar ha aprofitat l’entrevista de Catalunya Ràdio, per donar les gràcies a tots els professionals que estan a primera línia en l’assistència a aquests malalts afectats pel coronavirus. “Vull donar les gràcies a les infermeres, a les auxiliars, metges, zeladors, al personal de neteja, de bugaderia, de cuina, de manteniment, d’admissions, perquè gràcies a tots ells, ens en sortirem”.


El Bus de les Festes 2009 multiplica per quatre el nombre de carnets d'usuaris - Consell Comarcal Ripollès\nEl Bus de les Festes 2009 multiplica per quatre el nombre de carnets d’usuaris\nPortada » Notícies » Noticies » El Bus de les Festes 2009 multiplica per quatre el nombre de carnets d’usuaris\nPublicat el 28 d'octubre de 2009 per ccripolles\nEl nombre de carnets del Bus de les Festes del 2009 és gairebé quatre vegades més gran que el registrat el 2008. Aquesta és la dada principal que s’extreu del balanç del funcionament del servei durant les festes majors del 2009. Dels 80 carnets fets durant les festes de l’any passat, s’ha passat als 298 d’aquest any.\nLes festes que han tingut un nombre d’usuaris més elevat del bus han estat les de Pardines (amb 145 d’anada i 165 de tornada), Planoles (amb 140 d’anada i 60 de tornada), Sant Joan de les Abadesses (124 d’anada i 133 de tornada) i Ribes de Freser (73 d’anada i 94 de tornada). Dels 12 serveis que s’han ofert enguany, 6 han vist incrementats el nombre d’usuaris (Camprodon, Pardines, Planoles, Vallfogona de Ripollès, Gombrèn i Sant Joan de les Abadesses), 3 l’han mantingut (Queralbs, Les Llosses i Ribes de Freser) i 3 l’han baixat (Ripoll, Sant Pau de Segúries i Campdevànol).\nLa valoració del Bus de les Festes del 2009 és positiva ja que, al mateix temps que s’ha incrementat el nombre d’usuaris, cosa que demostra la bona acollida de la iniciativa entre els joves, no s’han registrat incidències. Recordem que el servei té una normativa a seguir que es lliura a cada usuari quan es fa el carnet i que el bus disposa de personal de seguretat que vetlla per al seu bon funcionament.\nLa novetat del servei aquest any és que el carnet té una vigència indefinida i que podrà servir de cara als propers estius. És a dir, que els gairebé tres-cents joves que s’han fet el carnet aquest 2009, no caldrà que el facin més.\nEl Bus de les Festes és una iniciativa gratuïta oferta des del Consell Comarcal del Ripollès que cada any recorre les festes majors de la comarca amb el doble objectiu de promocionar-les i evitar els riscos que comporta la conducció nocturna.


Iceta (PSC) creu que el Govern convoca una reunió del referèndum per "aparèixer acompanyat"\nActualitzat 23/12/2016 14:23 CET\nEl primer secretari del PSC, Miquel Iceta, ha afirmat que la reunió d'aquest divendres per abordar el referèndum entre Generalitat, partits i entitats és un intent del Govern d'"aparèixer acompanyat en un moment en què la seva estratègia ha fracassat".\nEn una entrevista d'Europa Press, ha advertit que el referèndum unilateral "no podrà fer-se o serà una còpia dolenta del 9N" i el pactat és difícil per si mateix des del moment en què el Govern adverteix que ho faran igualment si no es pacta.\nPer això, ha demanat a la Generalitat canviar d'objectius i estratègia, s'ha preguntat si la reunió d'aquest divendres ha de servir per això o no, i ha recordat que aquest referèndum no està en el full de ruta independentista una vegada feta la consulta del 9N.\nQUE ELS 'COMUNS' SIGUIN CLARS\nTambé ha demanat als 'comuns' --presents a la reunió a través de SíQueEspot i de l'alcaldessa de Barcelona, Ada Colau (BComú)-- que aclareixin la seva posició: entén que són una força encara en construcció però "convé que tots els partits siguin molt clars".\nIceta interpreta a més que l'alcaldessa, amb la seva assistència, "no està representant" a tots els barcelonins ni a tot el govern municipal, perquè ha recordat que en aquest executiu també està el PSC, que no participa en el procés sobiranista.\nEl líder socialista ha recordat que el referèndum ha de ser acordat i tenir efectes jurídics, i que aquesta és també l'opinió de CCOO de Catalunya, un dels quals sí assisteixen aquest divendres a la reunió --a diferència del PSC, que no acudeix--.


Línies sobre el ple de desembre | Enver Aznar|\nAhir es va celebrar ple i valdria la pena fer-ne una petita valoració, tant en quan als punts concrets com sobre dinàmiques, actituds i perspectives fins final de mandat. En primer lloc, destacar que finalment els i les treballadores del Consorci de Servei a les Persones tenen una sortida definitiva amb la dissolució d’aquest i la creació d’un ens autònom. Sobre aquest punt es poden fer (de fet, alguns les fem) moltes crítiques sobre la poca transparència amb la que el govern ha portat el procés, a part de veure preocupant la deriva convergent d’atac a certs sindicats, però ara era necessari acabar amb la inseguretat laboral de la gent.\nArribem a final de mandat sense solucionar (i ja no ho farem) la desídia del govern, de tots els governs, de cara a informar a l’oposició. Informes que arriben (si arriben) el mateix dia de ple, punts que no passen per comissions, mocions que no es deixen recollir,… En fi, seguim en la cultura de les majories absolutes però sense majories absolutes (i no tornaran). Pero sort, el debat polític al plenari existeix perquè l’oposició presenta mocions (que després el govern es passa per la tangent). El greuge vilanoví amb el servei de rodalies, la millora de l’espai públic, suport a les treballadores d’atenció primària i absolució de les preses polítiques són algunes de les aprovades ahir. En aquest cas, la nostra proposta des de SOM VNG (junt amb CUP i l’Ariadna Llorens), una moció a favor de reconèixer el dret d’una treballadora municipal a ser readmesa després d’un acomiadament injust per possible persecució sindical, va ser rebutjada. Tenir els serveis externalitzats en mans de multinacionals serveix per això, per tenir govern que fan de majordoms d’aquestes empreses i sempre donen l’esquena a les treballadores que es deixen la vida donant un servei a la ciutat. Fàstic especial fa veure com alguns partits quan eren a l’oposició si que recolzaven aquestes propostes només, ara ho veiem, per veure si així desgastaven el govern però amb el canvi de cadira, canvi de principis.\nUna menció curta però no tant com el seu protagonista: tot el rebuig al regidor que fa oposicions per entrar a VOX. Una estafa democràtica per part d’un energumen que ha segrestat un acta de regidor per promoure el seu odi. Des de SOM VNG el mantindrem al lloc on està i mereix seguir i cridem a la resta de forces democràtiques a mantenir-lo: la més absoluta irrellevància.\nEn fi, el nostre plenari segueix lluny, molt lluny, de la ciutadania que diu representar i sense fer front a les necessitats de la gent vilanovina, aprovant tot allò que serveix però anar tirant i oposant-se a tota proposta que impliqui alguna acció, el més mínim canvi. S’acabarà el mandat com una oportunitat perduda, ara bé, nosaltres seguirem lluitant dia a dia, engruna a engruna, per construir una nova oportunitat de canviar-ho tot, per enviar a pastar fang a qui ens segresta l’esperança. Aquest és el nostre compromís.


La Comissió Europea adopta el primer paquet d?actes delegats de la reforma de la Política Agrícola Comú\nComplementen els quatre actes adoptats el 13 de desembre\nS?han discutit amb experts de 28 Estats Membres\nLa Comissió Europea ha adoptat el primer paquet d?actes delegats per a la reforma de la Política Agrícola Comú (PAC). Aquest paquet s?ha discutit amb experts de 28 Estats Membres i complementen els quatre actes de base adoptats el 13 de desembre de 2013 pel Parlament Europeu i el Consell.\nAmb la seva adopció, per part de la Comissió, s?obre un període de dos mesos durant el qual el Parlament i el Consell Europeu analitzaran els texts. Si no hi ha objeccions, els actes delegats es publicaran juntament amb els actes d?execució corresponents, per tal de permetre als Estats Membres decidir la forma d?aplicar la reforma de la PAC a nivell nacional o regional.\nEls deu actes complementen els quatre Reglaments de base en relació als pagaments directes, al sistema d?administració i control integrat i als requisits relacionats amb els productes agrícoles que es beneficien d?ajudes a l?emmagatzemament privat. També fan referència a les fruites i verdures transformades, a les ajudes per mesures de consum de fruita i verdura a les escoles, als programes de recolzament en els sectors de l?oli d?oliva i a les mesures de programes nacionals de recolzament al sector vitivinícola, ajudes al desenvolupament rural, despeses d?intervenció pública o agències i altres organismes de gestió financera.


Publicat per Educadors de l'URV a 19:17 0 comentaris\nDrogues per saber-ne més\nAbre la página clica en cada concepto y podrás ver la composición que tiene el cánnabis\nEntra en la página y mueve el ratón con la mano que aparece en la pantalla, siéntalo en el sillón y podrás ver los efectos que produce en el cerebro la droga\nPresentació: "Drugs and the brain"\nAquí podrás observar i leer las consecuencias del consumo de drogas específicas: Alcohol, éxtasi, cocaína... en el idioma que más te guste.\nPublicat per Educadors de l'URV a 21:45 1 comentaris\nCreiem adequat parlar-vos de les xarxes socials, perque sou les persones que l'utilitzen més. Avui en dia hi han moltes varietats de xarxes socials, que han anat evolucionant al llarg del temps. Per exemple, un dels inicis de xarxes socials era el fotoblog, que la seva utilitat ha anat disminuint fins a desaparèixer i sorgir-ne de noves, com ara el facebook.\nLes aplicacions que et deixen fer les xarxes socials també ha evolucionat, perque ara et parmet xatejar, penjar-hi fotos, comentaris, entre moltes altres.\nPerò el més important en les xarxes socials, és que algunes persones no en fan bona utilitat. Perque et permet tenir un perfil o identitat falsa i cometre delictes. Ja que s'han vist alguns casos que abusos i intimidació a través d'internet.\nI a més, actualment está de "moda" quedar amb gent que es coneix per internet. Per molt que hagis parlat amb aquella persona, no saps realment com és; i quedar amb uns persona desconeguda pot crear que estiguis en una situació incòmode o fins i tot que estigus en perill.\nPer tant, nois i noies utilitzeu les xarxes social, perque et permet mantenir contacte amb persones que no pots veure-la, però sempre s'ha de tenir en compte que no es coneix l'altra persona. Així que aneu en compte!!\nAquí us deixem un programa de TV3 "Banda ampla" on es parlaven de les xarxes socials:\nPublicat per Educadors de l'URV a 12:55 2 comentaris\nSóm el Christian, la Pepi i la Roser, estudiants d'educació social a la universitat Rovira i Virgili. En l'assignatura d'habilitats comunicatives, ens ha ensenyat el llenguatge multimodal, que constisteix en utilitzar o ensenyar diferents conceptes a partir del lleguatge visual, auditiu i no només en el llenguatge tradicional.\nPer tant, un dels treball a realitzar era un blog.\nEl nostre blog va dirigit a adolescents, encara que aporti informació a tot tipus de persones.\nHem escollit aquesta franja d'edat, perque creiem que és un època de constants canvis i on persona busca el seu propi camí. A més, creiem que en la societat no estan molt valorats, ja que no els concideren ni nens ni adulta, aixó fa que no tinguin un lloc en la societat.\nPer tant, hem creat aquest blog, per proporcionar informació a aquestes persones, apopant-nos més al seu pensament i que no ens vegin (educadors) tan propers als pensaments dels seus pares.\nLa informació que hem publicat, l'hem extret a partir d'altres publicacions, peró redactat per nosaltres mateixos i amb un llenguatge fàcil d'entendre per a ells.\nA part de les entrades exigides per al professorat, hem volgut aprofondir en conceptes més propers en aquest edat i que els hi proporcioni una ajuda per a encaminar el seu futur.\nPublicat per Educadors de l'URV a 10:48 0 comentaris\nPROJECTE FINAL: EL CONSUM DE DROGUES\nAmb aquest video volem oferir una informació sobre les drogues, ja que, en l'adolescència és el període on hi ha una iniciació del consum de drogues.\nPer tant, en aquest vídeo us oferirem els diferents consumidors i el que nosaltres creiem que pot afectar a la persona a portar-la a un consum. A més a més, volen donar una informació bàsica sobre l'evolució del consum de drogues, si n'hi ha, perque no sempre s'arriva a l'adicció ni de la mateixa manera.\nA part, també hem ficat la nostra opinió sobre les diferents característiques individuals,que porta a una persona a consumir o no.\nI finalment, un resum sobre les diferents problemàtiques que pot portar al tenir una adicció.\nAquest vídeo ha estat creat a partir del progama Windows Movie maker, que es un programa que et parmet crear videos a partir d'imatges, text i so.\nÉs un programa molt similar al Power Point, ja que et permet fer diversos efectes. És molt intuitiu i de fàcil utilització, ja que es un programa molt visual i et permet fer coses que semblen molt tècniques, amb només un clic.\nEt conviedem, a utilitzar aquest programa, si algun dia has de fer una presentació amb power point. Perque és un recurs fàcil i més agadable visualment, comparant-lo amb el Power Point.\nAquí us deixem el nostre projecte final:\nPublicat per Educadors de l'URV a 10:34 7 comentaris\nMalalts mentals: inofensius o perillosos???\nPer començar a parlar d'aquest tema, pimer definirem que és un trastorn o malaltia mental: és una alteració de tipus emocional, cognitiu i/o del comportament, en què queden afectats processos psicològics bàsics com són l'emoció, la motivació, la cognició, la consciència, la conducta, la percepció, la sensació, l'aprenentatge, el llenguatge, etc. que dificulta l'adaptació de la persona a l'entorn cultural i social on viu i crea alguna forma de malestar subject.\nA partir d'aixó parlarem de la visió que té la societat dels malalts mentals. Ja que actualment hi ha una associació de malalt mental amb persona agresiva i perillosa, i aixó no és del tot cert. Perque un malalt mental només és perillós quan no es pren els medicament, que fan que la seva mallatia no li influieixi en la seva vida. Peró quan no se la prenen, la malaltia torna a brotar i llavors és quan li surt l'agressivitat.\nPerò s'ha de saber que totes les persones que estan sota tractament, tenen un seguiment del psiquiatra d'ell i el seu entorn.\nCreiem que aquesta visió de les malalties mentals ve lligada a causa dels mitjanç de comunicació. Perque quan un malalt mental mata algú, sembla que el vulguin "disculpar" perque té una malaltia mental. I aquesta ha sigut la que li ha causat que actués d'aquesta manera.\nPer tant, tota aquesta informació l'ha anem assimilant, com a que aquestes persones són agressives. I com hem pugut dar abans, tot aixó ve influenciat per altres cracterístiques de les persones. Així que hi hauran persones agressives que tenen malaltia mental, com en persones sanes que no pateixen cap transtorn.\nAquí us deixem webs per a que pogueu aprofundir sobre les malalties mentals, quins tipuns n'hi ha i com són les persones que la pateixen:\nAquí us deixem la adeça de l'empres que tracta les malalties mentals de tot el Tarragonés i algunes parts de Catalunya:\nPublicat per Educadors de l'URV a 0:16 0 comentaris\nEn l'actualitat hi ha molta preocupació per l'especte físic, i sobretot en l'etapa de canvi com és l'adolescència. Aixó fa que moltes dels nois/es tinguis problemes alimetàris, i aquesta pugui causar una malaltia més crònica.\nEncara que aquests problemes siguin més presents en les noies, no podem descartar que alguns homes també la pateixin\nTota aquesta obsessió ve creada per la societat, ja que els models a seguir són persones fisicament espectacular. Encara que d'aquestes persones n'hi hagin de contades.\nA més, els estilistes i els mitjanç de comunicació fan augmentar aquesta obsessió, ja que fan roba per persones "esquelètiques" i les talles no són adequades per les mides del cos. I els mitjanç de comunicació "ensenyen" les persones més agradables de veure.\nTot aixó, fa crear molts transtorn alimentàris com:\n· Anorèxia: són les persones que no mengen el suficient. A més, son persones obsessionades a comptar les calories i a menjar aliments que continguin molta aigua. I moltes vegades ve acompanyada de adminicació de laxans i diurètics, que fa que la persona elimini més toxines i residuus que queden al cos.\n· Bulimia: és quan la persona s'alimenta de manera exagerada i sense tenir cap mirament per els aliments que porten calories. Quan la persona s'ha alimentat, fins a tenin l'estòmac ple, llavors vómita tot el que ha menjat.\nNormalment, tot aixó ve acompanyat de molt d'exercici físic i obsessió per els quilos que pesa.\nAquestes malalties poden causar danys molt importants als organismes de les persones, per tant, s'han de posar en mans d'un especialista per a que les pugui rehabilitat i reeducar.\nLínies i pàgines web d'ajudes:\nPublicat per Educadors de l'URV a 23:58 5 comentaris\nEL MEU HEROI ÉS...EN PEP!\nAvui no vull que aprengueu res, vull que reflexioneu.\nGuardiola és un heroi per a mi. Crec que hauria de ser un model a seguir, és increïble. A part dels títols que ha guanyat ha aconseguit (per fi) que el Barça sigui més que un club.\nÉs impossible que la gent pensi amb el Barça i no hi vegi la figura de Guardiola, de la seva filosofia, un model basat en valors que ell ho ha posat en pràctica al Barça però què és valida per triomfar en la vida, humilitat, sacrifici, treball, esforç i sobretot persistència entre altres virtuts són els que ell utilitza en el seu discurs hi ha aconseguit que tant jugadors, afició i mitjans de comunicació se'ls creguin i se'ls apliqui.\nCom diu Carles Capdevila en un article que desprès deixaré el link: " ... penso en l’estil Guardiola, com a model a estudiar a les facultats de pedagogia: l’autoritat ben entesa, que no és al servei de la disciplina gratuïta, que s’encamina cap a l’excel·lència, que valora el talent i el treball, que no dóna drets a qui no fa els deures, i que pel camí ens regala tantes alegries."\nTambé ja que parlem del Barça vull fer esmena de dos jugadors molt a tenir en compte tant si parlem de futbol com d'educació.\nUn és l’Andrés Iniesta, un crack que és l’ humilitat en persona, com diu en Pep: "Andrés come aparte. No lleva pendientes, no se pinta el pelo, juega 20 minutos y no se queja... Es el ejemplo". Cal reconèixer aquest mèrit envoltat de tot el luxe que l'envolta no se li hagin pujat els fums i només pensi en jugar a futbol havent guanyat tot el que ha guanyat.\nL'altre és el Pedro Rodríguez, un noi que ha estat a punt de deixar e Barça però el seu esperit de superació ha aconseguit en 2 anys arribar al primer equip, ser la revelació de la temporada i guanyar una copa del món. Tot això desprès que en la temporada 08-09 hagués pujat al primer equip i desprès es decidís tornar-lo a baixar. Molts s'haguessin deprimit però ell va fer una magnifica temporada al Barca Atlètic i per això ara és el què és.\nHi ha molts models per seguir a la vida, però us volia ensenyar uns bons models que surten tots els dies a la premsa i que està bé reconèixer el seu mèrit.\nPer últim, un vídeo dels Manel, titulat La gent normal, i com intenta l'equip d'en Guardiola intenta ser, dintre del que es pot, ser normals:\nAquí us deixu uns links que parlen del mèrit que tenen aquests jugadors:\nPublicat per Educadors de l'URV a 18:29 0 comentaris\nDes de fa molts anys les úniques pissarres que hi havia a les escoles eren les que s’escrivia amb guix, però últimament les coses estan canviant molt, per exemple tenint per a cada alumne, i el nou pas per a millorar l’educació són les pissarres interactives!\nA grans trets, podem dir que una pissarra interactiva agrupa la simplicitat d’una pissarra sumant els avantatges d’un ordinador. Per tant, amb aquesta pissarra el professor no només passarà la informació, podrà escriure, subratllar, remarcar amb colors... a més a més, una vegada acabada l’explicació, el professor pot enviar-la per mail al alumne.\nA més de tot això, la manera d’ensenyar canviarà ja que tindrem un ventall de possibilitats molt ampli: si es necessita informació addicional en un clic la podrà veure tota la classe, podràs aprendre d’una altra manera ja que les pissarres incorporen plantilles de jocs que si els professors els utilitzen tindràs la possibilitat de fer-ho d’un manera totalment nova.\nSi voleu aprendre més coses sobre les pissarres interactives us deixo aquest link del Sr. Sergio Garcia:\nSi voleu tenir una idea més visual del que és una PDI, us adjunto aquest video:\nPublicat per Educadors de l'URV a 22:55 2 comentaris\nPublicat per Educadors de l'URV a 16:05 0 comentaris\nDROGAS: ATRACCIÓN, PLACER, MIEDO, HUIR DE LA REALIDAD…\nLas drogas des de que el mundo existe han cohabitado con el hombre, mucha es la polémica que ha salido en torno a ellas, han pasado de clases sociales altas al consumo popular, de ser un consumo legal, a una prohibición total, y actualmente el debate sobre legalización o penalización está en la calle.\nLa controversia entre Jóvenes que afirman que no pasa nada, padres que se afianzan en erradicarlas por completo, los que se plantean ambas situaciones, y los profesionales de la educación etc.… se hace patente en una sociedad cada vez más consumista y con un comienzo para la consumición cada vez más joven.\n¿Qué son o cómo son las drogas?\nLas Características concretas de las propias drogas (calidad, mezclas...) y sus consumos (excesivos, convulsivos...).\nLas personas que las consumimos (razones, formas de hacerlo, características, tipo de personalidad, tendencias depresivas, esquizoides, psicóticas, neuróticas...).\nEl contexto en el que las diferentes personas consumimos las distintas drogas (familiar, trabajo, ocio, fines de semana, fiestas...).\nSi quieres a profundizar en estas características, clica en el link:\n¿Cuál y qué efectos nos producen?\nEstimulantes o aceleradores Tabaco, anfetaminas-speed, éxtasis (MDMA y MDEA), cocaína, éxtasis-verde....\nProporcionan sensación de energía…\nDepresores o tranquilizantes Alcohol, heroína, analgésicos, sedantes...\nCalman, adormecen, aplatanan, sedan,…\nAlucinógenos LSD/tripis, setas alucinógenas (mongis y amanitas), peyote, mescalina, ayahuasca...\nLas alucinaciones suponen ver, oír... a\nDiferentes tipos de efectos o efectos mixtos Hay algunas drogas que no se pueden clasificar dentro de los tres grupos anteriores ya que a veces producen más de un efecto. Esas sustancias son: marihuana, hachís, ketamina, GHB, PCP, éxtasis (MDA y MBDB)...\nSi quieres a profundizar en los efectos, clica en el link:\nDe la tolerancia a la dependencia\nFísica: “Delirium tremens” o “síndrome de abstinencia” (mono).\nPsicológica: ansiedad, nerviosismo, dolores de cabeza, insomnio...\nFuncional o instrumental: cuando no se pueden hacer ciertas cosas sin haber consumido antes alguna sustancia (para hacer juerga, para ligar...). Muchos usos de drogas se están realizando con un fin instrumental (para... mantenerse despiertos bailando durante largos períodos de tiempo en discotecas atronadoras, comunicarse mejor, aguantar las horas de trabajo, facilitar las relaciones...).\nSi quieres a profundizar sobre cómo se pasa de la tolerancia a la dependencia, clica en el link:\nAlgunos riesgos de los consumos no adecuados\nAdulteraciones, sobredosis, deliriums...y adicción, dependencia.\nAsí, a nivel teórico y purista, la mejor opción está en el no consumo de drogas.\nA pesar de ello, las drogas han existido, existen y existirán, optando por aprender a vivir libres, en una sociedad con drogas.\nPor ello, es fundamental tener en cuenta, cuando se va a consumir una droga:\nEl tipo de droga, ya que todas son diferentes, en cuanto más natural sea mejor.\nLos efectos propios de la droga, distinguiéndolos de las expectativas que se suelen poner en las mismas, la mayoría de ellas falsas.\nLa calidad de la sustancia.\nLas razones por las que la consumimos.\nEl uso, personal o colectivo.\nEl contexto en el que se da el consumo.\n¿Cómo se ven los riesgos en diferentes edades?\nLos adolescentes el riesgo lo ven…\n· Experiencias desconocidas\n· Vivencias intensas del instante\n· Radicalismo vital\nLos adultos el riesgo lo ven…\n· Riesgo innecesario\n· Problemas conocidos\n· Dificultades futuras\n· Amenaza del orden\n· Caos destructor\nFuente. (1996). Drogas y adolescentes. Aguilar. Madrid\nPero… ¿qué son realmente los riesgos?\nRiesgo es un concepto multidimensional que, como tal, implica cierta ambivalencia: un riesgo es una situación que en el futuro nos puede deparar daños, pero también beneficios, entraña peligros, pero…\nLa percepción de riesgo se ve mediada por los intereses dominantes y el conjunto de valores y creencias imperantes. El riesgo se evalúa…\nConsiderar el consumo de drogas como un riesgo, y no como algo positivo o negativo tiene numerosas ventajas en el trabajo preventivo. Pero tenemos que tener en cuenta que la alarma indiscriminada...\nPor mucho que algunos crean que funciona, evitando las conductas que consideran indeseables, las últimas décadas nos han enseñado que el alarmismo puede volverse un eficaz gancho….\nEn el caso de la comunicación entre jóvenes y adultos…\nSi quieres a profundizar e informarte sobre los riesgos, clica en el lik:\nMateriales de apoyo para los profesionales:\nPublicat per Educadors de l'URV a 18:05 0 comentaris\nQUE SÓN LES "CAZAS DEL TESORO"?\nLes "cazas del tesoro" , és una pàgina web en la que es formulen una sèrie de preguntes i un llistat de direccions d'internet en lEs que els alumnes han de buscar resposta.\nSón estratègies útils per adquirir informació sobre un tema determinat i practicar habilitats i procediments relacionats amb les noves tecnologies i amb l'accés de l'informació a través d'internet.\nLes "caza del tesoro" té els següents apartats:\n· Introducció: on es dón a l'alumne tota la informació inicial de l'activitat, on descriurem la tasca i les instruccions per portar-la a terme.\n· Preguntes: - alumnes petits: les preguntes ha de ser directes i amb l'informació igual que l'hem torbar, però amb forma de pregunta.\n- Alumnes més grans: preguntes que impliquin una activitat més complexa. Es formulen preguntes que impliquen activitats relacionades amb al lectura, comprenció, organització de la informació, etc.\n· Recursos: concisteix en una llista de llocs webs que el professor ha localitzat per ajudar a respondre les preguntes. També es poden utilitzar buscadors especialitzats i genèrics.\nEn els alumnes més petits, s'ha de ficar el link just després de l'explicació.\n·La gran pregunta: en alumnes més grans és fa una gran pregunta, que la seva resposta no es trobi directament, sinó que depén de les respostes anteriors i de més informació que ell a trobat.\nAquí es pot treballar les normes, actituds i valors, demanant els alumnes que reflexionin.\nFins aquí seria el contingut mínim d'una "caza del tesoro", però hi han autors que afageixen més apartats.\n· Evaluació: es tracta de fer una descripció clara de que i com s'evalua l'aprés. La millot manera d'evaluar els alumes és en funció del producte (quantitat i qualitat dels encerts) Però també és pot tenir alguns indicadors com ara, el grau d'elavoració, les estratègies de recerca, etc.\n· Crèdits: es tracta de fer un llistat de fonts que en facis ús a la teva "caza del tesoro"\nPer ampliar l'informació cliqueu aquí:\nAquí tens alguns exemples i activitats de "caza del tesoro"\nPublicat per Educadors de l'URV a 17:14 0 comentaris\nQUE SÓN LES WEBQUEST?\nLa Webquest és una eina que forma part d'una metodologia per el treball didàctic, que concisteix en una investigació guiada, amb recursos principalment d'internet, que promoguin l'utilització d'habilitats cognitives superiors, el treball cooperatiu i l'autonomia dels aulmnes.\nSón utilitzats com a recursos didàctics per els professons, ja que permeten el desenvolupament d'habilitats d'utilització de l'informació i el desenvolupament de competències relacionades amb al societat de l'informació.\nEs tracta de fer algo amb l'informació. La tasca ha de consistir en algo més que contestar simples preguntes.\nPer desenvolupar una Webquest, és necessari crar un lloc web o blog.\nHi han diferents tipus de Webquest:\n· A curt plaç: és l'adquisició i integració del coneixement d'un determinat contingut i varies matèries.\n· A llarg plaç: disenyades per realitzar-les en una setmana o un mes de classe.\n· Miniquest: són les que només es concideren tres pasos: escenari, tasca i producte.\nLes Webques estan formades per els apartats següents:\n· Introducció: proporciona l'informació bàsica sobre l'activitat, els orienta sobre el que els espera.\n· Tasca: s'ha de descriure de manera clara i concisa quin serà el resultat final de les activitats d'aprenentatge. I si el producte final implica l'ús d'alguna eina (power point, etc).\n· Procés: és una llista enumerada dels pasos, que ajudarà a comunicar la idea d'una seqüència ordenada. Així ajudarà als alumnes a entendre el "que s'ha de fer" i en quin ordre. EL procés ha d'incloure els recursos online i offline que s'utilitzaràn en cada pas.\n· Evaluació: s'ha de descriure, el més concret i clar possible, com serà evaluat el seu rendiment.\n· Conclució: escriure el que han après i aconseguit completant les webquest.\n· Criteris i referències: mencionar fonts, imatges i textos que s'han utilitzat .\nPer ampliar més la vostra informació podeu clicar aquí:\nAquí us deixem algunes activitats:\nPublicat per Educadors de l'URV a 16:45 2 comentaris\nAvui en dia, els joves tenim molta feina per a iniciar la nostra recerca de feina i de la manera que ho hem de fer. Per aixó, aquí us proporcionarem informació bàsica sobre llocs i fomes d'accés a la feina i els instruments necessàris per a realitzar una bona recerca.\n· LLOCS D'ACCÉS A LA FEINA\n· Intermediari en el mercat laboral: inem, oficina de treball, ETT, etc\n· Administració publica: en els seus nivell: administració local, provincial, autonòmica, estatal i de la Comunitat Europea. Per tenir treball fix, s'han de passar uns oposicions ( examen de coneixements)\n· Mitjanç de comunicació: premsa, radio i televisió i internet\n· Ret de contactes: familiars i amics, companys de feines anteriors, antics professors i companys de classe i proveïdors i clients.\n· Autocandidatura: la persona que busca feina, fa la demanda al lloc de treball.Es pot fer mitjançant una trucada telefònica (sol·licitar parlar amb la persona adequada), presentació personal ( que la persona que busca feina es presenta ell mateix), presentació per carta ( expliques les teves capacitats i aptituds a través d'una carta) i realització d'un anunci.\n· INSTRUMENTS DE RECERCA DE FEINA\n· El telèfon: per obtenir informació de les empreses.\n· El currículum: és un resum escrit i ordenat de la capacitat professional i experiència laboral. Normalment ha d'ocupar un full, ha d'estar a ordinador, explicació breu i precisa.\nL'estructura: - Dades personals ( nom i cognoms, data i lloc de neixament, DNI, direcció, telèfon de contacte, carnet de conduir.\n- Formació: acadèmica (titols amb data de començament i fi), complementària (cursos relacionats amb el lloc de treball), idiomes, informàtica.\n- Experiència: amb contracte i sense contracte o una altra activitat.\n- Altres dades: jornades, seminaris, associacions, disponibilitat, etc.\n· Carta de presentació: sempre acompanya el currículum, i ajuda a destacar la informació més important relacionada amb el lloc de treball.\n· L'entrevista: aspectes a tenir en compte: higiene personal, vestimenta i habilitats socials. Tipus d'entrevista: entrevista individual o en grup.\nPer a tenir models de currículums, cliqueu a l'enllaç següent:\nEstadístiques de l'atur de Catalunya en l'adolescència:\nPublicat per Educadors de l'URV a 16:20 2 comentaris\nQUE ÉS LA COEDUCACIÓ?\nEn els últims temps la coeducació, és a dir, l’educació igual del sexe masculí i femení, és molt comuna en molts països i és una realitat que molts de vosaltres veieu dia a dia, ja que la coeducació pot estar en el simple fet d’anar al institut i et trobis persones del sexe oposat.\nNo fa pas tant que a les escoles s’ha establit la coeducació a nivell general, només hi ha present durant la segona república, on només a Catalunya durant la Guerra Civil. Més tard, Franco la va prohibir i ara tornar a començar costa molt.\nUna cosa que ara vosaltres ho veieu amb tota la normalitat del món, no és tan freqüent en altres països, ja que penses que la dona juga un paper molt diferent al del home ja que normalment veuen a la dona inferior al home i la seva educació passa per aprendre ha satisfer l’home, cuidar dels nens, de la casa... i per tant, els dos reben una educació diferent.\nPerò en l’actualitat hi ha persones que creuen que una educació conjunta en l’adolescència no funciona, ja que diuen que les noies maduren abans que els nois i no es pot parlar els mateixos temes ni tenen les mateixes actituds, tot això creien evidentment en la igualtat de sexes, però ells creuen que la coeducació està molt de moda però que el millor seria una combinació de les dues.\nUs deixo un text de Miquel Riera, director d’un col·legi de Girona:\nSón força els països que, després de passar molts anys en una educació mixta generalitzada i indiscutida, s’han anat plantejant en els darrers anys els avantatges de l’educació diferenciada. I això, des de diversos àmbits: des dels ministeris corresponents dels governs –de signes ben diversos, per cert–, des d’àmbits del món més pròpiament educatiu i pedagògic, i des dels sectors de pensament més feminista. Als anys 60, les escoles mixtes a Alemanya van ser celebrades com un gran pas cap a la igualtat de sexes; quaranta anys després, han vist que les estadístiques mostren el contrari: que els clixés sobre comportament de cada sexe estaven exacerbats a les escoles mixtes, que les noies continuaven en un fort desavantatge i patien agressions, que els nois continuaven dominant l’ambient… Després de descobrir que l’escola diferenciada, en adaptar els programes a les diferències entre sexes, suposava avantatges per a noies i nois en el terreny de la socialització i en l’acadèmic, un grup d’escoles van optar per l’educació diferenciada. Ara, ja són 180 les escoles diferenciades de Berlín; a Baviera una de cada quatre ho és.\nEls països anglosaxons són els més avançats pel que fa a la investigació sobre l’educació diferenciada: avantatges i desavantatges de socialització, acadèmics, de disciplina, d’igualtat de gèneres. Aquesta investigació, a més, queda avalada pel gran nombre d’escoles que han optat per l’educació single-sex –com en diuen ells–, fins al punt que s’està promovent a l’escola pública, per tal que tothom pugui accedir als avantatges d’aquest model educatiu. A Austràlia avui és més gran la demanda d’escoles diferenciades que no la d’escoles mixtes, i això després de dècades d’experiència coeducativa. Amb freqüència s’objecta a l’escola diferenciada que és millor que els nens i nenes es relacionin a l’escola per tal de tractar-se amb naturalitat i respecte.\nLa proximitat de persones de l’altre sexe –que en altres àmbits és natural– sol ser a l’escola un factor de dispersió important, ja que «obliga» els alumnes a estar pendents de mostrar-se «correctament» davant els companys de l’altre sexe. Sovint les noies són les que ho pateixen: no oblidem l’anorèxia, la preocupació exagerada per la seva imatge corporal, la disminució de l’autoestima acadèmica en competir amb nois, la inseguretat procedent d’estar sempre pendents d’agradar en comptes de satisfer les pròpies i legítimes necessitats…\nSense prejudicis A les aules diferenciades, en canvi, durant aquests anys difícils de l’adolescència, nois i noies poden comprendre millor qui són i gaudir d’un aprenentatge més lliure de pressions. No fem de l’educació mixta un absolut. Cal estudiar sense prejudicis els models educatius que contribueixin millor al progrés personal i social i oferir-los des de l’escola. Dominique Schnapper, membre del Conseil Constitutionnel et Directrice de Recherche à l’École des Hautes Études en Sciences Sociales, diu: «Durant els anys 60 l’escola mixta tenia per objectiu ideològic lluitar contra les desigualtats entre sexes. Avui, hom s’adona que no és suficient barrejar nens i nenes per resoldre els problemes relacionats amb els dos sexes! No tota distinció és, en tant que distinció, discriminatòria!» Considerar l’educació mixta com l’única via cap a la igualtat real i efectiva entre homes i dones és ignorar el que és l’educació diferenciada i les seves possibilitats per garantir una igualtat d’oportunitats real per a tots dos sexes. Com és possible que alguns encara dubtin de la legitimitat de l’educació diferenciada?\nMés enllà de la crítica fàcil hem d’anar a la crítica constructiva. En l’educació s’ha creat fals mites, que no poden dir-ho a la lleugera. Que és millor l’educació diferenciada o la coeducativa? Jo tinc clar que aquesta resposta és difícil de contestar. Penso amb l’adolescència i crec que en determinats moments ho haurem de separar. No es pot parlar en un grup d’homes el mateix que en un grup dones. I no és el mateix que una dona parli amb un grup d’homes i viceversa. Reflexionem sobre el paper, no contestem ràpidament. Jo només invito a pensar-hi. Una de les coses que m’indigna és que l’educació diferenciada és igual a opus dei. No és del tot veritat aquesta generalització tampoc. És forma que hi ha per desprestigiar l’educació diferenciada. Hem tenir clar com beneficia el sistema educatiu aquest tipus d’escola.\nPotser el que hauríem d’intentar és tornar a reedifinir perquè fem escola coeducativa. Quins valors hem i volem transmetre. Com eduquem a la sexualitat. I com valorem la diversitat com una riquesa. Segurament aquest és un dels post més conservadors que he fet. Però és per incitar al debat. Per no dir que les coses ón blanques o negres. Potser hi ha el gris.\nCal reflexionar sobre el tema de la coeducació i també intentar entendre a les altres cultures, ja que cap cultura està per sobre de l’altre, tot i que nosaltres creguem que la nostra es la bona les altres s’han de saber compendre i respectar.\nUs deixem una pàgina dedicada a la coeducació:\nI per qui en tingui ganes, els dies 14, 15 i 16 d’octubre fan les primeres jornades internacionals sobre coeducació a Barcelona!!, us deixo el link, es un blog com el nostre!^^:\nPublicat per Educadors de l'URV a 14:00 0 comentaris


El Oceanogràfic inicia en el Museu de la Ciència de Múrcia la seua exposició itinerant ‘Àtoms sota l’aigua’ – RiberaTV\nEl Oceanogràfic inicia en el Museu de la Ciència de Múrcia la seua exposició itinerant ‘Àtoms sota l’aigua’\nUna vintena d’espectaculars fotos mostra la relació dels animals de l’aquari valencià amb la Taula periòdica\nEl Museu de la Ciència i l’Aigua ha obert hui al públic l’exposició ‘Àtoms sota l’aigua’, produïda pel Oceanogràfic de València i dirigida pel divulgador científic Manuel Toharia, en la qual es relaciona la Taula periòdica dels elements químics amb belles imatges dels animals i plantes de l’aquari valencià.\nL’exposició, que es podrà visitar fins al 22 de setembre, ha sigut presentada als mitjans per Maribel Parra, directora del Museu; Mercedes Calabuig, vicepresidenta de la Fundació Oceanogràfic; Manuel Toharia, assessor científic del Oceanogràfic; i Jesús Francisco Pacheco, regidor de Cultura de l’Ajuntament de Múrcia.\nMercedes Calabuig va explicar que ‘Àtoms sota l’aigua’ és la primera exposició itinerant del Oceanogràfic que fa el seu primer pas a Múrcia, perquè la Regió és una zona preferent per a l’aquari, per la seua proximitat i perquè es tracta de la cinquena comunitat autònoma en nombre de visitants, quasi 29.000 l’any 2018.\nCalabuig va destacar que els zoos moderns han d’utilitzar el gran públic que reben per a ser altaveus del mar i sensibilitzar i conscienciar a la societat sobre els grans problemes que tenen els oceans com la contaminació acústica, plàstica, sobrexplotación de la pesca, etc.\nPer part seua, Toharia va fer un recorregut pels panells que exhibeixen animals i plantes del Oceanogràfic i la seua relació amb alguns elements químics, davant l’atenta mirada d’un grup d’escolars que va poder escoltar de primera mà les explicacions d’aquest expert.\n“Es tracta d’una selecció de 20 fotos espectaculars, a les quals hem assignat un element concret de la taula periòdica per ser el més freqüent, el més important o per una característica en concret”, va subratllar Toharia.\nSANG BLAVA I BOCA LUMINESCENT\nAixí, va detallar que el cranc casserola (també conegut com a cranc ferradura) té assignat el coure, ja que aquest element, en lloc del ferro, apareix en la seua sang conferint-li un color blau; o que el peix pinya destaca per la seua vinculació amb el wolframi, el metall més pesat dels 45 bioelements que estan presents en els éssers vius, i que es troba en uns bacteris presents en aquest animal, donant-li luminescència en obrir la boca.\nEn definitiva, va resumir Toharia, “és un homenatge a la Taula periòdica, als elements químics, al conjunt del mar que és on la vida va nàixer, on la vida existeix i gràcies al qual la vida podrà sobreviure algun dia, sinó continuem contaminant-lo”, va postil·lar.\nEl químic rus Dimitri Mendeleiev va publicar en 1869, per primera vegada en la història de la ciència, una classificació ordenada per pes i afinitat química dels àtoms coneguts en la seua època. La transcendència d’aquell treball va ser tan considerable que hui, 150 anys més tard, l’ONU ha declarat a 2019 com a Any Internacional de la Taula periòdica dels Elements Químics.\nEl Oceanogràfic de València i el Museu de la Ciència i l’Aigua de Múrcia s’associen a aquesta commemoració amb l’exposició ‘Àtoms sota l’aigua’, produïda per AVANQUA-OCEANOGRÀFIC i dirigida per Manuel Toharia, que mostra en imatges espectaculars de gran grandària l’estreta relació existent entre diversos éssers vius de l’aquari valencià i alguns elements químics molt determinats.\nL’exposició tracta de correlacionar una efemèride d’enorme transcendència científica amb la vida animal tal com es manifesta en el gran aquari valencià.\nTots els éssers vius contenen només 11 àtoms que els són comuns. La resta d’àtoms, fins a 42 bioelements, només el comparteixen alguns animals o plantes. En aquesta mostra el que es vol explicar és la importància d’aquests i d’altres elements de cara a certes característiques molt concretes de determinats éssers vius.\nEl Oceanogràfic inicia en el Museu de la Ciència de Múrcia la seua exposició itinerant ‘Àtoms sota l’aigua’ added by Ribera Televisió on 17 Maig, 2019


Recuperem el Borsí\nL'edifici del Borsí va ser construït entre els anys 1881 i 1883. Situat al carrer d'Avinyó i obert a la plaça de la Verònica, és d'estil neoclàssic, amb dues façanes principals en honor al comerç i a la indústria, i va ser la seu del Casino Mercantil per després convertir-se en borsí (centre de contractació oficial de valors a les places on no hi ha borsa). No va ser fins l'any 1940 quan va esdevenir la seu de l'Escola de Belles Arts.\nÉs un dels edificis més emblemàtics de Ciutat Vella i tot i que des de fora sembla petit, s'eixampla cap a l'interior i es converteix en un espai prou gran, que a partir dels anys 60 es va convertir en la casa de l'Escola d'Arts Aplicades i Oficis de la Llotja. Un edifici de la categoria del Borsí demanava una rehabilitació acurada, però l'any 2009, després d'un esfondrament, es va decidir evacuar-lo i des d'aleshores està abandonat. Un espai magnífic que va ser, durant gairebé cinquanta anys, un dels centres neuràlgics de la cultura del barri i que ara està tancat i abandonat.\nEn els últims anys, el Borsí ha 'sofert' de tot: des d'una ocupació i posterior desallotjament l'any passat fins a l'intent de Mediapro de convertir-lo en un museu dedicat a Woody Allen, proposta que no va dur-se a terme principalment perquè és la Generalitat qui hauria de fer un concurs públic per decidir qui pot fer-ne ús. L'Ajuntament també tindria dret a tanteig sobre el Borsí, i precisament això és el que un grup de veïns i veïnes del Gòtic reclamen. La Plataforma Recuperem el Borsí vol que l'Ajuntament pressioni la Generalitat per fer-se càrrec de l'edifici i el converteixi en un espai per a tots els barcelonins i barcelonines. “Les possibilitats que ofereix l’edifici tant pel que fa a les seves dimensions com pel seu potencial simbòlic permeten la creació d’un centre públic d’interès cultural per la ciutat que doni resposta a les necessitats del barri”, expliquen al manifest els membres de la Plataforma. Reclamen un equipament dins un entorn cultural en què es fomenti l'educació artística. El manifest de la Plataforma també explica que el Borsí “forma part del patrimoni arquitectònic i simbòlic de la ciutat i del barri, que pateix una brutal pressió turística” i és per això que demanen que torni a ser un dels epicentres de la cultura i l'art a Ciutat Vella. Per fer-ho han posat en marxa un document que podeu signar si voleu donar el projecte. El Borsí, per el barri!


Drets, torts i fets puntuals - VilaWeb\nDissabte 07.12.2013 11:51\nLa visita dimecres passat a Xàtiva de Fabra va deixar una escena valuosíssima: la dels xiquets d'una escola reclamant el retorn de les emissions de Canal 9 mentre el president circulava protegit per un eixam de policies que, amb anterioritat i traïdoria, havien acordonat i ocupat els carrers. La resposta a la protesta ha estat a l'alçada del govern: immediata i exagerada, és a dir, impròpia d'un país democràtic. De seguida es va dir que es prendrien mesures contra aquella 'revolta', fent evident la incapacitat innata que tenen de comprendre que la discrepància no és matèria delictiva.\nAmb una agilitat que ja voldríem per a qüestions realment importants, la Conselleria d'Educació va obrir un expedient informatiu per a, diuen, saber què va passar en aquella escola i per tal de 'garantir els drets dels menors'. Quins drets? El dret de tindre una escola en condicions en compte d'haver d'anar a classe en barracons? El dret d'estudiar en la teua llengua? El dret de no quedar-te sense professor durant setmanes o mesos per alguna baixa? No som il·lusos. Per a aquest govern açò no són drets, sinó torts, molèsties de què no saben com desllapissar-se'n. La coacció i la repressió, això busquen, incapaços com són ja de fer cap altra cosa.\nEls partits de l'oposició s'han manifestat obertament en contra d'aquest expedient informatiu. El PP no ho ha fet, i no ho farà, encara que ho tindria fàcil seguint la seua pròpia doctrina aplicada en altres casos: eren uns monyicots, i ha estat un fet puntual, aïllat. Són els motius pels quals diu que no condemna les aparicions de membres del partit amb símbols i gestos nazis. Sembla que a ells els fan més por els crits d'uns xiquets que l'exaltació nazi, i això sí que potser ens hauria de fer por a nosaltres.


El Guadiana passa per Teheran - Simon Vall-llosera - Els blogs d'e-noticies\nLa primera és demogràfica: té 78 milions d’habitants i és el país més poblat, amb diferència, del Golf Pèrsic.\nLa segona, econòmica: disposa de les segones reserves més grans de gas del món (darrere de Rússia) i les quartes de petroli, però la seva economia no acaba d’alçar el vol degut a les sancions econòmiques internacionals que se li han imposat des de fa uns anys.\nLa tercera és religiosa: l’Iran és el bressol del xiisme, la segona gran branca de l’Islam després del sunnisme. Té el lideratge espiritual dels xiïtes, amb una influència sobre uns 200 milions de seguidors musulmans que s’estenen per països com: l’Iraq, Síria, Líban, l’Aràbia Saudita, Emirats Àrabs i el Pakistan.\nLes negociacions amb l’Iran han tingut sempre un caràcter pendular i s’han escenificat a través d’una repetició de trobades, cimeres i converses entre, d’una banda, el règim teocràtic iranià que sempre ha defensat el desenvolupament d’un programa d’energia nuclear propi amb finalitat exclusivament civil i, de l’altra, l’anomenat P5 1, format pels cinc països membres permanents del Consell de Seguretat de l’ONU (Estats Units, França, Regne Unit, Rússia i la Xina) més Alemanya, recelosos de que el govern de Teheran utilitzi el desenvolupament d’un programa nuclear propi per dotar-se d’armes nuclears.\nCal recordar que desenvolupar i disposar d’energia nuclear per a un ús només civil (com fabricar electricitat) és una aspiració legítima i legal de qualsevol país, tal i com està contemplat en el Tractat de No Proliferació d’Armes Nuclears.\nEn els darrers mesos ha semblat que s’acostaven les posicions de les dues parts, en bona part gràcies a la incansable tasca diplomàtica del secretari d’Estat nord-americà John Kerry, qui encapçala els esforços negociadors amb el règim iranià per arribar a un pacte abans que finalitzi el termini, fixat a finals d’aquest mes de juny.\nPerò aquesta sensació (repetida) d’un acord proper entre les parts no és garantia de res, tal i com l’experiència ha demostrat en nombroses ocasions anteriors i tot fa pensar que aquest cop hi haurà una enèsima pròrroga.\nA més de les dificultats pròpies de la dinàmica de la negociació, hi ha també uns agents externs que no volen que s’arribi a una entesa amb l’Iran perquè va en contra dels seus interessos i que no dubtaran en boicotejar qualsevol possibilitat d’acord.\nSón quatre els grups que no volen que s’arribi a pactar res amb l’Iran sobre el seu programa nuclear:\nEl primer és la branca més dura i conservadora del propi règim iranià, que considera qualsevol acord com una cessió i per tant un senyal de feblesa enfront dels Estats Units, el seu gran enemic des de que l’Iran es va convertir en república islàmica el 1979 amb Khomeini.\nEl segon, l’actual govern d’Israel encapçalat per Benjamin Netanyahu, que veuria un acord amb l’Iran com la porta oberta per a què aquest fabriqués la bomba atòmica, cosa que seria una amenaça existencial per a Israel.\nEl tercer, la monarquia dictatorial de l’Aràbia Saudita degut a l’històric enfrontament polític (i a vegades també militar) entre els musulmans sunnites, que són majoria a l’Aràbia, i els xiïtes, majoritaris a l’Iran, per l’hegemonia política del Pròxim Orient.\nA més, un Iran nuclear crearia un precedent que podria incentivar que altres potències del món musulmà com l’Aràbia Saudita i Egipte també volguessin dotar-se de l’arma atòmica, engegant una perillosa cursa nuclear a la regió segurament més volàtil del planeta.\nEl quart i últim és el partit republicà dels Estats Units, que gaudeix de majoria parlamentària a les dues cambres del Congrés nord-americà i que intentarà torpedinar qualsevol intent d’acord del president (demòcrata) Barack Obama amb el govern iranià perquè tenen la vista ja posada en la cursa electoral per a les eleccions presidencials del novembre de 2016, d’aquí a 16 mesos, quan molt probablement s’hauran d’enfrontar amb la candidata demòcrata Hillary Clinton.\nPels republicans nord-americans, a més, qualsevol acord amb l’Iran seria interpretat com un signe de debilitat de la superpotència nord-americana, que posaria encara més en dubte la seva suposada hegemonia mundial.\nTot i aquests pals a les rodes, l’objectiu final de les negociacions és arribar a un acord amb l’Iran, país al qual ara els Estats Units necessita per fer front a l’autoanomenat Estat Islàmic, que governa una part de l’Iraq i Síria i que amenaça en dinamitar el ja de per sí fràgil equilibri de forces del Pròxim Orient.\nTotes les parts hauran de cedir en alguna cosa per arribar a un acord el més ampli possible. La via política i diplomàtica, pacient però decidida, ha de ser el camí triat perquè l’alternativa és pitjor, ja que suposaria caure en aquesta mena de riu Guadiana que és aquest procés negociador amb el perill de morir-hi ofegats.\nEls blogs d'e-noticies - Simon Vall-llosera - El Guadiana passa per Teheran


En compliment del Reglament General de Protecció de Dades i de la Llei orgànica 3/2018, de 5 de desembre, de protecció de dades personals i garantia dels drets digitals, Ajuntament de Sant Llorenç de la Muga -com a responsable del tractament- garanteix la protecció de la privadesa i confidencialitat de les dades personals que es faciliten per a la gestió dels tràmits i sol·licituds, així com la prestació de serveis municipals.\nLes dades personals que es requereixin seran les estrictament necessàries, adequades i pertinents per a la finalitat per a la qual es recullin es conservaran de conformitat amb les disposicions legals i reglamentàries aplicables en cada cas. Ajuntament de Sant Llorenç de la Muga ha implementat les mesures de seguretat necessàries i adequades als riscos associats al tractament.\nPresencialment: C/ Església, núm. 2, 17732, Sant Llorenç de la Muga (Girona)\nMitjans electrònics: ajuntament@santllorencdelamuga.cat\nSi desitja conèixer més informació sobre els tractaments de dades personals que porta a terme Ajuntament de Sant Llorenç de la Muga, es pot posar en contacte per mitjans electrònics (ajuntament@santllorencdelamuga.cat), o en format paper, ja sigui presencialment o per correu postal a l’adreça següent: C/ Església, núm. 2, 17732, Sant Llorenç de la Muga (Girona)