Fins ara les comunitats d'Andalusia, Canàries i Ceuta estaven exemptes de presentar una prova de coronavirus negativa perquè la seva incidència estava per sota dels 150 casos\n2 min. Palma 14/01/2021 12:45\n651x366 Imatge d'uns dels primers passatgers de la Península que han passat el control sanitari a l'aeroport de Palma. / ISMAEL VELÁZQUEZ Imatge d'uns dels primers passatgers de la Península que han passat el control sanitari a l'aeroport de Palma. / ISMAEL VELÁZQUEZ\nEl Govern de les Balears estendrà a partir d'aquest divendres els controls d'entrada als ports i aeroports a tots els passatgers espanyols que arribin a les Illes. Així, segons ha informat l'agència Efe, a partir d'ara els viatgers que arribin d'Andalusia, Canàries i Ceuta també hauran de dur una prova negativa de covid-19 per poder viatjar a l'Arxipèlag.\nL'ampliació d'aquests controls es deu que les dues comunitats i la ciutat autònoma, que fins ara estaven excloses d'aquestes proves, han superat recentment la incidència acumulada de covid-19 en els darrers 14 dies de 150 casos per cada 100.000 habitants que es va establir com a límit.\nD'ençà del 20 de desembre, les Balears exigeixen una prova negativa de coronavirus feta 72 hores abans del viatge. En cas que no s'aporti la prova diagnòstica, se'n fa una d'antígens a l'arribada. Del 20 de desembre fins al 5 de gener el Govern va fer controls als ports i aeroports a 49.431 passatgers estatals, uns 6.500 dels quals eren residents.\nDel total de passatgers, 22.259 es varen fer un test d'antígens a l'arribada, 16.742 varen presentar una prova negativa feta tres dies abans de l'arribada, 555 varen fer quarantena i 2.229 varen anar just després de la seva arribada a un punt Covid Exprés a fer-se una PCR.


STE – Servei de Telecomunicacions de l'Empordà. Ubicació - STE - Servei de Telecomunicacions de l'Empordà.\nLa nostra botiga està situada en un dels principals accessos de la Bisbal. Allà disposem de més de 25 metres quadrats d’exposició on podreu provar i veure tots els nostres productes (Televisions, Ràdios, Receptors de Satèl·lit, Televisió Digital Terrestre (TDT), Telefonia mòbil, calefactors i diferents tipus de cablejats). També disposem de dos tallers on es realitzen reparacions de telecomunicacions i radiocomunicacions així com qualsevol aparell electrònic.\nUs animem a venir a veure la nostra gamma de productes on el nostre servei tècnic us informarà de la millor solució depenent del vostre ús per poder gaudir al màxim del seu producte.\nEn realitzar la compra d'un televisor us el venim a instal·lar i configurar al vostre domicili on comprovarem que tingueu la millor recepció possible.\nCarrer Aigüeta, 194, 17100 La Bisbal d’Empordà, Girona


Iniciativa i ERC seran menys visibles al Congrés\nTot i la satisfacció per pujar o mantenir-se, totes dues perdran protagonisme respecte als últims anys\nAURI GARCIA MORERA BARCELONA 23/11/2011 00:00\n260x366 Iniciativa i ERC seran menys visibles al Congrés Iniciativa i ERC seran menys visibles al Congrés\nJoan Coscubiela i Alfred Bosch han quedat satisfets amb els seus resultats en les eleccions espanyoles. Iniciativa ha crescut en vots i ha passat d'un a tres diputats, mentre que Esquerra ha perdut vots però menys dels que esperava, i ha mantingut els seus tres diputats. En la legislatura que començarà, però, Coscubiela i Bosch tindran menys protagonisme que el que han tingut els seus predecessors els últims vuit anys. Si no hi ha grans sorpreses, els tres diputats d'Iniciativa s'integraran en un grup parlamentari d'onze diputats d'Izquierda Unida, i els tres d'Esquerra aniran a parar a un grup mixt superpoblat.\nInconformisme i esperances\nAlguns sobiranistes d'Iniciativa han transmès a la direcció la seva preocupació pel fet que després de tota la campanya parlant de coalició electoral tècnica sense compromisos postelectorals amb IU, dilluns l'executiva ja donés per feta la integració en un grup liderat per Cayo Lara. Si Iniciativa ha dit en campanya que vol ser "el punt de trobada entre federalistes i independentistes", Cayo Lara considera l'independentisme "una línia vermella". També hi ha diferències pel que fa al "concert econòmic solidari" que ha defensat en campanya Iniciativa, ja que Cayo Lara no n'és partidari.\nLa manera de visibilitzar el perfil propi d'Iniciativa en aquest gran grup parlamentari d'onze diputats serà objecte de negociació amb el partit espanyol, i els sobiranistes d'Iniciativa reclamen a la direcció que sigui exigent. Havien arribat a plantejar una alternativa, formar grup propi incorporant el diputat de la Chunta i sumant-hi també el de Compromís, però aquesta opció no compliria els criteris per formar grup que exigeix el reglament, i la mesa controlada pel PP difícilment faria els ulls grossos.\nA Esquerra també s'han plantejat combinacions improbables, com la de formar un grup amb Amaiur, BNG, Compromís i Garoa Bai, però tampoc complirien els requisits. Un altre escenari, que es veuria com una derrota dolça, seria que Amaiur tingués grup propi i que UpyD el fes amb Coalición Canaria, i deixessin un grup mixt menys nombrós i amb Esquerra com a partit gran. Les bones condicions de què gaudien fins ara, però, no les podran mantenir.\nDues legislatures a l'aparador\nEn les eleccions del 14 de març del 2004 Esquerra va aconseguir uns resultats històrics, ja que va passar d'un a vuit diputats, que li van permetre formar un grup parlamentari propi en solitari, encapçalat primer per Joan Puigcercós i després per Joan Tardà. Iniciativa, que es presentava per primer cop en coalició amb EUiA, va passar d'un a dos diputats, però es va veure beneficiada per la davallada d'Izquierda Unida, que va caure de set a tres. En el grup que van formar conjuntament, Joan Herrera va tenir gairebé la mateixa visibilitat que Gaspar Llamazares.\nL'any 2008 tant Iniciativa com Esquerra van perdre representació, però en aquesta ocasió els dos es van beneficiar de la caiguda d'Izquierda Unida, que només va aconseguir un diputat. ERC, ICV i IU van formar un grup parlamentari tècnic amb l'objectiu de sortir del grup mixt, i es van repartir de manera rotatòria la funció de portaveu, la presència a les comissions i els recursos econòmics assignats al grup.


Finalitza el toc de queda a partir de dijous - Vallès Visió\nFinalitza el toc de queda a partir de dijous\nLa Generalitat ha decidit eliminar el toc de queda nocturn que hi ha des de la una de la nit a les 6 de la matinada. Així i tot, vol prorrogar 7 dies la resta de mesures per contenir la Covid 19. Això vol dir limitar les trobades socials a 10 persones, tant a l’interior com a l’exterior i tant en l’àmbit privat com en l’àmbit públic.\nLa capacitat màxima a l’interior de bars i restaurants continuarà sent del 50%. A les terrasses serà del 100%. L’aforament a comerços i empreses de serveis serà del 70%, el mateix percentatge que en instal·lacions i equipaments esportius tancats.\nEls locals d’oci nocturn romandran tancats, mentre que l’aforament de sales de concert, teatres, cinemes, auditoris i circs amb carpa serà del 70%. Aquest percentatge també s’aplica a sales de vetlla, enterraments i altres cerimònies.\nLa pròxima revisió de les restriccions es farà en set dies. Demà s’enviaran les propostes al Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.


Macron, qüestionat després que un dels seus ajudants pegués un manifestant\nEl fiscal del país, que no estava al corrent de l'assumpte abans d'aquest dijous, ha llançat una investigació preliminar\nEP 19/07/2018 6:35 pm\nEl president francès, Emmanuel Macron, s’ha vist sumit en la polèmica aquest dijous després que la seva oficina hagi suspès un dels seus ajudants a qui les càmeres van gravar pegant un manifestant durant les protestes del Primer de Maig però no hagi informat a les forces de l’ordre.\nEls seus detractors consideren que aquest fet reforça la percepció que Macron és un líder allunyat dels ciutadans del carrer a França, després d’altres controvèrsies al voltant de la despesa en vaixella oficial, la piscina construïda a residència de vacances del president i les seves afirmacions sobre el cost de la vida.\nEl vídeo publicat pel diari ‘Le Monde’ mostra un home amb un casc policial i una targeta d’identificació que allunya per força una dona i que després pega un manifestant, a qui posteriorment es va identificar com un membre del personal de la Presidència francesa.\n“L’empleat Alexandre Benalla havia rebut permís només per testificar les manifestacions només com a observador”, ha assenyalat en una declaració el portaveu de l’Elisi, Bruno Roger-Petit. “Clarament, va anar més enllà (…) Va ser immediatament convocat pel cap de gabinet del president i se li ha suspès durant 15 dies. Aquest va ser el càstig per una conducta inacceptable”, ha precisat.\nEl fiscal del país, que no estava al corrent de l’assumpte abans d’aquest dijous, ha llançat una investigació preliminar contra Benalla sota la sospita de violència, usurpació de la funció d’un agent de Policia i usar signes reservats a les autoritats públiques.\nMacron, de visita al sud-oest de França, no ha volgut respondre les preguntes dels periodistes sobre l’assumpte. Entretant, l’oposició ha criticat la forma en què ha estat gestionat el cas, considerant que el càstig és massa benèvol i que l’incident haurien d’haver estat posat immediatament en coneixement de les autoritats judicials.\n“Aquest vídeo és sorprenent. Avui tenim el sentiment que l’entorn de Macron està per sobre de la llei”, ha assenyalat el president del partit conservador els Republicans, Laurent Wauquiez, en declaracions a l’emissora Europe 1.\nEl líder esquerrà Jean-Luc Melenchon ha defensat que “si acceptem que qualsevol pugui ser un policia al costat de la Policia llavors ja no tenim estat de Dret”. “Aquest home és els ulls i les orelles del príncep”, ha afegit, en referència a Macron.\nEls sindicats celebren tots els anys manifestacions l’1 de maig a França i els xocs amb la Policia no són inusuals. Després de la suspensió de quinze dies, Benalla va tornar al seu càrrec a l’entorn del president i apareix en nombroses fotos preses per Reuters en actes públics al costat de Macron.\nBenalla també va ajudar a organitzar les celebracions del retorn a França de la selecció de futbol després de guanyar el Mundial de Rússia el passat 15 de juliol i se’l pot veure al costat de l’autobús de l’equip.


La London School of Economics situa la xifra en 22.000 persones, 14.000 més que les dades oficials\nUn grup d'infermers i infermeres protesten als afores de Downing Street , en una imatge presa dimarts, dia mundial dels professionals: "L'NHS va salvar Boris, ara doneu-nos un augment de sou", diu la pancarta OLGA AKMEN / AFP\nLondresLes residències de la gent gran afegeixen cada dia una pàgina tràgica a la història de la pandèmia al Regne Unit. Més de 22.000 persones -un nombre que representa més de la meitat de les 40.011 víctimes del coronavirus, segons les estadístiques oficials- haurien mort en centres d'atenció a la tercera edat d'Anglaterra i Gal·les. Són els càlculs fets per especialistes de la London School of Economics. Les estimacions, fetes públiques aquest dimecres, s'afegeixen a la denúncia que havien fet ja a mitjans d'abril els mateixos acadèmics sobre la greu situació a què s'enfrontaven els centres.\nAquestes 22.000 morts a les llars d'avis són 14.000 més que les que indica la xifra oficial, facilitada aquest dimarts per l'Oficina Nacional d'Estadística (ONS, en les sigles en anglès), que s'enfilava, també només per a Anglaterra i Gal·les, a 8.314.\nPer dur a terme els seus càlculs, els acadèmics estudien l'excés de defuncions en relació amb anys anteriors i per a un mateix període de temps. La conclusió és que directament i indirectament hi ha hagut moltes més morts que les reconegudes oficialment.\n"Les dades [estadístiques oficials] sobre morts pel covid-19 en residències a Anglaterra i a Gal·les només representen el 41,6% aproximadament de les morts en excés [s'anomena així la diferència amb la mitjana d'anys anteriors] en aquests centres. [Però] no tots els residents moren a les llars. El càlcul de l’excés de mortalitat total des del 28 de desembre, suposant que el 15% dels residents de llars moren a l’hospital, suggereix que [des de mitjans de març] i fins a l’1 de maig hi ha hagut més de 22.000 defuncions", ja fossin persones ateses en centres específics per a la tercera edat o en els seus domicilis, diu l'estudi. Això suposa un 54% d'excés de mortalitat a Anglaterra i Gal·les.\nLes estimacions de la London School of Economics s'han conegut mentre el primer ministre, Boris Johnson, informava al Parlament, en la sessió de control setmanal dels dimecres, que 113 treballadors i treballadores de les residències han mort com a conseqüència de la pandèmia.\nEn la mateixa sessió, el Parlament ha viscut un xoc entre el premier i el cap de l'oposició laborista, Keir Starmer, arran, precisament, de la situació a les residències. Starmer ha acusat el govern de Johnson de menystenir de bon començament el problema a què havien de fer front. I ha recordat que fins al 12 de març l'avaluació de risc de l'executiu per a aquest centres indicava: "Regne Unit es va iniciar el 24 de març\ndenunciaven reiteradament des del sector\nL'abast de la situació, però, serà molt difícil de copsar completament fins que no s'acabi l'actual episodi. La prova és que les xifres ballen constantment. Per exemple, només durant l'abril la mortaldat a les residències ha estat de 26.000 persones, tres vegades més que l'habitual. Si el govern, a través de l'Oficina Nacional d'Estadística d'Anglaterra i Gal·les, només n'admet 8.314, encara hi ha 10.000 morts extres que no s'expliquen. Deu mil vides humanes que l'estadística ha esborrat, com si no haguessin existit.\nEl recompte de morts, de fet, ha estat des del primer dia un dels problemes a què s'han enfrontat tots els governs. No és estrany, doncs, que l'última informació que ha facilitat el ministeri de Sanitat, aquest dimecres a la tarda, indiqui que hi ha hagut 33.186 morts d'un total de 229.705 infectats, xifra que situa el Regne Unit per sobre d'Espanya. Però com ja s'ha apuntat, l'estadística oficial va donar ahir dimarts 40.011 víctimes mortals, gairebé 7.000 més. Les xifres continuaran ballant. Lamentablement, sempre a l'alça.\nBoris Johnson Keir Starmer residències Covid-19 Regne Unit


La inclusió arriba al 'prime time' de TV3 amb 'Per què volen els avions?'\nEloi Collell és el primer presentador amb síndrome de Down de la televisió catalana\nEloi Collell entrevistant Els Catarres CCMA\nBarcelona“Ho volia fer molt bé perquè represento el col·lectiu amb síndrome de Down i altres discapacitats. He tingut l’oportunitat d’explicar que podem fer moltes coses, com ara presentar un programa de televisió", explica Eloi Collell, el presentador de Per què volen els avions?, espai que s'estrena aquest dimecres a la franja de prime time de TV3 (22 h, després del Telenotícies vespre). Collell, que es posa per primera vegada davant de la càmera, es fa preguntes sobre qüestions de la vida quotidiana que l'inquieten o el fascinen, com ara per què les persones riuen o s'emocionen amb l'art. En el seu periple per trobar respostes, contactarà amb persones conegudes, com Xavi Hernández, Carme Ruscalleda i el clown Guillem Albà, però també amb experts.\nAmb un to optimista, Per què volen els avions?, produït per La Kaseta Ideas Factory amb TV3, va ser ideat sempre com un projecte amb la inclusió com un dels eixos vertebradors. "Vam crear el programa amb l'objectiu clar que fos entretingut i diferent", explica David Fontseca, director del programa, que es mostra convençut que l'estrena és una fita important per a TV3 però també per a la societat en general. "Que la televisió pública del país aposti per un format així posa en valor i normalitza persones que sovint tenim invisibilitzades", reflexiona Fontseca, que assegura que, tot i els avenços dels últims temps, encara hi ha molts recels pel que fa a les persones amb discapacitat. "Hi ha sis milions de persones al món amb síndrome de Down i això s'ha de normalitzar", remarca el director.\nFugir del paternalisme\n"L'Eloi no és periodista, però té la virtut més important dels periodistes, que és la curiositat. Ell ho vol saber tot, vol preguntar quan no sap i ho vol compartir", resumeix Miquel Garcia, cap del departament de nous formats de TV3, sobre la implicació que ha tingut Collell en el programa. Garcia remarca que una de les línies que tenien clares a l'hora de posar en marxa Per què volen els avions era que no es podia caure en el paternalisme. "No havíem de tractar l'Eloi d'una manera diferent de com tractaríem qualsevol altra persona perquè això és el que feia el format realment inclusiu", explica Garcia.\nLa preparació dels programes ha comptat amb la participació activa del presentador, segons explica Fontseca. Un cop triats els temes i els personatges, Collell, amb l'ajuda de l'assessor de continguts Joan Marsó, hi aportava el seu punt de vista i algunes de les seves pròpies preguntes. En aquest sentit, Miquel Garcia assenyala que, durant el programa, l'Eloi s'ha pres algunes "llicències personals" a l'hora de preguntar i això ha fet que els entrevistats hagin respost més enllà d'estereotips i clixés.\nLa primera temporada del programa està formada per sis episodis de mitja hora que han estat rodats per tot el territori català. La primera entrega se centra en la passió pel futbol i Collell pregunta sobre el perquè de l'èxit d'aquest esport al periodista Joan Maria Pou i l'exfutbolista Xavi Hernández, un dels seus ídols d'adolescència.\nDel canal 33 a TV3\nPer què volen els avions? neix d'una de les dues convocatòries que ha fet en els últims anys la CCMA per detectar projectes innovadors per al canal 33 pensats per a pressupostos ajustats. La proposta de la productora La Kaseta va ser una de les cinc seleccionades de la seva edició i, tot i que en un principi havia d'anar a la segona cadena de la Corporació, finalment es va decidir que formés part de la graella de TV3.\n"Idees com les de Per què volen els avions? són un baló d'oxigen i d'alegria perquè ens permeten contactar amb gent nova, que és cert que treballen a preus ajustats", reconeix Vicent Sanchis, director de TV3. Sanchis nega que el programa hagi passat a TV3 pels problemes a la graella derivats de la crisi econòmica que pateix la televisió pública i assenyala que es va fer el canvi perquè es va considerar que Per què volen els avions? podria interessar a tots els públics i podia fer un bon paper en la franja de prime time.\n'Ciutadà novell' arriba a TV3\nDesprés de la seva estrena fa dos anys a Betevé, TV3 recupera Ciutadà novell, un programa en què l’actor i periodista Queco Novell descobreix les interioritats de diversos llocs i entitats de la ciutat de Barcelona. L'espai, que s'estrena aquest dimecres a continuació de Per què volen els avions, arriba a TV3 en el marc dels intercanvis de formats que la pública catalana ha proposat a altres cadenes com a mesura per pal·liar la seva falta de continguts. En el primer episodi, Novell visita l'Hospital de la Vall d'Hebron, el centre hospitalari més gran de Catalunya. Durant la seva estada, el presentador assisteix a un part de bessons i acompanya una infermera durant la seva jornada a l'UCI.\ntelevisió TV3 inclusió\nMor Xavier Folch, històric editor d’Empúries i un referent de la lluita antifranquista


La inflació es dispara a l’eurozona\nEn el cas d'Espanya, la inflació s'ha situat en el 5,5% a l'octubre\nLa inflació s’ha disparat fins al 4,1% a l’eurozona a l’octubre. Aquesta dada evidencia l’alça generalitzada de preus, que ja es comença a notar a les butxaques. La pujada dels preus es produeix per l’increment del cost de l’energia -amb un augment del 23,5% a l’octubre, gairebé sis punts més que al setembre- i els carburants, així com l’augment de preu de les matèries primeres. Segons dades preliminars de l’Eurostat, la taxa d’inflació interanual ha augmentat set dècimes a la zona euro respecte al setembre.\nA l’augment del preu de l’energia la segueixen els serveis, que s’han encarit un 2,1% a l’octubre, quatre dècimes més que el mes anterior. En canvi, el preu dels productes industrials no energètics ha caigut una dècima fins al 2% a l’octubre i el de l’alimenació, l’alcohol i el tabac s’ha mantingut en el 2%.\nPer països, la major pujada de preus a l’octubre s’ha registrat Lituània i Estònia, on la inflació s’ha disparat al 8,2% i 7,4% respectivament. En el cas d’Espanya, la inflació s’ha situat en el 5,5% a l’octubre, més d’un punt per sobre de la mitjana de l’eurozona. A Alemanya el preus han crescut un 4,6% a l’octubre, a França un 3,2% i a Itàlia un 3,1%.\nLa catedràtica d’Economia i Empresa de la UB Montserrat Guillén situa la causa de l’increment de preus de les matèries primeres i subministraments en l’augment dels preus del transport marítim. Tot i així, assegura que si la inflació és temporal “no ha de preocupar”, perquè és “una resposta normal” després de la pandèmia, que va provocar una aturada de la producció a escala mundial. “Ara que es reactiva l’economia hi ha més demanda que oferta”, explica aquesta experta economista. El que sí que seria preocupant, sosté, seria una inflació sostinguda en el temps per sobre del 2%, ja que els ciutadans perdrien poder adquisitiu.


Barcelona Tech City llança amb InfoJobs una plataforma per mobilitzar el talent digital - Barcelona Tech City\nBarcelona Tech City llança amb InfoJobs una plataforma per mobilitzar el talent digital\nLa plataforma Tech Talent visibilitza les ofertes d’ocupació i facilitarà l’atracció dels millors professionals de l’ecosistema\nBarcelona Tech City reforça la seva aposta per potenciar i atreure talent a la ciutat amb el llançament en col·laboració amb InfoJobs, del grup Adevinta, d’una plataforma dirigida a mobilitzar i visibilitzar les ofertes d’ocupació de l’ecosistema. Tech Talent neix per convertir-se en la plataforma de referència que recollirà els perfils de tots els professionals tecnològics i digitals que vulguin treballar en l’ecosistema de Barcelona i els posarà en contacte, gràcies a la tecnologia d’InfoJobs, amb les ofertes de treball de les companyies de l’ecosistema (startups, empreses o corporacions membres i partners de Barcelona Tech City).\nTech Talent és un servei dissenyat conjuntament amb InfoJobs, la plataforma líder d’ocupació a Espanya i part de Adevinta. Aquest servei exclusiu permetrà que socis i partners facin visibles les seves ofertes d’ocupació i els professionals puguin enviar les seves CV a les empreses de l’ecosistema.\nUn ecosistema de 77.000 professionals\nLa plataforma Tech Talent reforça l’aposta de Barcelona Tech City pel talent. Segons l’últim informe de Barcelona Digital Talent, iniciativa en que Barcelona Tech City participa, en els dos últims anys, la demanda de professionals digitals ha augmentat un 80%. Barcelona es consolida com a pol de talent digital amb més de 77.000 professionals treballant en l’ecosistema tecnològic.


Boss Biado R Blau comprar i ofertes a Dressinn\nBoss - Roba home - Camises\nDescripció Boss Biado R\nUna innovadora samarreta de màniga llarga de BOSS Menswear, dissenyada per a la comoditat activa en cotó elàstic amb la gestió de la humitat. Tallada en forma recta, aquesta camisa compta amb teixits de contrast a l'interior, un coll de botons i un logotip de brodat al pit esquerre. Mantingueu-vos al dia en els dies més ocupats en aquesta peça informal.\nColl de botons\nInformació del material: 95% cotó, 5% elastà\nRentat fi de 30 ° C\nRentat en sec químic P\nPenjar-se per assecar-se\nSi estàs buscant Camises de la millor qualitat, la nostra àmplia selecció de Camises t’interessa. Et recomanem Boss Biado R. El seu preu és de 89.49 $ i ara mateix està disponible. dressinn és la millor opció per comprar online material de moda al millor preu. I si trobes el Boss Biado R més barat a una altra botiga online, te l’igualem!\nCaracterístiques Boss Biado R\nTecnologias Boss Biado R\nBoss Brod S


Retards a l'R-2 Sud per un atropellament al Penedès\nRetards de més de 30 minuts a l'R-2 Sud per l'atropellament d'una persona\nLa persona ha estat evacuada amb vida\ndimecres, 1 d’abril 2020 - 12:49h\nL'Equip Viari ha informat que, quan passaven uns minuts de dos quarts d'una del migdia d'aquest dimecres 1 d'abril, s'ha produït un atropellament a l'entrada de l'estació de Vilanova i la Geltrú, que afecta la circulació de trens a l'R-2 Sud. A conseqüència d'aquest succés, els trens tenen ja un retard acumulat de més de 30 minuts, ja que durant uns minuts no se circulava entre les estacions de Sitges i Cunit.\nLa persona atropellada ha estat evacuada amb vida pels serveis d'emergència. Poc abans de la una del migdia ja s'ha obert el trànsit de trens. Els retards afecten tant l'R-2 Sud, que va de Barcelona fins a Sant Vicenç de Calders, passant per Cunit i Calafell, com les línies R13, R14, R15 i R16.\n"🔫TARDA SALVATGE: Disparen un home i el seu gos a la Selva del Camp" "⚫DIMARTS NEGRE A VALLS: Diversos morts a la Residència Ballús pel brot de coronavirus"\nSant Vicenç de Calders Calafell Cunit trens Segur de Calafell


Adhesiu casament - "NIT" - This Is Kool\n> CASAMENTS>Adhesiu casament - "NIT"\nVols donar-li un toc personal al vostre casament?\nAquí tens la solució perfecta, adhesius personalitzats amb els vostres noms i la data del casament.\nIdeals per decorar el detall que regalareu als vostres convidats. Els podreu enganxar sobre bosses, capsetes, pots, espelmes, sobres… o fins i tot per als centres de taula, minutes, sittings i altres elements.\nUna forma fàcil de fer que el vostre record tingui un disseny propi i exclusiu.


Les noies a l'assalt de Banyoles\nEn la història del MTB nacional la població de Banyoles ocupa un lloc destacat. La capital del Pla de l'Estany ha estat una cita fixa en el calendari de la Copa Catalana Internacional Biking Point. La seva carrera té l'honor d'haver estat la primera prova de categoria UCI HC celebrada mai a Espanya, estatut que mantindrà en aquest 2018. Aquest any es convertirà en la primera prova de la nova Super Cup Massi. Des de fa un temps també s'ha convertit en un exemple a seguir pel que fa al tractament de les carreres femenines.\nVist l'enorme nivell i la gran participació que té la prova, Ocisport es va decidir donar-los tot el protagonisme separant les carreres femenines de la resta de categories. Gràcies a això, totes les competicions per a dones es celebren a la jornada de dissabte. Una manera de ser el focus total d'atenció durant un dia i disposar de l'espectacular circuit de Banyoles totalment lliure per a elles. Per alguna cosa la prova de Banyoles és la cursa de XCO amb major participació femenina del país.\nLa portuguesa Raiza Goulao (Primaflor-Mondraker-Rotor), Magda Duran (Massi) i Natalia Cebrià (Súria Bikes) representen tres perfils de corredores totalment diferents. Goulao és una de les favorites al triomf, Duran és una de les majors promeses del nostre bicicleta de muntanya i Cebrià és una corredora popular que vol viure l'ambient únic d'aquesta prova. Gràcies al plantejament de carreres separades per fèmines hi ha cabuda per a totes. Parlem amb elles per saber la seva opinió sobre la cita reina del XCO nacional.\nUn dia centrat en les dones\nL'aposta d'Ocisport de centrar les proves de fèmines dissabte és ben acollida per totes elles. Per Raiza Goulao "és bo tenir una atenció diferent per a les noies. Banyoles m'encanta per l'atenció que ens dóna. "Magda Duran explica que" Ocisport ha tingut una gran iniciativa establint un dia sencer de curses per fèmines, ja que és una cosa que ajuda molt a fomentar el ciclisme femení, que és del que es tracta. Cada any vénen més noies a competir sabent que tenen una prova exclusivament per a elles. Sincerament, la cursa de Banyoles és l'única "carrera real" de tot el calendari ja que no has d'estar pendent que et avancin o haver d'avançar a altres categories. Pots estar pendent de la teva carrera sense obstacles. Totes competim en igualtat de condicions. "Per Natàlia Cebrià" que Ocisport ens hagi dedicat un dia per a les dones és el que ha fet que em s'atreveixi a posar-me un dorsal a Banyoles després de molts anys. Encara que sé que el nivell serà molt alt, sóc de la zona i vull gaudir del públic animant. "\nUna carrera amb un nivell excepcional\nPrecisament ens parlen també sobre l'enorme nivell de la cursa que obrirà la Super Cup Massi. "L'any passat ja vam tenir un gran nivell. El recorregut no és molt tècnic així que a mi em fa canviar la forma de córrer, canvio una mica l'estratègia, és una cosa bona per entrenar. Una competició similar a la Copa del Món de Albstadt. Per a mi és millor com més nivell té la cursa, així em permet competir de forma més semblant a una Copa del Món. Com més noies i més nivell millor "explica la biker brasilera. En una línia similar s'expressa Mada Duran: "M'encanta saber que vénen tantes noies de fora ja que et fa ser conscient del nivell que hi ha en altres països. Si l'any passat ja la consideraven una mini Copa del Món, aquest any (i estic segura que els propers) cada vegada s'acostarà més a una Copa del Món. Aquesta gran participació fa que vingui més públic i l'ambient és molt semblant a una Copa del Món. Una de les coses més importants d'aquesta cursa és, sens dubte, el públic. "Per Natalia Cebrià, menys acostumada a competir davant de tanta gent" poder córrer al costat d'Emily Batty o Catherine Pendrel és impressionant, encara que ni les veuré passar. Sempre m'han dit que Banyoles és espectacular: per afició, per circuit, per la zona ... així que volia provar-ho. "\nDiferents objectius per a una prova que dóna cabuda a tothom\nCom en tota carrera, cada corredora té els seus objectius personals. "Espero fer-ho el millor possible. Serà la primera carrera d'una sèrie de proves exigents que faré. És una carrera de preparació, però des de la sortida fins a meta vaig a donar tot per tenir el millor resultat. No sé si parlar de guanyar, però sempre surto a donar el millor. El més important és passar la meta sabent que ho he donat tot. Els resultats són només conseqüència de donar-ho tot "conclou Raiza Goulao, sens dubte una de les favorites. Magda Duran té clares les seves preferències: "el meu principal objectiu és gaudir." La corredora de Massi va tenir un gran paper en 2017: "L'any passat vaig poder ser 8a amb l'enorme nivell que hi havia. Aquest any encara hi ha més i vaig una mica menys preparada per motius acadèmics. No penso en una posició, simplement en arribar el més davant possible i que em serveixi d'entrenament per a les següents proves. "Natàlia Cebrià ens dóna una altra visió diferent de bona part de les participants:" acabar-la potser sigui impossible, però és el que intentaré . Vinc a gaudir i passar-m'ho bé. "\nTres corredores amb tres visions diferents i un punt en comú, totes seran a la sortida de la Super Cup Massi de Banyoles el proper dissabte 24 de febrer.


SERVICE CARAVANING es una empresa establerta l'any 2012. Ubicada a la Costa Brava, posseeix un taller de confecció i oficines a Sant Feliu de Guíxols i un pàrking de caravanes a Gualta. La nostra activitat principal és el manteniment, la reparació i el pupil.latge de caravanes, autocaravanes i mobil-homes.\nAtenem als nostres clients directament a les nostres instal.lacions o podem desplaçar-nos fins al seu càmping o domicili per tal de realitzar els nostres treballs de reparació, manteniment o instal.lació. El nostre radi operatiu abarca la zona sud i centre de la Costa Brava, aproximadament desde Santa Cristina d'Aro a L'Escala. La nostra voluntat es que els nostres clients no s'hagin de preocupar per res i que puguin gaudir al màxim del seu temps lliure i de les seves vacances.\nLa nostra empresa també es dedica a la confecció i reparació d'avancés, toldilles i parasols, així como a la reparació de tendals, cremalleres y ullets. Fabriquem a mida i ens podem ajustar als dissenys dels clients.\nD'alltra banda, Service Caravaning ofereix un ampli ventall de treballs en fusta especialment orientats a càmpings, ja sigui en construcció (porxos, terrasses, revestiments, pèrgoles), reformes (bungalows, mobil-homes) o reparacions.


Paralitzat l'ingrés a presó dels condemnats del Parlament | NacióDigital\nParalitzat l'ingrés a presó dels condemnats del Parlament\nL’Audiència Nacional suspèn la sentència del Tribunal Suprem, a l'espera que es resolgui la petició d'indult\nper Laura Aznar, 18 de juny de 2015 a les 19:32 |\nEls jutges de l’Audiència Nacional espanyola han acordat suspendre l'ingrés a presó dels vuit condemnats per les accions d’Aturem el Parlament, a l’espera que es resolgui la seva petició d’indult.\nAquest òrgan ja va absoldre tots els acusats l’any passat, entenent que no estava provat que haguessin impedit l’entrada dels diputats al Parc de la Ciutadella, ni tampoc que participessin en cap agressió. El mes de març, però, el Tribunal Suprem va anul·lar aquesta sentència i va condemnar vuit dels encausats a penes de tres anys de presó.\nPer evitar-ne l’ingrés, els advocats de la defensa van presentar un recurs de nul·litat davant aquest tribunal, però el Suprem va rebutjar-lo. L’Audiència Nacional, que a mitjans de maig va donar un termini de deu dies als acusats per entrar a la presó, ha adoptat aquesta decisió amb la conformitat del Parlament, el qual va dir que no s'oposaria a la llibertat dels condemnats mentre es resolia la mesura de gràcia.\nEduardo Cáliz, advocat de quatre dels condemnats, ha explicat a Nació Digital que valoren “molt positivament” aquesta decisió, perquè “dóna més temps en llibertat a aquestes persones mentre demostrem que la seva actuació no és constitutiva de cap delicte”. L’advocat considera que és “importantíssim” revocar la sentència per defensar, no només “la innocència dels condemnats”, sinó també “el dret a la protesta”.\nEl Parlament «no s'oposa» a la llibertat dels condemnats pel setge del 2011 fins que es resolgui l'indult\nPolítica, Tribunal Suprem, Encausats Parlament, Aturem el Parlament, Parlament de Catalunya, Audiencia Nacional\nPer Roure el 18 de juny de 2015 a les 20:55\nNo hi ha cap mena de dubte que seran indultats: España sempre premia els seus herois. Agredir, insultar, amenaçar, escopir, coaccionar, humiliar diputats catalans sempre ha estat ben vist a Madrit. Quan vulgueu, hi podeu tornar, valents.


Condicions de privacitat – Hotel Iberia | Web Oficial | Hotels a Cabañas\nPer poder-te oferir la millor experiència possible, Hotel Iberia fa servir cookies pròpies i de tercers al web amb finalitats tècniques, analítiques i de màrqueting. Si segueixes navegant pel nostre web, significa que acceptes l'ús que fem de les cookies. Per a més informació, mira't el nostre Avís sobre les cookies.\nAquesta Política de privacitat s'aplica a www.hoteliberiacabanas.com, que és propietat i està operat per Hotel Iberia. Aquesta Política de privacitat descriu com recopilem i fem servir la informació que deixes al nostre web (www.hoteliberiacabanas.com), com ara les teves dades personals. A més, descriu les opcions que tens pel que fa a l'ús que fem de les teves dades personals i com pots accedir-hi i actualitzar-les.\nSi vols que es deixin de processar les teves dades d'acord amb el que s'estipula als propòsits C-F i no trobes cap opció per donar-te de baixa directament (com per exemple, a la configuració del teu compte), posa't en contacte amb iberiahotel@gmail.com .\nConfiem en tu per assegurar que les teves dades personals estan completes, són precises i estan actualitzades. Si hi ha cap imprecisió o canvi en les teves dades personals, cal que ens n'informis immediatament a iberiahotel@gmail.com . Gestionarem la teva petició d'acord amb la llei vigent.\nSi tens cap pregunta o queixa sobre com processem les teves dades personals o vols exercir els drets que es descriuen en aquest avís, pots posar-te en contacte amb nosaltres a: iberiahotel@gmail.com . També pots posar-te en contacte amb l'autoritat de protecció de dades local.


Les activitats que es duran a terme tractaran sobre l’energia sostenible i la neurociència. Hi haurà una munió de tallers, jocs, experiments i activitats diverses que posaran en contacte directe als investigadors amb el públic visitant.\nTrobareu tota la informació a la pàgina de la Nit de la Recerca\nUn any més també es farà el concurs de dibuix ‘Com és un científic o científica?’ Les il•lustracions que fan els infants són un indicador de la imatge que la ciència ocupa dins l’imaginari de la societat, com es pot copsar al projecte El científic dibuixat.\nLa Nit de la Recerca 2012 compta amb la coorganització de la Fundació Catalana per a la Recerca i la Innovació, i amb el finançament del Setè Programa Marc de la Unió Europea, així com amb els ajuts de la Fecyt i la Generalitat de Catalunya. Com d’altres anys, aquesta edició està coordinada per la Càtedra de Cultura Científica i Comunicació Digital de la Universitat de Girona.\nL’esdeveniment se celebra simultàniament a desenes de ciutats europees.


Bárcenas ratifica que Costa el va avisar de la facturació falsa dels costos electorals del PP valencià\nPublicat 13/2/2018 12:59:14CET\nAssenyala que Lapuerta li va dir que parlaria amb la formació regional per advertir-los que aquest sistema estava prohibit\nL'extresorer del PP Luis Bárcenas ha ratificat aquest dimarts davant el jutge José María Vázquez Honrubia que l'ex-secretari general del PP de la Comunitat Valenciana Ricardo Costa el va avisar que la formació política havia donat instruccions de girar factures falses a empresaris perquè sufraguessin els costos de les campanyes de les eleccions municipals i autonòmiques del 2007.\nBárcenas ha declarat com a testimoni en el judici pel presumpte finançament il·legal del PP de la Comunitat Valenciana en la qual s'analitza com el partit liderat llavors per Francisco Camps va pagar els esdeveniments contractats amb l'empresa de la trama Gürtel Orange Market.\nA preguntes de la fiscal Myriam Segura, Bárcenas, que el 2007 i fins al juny del 2008 era gerent del PP, ha confirmat que es va reunir amb Costa, a causa de l'absència del llavors tresorer Álvaro Lapuerta, on el polític valencià li va comunicar que estava "preocupat" perquè l'ex-vicepresident regional Víctor Campos el va informar de les instruccions donades per Camps i l'expresident de les Corts Valencianes Juan Cotino sobre "tenir relacions amb els empresaris que financen el partit", mostrant-li sobres amb diners en efectiu.\n"No en recordo el detall exacte, en recordo el fet", ha començat dient Bárcenas. "No sé si vam parlar d'assignar factures a determinades empreses perquè es fessin càrrec de les despeses del partit, li vaig traslladar que estava terminantment prohibit", ha relatat.\nBárcenas ha assegurat que després va informar Lapuerta d'aquesta conversa i ha concretat que aquest li va dir que "parlaria amb València per dir-los que això estava prohibit". "Jo m'imagino que parlaria" amb els responsables del partit regional, però "sembla que no es van complir les instruccions".\nEn un altre moment de la declaració, Bárcenas ha explicat al jutge com es finançaven les campanyes electorals. Ha apuntat que ell era administrador de les campanyes del 2007, mentre que les del 2008 va ser el seu successor Cristóbal Páez -també citat a declarar com a testimoni--. En aquest sentit, ha indicat que ell controlava les despeses dels comicis municipals, perquè la seu nacional remetia uns fons a les seus provincials per organitzar els actes electorals.\nNo obstant això, ha subratllat que "hi havia una instrucció precisa que els únics fons que es podien utilitzar en campanya eren aquests, qualsevol despesa no controlada podia suposar superar els límits de les despeses". Així mateix, ha constatat que existia un manual de campanya en el qual figuraven "molt clarament" aquestes indicacions que no estava permès aportar "fons propis".\nAUTONOMIA PER ORGANITZAR ACTES\nPel que fa a les campanyes autonòmiques, ha afirmat que era cada comunitat la que contractaven els serveis que necessitaven perquè tenien "autonomia per organitzar els actes", excepte si hi participava el candidat a la presidència del Govern, que llavors s'encarregava de tot la seu nacional.\nTot i així, ha precisat que "hi havia una part de la contractació que es feia de manera generalitzada" des de la seu del carrer de Gènova de Madrid per optimitzar els costos, però després es demanava als proveïdors que "fraccionessin" aquesta factura imputant cada seu provincial l'import que li corresponien a cadascun d'ells.


"No tinguis depressió" - El testimoni de la Isa\nLa depressió és un trastorn mental freqüent que es calcula que a nivell global afecta a 350 milions de persones, segons l'OMS. Hi ha pocs fenòmens tan estesos i tan poc entesos. La pròpia OMS ha establert que l'any 2017, pel Dia Mundial de la Salut, es posi el focus en parlar de la depressió, dels seus síntomes, d'investigació i de tot el que comporta. Una de les conseqüències del desconeixement i la falta d'informació sobre la depressió i els seus símptomes és la discriminació i l'estigma social que pateixen les persones que passen per aquest problema de salut mental. La por a ser jutjats, la vergonya i fins i tot el sentiment de culpa són comuns, i més quan l’entorn pressiona. Pitjor que els símptomes és l'estigma: quan els altres sovint no entenen què passa i volen ajudar dient-li a la persona que s’animi, que s’aixequi del llit, que surti a prendre l’aire, que si està així és perquè vol o que és una qüestió d’actitud. Dir això és com dir #NoTinguisDepressió. I fa mal. La Isa ho explica:\nFa uns dies vaig anar a la perruqueria i dóna la casualitat que aquell dia havia passat un fet al barri, i tothom xerrava. Tenia un parell de clientes al costat, mentre jo espera perquè m'atenguessin. Que comentaven que, bueno, que s'ha d'anar amb bona actitud a la vida, que anar amb un somriure influeix en el teu estat d'ànim. M'havia de mossegar la llengua perquè em feia por enfrontar-me a elles i reconèixer que jo, en molts moments, per desgràcia, m'he trobat que, tot i ser una dona positiva i tot i esforçar-me per somriure a la vida, per estar contenta i per tirar endavant, degut al meu problema de salut mental, doncs no he sabut com fer-ho, no he pogut fer-ho i llavors, sentir aquelles senyores com és de fàcil xerrar i com és de difícil actuar, em removia coses per dintre. El fet de reconèixer-ho i dir-ho significava que quan jo passés pel carrer, quan passés per la perruqueria, la gent m'associaria amb un problema de salut mental. És a dir, donaria per suposat que jo sempre estic malalta, que jo sempre estic trista i que jo no somric perquè no vull. El que més em dol és que es parli d'una cosa que no s'ha viscut i que es doni per suposat que la gent que tenim aquesta depressió no sortim d'ella perquè no volem, perquè no ens hi esforcem.\nNi histèriques, ni silenciades: Isabel Dijous, 28 Febrer 2019\n"No tinguis depressió" - El testimoni de la Isa Dijous, 06 abril 2017\nDoble discriminació: el testimoni de la Isabel Dilluns, 06 Març 2017


Carretera Austral (IV) | Rumb sud-oest\nCarretera Austral (IV)\nLa Junta – Puyuhuapi (44 km)\nA La Junta compro provisions en un supermercat i camino fins a la sortida del poble per començar a fer dit. A estones cauen quatre gotes. Són les 11.20h. i dues hores més tard s’atura un cotxe, on van quatre israelians (dues parelles). Van llogar l’auto a Bariloche (Argentina) i volen anar fins a Ushuaia. Una hora més tard arribem a Puyuhuapi. Ens aturem a l’oficina de turisme. Vull fer un parell de consultes però està tancada. Segons el rètol, tornen a obrir a les 15h. M’espero allà, al porxo. Està plovent. A les tres passa per allà el ti@ que treballa a l’oficina i em pregunta si necessito res. Obre l’oficina i m’atén, amb mitges presses. Sortim, tanca amb clau i se’n va caminant amb la noia amb la que anava. Potser se’n van a fer un cafè. Ho he escrit així, ti@, perque era un transsexual que cardava por de veure. Creuo el poble fins la sortida. Des d’aquí només hi ha vint quilòmetres fins al Parque Nacional Queulat. Em dono de marge fins les set de la tarda per sortir d’aquí. Ara són les 15.20h. Abans de les sis, ho deixo córrer. En tota aquesta estona només s’ha aturat un cotxe, que anava a una salmonera a deu quilòmetres d’aquí. Vaig a buscar allotjament. A les sis del matí passa un bus que va a Coyhaique i et deixa al desviament per anar al parc. Demà faré una sortida d’un dia al parc i tornaré a Puyuhuapi.\nEl bus ha passat a les 06.15h. Des d’on em deixa hi ha 1,2 km per pista fins a l’entrada, i 1,5 km més fins a la zona d’acampada, d’on surten diversos senders.\nDesprés de l’entrada em creuo amb un guardaparque, que va amb una pickup. Em diu que un dels senders, el més llarg, està tancat per manteniment i que, per favor, no hi entri perquè és perillós. A la resta de senders, cap problema.\nAl càmping hi ha vàries tendes. Esmorzo sota un cobert on hi ha unes taules. El cel està molt tapat, però no plou ni hi ha prevista pluja per avui. El primer sender és “El Aluvión”, de menys de mig quilòmetre. Passes pel costat de grans bolos de pedra que van ser arrossegats fa molts anys per la glacera.\nL’atractiu principal d’aquest parc és el “Ventisquero Colgante”. Quan caminava per la pista ja l’he vist en algún moment. Ara pujaré a un mirador per veure’l de més a prop. El sender té 3,2 km, que recorro en una hora.\nHe quedat una mica decebut, pensava que la glacera es veuria més a prop, però val la pena pujar. De moment no hi ha ningú, i puc gaudir de les vistes en silenci. Mitja hora més tard arriba un grup de quatre xavals xilens. Em quedo una estona més i començo a baixar. Durant el descens em creuo a força gent que puja. L’esplanada on hi ha el mirador és petita. Com es trobin tots allà dalt hauran de fer torns per fer la foto.\nA baix, camino en paral·lel al río Ventisqueros fins la Laguna Témpanos, que rep l’aigua del desgel del Ventisquero.\nI per acabar, arribo a un altre mirador. Aquest és el sender més curt, 200 metres des de l’aparcament.\nAl darrer mirador, amb el Ventisquero al darrera\nHe de continuar amortitzant el passi anual de Conaf, que permet entrar gratuïtament a les Áreas Silvestres Protegidas del Estado. Em va costar 10.000 pesos, i encara estic en números negatius. En aquest parc, “te soplaban 4.000 del ala”. Ja em falta menys per començar a estalviar.\nSurto a la carretera. El segon cotxe que passa s’atura i em porta a Puyuhuapi. Són una família de Santiago que venia del parc.\nHe arribat prou d’hora com per fer la migdiada. Em llevo i passo per l’oficina de turisme. Ha sortit el sol. El travesti em dóna un fulletó on hi ha un mapa amb un circuit pel poble.\nAquesta és l’única secció de la Carretera Austral que va al llarg del mar. Abans que es construís la carretera, els colons ja havien construït una carretera fins al llac Risopatron. Això va ser decisiu per fer passar la Carretera Austral per aquí. Puyuhuapi està en un fiord, i la construcció de vaixells era una activitat important. Colons alemanys es van establir aquí a partir dels anys 30.\nCasa típica de Puyuhuapi\nPujo per uns camps, on hi ha vaques, i segueixo un sender que puja fins a un mirador. Aquest recorregut i el paisatge, m’ha recordat Suïssa. Al mirador hi ha un banc, que va bé per recuperar-se de l’últim tram de pujada.\nPuyuhuapi – Coyhaique (244 km)\nA les 08.25 començo a fer dit. Estic al mig del carrer principal del poble, en una caseta que és una parada de bus. Al davant hi ha l’oficina de turisme. M’he posat aquí perquè plou. A aquesta hora no passen gaires cotxes, però volia començar d’hora perque avui m’agradaria arribar a Coyhaique, la capital de la regió d’Aysén. Cap allà les deu arriben dos xavals, que pel seu aspecte diria que són de cert “país”. Ells fan dit, però en sentit contrari. No hi fa res. Van passant cotxes, però la majoria van plens. Va plovent, amb poca intensitat però de manera contínua. Van passant les hores. Només s’ha aturat un cotxe, però anava a unes termes que estan molt a prop d’aquí. Un dels xavals creua el carrer i ve cap a mi. Xerrem una estona. Ell ha fet dit des de Villa O’Higgins (l’últim poble de la carretera Austral, al sud, que és cap allà on vaig) i diu que fins aquí mai s’ha esperat més de tres hores per què l’agafi un cotxe/camió. Ahir a la tarda, però, va estar fent dit 4 hores, sense èxit. Què passa amb Puyuhuapi? -ens preguntem. Ell viatja sol però temporalment s’ha ajuntat amb un altre xaval. Les meves sospites sobre la seva procedència s’han confirmat. Al llarg del matí i del migdia han anat arribant al davant de l’oficina de turisme uns quants grups de dos, tots d’aquell “país”. Millor, que vagin tots cap al nord, no vull competència. Un quants turistes que viatgen amb cotxe i s’han aturat davant de l’oficina de turisme, per demanar informació, han hagut de marxar perque estava tancada, inclús en horari on hauria d’estar oberta. El travesti entra i surt, obre i tanca i fot l’horari que li rota, passant dels turistes.\nDevien ser més de les tres de la tarda, quan la dona de l’allotjament on he estat ha passat pel davant i m’ha dit: “no hay suerte?”. Li he dit que potser d’aquí a una estona tornaria allà. Calculo que des d’aquí a Coyhaique hi deuen haver unes quatre hores amb cotxe, així que penso que si a les set estic encara aquí, tornaré a l'”hospedaje”. A mitja tarda para de ploure.\nUn home que ha aparcat davant de l’oficina de turisme em pregunta on vaig. Li dic que a Coyhaique. Ell va a Puerto Cisnes, em podria deixar en un encreuament, però allà no hi ha absolutament res, només una garita-parada de bus igual que on estic. Estaria bé, només per sortir d’aquí, però seria arriscat. De moment em convé quedar-me aquí.\nA la parada del bus on estic han arribat tres xavals xilens. Al cap d’una estona comencem a xerrar. L’espera es fa més amena i distreta, de l’avorriment que porto de totes les hores que fa que estic aquí. Tot i parlar amb ells, no deixo de fer autostop, quan passa un cotxe, surto. Ells també van cap a Coyhaique, però no saben si quedar-se avui aquí, si començar a caminar cap al sud i aturar-se allà on arribin per passar la nit, o què. Em quedo xerrant amb un d’ells, i els altres dos se’n van a fer no sé què.\nSi avui no surt bé, demà ho tornaré a provar. El repte és fer tota la carretera austral a dit. I si demà no surtís bé tampoc, m’ho plantejaria. Els dos xavals tornen i diuen que el bus de demà cap a Coyhaique va ple.\nSón més de les set, porto tot el dia aquí, però com que parlant amb els xavals passo una bona estona, de vegades descollonant-nos, em quedo. A aquestes alçades del dia faig dit més per inèrcia que per convicció.\nDiuen que als ciclistes que participen en una de les proves més dures del món, la Paris-Roubaix (més de 250 km), coneguda com l’Infern del Nord, se’ls obren les portes del cel quan arriben al velòdrom de Roubaix, on finalitza la prova. Una cosa similar és el que em passa a mí a les 19.15h. quan s’atura un cotxe. Hi va una parella. Vais a Coyhaique? -Sí. Me podéis llevar? -Sí.\nNo m’ho puc creure. Agafo la motxilla del banc i la col·loco darrera l’auto, al portaequipatge. Un dels nois xilens em diu algo així com: “t’ho has currat”. Els dic, amb un somriure d’orella a orella: “Chavalotes! Nos vemos en Coyhaique!”. M’ha costat gairebé 11 hores sortir d’aquí!\nEl César i la Gabriela són de La Serena. Han vingut en viatge de negocis/plaer. El César és enginyer, i havia d’anar a Puerto Raúl Marín Balmaceda, perque allà han de fer una nova rampa per als vaixells. Que petit és el món! Ells tornen a Coyhaique perque demà agafen un avió de tornada a Santiago.\n“Te hemos visto esta mañana, cuando hemos pasado con el auto” -em diu la Gabriela. Ells han anat a les termes. Arribarem tard a Coyhaique, però m’és igual. Pel camí, la Gabriela fa algunes fotografies, hi ha molts salts d’aigua que es veuen des de la carretera. De fet, aquest tram és un dels més verges i salvatges pels que he passat des de que vaig sortir de Puerto Montt.\nUn parell de cops ens aturem a fer fotografies.\nDes del Portezuelo Queulat\nA les 23.45 arribem a Coyhaique. M’havien dit que era una ciutat petita, però veient els llums des d’un lloc elevat quan ens hi acostàvem, es veu molt gran. L’última ciutat a la que vaig estar va ser Puerto Montt, i d’això ja fa un mes. La primera impressió que m’emporto de la ciutat no és bona. El César deixa la Gabriela a l’hostal on estaven allotjats, i m’acompanya amb el cotxe a buscar allotjament. Al segon que trobem hi ha lloc i m’hi quedo. Li agraiexo infinitament la seva ajuda i que m’hagin portat fins aquí. Són les dotze de la nit, i estic bastant cansat. Ha sigut un dia llarguíssim.\n« Puerto Raúl Marín Balmaceda (i II)\nCarretera Austral (V) »\nDéu n’hi do, que dur això últim que expliques.. Ànims i no desisteixis de l’objectiu marcat!!


Swim Out Costa Brava | Lindy Hop - Swim Out Costa Brava\nEls nivells de les classes s’han definit en funció del temps total que cada participant porta ballant, i a causa de l’ambigüitat que això suposa, i per completar l’elecció del nivell, s’ha facilitat una petita descripció. Sisplau llegeix-la i intenta situar-te a tu mateix en un determinat nivell. Confiem que siguis responsable en l’elecció del teu nivell, ja que serà en benefici de tots.\nAudicions: Tots els participants a Lindy Pass dels 4 primers nivells (Xaloc, Garbí, Mestral i Llevant) hauran de fer una audició obligatòria divendres 3 de Setembre a les 10:00h, mitja hora abans de començar la primera hora de classe, a l’aula corresponent. Els professors del festival avaluaran els assistents de cada grup. L’objectiu és garantir l’homogeneïtzació de les classes segons el nivell dels participants en un mateix grup. El resultat de l’audició pot fer que un participant pugi o baixi del nivell al que s’havia inscrit, sempre segons el criteri dels professors.\nXALOC (Intermig Principiant): entre 9 mesos i 1 any i mig. Coneixes els passos bàsics del Lindy Hop, alternes estructures de 6 i 8 temps amb fluïdesa i les pots fer servir al teu ball social amb naturalitat. Si vols consolidar la base del Lindy Hop, aquest és el teu nivell.\nGARBI (Intermig): entre 1 any i mig i 2 anys i mig. Tens assimilada l’essència del Lindy Hop, i tens coneixements bàsics de musicalitat, footwork i altres aspectes tècnics. Et sents còmode fent variacions de Swing Out en diferents tempos, i passos com el Sugar Push i altres passos semblants ja no són un misteri per tu.\nMESTRAL (Intermig Avançat): entre 2 anys i mig i 4 anys. Vas a ballar amb freqüència, en ball social fas passos bàsics i avançats, complementats amb musicalitat, footwork, etc … Saps jugar amb la rítmica, síncopes i altres elements de musicalitat més avançada, i ets capaç de memoritzar amb facilitat estructures de passos i coreografies. Et sents còmode en qualsevol tempo i ets capaç de fer swing outs i altres figures a tempos ràpids.\nLLEVANT (Avançat): entre 4 i 5 anys. Participes amb freqüència a workshops i festivals internacionals, també competeixes en nivells avançats a les Jack & Jills. El teu ball és molt musical i ets expert en jugar amb la rítmica, síncopes i altres elements de musicalitat més avançada. Ets professor de nivells principiants i intermitjos.\nTRAMUNTANA (Invitational): a partir de 5 anys. Ets capaç de crear les teves pròpies estructures de passos i coreografies, ets professor de nivells intermitjos i avançats a la teva ciutat, i ets un/a hopper referent en l’escena local que influencia als nous balladors. Domines els tempos extrems, tant en slow com en fast swing. Si vols apuntar-te a aquest nivell, sisplau tingues en compte que se t’exigirà el màxim! Hi ha dues formes d’accedir i registrar-se a aquest nivell:\n1. Si has rebut el mail d’invitació: si has rebut el mail d’invitació al nivell Tramuntana per part de l’Organització, pots registrar-te directament al Nivell Tramuntana (Invitational), i en el mail de confirmació ja tindràs la teva plaça en aquest nivell, sense necessitat d’audicions ni altres requisits.\n2. Si no has rebut el mail d’invitació: si NO has rebut el mail d’invitació al nivell Tramuntana per part de l’Organització, no és possible inscriure’s directament a aquest nivell des del formulari d’inscripció, pel que serà necessari que t’apuntis al Nivell Llevant (Avançat), i posis en comentaris la paraula Invitational. En el mail de confirmació, se t’informarà que el dia 3 de setembre a les 10:00h, es realitzarà l’audició de totes les persones apuntades al nivell Llevant (Avançat) que prèviament han sol·licitat optar al nivell Tramuntana (Invitational), en la qual els professors realitzaran una Audició positiva, decidint qui puja a aquest nivell. Les persones no elegides en aquesta audició romandran al nivell Llevant (Avançat).\nXALOC (Intermig Principiant)\nEntre 9 mesos i mig i 1 any i mig ballant\n7 Taster a escollir\nVEURE PACKS I TARIFES\nEntre 1 any i mig i 2 anys i mig ballant\nMESTRAL (Intermig Avançat)\nEntre 2 anys i mig i 4 anys ballant\nEntre 4 i 5 anys ballant\nMés de 5 anys ballant


Un pare fuig de Catalunya amb el seu fill i la mare no en sap res des de fa un mes - XCatalunya.cat\nUn pare fuig de Catalunya amb el seu fill i la mare no en sap res des de fa un mes\nEls Mossos busquen un pare, presumpte autor del segrest del seu fill\nUna dona de Caldes de Montbui (Vallès Oriental) ha denunciat que el seu exmarit s’ha endut el seu fill de 10 anys fora de Catalunya i no en sap res d’ell. Segons ha avançat ‘El Caso’, la dona no té notícies del fill des de finals d’agost. Els Mossos d’Esquadra van rebre una denúncia el 6 de setembre, segons han confirmat fonts policials a l’ACN, quan l’home no va tornar el nen a la mare després que finalitzés el seu període marcat per la custòdia compartida que tenen. Segons les mateixes fonts, la mare va declarar que una altra filla en comú, més gran, havia rebut una trucada del pare indicant-li que tant ell com el nen havien arribat al seu destí i que es trobaven bé.\nEls Mossos mantenen la investigació oberta. Durant les indagacions s’ha pogut constatar que feia temps que l’home volia marxar a viure a Ucraïna però oficialment es desconeix si és allà on es troba amb el nen.\nEls Mossos d’Esquadra van tramitar la investigació a un jutge, com s’acostuma a fer en aquests casos, i té previstes noves indagacions per recavar més informació de l’entorn del pare. La policia catalana assegura que en tot moment s’ha anat informat la mare de l’evolució de la investigació.\nTags: pare, segresta\nAnterior Nova detenció a la Jonquera per marihuana\nNePròximxt [BOMBA]: Filtren la possible detenció de Froilán… i els Piolins ho van afinar


CAMI DE RONDA ® - ruta pels camins de ronda de la Costa Brava\nQUÈ ÉS LA RUTA DEL CAMÍ de RONDA®\nLa ruta del Camí de Ronda® és un recorregut per fer a peu que ressegueix l’antic camí de ronda que voreja el litoral de la costa Brava. La gran majoria de recorregut del Camí de Ronda® transcorre per corriols estrets només aptes per circular-hi a peu, amb desnivells, pujades i baixades continues, i a vegades una mica tècniques. En algunes ocasions també caminarem per passejos marítims, platges i per trams completament plans.\nTot això, unit a la gran bellesa paisatgística, la flora, i l’abrupta geologia de la Costa Brava, fan que el Camí de Ronda® sigui un autèntic paradís per al senderista i l’excursionista. I a més a més, a diferència d’altres rutes similars, el camí de ronda®, es un recorregut que es pot realitzar durant els 365 dies de l’any.\nCOM FER el CAMÍ de RONDA®\nEl Camí de Ronda es pot seguir amb una continuitat relativa al llarg del litoral de la Costa Brava, tot i que des de la organització us proposem dos productes concrets:\nEl CAMÍ DE RONDA® LINEAL, de 43 km de recorregut (amb inici a la població de Sant Feliu de Guíxols i final en el poble de Begur)\nEl CAMÍ DE RONDA® CIRCULAR, de 140km, que s’inicia i acaba a la ciutat de Girona.\nAmbdues rutes son autoguiades i es poden realitzar de manera organitzada o per lliure (PACK FREE). Les dues opcions inclouen un WELCOME PACK amb diversos productes de primeres marques.\nLes dues opcions han estat especialment dissenyades perquè pugueu gaudir al màxim dels encants de la Costa Brava, però per tal d’adequar el vostre nivell d’esforç, la vostra disponibilitat, i garantir la comoditat de tots els usuaris, hem dissenyat diverses alternatives perquè la vostra experiència en el Camí de Ronda® sigui excel·lent:\nCAMÍ de RONDA LINEAL (43 Km) CAMÍ de RONDA CIRCULAR (140 Km)\nLINEAL 2 DIES:\n2 dies caminant (mitja de 21km dia)\n1 nit d’hotel (categoría a escollir)\nApte per a gent que estigui acostumada a caminar\nCIRCULAR 8 DIES:\n8 dies caminant\n7 nits d’hotel (categoria a escollir)\nLINEAL 3 DIES:\n3 dies caminant (mitja de 15km dia)\n2 nits d’hotel (categoria a escollir)\nApte per a tots els públics acostumats a caminar esporàdicament\nOrganitza-ho a la teva manera\n2 dies caminant (mitja de 8,5km dia)\n1 nit d’hotel (categoria a escollir)\nCONDICIÓ FÍSICA. ¿Qui pot fer el CAMÍ de RONDA®?\nTant el Camí de Ronda® lineal com el Camí de Ronda® circular són aptes per a tot tipus de públic amb un mínim de condició física, però en qualsevol cas aconsellem que les persones menys acostumades a caminar s’iniciïn amb les rutes més curtes i de menys dificultat. Decideix quin es el teu perfil de caminant i escull la ruta que millor s’adeqüi a la teva condició física.\nTAULA DE PREPARACIÓ FÍSICA-PERFIL DEL CAMINANT\nPERFIL DEL CAMINANT CONDICIÓ FÍSICA RUTA RECOMENADA\nNo camines quasi mai Baixa\nCamí de Ronda Weekend Light (18km en dos dies) veure mapa\nPack Free lineal (tu esculls els Km que vols realitzar cada dia) veure mapa\nCamines 1 dia cada dos o tres setmanes Baixa\nCamí de Ronda Weekend Light (18km en dos días) veure mapa\nCamí de Ronda Lineal 3 dies (42,7km) veure mapa\nCamines 1 dia per setmana Mitjana\nCamí de Ronda Lineal 2 dies (42,7km) veure mapa\nPack Free circular (tu esculls els Km que vols realitzar cada dia) veure mapa\nCamines 1 o 2 dies per setmana. Realitzes excursions d’alta muntanya o practiques el senderisme regularment. Alta\nCamí de Ronda Circular 8 dies (140km) veure mapa\nÈPOCA RECOMENABLE. Quina és la millor temporada per fer el Camí de Ronda®?\nEl Camí de Ronda®, a diferència d’altres travesses similars, es pot realitzar durant totes les èpoques de l’any sense contratemps. Durant la primavera podreu gaudir d’un clima temperat i d’una llum i un paisatge colorit. A l’estiu podreu banyar-vos en aigües cristal·lines de color blau intens, a la tardor podreu contemplar el color ocre dels penyasegats, i a l’hivern podreu gaudir de la Costa Brava més salvatge i feréstega.\nUs recomanem que sigueu curosos amb la preparació del vostre equipatge i que porteu allò que sigui estrictament necessari per a cada època de l’any. Penseu que el Camí de Ronda® no és una travessa d’alta muntanya però es tracta d’una activitat física que es realitza en el medi natural.\nÉs per tot això que només has de caminar amb l’equipatge essencial i imprescindible. La resta d’equipatge que no necessitis mentre fas la ruta, des de l’organització ens encarreguem de traslladar-lo d’allotjament a allotjament.\nEls allotjaments que facilita l’organització per a la travessa del Camí de Ronda® són de diferents tipologies i categories. Podeu contractar des d’hotels fins a fondes, hostals i cases de turisme rural. Cadascún dels allotjaments te les seves particularitats, però tots han estat validats prèviament i compleixen els requisits imprescindibles per adaptar-se a les necessitats del caminant, facilitant l’esmorzar abans de les 8h del matí, facilitant un espai on guardar els estris de caminar, secatge del caçat, la roba, i altres comoditats pensades exclusivament per al senderista.\nSegons el producte de Camí de Ronda® que s’esculli, podrà seleccionar les categories d’allotjament que més s’adaptin a les vostres necessitats: Allotjament Bàsic, Comfort o Premium (Veure tots els allotjaments)\nASSEGURANÇA d'ASSISTÈNCIA MÈDICA\nÉs necessari disposar d’una assegurança d’assistència mèdica i de rescat de muntanya. Les federacions excursionistes ofereixen als seus membres assegurances que segons la modalitat cobreixen el rescat, trasllat en helicòpter, assistència mèdica, repatriació i altres despeses. Les assegurances vàlides son les que emeten la FEEC (Federació d’Entitas Excursionistes de Catalunya), la FEDME (Federación Española de Deportes de Montaña i Escalada) o equivalents reconegudes per la UIAA (International Mountaineering and Climbing Federation).\nSi no estàs federat en el teu país i no disposes de cobertura, des de l’organització de Camí de Ronda® t’oferim la possibilitat de contractar una assegurança pels dies que duri la travessa amb cobertura de tots els accidents que puguin patir durant la ruta. Des de Camí de Ronda® no ens fem responsables dels incidents i lesions que puguin sorgir durant la travessa.\nQUÈ ÉS EL CAMÍ de RONDA? NOTA HISTÒRICA\nQuè és el Camí de Ronda? Saps a quin any va construir-se? Qui feia la ronda; el carabiners o la guardia civil? Sabies que a l’any 1953 va ser arrestat un vaixell que es deia Annie Braz a la platja de Llafranc amb un carregament destinat al contraban i l’estraperlo valorat amb més d’1.000.000 de pessetes? Coneixes els indrets on s’amagaven les mercaderies destinades al contraban?\nInforma’t sobre la història d’aquest meravellós camí que ressegeix el litoral de la Costa Brava


CURS DE MONITOR INTENSIU NADAL 2019 – Oficina d'Atenció al Jove d'Inca | Ajuntament d'Inca\nCURS DE MONITOR INTENSIU NADAL 2019\nCom ja sabeu, la formació és indispensable avui en dia per poder trobar feina, des del Casal de Joves us animem a treure el Carnet de Monitor de temps lliure!\nVos deixam tota la informació:\n“Aquest Nadal ?? tendràs una oportunitat per formar-te amb Temps Lliure Projectes:\nEl nostre curs de monitors/es d’activitats de lleure infantil i juvenil consta de la següent estructura:\nBloc teòric: 150 hores (101 hores presencials i 49 hores a distància).\nBloc de pràctiques: 160 hores de pràctiques formatives no laborals ni remunerades. La recerca del lloc de pràctiques va a càrrec nostre, però l’alumne també pot cercar-ne un.\nMemòria de pràctiques: una vegada acabades les pràctiques, l’alumnat ha de lliurar una memòria de pràctiques acompanyada del certificat de pràctiques i el títol del director/a que l’avalua.\nPersones que hagin complert els 18 anys o que els compleixin durant la realització de l’etapa teòrica del curs\nQue tenguin en possessió el títol del graduat escolar o equivalent acadèmic\ni que comptin amb el certificat que acredita que no s’està a la base de dades del Registre Central de Delinqüents Sexuals.\n??Ja pots fer la teva preinscripció ✍? a www.tempslliureprojectes.com.\nNo t’ho pensis i fes el teu camí professional!✌?”\n➕ informació: 611 040 269 / 611 088 511 o a formacio@tempslliureprojectes.com\nCost del curs: 300€ / 280€ (Residents al municipi d’Inca)


About: Club Esportiu Castelló 2008/09\nLa temporada 2006/07 va ser la 86a de la trajectòria del CD Castellón. Malgrat les expectatives creades l'anterior campanya i un esperançador inici sota les ordres d'Abel Resino, el club orellut acabà la Lliga en setena posició, això sí, descartat de la lluita per l'ascens des de moltes jornades abans de la fi. A la Copa, per contra, es va rememorar la bona actuació de dos anys abans, arribant fins als setzens de final.\nLa temporada 2006/07 va ser la 86a de la trajectòria del CD Castellón. Malgrat les expectatives creades l'anterior campanya i un esperançador inici sota les ordres d'Abel Resino, el club orellut acabà la Lliga en setena posició, això sí, descartat de la lluita per l'ascens des de moltes jornades abans de la fi. A la Copa, per contra, es va rememorar la bona actuació de dos anys abans, arribant fins als setzens de final. (ca)\nClub Esportiu Castelló 2008/09 (ca)


Els museus Dalí tornen a rebre visitants amb l'ampliació de l'exposició 'Dalí, el Surrealisme soc jo' com a gran reclam La República\nACN Figueres.-Els museus Dalí han tornat a obrir les seves portes als visitants aquest dissabte. Ho han fet amb les mesures de seguretat necessàries per reduir al màxim la possibilitat […]\nACN Figueres.-Els museus Dalí han tornat a obrir les seves portes als visitants aquest dissabte. Ho han fet amb les mesures de seguretat necessàries per reduir al màxim la possibilitat de contagis i amb un “bon ritme en la venda d’entrades”. Entre els nous atractius hi ha l’ampliació de l’exposició ‘Dalí, el Surrealisme soc jo’ del museu de Figueres i que des de l’organització esperen que sigui un reclam per atraure més públic. Com l’any passat, s’han format cues a l’exterior del recinte abans de l’obertura per part de visitants amb tiquets comprats per internet. La directora dels museus Dalí, Montse Aguer, es mostra “satisfeta” per la “fidelitat” dels visitants i destaca les 2.500 entrades venudes per Setmana Santa entre Figueres, Port Lligat i Púbol.\nPuntualment a dos quarts d’onze del matí d’aquest dissabte les portes dels Museus Dalí de Figueres, Púbol (Baix Empordà) i Port Lligat a Cadaqués (Alt Empordà) s’han obert de nou per rebre visitants. Tots ells han hagut d’accedir als diferents recintes amb mascareta, han passat un control de temperatura i han fet la visita amb un màxim d’hora i mitja i mantenint les distàncies de seguretat. Visitants com en la Míriam Chamorro que explica que tenia ganes de veure les obres de Dalí i diu que les mesures de seguretat li semblen “pertinents” tenint en compte el mal que ha provocat la pandèmia.”Som de Barcelona i feia temps que tenia previst venir i al aixecar-se el confinament vam mirar a internet i vam comprar les entrades de seguida”, assenyala Chamorro que es mostra “tranquil·la i confiada” amb les mesures de seguretat que han implementat des del museu per evitar contagis. En concret, s’ha reduït l’aforament a un 30%, malgrat que es permet arribar al 50%. També s’ha de fer un control de temperatura abans d’entrar, rentar-se les mans amb gel hidroalcohòlic i portar mascareta durant tot el recorregut, que és de sentit únic. La directora dels Museus Dalí, Montse Aguer, remarca que això fa que ara sigui “el millor moment” per visitar el museu.Entre les novetats que ofereix el teatre museu Dalí de Figueres hi ha l’ampliació de l’exposició ‘Dalí, el surrealisme soc jo’. A les dotze peces que es podien visitar fins ara a l’espai de Torre Galatea, si han afegit cinc més. Es tracta de cinc estampes del 1971 en les que Dalí repassa el pas del temps i ho relaciona amb la ciència. Contents pel ritme d’entradesDes de la direcció dels Museus Dalí s’han mostrat satisfets pel ritme de venda d’entrades. La directora dels Museus Dalí, Montse Aguer, explica que han venut més de 2.500 entrades de cara a Setmana Santa entre museus de Figueres, Púbol i Portlligat. Aguer també remarca les mesures de seguretat que han pres per poder reobrir amb garanties. De fet, la directora assenyala que ara és “el millor moment” per poder visitar els tres centres ja que hi ha limitació d’aforament i això permet poder fer el recorregut amb més tranquil·litat. “És una gran oportunitat”, remarca. Aguer assenyala que durant el temps que han estat tancats han “treballat intensament” en tasques de conservació, restauració i investigació.


Enso - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nPer a altres significats, vegeu «Enso (desambiguació)».\nUn enso de Shibata Kanjūrō dibuixat cap a l'any 2000\nEnso (円[en]相[sō]) és una paraula japonesa que significa "cercle". És potser el tema més habitual de la cal·ligrafia japonesa. Simbolitza la il·luminació, la força, l'elegància i l'univers i és "una expressió del moment".\nEs creu que el caràcter d'un artista queda totalment palès en la manera de dibuixar un enso, i que només algú íntegre tant de ment com d'esperit pot dibuixar un bon enso. Alguns artistes dibuixen ensos regularment, com una mena de diari espiritual.\nHi ha qui els dibuixa tancats mentre que d'altres no el tanquen. Per a aquests, l'obertura que queda simbolitza que l'enso no és un ens independent sinó part d'alguna cosa més gran. En dibuixar un enso, com en el hitsuzendo (una escola zen de cal·ligrafia), es persegueix més l'espontaneïtat que la perfecció en l'execució.\nÉs també un símbol sagrat del budisme zen, i sovint és usat pels mestres zen com una forma de signar les seves obres religioses.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Enso\nUna galeria d'ensos moderns Arxivat 2007-07-01 a Wayback Machine. (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Enso&oldid=26549134»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 març 2021 a les 11:06.


Usuari:Jordi Monteagudo - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMembre des de 14 feb 2015\nEm dic Jordi Monteagudo i sóc estudiant (tot i que em guanyo la vida com a professor de secundària). El meu nom d'usuari coincideix amb el meu nom real perquè tinc el propòsit de col·laborar en les àrees de la meva especialitat, de manera que no tindria cap lògica emprar-hi un pseudònim. Sóc originari de València, però visc a Catalunya des de fa uns quants anys.\nLaboralment i acadèmica, estic especialitzat en llengua catalana i literatura. Antigament, també vaig fer una enginyeria tècnica (agrícola), però fa massa anys que no exerceixo i no ho considero «el meu tema». A més de la literatura, m'interessen els idiomes i la història, i procuro practicar-los viatjant.\nM'interessa la informàtica i sóc defensor del programari lliure (usuari d'Ubuntu des del 2006, vaig migrar a Manjaro el 2014 després d'haver tastat esporàdicament Debian, Bodhi Linux i Fedora; anys enrere, però, ja utilitzava habitualment Firefox, Thunderbird i OpenOffice.org sobre una plataforma no lliure).\nA més de català, parlo castellà i italià i, en menor mesura, francès. L'anglès, més que parlar-lo, el perpetro.\nM'agradaria col·laborar amb la Viquipèdia a través de la correcció i ampliació d'articles, així com amb la traducció de l'italià i del castellà. En aquest moment, estic explorant les possibilitats didàctiques de Viquipèdia a través d'un Viquiprojecte educatiu: Viquiprojecte:Literatura_de_consum.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Usuari:Jordi_Monteagudo&oldid=22791003»\nDarrera modificació: 28 feb 2020 a les 19:46


...No esperis res de mi i no et decebré...: L' orgull de ser Catalana\nPublicat per marta a 10:18\nJordi Dorca 10 de març de 2012, a les 10:58\nNo som tan febles. Tenim moments. Espero que sigui així, Marta.\nPS: t'agafo la imatge de la capçalera.\nmarta 10 de març de 2012, a les 14:13\nNo som gens febles Jordi i per aixo ens tenen por.\nFerran Porta 10 de març de 2012, a les 13:46\nEn mig de tot el merder constant en què vivim, i del qual semblem no ser capaços de sortir-ne, jo també vull fer una crida a l'esperança i l'optimisme: no vull ser espanyol, n'estic fart de ser espanyol per a algunes coses i un "joder con estos catalanes" per a d'altres. Sé que som molts, que cada dia som més... estic 100% convençut que aconseguirem desempellegar-nos d'aquesta llosa. Només de pensar en el dia que això passi, se m'humitegen els ulls. Som-hi, tots!!!\nmarta 10 de març de 2012, a les 14:21\nFerran,qui perd els seus orígens perd la seva identitat deia en Joan Salvat-Papasseit, i Catalunya i els Catalans som l'arma poderosa que amenaça constantment el pit de l'opressor.\nPer historia, per identitat i perque tot el nostra esperit catalanista és la força que ens uneix i ens fa mes grans.\nMiquel Àngel 10 de març de 2012, a les 14:11\npos Jo penso alego existeixo ,menjo , parlo, em deprimeixo, me'n alegro, follo,i faig totes les meves funcions argàniques , fisiques i psiquiqués amb Català, i per molt que diguin En el meu cas serà aixines peruqe jo soc Català. I que s'hi possin Fulles... Per cert Passa pas res he? marta que ja saps que de vegades m'estira la naurona cap avall i aquesta l'has pagat TU i no en tens cap culpa, Val?\nmarta 10 de març de 2012, a les 14:33\nMiquel Àngel ser català es un sentiment que va més enllà d' un mateix, un sentiment mamat des de petits, la convicció de pertanya a una terra per la que els nostres avis és van deixar la pell i les il.lusions, ara ens toca a nosaltres perque com va dir Friedrich Nietzsche,arribarà un dia en el qual el poder emprarà la mentida per tal de dominar-ho tot i ja hi som per aixo res millor que ningú, per aixo el President Companys ens va donar la resposta perque la historia sempre es va repetint amb els anys, "totes les causes justes tenen els seus defensors en canvi Catalunya només ens te a nosaltres" i cada vegada amb mes conciencia de païs diria jo.\nPs- Els amics sempre hi som, ho saps i no cal parlar-ne mes.\nGalionar 10 de març de 2012, a les 17:37\nMals temps ens esperen, Marta; diria que tota aquesta ofensiva no ha fet més que començar. Haurem de fer l'impossible per no caure en el desànim i estar molt, molt alerta, perquè ens ataquen per tots cantons. Hem de ser més forts que mai, i també estar més units que mai. I estimar també la nostra terra amb més intensitat que mai. Quants Ovidis ens caldrien, en aquests moments...!\nmarta 11 de març de 2012, a les 9:32\nEndavant les haches Montse que ens queda molta feina per fer i cada vegada som mes Ovidis amb conciencia de païs.\nPere 10 de març de 2012, a les 19:11\nHem de ser més optimistes, ja tenim mil anys d'història i la lluita contínua.\nSi sabem transmetre als nostres fills el que hem après dels pares, no ens ha de fer por res.\nmarta 11 de març de 2012, a les 9:34\nPor ells, nosaltres fa anys que fem la mateixa feina i la nostra identitat sempre serà la nostra lluita.\nMiquel Saumell 11 de març de 2012, a les 8:30\nAixò de Catalunya caurà com la fruita madura. Ells ho saben, i per això actuen com actuen. Faran el que sigui per endarrerir el procés però al capdavall el "timing" només depèn dels catalans. Les independències no es concedeixen; és proclamen i llestos. Primer s’hauran d’obtenir 68 diputats (no cal que tots siguin independentistes) que estiguin d’acord en convocar un referèndum vinculant. Després, en aquest referèndum, s’haurà d’obtenir el 50% dels vots més 1 vot favorables a una Catalunya independent. A continuació, proclamació unilateral del nou estat, amb còpies a Madrid (actual metròpoli), Brussel•les (UE) i Nova York (UN). I a partir d’aquí vindrà la part més difícil: negociar els termes de la separació. És tan senzill -o, pels més pessimistes, tan complicat- com això.\nmarta 11 de març de 2012, a les 9:38\nComplicat és, pero es cert quan diuen que si una nació considera que té una dependència indigna, ser nacionalista es converteix en una elecció de dignitat.\nTemps al temps Miquel\nMaijo Ginovart 11 de març de 2012, a les 17:25\nEt fas sentir, Marta, i així fem camí cap al canvi. Les paraules d'Ovidi són tan certes! Rep una abraçada de germanor.\nmarta 12 de març de 2012, a les 13:30\nSom molts Maijo cada vegada mes i val la pena intertar-ho.\nAlyebard 12 de març de 2012, a les 11:41\nMolt d'acord amb tu i el comentari d'en Miquel, però només una puntualització. Primer és proclama la independència, després ja farem el referèndum. Perquè si ho fas al revés t'inflaran el cens (com es va fer al Marroc) o de cop i volta et trobaràs amb una pila de funcionaris i militars amb dret a vot per residència a Catalunya. El que sí és cert és que s'està arribant al punt de massa crítica. Per això ens escanyen tant i obren guerres de banderes i es volen carregar l'escola en català.\nEt robo la cita de l'Ovidi!\nmarta 12 de març de 2012, a les 13:35\nAlbert segurament tens raó, jo em miro la política d' una forma platònica, com un sentiment de país però si et sóc sincera m' agradaria saber quina es la formula perquè Catalunya torni a tenir sobretot el respecto de tothom i a partir d' aquí anar avançant, no pot ser que els drets ens vagin minvant.\nEl que si tinc la sensació es que fins ara entre uns i altres no ens movíem i ara som mes conscients de tot el que podem perdre i la sensació de país que apenes es respirava al carrer ens va escalfant i comencem a reaccionar, es una sensació meva potser.\nDafne 12 de març de 2012, a les 21:34\nAi Marta, només tenim una via perquè puguem escriure, pensar i parlar en català sense temença, i és la independència!!!\nmarta 15 de març de 2012, a les 17:41\nDons si es aixi endavat !!!\nJosep 13 de març de 2012, a les 17:06\nNo crec pas que ens puguin doblegar, Marta. No vull perdre l'esperança ni les ganes de lluitar en aquest aspecte.\nEt robo la cita de l'Ovidi!!\nmarta 15 de març de 2012, a les 17:43\nPer historia i per ser com som mai ens doblegaran.


e Article: Comentaris al marge (Nat 28) |Nativa\nArticle: Comentaris al marge (Nat 28)\nEscrit el 09/09/2005 per Ramon Faura a la categoria Comentaris al marge.\nNat 28 sep_05 Ramon Faura Coll\nNi la música ni l’art són, ni poden, ni han de ser, democràtics\nNo sé molt bé què és l’art, però és evident que no tothom pot practicar-lo. Tanmateix, negar aquesta evidència ha estat –i és– un dels punts forts del consumisme democràtic. Efectivament, la publicitat i els caps més visibles de l’administració se’ns dirigeixen una vegada i una altra en clau artística. Un cotxe que sabem que es fabrica industrialment i que arriba als concessionaris de cent en cent, se’ns assegura que és el nostre cotxe perquè nosaltres NO SOM COM LA RESTA. La cosa no acaba aquí. Els caps visibles de l’administració pública que abans, fossin bons o dolents, eren educats, polits i sovint intel·ligents, ara s’entesten en no oferir ni solucions ni propostes; tan sols xiuxiuejar-nos a cau d’orella un “tu ja m’entens” insà i pervers. I aquí teniu els lamentables espectacles de càrrecs electes ballant samba perquè “ballant samba, l’amo s’apropa a la beneiteria dels súbdits”. O dit amb altres paraules: “En la mesura en què tots vostès són artistes, jo, càrrec electe, en lloc de gestionar amb més o menys fortuna els seus impostos, ballo samba i els demostro un cop més que sóc tan enrotllat com vostès”.\nSi ens hi fixem, la perversió és evident: s’afirma que l’artisticitat és idiotisme. Un esperit creatiu, un artista, diríem, ho és en la mesura que gesticula com un mico, ensenya un tros de cul o esbufega i diu “tope” quan alguna cosa el commou. No és estrany que proliferi tant aquella frase feta (frase molt mal feta, per cert) de “Jo no crec en romanticismes”. Com si romanticisme i ximpleria fossin sinònims.\nI en relació a la música, què?, em preguntareu. Doncs no ho sé, però cada vegada creix la incòmoda sensació que hi ha més idiotes fent discos (potser m’estic fent gran). Ara tothom creu poder ser un artista, tothom creu que té dret a fer música. Legalment, és evident que sí que en tenen. Però el món de l’art és injust i no en sap res, de democratismes. Jo pregaria a tots aquells que no tenen res a dir, que romanguin callats. Si més no, que parlin fluix, allà al fons, asseguts a les tauletes al costat del bany. Sí, és cert, parlar és un dret; però també és veritat que parlar no és una obligació… I últimament, hi ha tan soroll de fons que les veus importants s’estan quedant afòniques.\n« Article: Allò espiritual en l’art Article: Sacré! (Nat 28) »