JUNTS, ER i CUP, penseu en la Llengua? Esteu disposats assegurar-ne el grau de competència? O penseu fugir d’estudi i abandonar-la com sempre? - BLOG DEL BIC (CLR*CDR) 2002\nJUNTS, ER i CUP, penseu en la Llengua? Esteu disposats assegurar-ne el grau de competència? O penseu fugir d’estudi i abandonar-la com sempre?\nASSEGURAR EL PRESENT I EL FUTUR DE LA LLENGUA CATALANA\nDe que ens serveix tenir 74 diputats i abandonar la Llengua a la seva sort?\nSense la Llengua no hi haurà independència. La Llengua n’és la infraestructura principal.\nPer allà el 1979 del segle passat, a Berga, es va esdevenir uns fets que van sere la gota que fa vessar el vas. Feia temps que els berguedans patíem el sentiment d’una progressiva degradació de La Patum empesa també pel progressiu augment de visitants a la festa, hi havien símptomes de bretolades i brutícia excessiva als carrers i tot això va despertar les alarmes, aquell anys uns soldats de la caserna de Berga van estovar un suboficial militar reenganxat. Va ser la gota definitiva i els berguedans que som bona gent també d’aquella del lliri a la mà, en aquella ocasió vam fer una cosa insòlita, vam dir “PROU! això no pot continuar o ens carregarem la nostra estimada festa”, que sortosament avui en dia ja és Patrimoni cultural i immaterial de Berga, de tota la comarca anomenada del Berguedà, de tot Catalunya i de tota la humanitat. Dit des de Berga, per un berguedà com jo, que ningú se m’ofengui, perquè es comenta amb boca petita que a part de la nostra festa cabdal, de la que en som dipositaris i responsables, molts pobles ens passen la mà per la cara en molts aspectes, ningú és perfecte, però en aquella ocasió vam saber redreçar-nos amb sa orgull i coratge per girar el sentit innexorable de la història i vam reeixir! La Patum ha assegurat des d’aleshores el seu present i el seu futur amb respecte! Una de les grans apostes de l’Assemblea ciutadana que vam endegar aleshores per salvar la festa va ser una iniciativa tan senzilla com eficaç, ajudada i acompanyada per l’amor, el respecte i la valoració que tots processem per aquesta festa, i la iniciativa aquella va ser la creació i col·locació a les entrades principals de la ciutat d’una senzilla pancarta- com les que des d’aleshores ha presidit cada any Berga durant les festes del Corpus,unes pancartes que ens recorden a tots que la “Patum és més que una Festa” és el nostre més gran valor, és aquest tan gran tresor dels berguedans. La mesura de la Pancarta -penso també per anologia en la Pancarta defensada pel MHP Torra davant dels repressors i colonialistes totpoderosos de la llei espanyola per excel·lència “la llei de l’embut”-, la mesura de la Pancarta va anar acompanyada d’altres mesures d’ordre per evitar futurs accidents per causa de la gran afluència de gent en la festa reina del foc per excel·lència.\nPerquè us explico tot això? Doncs per dir-vos que els catalans com els berguedans davant de la situació de risc de la nostra llengua hem d’actuar amb determinació ara! No demà o demà passat sinó ara!\nCatalans, el nostre valor més preuat, al costat de la vida, de la nostra terra i la nostra llibertat, entre altres coses també molt importants, és la nostra Llengua, la Llengua d’aquesta terra, la llengua Catalana. I sols nosaltres els que vivim i estimem aquesta terra i la seva gent, en som responsables., per tant hem d’actuart com els berguedans ho van fer per la seva Festa cabdal.\nPer assegurar el present i el futur de la Llengua catalana hem de fer un gran pacte de país entre parlants, professionals i sobretot POLÍTICS, ara TAMBÉ els polítics, vosaltres 74, ER, Junts i CUP, primer de tots i de tothom, no feu més l’orni, les mesures han de ser convençudes i potents, no aneu amb mitges tintes ni escorrent-vos de la vostra responasabilitat primera davant la COMUNITAT QUE US HA ESCOLLIT PER DEFENSAR ELS VALORS DE CATALUNYA.\nEsteu en tràmits d’elaborar el programa per desenvolupar en equip aquesta nova legislatura, no us oblideu de la Llengua.\nComplir amb la Llengua Catalana, a més de ser absolutament necessari ompliria de sentit i orgull aquesta legislatura que bé sabem tots que no serà fàcil.\nComplir aquesta responsabilitat de forma efectiva per la Llengua serà una de les millors maneres de complir el Mandat que ens vam atorgar el 1r d’octubre de 2017, fer de Catalunya nun estat independent en forma de República.\nConsell Local de la República Catalana Independent, del CDR*BIC. Berguedans per a la Independència de Catalunya, 2002\nAmics de Josep Espelt, Pere Esteve, … i molts altres en la memòria.\nPS1: JUNTS, ER i CUP, penseu en la Llengua? Assegurem-ne entre tots el Present i el futur. Fem l’impossible! Esteu disposats assegurar-ne el grau de competència? O penseu fugir d’estudi i abandonar-la com sempre?\nPS2: Un Gran Pacte? -Sí! Entre parlants, professionals i Polítics. Els parlants no abandonant-la i millorant-la. Els professionals essent autoexigents i eficients en el compliment de les seves obligacions envers la llengua, utilitzant-la i avisant dels perills. Ser escrupulosos en l’aplicació de la immersió, …. Els polítics ampliant-ne la immersió, vetllant per la millor efectivitat, pel compliment de les lleis d’etiquetage i comerç, fent-ne continuades campanyes de suport, exigint el compliment dels requisits als funcionaris, als jutges i al sistema judicial, l’assitència en català als hospitals i ambulatòris, als metges d’atenció primària, en tots el comerços en general, el compliment estricte de la llei de cinema aprovada pel Parlament català ja fa més de10 anys. Potenciant el doblatge de pel·lícules a la llengua catalana, el mercat audiovisual, etc.\nPS3: UN BOTÓ PER MOSTRA. Extret de Vilaweb:\n“Enemics del gallec”\nMaría Obelleiro, directora de NósDiario


Qui pot ocupar les places i qui no?\nEl 2 de març de 2014 Enric Hernández va escriure Els blocs s’esquerden al Periódico de Catalunya, on defensa unes quantes interpretacions, algunes de les quals pel cap baix són discutibles.\nArran de la visita de la senyora Viviane Reding, el debat de l’estat de la nació espanyola, la manca d’acord entre els partits que van pactar la pregunta de la consulta i un rumor sobre què pot passar a partir de la Diada del 2014 i el 9 de novembre, Hernández comença l’article d’opinió de la manera següent:\nLa setmana política ens ha deixat alguns moviments tectònics als quals mereix prestar atenció. De manera gairebé imperceptible, les plaques del contenciós català es van recol·locant sota els nostres peus. Tant els que esperen amb pànic el terratrèmol com els amants de les sacsejades identitàries hauran d’afinar els sismògrafs. I prendre nota de les successives rèpliques.\nDeixant de banda l’encert o el desencert de les prediccions d’Hernández és important comprovar l’agudesa analítica del periodista perquè és capaç de percebre ‘moviments tectònics’ ‘gairebé imperceptible[s]’.\nÉs destacable que aquells que tenen por del ‘terratrèmol’ no reben cap qualificatiu, mentre que ‘els amants’ del ‘terratrèmol’ sí són adjectivats: ‘sacsejades identitàries’. La dicotomia és clara: uns són identitaris, mentre que uns altres no. I ja se sap qui és identitari i qui no. No calen llargues argumentacions ni anàlisis afinadíssimes.\nL’article que analitzem acaba de la manera següent:\n-Les places. S’escampa el temor que la nova fita de l’independentisme sigui ocupar les places catalanes des de la Diada fins al 9-N. Els fantasmes insurreccionals de Tahrir i l’euromaidan sobrevolen Catalunya.\nA la primera oració s’usa la forma pronominal del verb escampar en un sentit figurat que fa referència a la idea que algú té un temor determinat. És significatiu que el periodista eludeixi esmentar qui té temor. Evidentment, aquells que tenen temor no són els independentistes. Així doncs, els temorosos són aquells ciutadans que opten per alguna de les terceres vies o que plantegen el manteniment de l’actual statu quo o els que volen una recentralització de les competències de la Generalitat.\nLa segona oració és significativa de la manera de percebre una determinada visió de la realitat.\nEl director d’un diari que ha esbombat la mobilització ciutadana en unes places determinades no veu de la mateixa manera la mobilització ciutadana en unes altres places. Aquest periodista pot argüir que Egipte i Ucraïna no són Espanya. Però EPC va defensar i va difondre clarament el 15-M. El mateix Hernández, el 4 de març de 2014, escriu el següent arran del desè aniversari de l’11-M a Records de l’11-M:\nL’inici de la indignació\nRecordo com alguns van vexar Pilar Manjón i les altres víctimes d’aquells atemptats que volien saber la veritat. Hi va haver víctimes de primera i de segona. I em pregunto si no va ser aquell 11-M, al crit de ‘¿qui i per què?’, quan va començar a forjar-se la indignació amb la política que va cristal·litzar en el 15-M i que avui amenaça d’ensorrar la fortalesa bipartidista.\nUna pregunta gens innocent sorgeix immediatament: per què el 15-M pot fer unes accions que no pot dur a terme l’independentisme? Evidentment, perquè entre el 15-M i l’independentisme hi ha una diferència nítida: un no és insurreccional i l’altre sí.\nL’adjectiu anterior no és trivial: insurreccional fa referència a l’acció d’alçar-se contra l’autoritat civil o política, contra el govern establert (és a dir, l’statu quo actual). Parlant en plata, contra l’estat espanyol, el bé suprem a mantenir.


Admin | Escola Nadal | Pàgina 2\nOFERTA DE PLACES PEL CURS 20-21\naquesta és la oferta de places pel curs 21-22:\nTOTA LA INFORMACIÓ DE LES PORTES OBERTES\nadjuntem a continuació l’enllaç a la presentació que us vam mostrar a la reunió d’ahir. Novament volem agraïr-vos la vostra assistència i interès per la nostra escola.\nPREGUNTES FREQÜENTS A LES PORTES OBERTES DE P3\nadjuntem un document que pot ser del vostre interès: les Preguntes freqüents a les portes obertes de P3. Recordeu que ens teniu a la vostra disposició al telèfon i correu de l’escola i que, en cas de voler assistir a les jornades de portes… Llegeix més»\nUn dels tallers que han fet els alumnes de 6èA al llarg de les Jornades Culturals d’aquest any ha estat treballar l’Art Urbà, mitjançant l’anàlisi de diferents graffitis.\nTreballant en grups cooperatius han identificat algunes de les problemàtiques socials més rellevant per ells, que posteriorment han… Llegeix més»\nReivindicant el consum d’energia excessiu a les escoles, els alumnes de sisè creen uns post-it notes gegants per recordar tant als mestres com als alumnes la importància d’apagar els aparells elèctrics a les aules, tot fent servir la tècnica del graffiti.\nTaller d’introducció a l’“Street dance” com: el break, break dance, B-boying o ball hip-hop. És un estil de dansa urbana que va aparèixer a New York City a l’últim quart del segle XX. En el taller els nens i nenes disposen d’un espai d’experimentació del… Llegeix més»\ntrobareu tota la informació relativa als tràmits d’inscripció a la web següent: feu clic AQUÍ.\nRecordeu que ens podeu contactar per correu electrònic o per telèfon per aclarir qualsevol dubte.\nEDITORIAL DE LA REVISTA DIGITAL DE LES JORNADES CULTURALS 2021\nEnguany inaugurem la primera edició de la nostra revista digital de les Jornades Culturals.\nCom ja sabeu, des de fa molts cursos dediquem aquestes jornades a treballar amb els infants aspectes pluridisciplinars del món de l’art i la cultura des de P3 fins a 6è.\nEn aquesta edició hem treballat aspectes i autors ben diversos: Degas, Britto, Delunay, Frida Kalho entre molts altres; la dansa urbana i el rap protesta, el pop-art…Trobareu enllaçats tots els articles a la barra esquerra al nostre Índex. En aquesta mateixa barra esquerra trobareu recollides totes les fotos i vídeos que apareixen al llarg dels articles!\nDesitgem que us agradi i que aquesta sigui la primera edició de moltes més revistes que vindran.\nL’ Arcimboldo, les fruites i les hortalisses a cicle inicial.\nEn primer aquestes Jornades Culturals, hem conegut al Giuseppe Arcimboldo, un pintor molt curiós del segle XV que feia les seves obres d’art com si fossin collages amb verdures, fruites i flors… per representar a les persones que retratava. Nosaltres hem tractat de reproduir algunes de les seves obres.\nPrimer vam conèixer la vida i les obres del Guiseppe Arcimboldo per saber una mica més. Després vam fer la nostra versió de les nostres cares amb fruites i verdures. Van quedar molt divertides. També vam acolorir algunes de les obres més icóniques del pintor. Una altra cosa que vam fer es pintar amb plastilina una síndria. Amb les ceres vam col·laborar amb les classes de 2n per fer un mural col·lectiu d’un paisatge fent servir la técnica d’Arcimboldo. També vam fer amb fang un plat que després el vam pintar i ens va servir per col·locar el ambientador de taronja i claus que hem realitzat per perfumar les nostres cases. Una altra cosa que vam gaudir moltíssim va ser una gimcana de buscar fruites i verdures que estaven amagades pel pati de l’escola. Hem après molts noms de les fruites i hortalisses en català, ja que vam treballar amb una fitxa on totes les lletres s’havien barrejat i ens tocava a nosaltres endreçar-les, també vam sumar i restar fruites. Fins i tot vam fer un Kahoot per saber quants noms de hortalisses hem aprés. També vam tindre temps de veure un capítol dels fruitis. I l’últim día vam ballar i gaudir al pati de l’escola.\nL’ART PROTESTA A 5è B\nL’art no sols consisteix a crear objectes bells, sinó que també hi ha de donar veu a les inquietuds o malestar socials com ara la perspectiva de gènere o la contaminació. Sota el títol de L’art protesta, els alumnes de cinquè fan una crítica social en forma de rap i pintures mural.


RC Sitges 21 – RC L’Hospitalet 32 SÃ¨nior MasculÃ A – DivisiÃ³ Honor «B» Espanyola – Historia del Rugby Club Sitges\nRC Sitges 21 – RC L’Hospitalet 32 SÃ¨nior MasculÃ A – DivisiÃ³ Honor «B» Espanyola\nQuan desprÃ©s de jugar un partit ho has donat tot, podies haver guanyat, perÃ² mires el marcador i aquest reflexa un resultat favorable a l’altre equip, la sensaciÃ³ no es d’impotÃ¨ncia com davant un equip clarament superior o de rÃ bia continguda com davant un arbitratge injust, sinÃ³ que t’envolta una sensaciÃ³ de tristor. AixÃ va esser en partits anteriors davant BUC o Fenix, tambÃ© amb ValÃ¨ncia, Enginyers i Sant Boi; el passat dissabte novament al final el sentiment era trist amb motiu de la visita de L’Hospitalet.\nEl partit va tenir alternances en un marcador inaugurat per els visitants amb un cop de cÃ stig i una marca, contrarestats per una marca sitgetana. 5 a 8 als inicis del matx. Davant la major potencia fÃsica dels visitants, els sitgetans oferien una major tÃ¨cnica individual i sobretot bon criteri de joc. En aquest primer perÃode L’Hospitalet tot i disposar d’una major possessiÃ³ no aconseguia trencar el partit, anotant sols una marca mÃ©s abans del descans. El Sitges que continuava anotant en gairebÃ© cada ocasiÃ³ que s’acostava a marca contraria, si que obtenia rendiment de les seves pilotes i amb una marca i dos cops de cÃ stig arribava amb el marcador favorable al descans 18 – 15.\nTot estava obert a la segona meitat, perÃ² novament com en anteriors partits al campionat de lliga, en aquests segons quaranta minuts la balanÃ§a es decantava per l’altre equip. Dues expulsions temporals permetien L’Hospitalet de reflectir la seva superioritat fÃsica amb dues noves maques(18-27), obrint un avantatge que resultaria definitiu per la victÃ²ria visitant. Un cop de nou amb 15 jugadors al terreny de joc, el Sitges retallava diferÃ¨ncies amb un cop (21.27) situant-se a una sola marca de remuntar el partit. En aquells minuts l’emociÃ³,a ambdÃ³s equips, s’imposava per sobre del bon joc, perÃ² era L’Hospitalet qui aprofitava una recepciÃ³ dolenta sitgetana per anotar la marca que establia el definitiu 21-32, i trencar les ilÂ·lusions locals.\nPotser es sols ilÂ·lusiÃ³, perÃ² com dÃ¨iem a l’inici, el Sitges pot guanyar a la majoria d’equips de la categoria, per aixÃ² necessita disposar de seu potencial sobre el terreny de joc i sobretot creure en ells mateixos i seguir lluitant; sols fa falta aquella inflexiÃ³ moral guanyant un partit que canvi la dinÃ mica de derrotes a victÃ²ries, per aixÃ² no es pot defallir i quan succeeixi en gaudirem tots, i molt.\nPartido Abelles – Sitges En DIRECTO


2Societat i cultura\nCommuta la subsecció Expansionisme\n3.2Pèrsia i l'Índia\n3.3Els huns a Europa\n4La confederació d'Àtila\nCommuta la subsecció Pobles successors\n6.1Els huns i els hongaresos\n7Llista de reis dels huns\nEls huns eren un poble nòmada de l'estepa que, a partir de finals del segle iv dC, va fer profundes incursions per Europa i Àsia i fins a l'Índia. Són probablement dues branques d'un mateix poble, d'origen turc, els huns blancs (dits també heftalites), que cap a la fi del s. IV dC baixaren, l'una cap a la vall del Volga i l'altra cap a l'Oxus (Amur Darya). Van aparèixer a Europa al segle iv, i el seu líder més reconegut va ser Àtila. Els huns van ser anomenats "bàrbars" pels romans quan van envair l'Imperi Romà entre els segles IV i V.\nDurant l'edat mitjana, es van deixar registrades nombroses gestes i llegendes, entre les quals hi ha la d'Hunor i Magor, la versió més antiga data del segle xiii a Hongria. En aquesta es narra com aquests dos germans donen nom a les nacions huna i hongaresa, trobant-se així ambdues emparentades. Fins ara no s'ha aconseguit establir cap parentiu ètnic entre ambdues, però s'estima que després de l'arribada dels hongaresos d'Àsia el 905, es van acabar barrejant amb les restes de la civilització huna que encara vivia al territori de Pannònia en aquells temps.\nQuant a la religió no se'n sap gairebé res. Aparentment, tenien un tipus d'adoració al cavall (ja que aquests animals eren una figura gairebé sagrada per a ells). Les fonts romanes solen referir-s'hi com a individus sub-humans mancats de qualsevol classe de déu i moral, sense creença en una altra vida a part de la terrenal, encara que se sap que tenien alguna cosa semblant a xamans o bruixots en la seva tribu (que creien en l'existència d'abominacions subterrànies infernals), especialitzats en l'endevinació a partir de l'examen de restes i ossos d'animals. Originàriament cremaven els seus morts, encara que més endavant van començar a inhumar-los. Practicaven tant la poliàndria com la poligínia.\nSegons les cròniques de l'antiga Xina, els xiongnu eren un poble nòmada de pastors i guerrers que vivia a les estepes de l'Àsia centre-oriental, al nord de la Gran Muralla Xinesa. Molts historiadors moderns pensen que els xiongnu esmentats en les cròniques xineses eren el mateix poble que va aparèixer segles més tard a Europa i va envair l'Imperi Romà sota el nom dels huns.\nEl 439, van acusar els romans de trencar l'acord després que el bisbe de Margus (a prop de l'actual Belgrad) creués el Danubi i profanés les tombes reials hunes que hi havia a la riba nord. Àtila i Bleda van saquejar diverses ciutats romanes, entre aquestes Margus, Viminacium, Singidunum (Belgrad), Naiso (Niš), Sardica (Sofia) i Filipòpolis (Plòvdiv). Després d'això, Teodosi va aconseguir la pau lliurant una indemnització i triplicant els tributs.\nImmediatament va iniciar una política encara més agressiva que l'anterior, va trencar la treva i va penetrar amb el seu exèrcit a Il·líria. No se sap res concret sobre Àtila entre el 435 i el 439. El 441, quan les tropes romanes estaven actuant a la frontera tant oriental com occidental, va atacar fortament el Danubi oriental, prenent i saquejant moltes ciutats, inclosa Singidunum (Belgrad). Constantinoble va aconseguir una treva pel 442 i va portar tropes de l'oest. Però el 443 Àtila va tornar a atacar: va conquerir ciutats del riu i es va dirigir a l'interior cap a Naiso (Nis) i Sardica (Sofia), que van ser destruïdes. Camí de Constantinoble, va ocupar Filipòpolis (Tràcia), va derrotar els romans en totes les batalles i va envoltar la capital imperial, que no podia prendre amb els seus arquers. Va posar rumb a Gallipolis, on estaven refugiades les últimes tropes imperials, i les va desfer. Va imposar una pau que incloïa el pagament dels endarreriments i la seva mora (6.000 lliures d'or, uns 1.800 kg) i la triplicació del tribut anual (2.100 lliures per any, uns 650 kg).\nÀtila es va coronar rei únic (autòcrata) després que morís el seu germà durant una cacera el 445, probablement assassinat per ell mateix. Va atacar de nou el 447, més a l'est (Escítia i Moesia) que la vegada anterior i va derrotar els romans en el riu Uto (riu Vit), però amb un alt cost en soldats. Devastà els Balcans i Grècia fins a les Termòpiles i en els anys següents es va mantenir una mena d'hostilitat latent entre Àtila i Teodosi II, com narra Prisc de Pani (fragments de la seva Història), que el va visitar a Valàquia al costat dels ambaixadors romans del 449. Es va concloure una pau més onerosa per a l'imperi que la del 443: l'imperi havia d'evacuar una ampla franja sud-danubiana i lliurar grans tributs.\nÀtila va entrar a la Gàl·lia el 451, aparentment contra els visigots del Regne de Tolosa, que no mantenien contenciosos amb Valentinià III ni amb Aeci, amb qui Àtila estava en bones relacions. Se sap que, el 450, Honòria, germana de l'emperador, li va enviar el seu anell i la petició que la deslliurés d'un matrimoni al qual l'obligava. Àtila va reclamar Honòria com a esposa i va demanar la Gàl·lia com a dot. Aeci i Teodoric I van pactar una actuació conjunta. Àtila va intentar ocupar Aurelianum (Orleans), però els romano-gots l'hi van impedir a l'últim moment. La Batalla dels Camps Catalàunics (o, segons altres fonts, Mauriacs) es va produir en camp obert, en situació desconeguda. Teodoric va morir, però Àtila, vençut per primer i únic cop, va haver de retirar-se.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Huns&oldid=30401182»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 27 juny 2022 a les 19:48.


aviaremei.com » SARSUELA DE PEIX\nPublished by admin a las 3:49 pm under PEIXOS\nLa sarsuela consta de 3 o 4 classes de peix, segons es vulgui. Recomanem: lluç, llagosta, cloïsses, rap, mero, llenguado, sard, calamars, gambes, llagostins, etc.\n(Per fer la picada: julivert, alls, sal, oli, pebre, 1 nyora remullada, 1 ó 2 galetes maria o borreget, ametlles torrades)\nEl peix tallat a rodanxes, el salpebrem i enfarinem. El passem per la paella perquè quedi un xic consistent. Colem l’oli, i a la mateixa paella passem el peix d´esclova com els llagostins, els escamarlans o les gambes, i els guardarem al igual que el peix. Passar l’oli a la cassola i sofregir la ceba amb un xic de tomàquet.\nEls musclos i les cloïsses les farem al vapor i guardarem el suc que colarem i el tirarem a la cassola amb un raig de vi blanc sec. Fer un fumet de peix que pot ser d’un tros de cap de rap, unes espines o un cap de lluç que sigui fresc, que bulli una estona i ho triturarem i colarem. Posar el peix ben posat a la cassola cobrir-lo del fumet, deixa que arrenqui el bull molt a poc a poc, procurant no es desfaci.\nFer seguit la picada i afegir-la. Testa de sal. Si queda poc suc afegir fumet o una mica d’aigua.Si la feu el dia abans surt més bona, però a l’hora de tornar a escalfar s’ ha d’afegir una mica d’aigua (millor escalfar al forn perquè no s’enganxi a la cassola).


Donallop és el tercer grup sorpresa dels Concerts a Cegues | Notícies - La Tornada\nDonallop és el tercer grup sorpresa dels Concerts a Cegues\nEls Concerts a Cegues segueixen endavant i el dissabte 13 de novembre van viure el seu tercer concert obert al públic a la Casa Masó de Girona. Va ser amb els mallorquins Donallop com a grup sorpresa de la doble sessió que es va fer en un dels espais més especials de la ciutat, la casa natal de l’arquitecte Rafael Masó.\nEl duet format per Pere Bestard i Joana Pol va oferir una doble sessió interpretant els temes de "Cara a Cara", el seu últim EP, però també el darrer single, "Saladina" i cançons més antigues com "Aubons", "Magranes" o "Com avui". La proximitat que hi havia entre públic i músics va establir una connexió màgica, fent del concert una oportunitat única per sentir la música de Donallop de manera més íntima que mai.\nEl festival continuarà la setmana vinent amb una nova doble sessió, en aquest cas als Banys Àrabs, que també té les entrades exhaurides. Després quedaran els concerts a la Capella de Sant Jaume, el monestir de Sant Pere de Galligants, el Museu d’Història i el Museu d’Art, encara amb entrades a la venda.


▷ ⭐Definició de llançador⭐ - Significat, Exemples i Sinònims\nelcorrector.cat » Definició de llançador\nDefinició de llançador\nara pots trobar La definició i nombrosos exemples de com utilitzar la paraula llançador, en aquesta selecció de rectificacions ortogràfiques pots veure com es pot usar en un text Veritable aquest mot i fer servir un dels sinònims que et recomanem de la llista completa que trobaràs aquí també veuràs la seva Definició perquè et sigui moltíssim més simple entendre què significa llançador.\nPeça generalment de fusta, en forma de barca amb les extremitats afusades i guarnides amb punta de ferro, que s’usa per a teixir i que es fa servir per a inserir el fil de trama dins la calada.\n¿Cóm es diu llançador en castellà? / ¿Cómo se escribre y se dice llançador en catalán?\nSi tens ganes de saber com s’escriu en castellà llançador has de saber que la seva traducció és llançador pots trobar en la nostra pàgina web més exemples en català perquè et sigui més simple contextualitzar-la en espanyol.\nExemples de com utilitzar llançador\nÉs un llançador molt dolent de tirs lliures per faltes, però això hauria de millorar […] quan ell maduri en el seu joc.\nEn un vehicle llançador equipat amb […] motors coet, el DEIMOS-1 abandonava l’atmosfera al cap de pocs minuts aconseguint […] una velocitat superior als 7,9 km / s (28.440 km / h) i una altura de més de 150 km.\ni) Un sistema llançador múltiple i cada […] un dels projectils que es compon\nL’agència va anunciar […] també les assignacions de treball per al llançador Ares V, un coet de càrrega pesada utilitzat […] en missions lunars.\nMèxic i Panamà també es vanaglorien de representants en els Yankees, el jardiner […] Karim García i el llançador Mariano Rivera.\nCal tenir en compte que la construcció d’un sistema de satèl·lits requereix d’un procés molt meticulós per […] assegurar que cada equip que forma part […] del satèl·lit, i del llançador corresponent, es [… ] sotmet a un procés de certificació i proves detallat.\nNota: El roll cat més efectiu s’aconsegueix quan el cop d’llanci davanter s’acaba prop de la línia estesa a l’aigua davant del llançador.\nJuan Marichal, aquest gran llançador dret famós […] per la seva alta puntada al llançar, va entrar al Saló de la Fama el 1983.\nPel que fa als vols espacials […] tripulats, el futur llançador Soyuz basat en el […] Centre Espacial Europeu pot suposar […] una capacitat addicional per a Europa.\nÉs possible […] que s’estigui formant un poderós braç llançador.\nPer «munició de dispersió» s’entén un llançador transportat per aire o propulsat des de terra que conté submunicions […] amb explosius.\nThorkildsen succeeix en el […] palmarès a un altre llançador de javelina, […] el finlandès Tero Pitkämäki.\nEn l’interval d’algunes hores, […] l’oficial de servei surt sobre un pont lateral, carrega un bathytermógrafo […] sol ús (XBT) en un llançador i dispara.\nEveline llançador també es reserva […] el dret de canviar o modificar la informació proporcionada.\n(D) El llançador pot desplaçar-[…] a la posició de receptor si no hi ha ningú en aquesta posició.\nEn aquest cas, l’ordre de […] llançament s’invertirà, com succeeix actualment, sent l’últim llançador en actuar el que estigui al capdavant.\n(C) El llançador pot incorporar-[…] al lineout tan aviat com la pilota hagi estat llançada.\nLlavors es considera que els satèl·lits inclosos en aquesta plataforma seran generalment […] compatibles amb el llançador corresponent.\nEl disseny del llançador es va ajustar a les característiques […] específiques del UAV SIVA, i es van realitzar modificacions i ajustos […] posteriors per adaptar-se a les diferents evolucions del mateix.\nMatsuzaka no era […] aquesta tarda el llançador imbatible.\n10. Es va expressar l’opinió que no existeix aquesta diversitat de característiques entre els objectes aeroespacials, però que sí sembla necessari distingir entre un objecte que […] només pot enlairar cap a l’espai […] ultraterrestre amb llançador, encara que torni […] a la Terra valent-se de propietats aerodinàmiques […] característiques d’una aeronau, i un objecte que tant en enlairament com en aterratge es valgui de característiques aerodinàmiques.\nTal col·laboració comprenia el llançament d’objectes espacials amb un llançador indi.\nEl llançador es reorienta per a […] procedir a la separació del satèl·lit.\nL’home és com un calder bullint o […] com un radiant llançador de disc, propulsant […] al pensament en l’espai.\nPrimer, hi ha individualisme – […] representat pel llançador, aturat al mig […] del camp i responsable del seu propi destí.\nEl llançador universal és un banc de proves […] d’impacte capaç de llançar diferents formes antropomòrfiques contra un vehicle.


Canet Rock Mallorca presenta el cartell de la primera edició - Primera Fila\nOques Grasses, Zoo, Suu, Stay Homas, Buhos o La Pegatina formen part de la primera edició del festival\nAquest estiu neix Canetrock Mallorca. El mític festival recuperat el 2014, que porta 8 edicions consolidat a Catalunya, arriba enguany a Alcúdia. El festival acollirà una dotzena de les bandes més importants del panorama musical català, amb especial presència d’artistes de les Illes, i crearà una escena musical única i singular. El 23 de juliol es viuran més de 12 hores de música i festa ininterrompuda amb el mateix esperit que al Maresme, en un espai idíl·lic: Sa tanca de Can Domènech.\nAls quatre grups anunciats al desembre, Zoo, La Pegatina, Xanguito i Pèl de Gall, s’hi sumen Oques Grasses, O-Erra, Els Catarres, Stay Homas, Buhos, Suu, Anegats i Mdmar.\nAquest cartell representa la diversitat de la música que es fa als territoris de parla catalana. Precisament un dels reptes de Canetrock Mallorca és generar ponts musicals entre aquests territoris perquè el públic gaudeixi d’un gran aparador de l’escena musical del país.\nEl festival espera rebre 12.000 persones en aquesta primera edició. A dia d’avui, més de 4000 ja tenen la seva entrada.\nLes entrades tenen un preu promocional de 36 euros fins el 18 de març a les 12:00 de la nit. Es poden adquirir al web del festival.


El Govern no descarta avançar les eleccions si es condemna els presos - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nAragonès també es planteja un «govern de concentració» o un reforç del govern amb nous suports\nefe/acn 04.08.2019 | 23:12\nAragonès va assegurar que «cal tenir totes les cartes sobre la taula» quique garcía/efe\nAragonès va assegurar que «cal tenir totes les cartes sobre la taula»\nEl vicepresident del Govern, Pere Aragonès, considera que «no es pot descartar ni un avançament electoral ni un Govern de concentració» per respondre a una eventual sentència condemnatòria del Tribunal Suprem als polítics presos i trobaria «contraproduent» reduir la pluralitat de l'independentisme a «una única llista» electoral.\nAragonès va assenyalar que «per prendre les millors decisions» a l'hora de donar resposta a les possibles condemnes als líders independentistes jutjats, «no s'ha d'anar amb prejudicis sobre cap de les possibles alternatives», sinó que cal «tenir-les totes sobre la taula».\n«Jo no descartaria ni un reforç del Govern, amb una ampliació dels suports o amb un govern de concentració, ni unes eleccions», va afirmar Aragonès, ara adjunt a la presidència d'ERC i que a partir del congrés que els republicans celebraran el proper setembre passarà a ser el coordinador nacional del partit.\nPer a Pere Aragonès, un «govern de concentració» és «un escenari que no hauríem de descartar d'entrada i que podríem avaluar».\n«Amb qui primer ho hauríem d'avaluar és amb els socis del Govern. Els primers amb els quals hauríem d'acordar-ho serien el president de la Generalitat i la resta de membres del Govern. Aquesta també pot ser una solució que estigui damunt de la taula, crec que no és descartable», va insistir l'actual vicepresident del Govern, que no va concretar si en aquest possible executiu d'unitat hi hauria d'haver els comuns i la CUP.\nLa CUP, peça clau\nEn aquest sentit, el diputat de la CUP Vidal Aragonès va avisar que la seva formació no es tanca a negociar uns futurs pressupostos ni una possible governabilitat a Catalunya, amb opció d'entrada al Govern, però només si això suposa «avançar nacionament i social».\nEn una entrevista realitzada a RAC1, el diputat de la CUP va assegurar que els cupaires no s'han negat mai a parlar de pressupostos, però va marcar com a imprescindible que aquests incloguin polítiques concretes que no suposin «un replegament en l'autonomia», com va denunciar que ha succeït durant els darrers 18 mesos.\n«Amb el replegament per l'autonomia, la il·lusió per un possible govern de Pedro Sánchez i les polítiques neoliberals no ens hi trobaran», va sentenciar Aragonès. També va afegir després que no pretenen «enganyar ningú» i que el canvi de rumb aprovat a l'última Assemblea Nacional del partit «no ha transformat la CUP», sinó que ha estat només «una opció estratègica concreta». Aragonàs va rebutjar concretar amb quines formacions polítiques podrien entrar al govern.


Dia de la Pau | SomCEM\nJulia Bou — 6 de Febrer de 2017\nEl dilluns, dia 30 de gener, va ser el Dia escolar de la No violència i la Pau. És un dia dins del calendari escolar que consisteix en parlar i reflexionar sobre aquest tema en els diferents cursos ,des de parvulari i primària fins a secundària, i es fan diferents activitats relacionades per inculcar als alumnes que està passant al món. Aquest any hem centrat el tema en parlar de “Els Drets Humanis i els Refugiats”.\nD’entre moltes activitats , els petits n’han fet una que ha estat omplir tota una paret de cases, casetes fetes per ells, amb un desig que cada nen escrivia. Volia representar que els obrim les nostres cases i que tothom es mereix un lloc digne on viure. D’altres activitats han estat, com cada any, que els alumnes de parvulari van pintar unes mandales amb el signe de la pau i van fer un colom de la pau enganxant papers que havien retallat. També van fer uns caramels amb el seu nom. Els alumnes de primer de primària van pintar mans de la pau i les van enganxar en una cartolina. A secundària s’han fet xerrades amb l’alumnat amb la ong Stop Maremortum per explicar i conscienciar sobre el fenomen dels refugiats que malauradament sentim cada dia als mitjans de comunicació.\nEl dia 30 a les 1 1 del matí , es van reunir tots els alumnes de parvulari i primària en un acte en que el director de l’escola (Pep Trelis), va fer la lectura d’un manifest envers el tema dels Refugiats i dels Drets Humans. Seguidament els alumnes van cantar diferents cançons de la Pau, tots junts agafats.\nNext post Ajudar al medi ambient!\nPrevious post BETT 2017


9 de setembre de 2016 Política nacional\nEntre el sobiranisme, existeix la raonable preocupació de no assolir prou massa social per esdevenir majoria en un hipotètic referèndum d’autodeterminació. El creixement exponencial d’independentistes dels darrers anys ha donat pas a un recompte més afinat de partidaris de constituir una República Catalana i encetar un il·lusionador procés polític de ruptura amb la monarquia espanyola. Les darreres dades de juliol del CEO assenyalaven que els partidaris de crear un nou estat se situaven al 47,7%, mentre que els contraris eren el 42,4%. La història recent ens mostra un interessant procés en què un catalanisme vague i transversal ha mutat revolucionàriament en un sòlid projecte independentista. Alhora, i en un període de recomposició política, constatem com el federalisme líquid s’ha evaporat contra el mur de la realitat, tot bifurcant-se entre un conservadorisme estèril o un independentisme pràctic que ha aportat centenars de milers de conversos. Entremig, l’emergència d’un sobiranisme postnacional (que bé podria representar l’Antonio Baños o Súmate) en el qual, amb consciència d’arrels hispàniques, veuen la possibilitat de crear una república com la gran oportunitat de millorar el seu benestar.\nNo obstant això, el procés ha generat intenses transformacions que han dissolt antigues certeses i han fet caducar velles categories d’anàlisi. Davant del fet que hi ha un nucli impermeable al projecte independentista, i un gruix de persones que no es decanten, s’han formulat interpretacions interessades sobre el silenci o l’ambigüitat del que podríem qualificar el disputat espai dels no alineats. Malgrat que la demoscòpia mostra l’heterogeneïtat d’aquest col·lectiu, partidaris i detractors de la independència tendeixen a simplificar les raons d’aquesta teòrica equidistància. Aquest estiu, alguna batussa pel Twitter tractava d’atorgar aquests centenars de persones a una suposada “Catalunya real”, necessàriament metropolitana, enfront d’un sobiranisme contemplat sota les ulleres del soleturisme. Aquest és un prejudici que, malgrat el descrèdit intel·lectual del marxisme, continua ancorat entre bona part de l’esquerra, i que porta alguns comentaristes a associar catalanisme amb burgesia i a idealitzar una classe obrera de procedència immigrant. Les evidències indiquen una gran diversitat social i política, i una gran singularitat vital entre aquests dos espais que la realitat fa permeables i canviants.\nCert és que les dades del CEO dibuixen tendències. Els nascuts a Catalunya són partidaris de la independència en un 60% i els catalanoparlants ho són en un 76,8%, mentre que, en canvi, només ho són el 16,8% dels nascuts a territori espanyol, un 16,3% dels qui fan servir el castellà com a llengua habitual o un 40, 9% dels qui es consideren bilingües. A l’hora d’interpretar els comportaments polítics i la seva relació amb la preferència per una República Catalana, també cal considerar una porció significativa de persones arribades a Catalunya que han esdevingut independentistes. Tractar d’explicar per què tants han transitat aquest camí ens hauria d’ajudar a orientar quina pot ser la millor manera d’ampliar aquesta majoria.\nLa identitat és un procés de reinvenció personal que comporta un esforç que requereix recompensa. A occident, aquesta es diu “ascensor social”. Per tal d’incorporar-se a una societat d’acollida, cal que existeixin mecanismes de participació de ple dret en la construcció nacional. Bona part dels èxits tenen a veure amb l’accés al treball, la barreja social i l’associacionisme. A Catalunya, encara que també a França, Escandinàvia o altres estats, la funció pública permet esquivar la discriminació tàcita de la societat autòctona, o l’accés als estudis superiors genera un espai d’intercanvi en igualtat de condicions que forja la necessària igualtat en què es fonamenta la cohesió nacional. Això, fins no fa gaire, ha permès que mestres, personal sanitari, administratius, sindicalistes, treballadors, estudiants de cognoms diversos hagin pres consciència i responsabilitat nacional.\nNo es convencerà els indecisos amb paraules, perquè la millor pedagogia és la dels fets\nLes recances que mostren determinades forces d’esquerres sobre el sobiranisme, malgrat que no sempre són honestes, tenen cert fonament. En els darrers anys, el neoliberalisme present en bona part dels ideòlegs sobiranistes i la praxi d’una Generalitat que fa que Catalunya sigui una de les regions europees amb menor percentatge de treballadors públics (13,2%) respecte a Espanya (21%) o el 25% europeu. Catalunya té medalla de bronze europea en les taxes universitàries més altes, el doble que les espanyoles i el triple que la mitjana europea. No es convencerà els indecisos amb paraules, perquè la millor pedagogia és la dels fets. La independència beneficiarà els independentistes i els no independentistes. Només l’acció governamental quotidiana basant-se en la construcció d’una factoria d’ascensors socials podrà assegurar la majoria necessària per a la ruptura.\nNota: Article publicat ahir a El Punt Avui


BANYOLES RUGBI CLUB: Important Resultat a Casa: Monstres 19 - BUC B 11\nImportant Resultat a Casa: Monstres 19 - BUC B 11\nDissabte passat, després d'una matinal plena de rugbi, amb partits d'alevins, escoleta i infantils entre el GEiEG i el Sant Boi i el partit femení de Divisió d'Honor entre el GEiEG i l'INEF de Barcelona, a les 19:30 els Monstres s'enfrontaven a l'únic equip de 3ª que no havia perdut cap partit, el BUC B de Barcelona. A priori se sabia que seria un partit molt complicat, però vital per les remotes aspiracions dels Monstres a liderar aquesta lliga. Només els servia la victòria si volien tenir opcions de quedar primers de la 3ª A, amb l'ajuda de resultats favorables d'altres partits. El BUC venia amb 3 canvis, una mica mermat per les necessitats del seu 1r equip, i els Monstres sortien amb molta motivació. Els primers minuts, el BUC imposava el seu joc contundent, apropant-se a la marca banyolina. Fruit d'aquests atacs vingueren els primers 3 punts visitants als 5 minuts de partit, amb la transformació d'un cop de càstig. La resposta no es feu esperar, i els Monstres, quan tenien la pilota, amb joc desplegat ràpid, avançaven sense acabar de definir les jugades. Un cop de càstig contra els barcelonins transformat pels Monstres anivellava el marcador (3-3). Durant els següents 10 minuts, el BUC tornava a apretar fort amb els seus atacs, acorralant els Monstres en el seu camp. Però en el minut 22 arribava el primer assaig del Banyoles, després d'una llarga jugada que començava amb una touche robada, seguia amb un cop de càstig jugat amb rapidesa, i que culminaven els 3/4. L'assaig no transformat deixava el marcador en un 8 a 3 pels locals. Els visitants seguien posant pressió utilitzant el joc al peu per tancar els Monstres en el seu camp. Als 34 minuts de partit, el BUC transformava un altre cop de càstig, apropant-se al marcador (8-6). A partir d'aquí, els Monstres prengueren la iniciativa i posaren entre les cordes al BUC. El premi arribà en forma d'un cop de càstig davant de pals en la darrera jugada de la 1ª part, tranformat per en Falvert, deixant l'11-6 de la mitja part.\nLa segona part fou un remake de la primera. Els primers 10 minuts veieren el domini dels atacs del BUC, però a partir d'aquí, els Monstres tornaren a tenir la pilota i en el minut 16 tornaren a penetrar la zona d'assaig visitant per aixamplar la diferència (16-6). Els següents 10 minuts es jugaren en la zona central del camp, amb bones defenses i augment dels errors d'ambdós equips. Però en el minut 26 de la 2ª part, i després d'una situació confusa d'una melé, el BUC anotava el primer i únic assaig, tornant a trepitjar els talons dels Monstres en el marcador (16-11).\nDesprés d'aquest assaig, els de Banyoles tornaren a pitjar l'accelerador, plantant-se a camp contrari amb perill. En el segon minut de descompte, (42') els Monstres transformaren un altre cop de càstig, deixant el definitiu 11-19. El partit s'allargà encara fins a 47 minuts, 7 minuts de descompte poc comprensibles, però tot i les embestides finals del BUC, els Monstres es mostraren ordenats en defensa, i mantingueren el resultat fins el darrer xiulet de l'Àrbitre.\nEls dos partits que resten són vitals per les aspiracions dels Monstres, el difícil encontre a Manresa del 16 de març, contra els líders, i la sempre perillosa visita de l'Osona en la darrera jornada de lliga, a casa el 24 de març. Caldrà mantenir el nivell de concentració, treball i sacrifici per poder acabar la temporada satisfets per la feina feta.\nVaren jugar: Jack (Guillem, 50'), Carles, Porxas, Ralita (Xuri, 60'), Bernat J., Nando (Jose, 50'), Fede (3), Arnau (c), Molera, Falvert (6), Xuni, Simon (5), Hagi (5), Cufi (Bosco, 40') i Txupi. També hi eren, Miquel, Pau, Antic i Dum.\nPublicat per Bernat Llobet a 7:45


Robinswood Cashel Ballynahinch Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCashel, Ballynahinch, Ballynahinch, Irlanda - Veure al mapa\nMés informació sobre Robinswood Cashel\nAl visitar Ballynahinch, vosté es sentirà com a casa a Robinswood Cashel, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Robinswood Cashel asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma a cada habitació. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Robinswood Cashel no troba competidors en cap categoria.


▷ Croquetes de Formatge Gorgonzola i Nous en OFERTA! – Melé 1906\nCroquetes de Gorgonzola i Nous (12 unitats)\nCroquetes de Gorgonzola i Nous (12 unitats) - Crues està en espera i s'enviarà tan aviat com torni a estar en estoc.\nAmb un gust de formatge gorgonzola, nous de primera qualitat i ingredients naturals seleccionats, les CROQUETES DE FORMATGE GORGONZOLA I NOUS són les croquetes preferides per a nens, persones gourmets i gent amant del formatge italià.\nAquestes croquetes amb farina de blat i llet sense lactosa són fàcils de cuinar i NO s'obren al fregir. A més són croquetes que engreixen menys al ser baixes en sal.\nCom Preparar Croquetes de Formatge Gorgonzola i Nous amb Thermomix® TM6\nPosem el formatge Gorgonzola a la Thermomix i el triturem (30 segons a velocitat 5) i el guardem.\nPosem la llet a escalfar a una cassola.\nPosem la margarina a la thermomix (3 minuts a 80º velocitat 2).\nDesprés, afegim la farina (8 minuts a 100º a velocitat cullera).\nS'afegeix la llet calenta, sal, les nous i el formatge (5 minuts a 100º velocitat 5)\nEnergia 187kcal 9%\nGrases 7,7g 11%\nGrasa Saturada 2,2g 11%\nCarbohidrats 23,2g 9%\nSucre 2,3g 3%\nProteïna 4,6g 9%\nSal 0,3g 2%\nAbans de Comprar las Croquetes de Formatge Gorgonzola i Nous Llegeix Això\nAbans de comprar volem que aquesta review de les Croquetes de Formatge Gorgonzola i Nous et doni tota la informació possible perquè estiguis segur que és el producte que necessites. Per això, has de saber que es tracta d'unes croquetes molt cruixents i que els intolerants de la lactosa han de tenir cuidado ja que el formatge conté lactosa, tot i que la llet no en contingui.\nLes Croquetes de Formatge Gorgonzola i Nous són ideals per a nens, gourmets o per a persones sanes que es cuiden.\nD'altra banda, si estàs seguint una dieta saludable amb baixa sal, aquestes són les teves croquetes.\nCOMPRA CROQUETES EN OFERTA!


Estratègia i activitat de negoci – Grup Crèdit Andorrà\nUn Grup internacional\nCreixement enfocat i eficient\nDesenvolupament d’una autèntica banca digital\nGrup bancari operatiu en els principals centres financers\nReputada i elevada notorietat\nCultura i avantatge competitiu\nActivitat de les àrees de negoci\nGrup Crèdit Andorrà és el principal grup financer d’Andorra, amb serveis de banca comercial, de banca privada i de gestió d’actius a escala internacional que es complementen amb altres línies de negoci, com ara l’activitat asseguradora.\nÀrea de negoci Andorra\nGrup Crèdit Andorrà és líder de la banca comercial a Andorra i ofereix una plataforma internacional amb una àmplia oferta de serveis boutique en Wealth Management i una proposta de valor centrada en la confiança, la tradició i la reputació.\nÀrea Banca Privada Europa\nL’àrea de Banca Privada Europa agrupa l’activitat de Wealth Management sota les firmes de Banque de Patrimoines Privés, amb seu a Luxemburg, juntament amb Banco Alcalá a Espanya, i les unitats de Noves Geografies i External Asset Managers (EAM).\nÀrea Banca Privada Amèrica\nLes tres principals posicions de la regió han evolucionat cap a negocis molt específics: Miami ha esdevingut el hub dòlar del Grup i la base de la nostra presència als Estats Units; Mèxic DF s’ha enfocat en el desenvolupament de la banca privada domèstica del país, i Panamà es manté com a centre financer regional i de referència preferencial d’Amèrica Central.\nEl pla estratègic del Grup Assegurador s’ha centrat durant el 2017 en la consolidació del negoci, el creixement en altres canals com la mediació, la venda directa o el telemàrqueting, l’omnicanalitat i l’impuls de la digitalització en els processos i el servei.\nEls hòldings de corredories RSM i ERM han arribat a un acord pel qual els dos grups fusionaran els negocis respectius de corredoria i consultoria per donar lloc a un nou hòlding d’intermediació líder en el mercat espanyol, com a primera corredoria d’assegurances privada d’Espanya.\nEl nou hòlding ERSM suma serveis, talent, tecnologia, innovació, canals, know-how i professionalitat.\nActivitat de les unitats corporatives\nLa digitalització dels serveis en el mercat financer està transformant la nostra manera de relacionar-nos amb els clients, la nostra manera d’organitzar-nos i també la nostra manera de fer negoci.\nLa innovació és la clau per fer-ho possible i és una de les principals fortaleses del Grup Financer Crèdit Andorrà.\nInnovació tecnològica i millora de l’experiència digital del client\nL’àrea d’Innovació, creada el 2016, té la missió de ser el catalitzador de la innovació en els projectes del Grup.\nEn paral·lel, l’àrea de Mitjans ha elaborat un pla de transformació digital i seguretat tecnològica que marca el full de ruta per als proper anys.\nCrèdit Andorrà ha desenvolupat un mètode d’innovació propi que incorpora les millors pràctiques i metodologies de treball disruptives.\nL’objectiu és estendre el mètode a tota l’organització com un estàndard per a la captació de talent i la implicació de les persones en l’estratègia del Banc.\nEl nou paradigma del negoci financer ve determinat per tres factors globals, que canviaran de forma substancial les entitats financeres i la forma de relacionar-se amb el client.\nl’adequació a una regulació cada vegada més exigent,\nl’aparició de nous actors en el mercat, com les fintech, i\nla transformació digital, que implica l’ús de les tecnologies d’avantguarda en un món hiperconnectat.\nLes línies de treball que marquen el pla de transformació digital del Grup pivoten sobre cinc elements principals.\nNou model d’“advisory” per a banca privada amb Salesforce\nCrèdit Andorrà ha desenvolupat un mòdul específic d’assessorament financer per a serveis de banca privada a la plataforma Salesforce, la multinacional tecnològica que la revista Forbes ha reconegut com la companyia més innovadora del món el 2017.\nA l’hora d’iniciar el projecte s’han posat en valor les capacitats tecnològiques de Crèdit Andorrà com a desenvolupador de noves solucions digitals, a més de l’expertise i el coneixement en el món de la banca privada i les assegurances\nEl mòdul d’advisory, que compleix els requeriments regulatoris de compliment normatiu del sector (MiFid II, Facta, Basilea III i PSD2), vol ser un referent en el món de la banca privada internacional. .\nCrèdit Andorrà també ha implantat Salesforce Financial Services Cloud, Marketing Cloud i Community Cloud com a solució unificada de tecnologia al núvol integrada amb els cores bancaris i de les companyies asseguradores del Grup.\nMerkaat, el primer assessor en inversions digital d’Andorra, premi de l’Associació EFMA a la innovació bancària\nRiscos i compliment normatiu\nQualitat i excel·lència en la pràctica bancària\nBanc de l’any a Andorra 2017\nMillor banc d’Andorra en banca privada\nCompromís global amb la societat\nPrimera entitat financera d’Andorra signatària del Pacte Mundial\nPrimera institució privada d’Andorra que s’adhereix als ODS per contribuir a l’assoliment de l’Agenda 2030 de les Nacions Unides\nMillor banc d’Andorra 2017 en responsabilitat social corporativa\nAlts nivells de solvència i fortalesa financeres\nTop 1000 (The Banker)\nPrimer banc d’Andorra entre els 1.000 bancs del món en capitalització\nBBB (llarg termini) / F3 (curt termini amb perspectiva estable)\nQualitat en els processos i en la gestió\nÀrea d’Inversions de Crèdit Andorrà: departaments de Tresoreria i Mercat de Capitals, i d’Administració de Mercats i Control de Crèdit Andorrà.


la veritable inflexió de l'ex-dona de Michael Douglas - Diandra Luker - Cònjuges Famosos\n5 de novembre de 2019 354\n1 Qui és Diandra Luker?\n7 Popularitat a través del seu matrimoni amb Michael Douglas\n8 Vida després del divorci\n9 Ex-marit Michael Douglas - Wiki / Bio\nDiandra de Morrell Luker va néixer sota el signe de Sagittarius el 30 de novembre de 1955, als Estats Units, i és un productor de 63 anys, que va guanyar fama a través del seu anterior matrimoni amb Michael Douglas, un famós actor guanyador de l’ Oscarscar.\nEl valor net de Diandra Luker supera els 50 milions de dòlars guanyats de la indústria cinematogràfica i 45 milions de dòlars a través de la liquidació de divorci de Michael Douglas. Té dues cases, situades a Mallorca, Espanya i Beverly Hills, Los Angeles, que augmenten la seva fortuna.\nEs pot haver oblidat dones famoses - Michael Douglas - El primer matrimoni de Diandra Luker, Michael Douglas, va ser ...\nDiandra Luker va passar la seva infantesa a la petita illa de Mallorca, Espanya, on va ser criada pel seu pare suís-americà que va ser diplomàtic i la seva mare anglo-francesa. Diandra pertany a l'ètnia caucàsica. Inicialment va assistir a un internat a Suïssa, i després va acabar els seus estudis secundaris als Estats Units. Després de matricular-se, es va matricular a l'Escola de Servei Exterior d'Edmund A. Walsh a la Universitat de Georgetown, Washington DC, però va abandonar el seu segon any per concentrar-se en la seva vida casada.\nQuan era adolescent, Diandra Luker va participar activa per col·laborar amb organitzacions benèfiques. Va formar part de La Creu Roja, que la va portar a treballar com a productora de cinema al documental del Consell d'Administració del Museu Metropolità del Museu, relacionat amb la seva oficina de cinema i televisió. Després, va treballar breument com a model a l’agència Forbes Models, i després va debutar com a productor el 1991, a l’episodi ‘Frederic Remington: La veritat d’altres dies’ de la sèrie PBS 'American Masters' dedicada a la majors artistes nascuts o criats als EUA.\nDos anys després, Diandra va coproduir un altre documental del PBS, titulat 'Beatrice Woods: Mama of Dada', al costat d'Amie Knox, Tom Neff i Olavee Martin. El seu proper projecte va ser el 1996, quan va produir l'episodi 'El naixement d'un so / Singing Cowboys and Western Swing' de la miniserie de la televisió 'America's Music: The Roots Of Country'. Després va ser la productora executiva del documental de 1997 'Off The Menu: The Last Days Of Chasen' sobre el restaurant exclusiu de Los Angeles, on es van celebrar durant molt de temps les festes dels Oscar.\nEl 2008 va exercir com a productora executiva de la pel·lícula de drama 'Broken Lines', protagonitzada per Paul Bettany i Olivia Williams.\nAlçada: 5 peus 6in (1,71 m)\nEstadístiques vitals - 38-26-36\nUna publicació compartida per Diandra de Morrell Douglas (@diandradouglas) el 17 de setembre de 2019 a les 16: 49 pm PDT\nPopularitat a través del seu matrimoni amb Michael Douglas\nDiandra Luker i Michael Douglas es van conèixer a la cerimònia d’inauguració del president dels Estats Units, Jimmy Carter, quan tenia 19 anys. Després de sortir només dues setmanes, li va proposar, i es van casar el març del 1977. Durant els primers deu anys del matrimoni, van viure en harmonia, però després van començar a discutir, i la parella va acabar. anaven per camins separats el 1995, però el divorci no es va acabar fins cinc anys després. Van tenir un fill, Cameron Morrell Douglas, nascut el desembre de 1978. També és un actor, que va entrar en el punt de mira després de complir cinc anys de presó per possessió d’heroïna.\nDiandra i Michael són avis de la seva filla, anomenada Izzy Douglas Moon.\nDesprés de la seva separació de Michael Douglas, Dianda Luker va començar a sortir amb l'empresari Zach Hampton Bacon III, i fins i tot es van comprometre, però aviat es van separar. El 2004, la parella va acollir a dos nois bessons, anomenats Hawk i Hudson, mitjançant una mare subrogada. Més tard, Diandra es va relacionar breument romànticament amb Michael Klein, amb qui va adoptar una noia del Kazakhstan, anomenada Imara Sestaca.\nEx-marit Michael Douglas: breu wiki / bio\nMichael Kirk Douglas és un dels actors i productors més famosos de Hollywood. Fill de Kirk Douglas i Diana Dill, es va graduar a la Universitat de Califòrnia, Santa Bàrbara amb llicenciat en Drama. Va tenir protagonisme després de protagonitzar l'inspector Steve Keller a la sèrie processal policial ABC 'The Streets Of San Francisco' (1972-1976), per la qual va ser nominat tres vegades consecutivament a un Premi Emmy. Cota a colze, va produir el 1975 com a drama de dramatúrgia 'One Flew Over The Cuckoo's Nest', que li va guanyar el premi Oscar a la millor pel·lícula.\nMichael es va convertir llavors en el guanyador del Golden Globe Award a la millor pel·lícula cinematogràfica - Musical o comèdia, per la producció de 'Romancing The Stone', en la qual va retratar Jack Colton. A partir de llavors, va actuar com a Gordon Gekko en el drama de 'Wall Street' de 1987, guanyant el premi a l'Acadèmia al millor actor, i va tornar a repetir el paper en la seva seqüela 'Wall Street: Money Never Sleeps', el 2010. Altres aparicions importants de Michael inclouen papers com: El detectiu Nick Curran al thriller de neo-noir 'Basic Instinct' (1992), protagonitzat al costat Sharon Stone, Nicholas Van Orton al thriller de misteri de David Fincher, The Game, de 1997 i Liberace al film biogràfic de 2013, 'Behind The Candelabra', pel qual va guanyar el Premi Primetime Emmy.\nEstic a la portada de @C21Mag - número 5! Consulteu la meva nova entrevista al seu lloc web: http://t.co/8zPdzKJD! MD pic.twitter.com/Ui0N5LQK\n- Michael Kirk Douglas (@KDouglasMichael) 15 de desembre de 2012\nMés recentment, va ser el paper de Sandy Kominsky a la sèrie de comèdies de Netflix 'El mètode Kominsky' (2018-2019), que li va valer el premi al Globus d'Or al millor actor. L'actor va rebre la seva estrella al Passeig de la Fama de Hollywood el 2018.\nmarca hamill i marilou york\nMichael Douglas s'ha casat amb l'actriu Catherine Zeta-Jones des del novembre del 2000. Tenen un fill anomenat Dylan Michael i una filla anomenada Carys Zeta. Michael pateix càncer de llengua durant molts anys.\nalysha de la vall wikipedia


Aquest dijous comencen les comissions del Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic i Ocupació del Baix Penedès – Ajuntament de la Bisbal del Penedès\nAquest dijous comencen les comissions del Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic i Ocupació del Baix Penedès\nL’Ajuntament de La Bisbal del Penedès es va adherir l’any passat al pla estratègic comarcal. Durant el 2016 el Consell Comarcal del Baix Penedès, en col·laboració dels ajuntaments del Vendrell, Calafell, Cunit i l’Arboç, va desenvolupar una diagnosi socioeconòmica i territorial del Baix Penedès. D’aquesta diagnosi se’n van derivar estratègies i àmbits clau d’intervenció que es van organitzar en 8 línies diferenciades\n-Gestió del territori i preservació del paisatge\n-Millora de la competitivitat dels polígons industrials i les infraestructures\n-Racionalització de la mobilitat\n-Desestacionalització de l’activitat econòmica\n-Ocupació i cohesió social\n-Impuls a la formació\n-Projecció exterior de la comarca i atracció d’inversions\n-Governança i identitat\nEl pla estratègic territorial és un exercici analític i prospectiu que aspira, bàsicament, a respondre dues qüestions:\n1) Quins han estat els factors històrics que expliquen la configuració actual del territori, els seus forts i les seves mancances?\n2) Com s’han d’implicar en el disseny del futur comarcal els agents urbans (ciutadans, empreses, institucions, governs locals i altres) per a participar i cooperar en la projecció del conjunt de territori a la comarca?\nL’objectiu del Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic i d’Ocupació del Baix Penedès inclourà accions a desenvolupar entre els anys 2017 i 2022 i compta amb l’acompanyament dels ajuntaments de la comarca i el suport d’associacions empresarials amb implantació al territori així com amb empreses consolidades dels diferents sectors econòmics de la comarca.\nEl passat 7 de març de 2017 l’alcaldessa de la Bisbal del Penedès, Agnès Ferré, i la tècnica municipal d’ocupació, Aranzazu Longares, van assistir a l’acte d’inici de l’elaboració del pla estratègic de desenvolupament econòmic i d’ocupació del Baix Penedès, que va comptar amb una trentena de representants del sector públic i privat (entre altres la URV, la Fundació Santa Teresa, el CIT o CEOLPE). Allà, es van donar a conèixer les línies estratègiques de treball pels propers anys i es van fer públiques les comissions, que es reuniran dos cops al llarg del primer semestre del 2017:\n-Formació i ocupació\n-Empresa i indústria\n-Turisme i comerç\nAra s’han obert les inscripcions per participar en les comissions de treball del Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic i Ocupació del Baix Penedès 2017-2022. Estan obertes a persones de l’administració local de la comarca, associacions empresarials, empreses i agents socioeconòmics.\nLa primera trobada tindrà lloc el dia 20 d’abril i versarà sobre Formació i Ocupació. La segona trobada tindrà lloc el dia 24 d’abril i s’hi abordaran Empresa i Indústria. El dia 25 d’abril serà el torn del Turisme i el Comerç i, per últim, el dia 4 de maig, la comissió de treball versarà sobre el Territori. Totes les trobades es faran a les 19 h i està previst que tinguin una durada aproximada de dues hores. Les reunions es faran a diferents municipis de la comarca, per tal d’acostar el projecte als baixpenedesencs.\nPer a més informació us podeu adreçar a l’Àrea d’Ocupació, Promoció Econòmica i Turisme del Consell Comarcal del Baix Penedès, trucar al 977 15 71 71 o escriure un correu electrònic a plaestrategic@baixpenedes.cat. També podeu entrar al web www.ccbp.cat. Per participar-hi haureu d’omplir el formulari.\ncomerçconsell comarcal baix penedèsdesenvolupament econòmic i ocupacióempresaformacióindústriaocupaciopla estratègicterritoriturisme\nL’Ajuntament de la Bisbal del Penedès edita un nou llibre de temàtica local per Sant Jordi\nLa Bisbal del Penedès tindrà un aparcament per a autobusos


Qui som? - UOC Alumni - Universitat Oberta de Catalunya\nUOC Alumni, la comunitat de graduats i graduades de la UOC, �s un espai de coneixement, enriquiment personal i aprenentatge al llarg de la vida creat sobre una comunitat en xarxa, din�mica i en creixement que utilitza les tecnologies de la informaci� i la comunicaci�.\nQu� �s UOC Alumni?\nUOC Alumni �s la iniciativa per a agrupar i prestar servei a la comunitat de graduats i graduades de la Universitat amb un comprom�s per a facilitar a les persones l’acc�s a la formaci� de manera oberta, adaptable, flexible i permanent.\nSom el vehicle de relaci� i comunicaci� que transmet i potencia els vincles que uneixen la UOC amb els graduats, all� on visquin, exerceixin la professi� o tinguin la vida social.\nLa comunitat de graduats de la UOC ha crescut fins a 30.500 persones, amb pres�ncia a totes les comunitats d'Espanya. Gaireb� el 6% dels nostres graduats tenen m�s d'una titulaci� oficial cursada a la UOC i gaireb� el 25% dels graduats continua estudiant.\nPer qu� ser de UOC Alumni?\nEls graduats i graduades sou la prova d'una gran capacitat de superaci�, disciplina i coneixements, i reflectiu la import�ncia creixent de les TIC, l'aprenentatge virtual (e-learning) i la societat del coneixement. Participar en UOC Alumni significa mantenir aquest esperit universitari i incorporar-se a un projecte que ent�n la formaci� com una activitat per a tota la vida que s'est�n a la part personal, la professional i la social.\nQuan s�c UOC Alumni?\nLa condici� de UOC Alumni s'aconsegueix quan acabes els estudis de diplomatura, llicenciatura, grau, postgrau, m�ster o doctorat a la UOC. El comprom�s de la Universitat Oberta de Catalunya amb els seus graduats no acaba amb l'obtenci� del t�tol acad�mic: ens uneix un sentiment de m�tua pertinen�a que perdura en el transcurs de la vida.\nMai no deixem de ser universitaris perqu� �s un proc�s que no t� un final, �s m�s aviat una actitud que ens acompanya tota la vida. Es tracta de la lli�� que demostren els nostres graduats i �s el valor en qu� la xarxa UOC Alumni es reconeix en si mateixa.\nQuan acabes la titulaci� passes a formar part autom�ticament de UOC Alumni, la comunitat de graduats.\nJunts impulsem UOC Alumni


Ors Comunicació / Disseny i comunicació per a empreses i institucions\nPresentació de la imatge de la Festa Major de Granollers 2011\tQue fem\nEnlarge Share Samarreta 10 anys de l’espai alternatiu “El Garitu”\tDes del 1995 la plaça de Sant Corneli de Cardedeu es transforma en El Garitu, un projecte cultural i festiu transformador.\nDisseny i programació www.zbm-patents.com\tWeb corporativa per a ZBM PATENTS, despatx d’advocats de patents i marques de reconegut prestigi.\nQue fem, Web\n“… la granota onomatopeica de l’Agustí em va semblar una troballa. Salta, canta i fa petons. Magnífic. N’hi vaig portar als meus nets i buscaré el merchandasing complet.”\nQue diuen, Que fem\nLogotip ZBM Patents\tLogotip i manual d’identitat corporativa per despatx d’advocats de patents i marques de reconegut prestigi. Firm of the Year pel MIP des del 2009\nDisseny i programació www.caminsong.org\tWeb solidària de projectes relacionats amb Rwanda i Camerun.\nEnlarge Share Disseny i programació www.lesnovetats.com\tWeb corporativa per a botiga de roba, jugueteria, perfumeria i merceria de principis del s. XIX\n“Per Vilanova, municipi que tinc l’honor de representar, la participació de l’estudi Ors ha significat un punt d’inflexió.”\nLlibres editats per l’Ajuntament de Vilanova\tHistòria de la independència municipal // Recull onomàstic de noms antics i moderns\nEnlarge Share Logotip Òptica del Centre\tIdentitat corporativa, Que fem\nEnlarge Share Disseny i programació www.totsona.com\tWeb de la productora musical Totsona. El referent a catalunya de la producció, la difusió i l’ensenyament de la música en l’etapa 0-6 anys.\nEnlarge Share Edició butlletí de l’Ajuntament de Cardedeu\tEditorial\n“Gràcies Pau per ajudar-nos i ser part d’aquest projecte que intenta explicar al món la importància de la música en la vida dels infants.”\nEnlarge Share Careta Nonu\tEl Nonu és un personatge característic de la Festa Major de Cardedeu. És l’element inaugural i l’encarregat de tancar i acomiadar la festa.\nDisseny d’El Verro · Béstia dels Diables de Cardedeu\tDisseny original d’Agustí Ors i construït per Ramon Aumedes l’any 1997. Fugint del clàssic drac, aquest senglar de caràcter agressiu i virulent és un dels elements més característics del bestiari tradicional i popular del Vallès Oriental. Ha estat present a diferents trobades de bestiari de Catalunya.\nDisseny i programació www.nenonena.com\tWeb corporativa d’una botiga especialitzada en bressols i habitacions, joguines, roba i tot el necessari pel món dels bebès.\nEnlarge Share Disseny i programació www.apuntateatre.cat\tWeb de la Companyia Apunta Teatre. Grup d’actors i actrius professionals que aposten obertament per la comèdia per tal d’arribar al gran públic.\nElements de la Colla de Diables de Cardedeu\tDisseny de les forques i de la indumentària dels personatges del la Colla de Diables de Cardedeu\nEdició butlletí de l’Ajuntament de Vilanova del Vallès\tEditorial


Anàlisi. 'Balanç d'un any electoral i de relleu a l'alcaldia', per A.Santamaría\nEscrit per Antonio Santamaria el 30 desembre 2019\nL’any que ara acaba ha estat intensament electoral. El sabadellencs hem estat convocats tres vegades a les urnes per a quatre convocatòries electorals. L’esdeveniment més destacat ha estat el relleu a l’alcaldia, que torna a mans del PSC, obrint un nou cicle polític a la ciutat.\nLes legislatives espanyoles del 28 d’abril van mostrar les tendències de fons de l’electorat sabadellenc. Amb una gran participació, superior en un 11,43 per cent respecte a les generals del 2016, el PSC s’alçava com a primera força política de la ciutat amb 32.17 vots (26,72 per cent), desbancant als Comuns que en les anteriors generals havien assolit la primera posició amb el 28,43 per cent dels vots i que ara quedaven relegats a la tercera plaça. De manera que es produí un relleu en l’hegemonia de l’esquerra no independentista, majoritària a la ciutat.\nA l’espai independentista, ERC, amb el 22,66 per cent dels vots, s’imposà nítidament al seu principal rival electoral, Junts per Catalunya (JxCat), amb el 9,21 per cent, i es situà com a segona força política de la ciutat. La candidatura Front Republicà, impulsada pel sector de Poble Lliure de la CUP, no va aconseguir representació parlamentària i va restar suports a JxCat, però no especialment a ERC.\nEn l’àmbit del centredreta espanyolista, Ciutadans (Cs) fou la força més votada amb el 12 per cent dels vots i un lleuger increment del 0,83 per cent dels suports electorals, seguit del PP amb el 3,99 per cent dels sufragis i una caiguda espectacular del 7,45 per cent. Per la seva banda, Vox va obtenir el 3,75 per cent dels vots, per a sota de les seves expectatives.\nVotacions del 26 de maig. Autor: David B.\nAquests comicis mostraren una nítida fotografia ideològica de la ciutat que es repeteix amb lleugeres variacions a totes les comtesses electorals. Les esquerres no independentistes, PSC i Comuns, foren l’opció majoritària amb el 43,89 per cent dels vots. L’espai independentista, ERC, JxCat i Front Republicà, assolí el 33,64 per cent dels sufragis. La dreta espanyolista, Cs, PP i Vox, obtingué el 19,82 cent dels vots. La comparació entre el vot al Centre i els barris del nord proporciona la clau de la característica dualitat política, social i ideològica de la ciutat. Mentre que al Centre, les forces independentistes sumaren el 55,55 per cent dels sufragis, a Ca n’Oriac només obtenien un 11,98 per cent dels vots. Una dualitat que es repeteix a tots els comicis.\nEl resultat d’aquestes eleccions aposentà l’hegemonia d’ERC dintre del bloc independentista i del PSC a l’interior de l’espai constitucionalista i va mostrar la dura pugna en l’àmbit de la dreta espanyolista per assolir la majoria (més info: ‘Anàlisi 26-A. Instantània política i tendències de fons‘).\nMunicipals i europees\nNo havia passat ni mes d’aquesta cita amb les urnes quan es celebraren, el 26 de maig, les municipals i europees. A Sabadell, les eleccions locals van estar determinades per dos factors. D’una banda, l’eventual revalidalització de la gestió del quatripartit format per dues formacions independentistes, ERC i Crida per Sabadell, i dues de l’espai dels Comuns, Unitat pel Canvi i Guanyem Sabadell. Aquestes forces arribaren al poder municipal al 2015 com a conseqüència de l’enfonsament del PSC de Manuel Bustos que passà de 13 a cinc regidors, a causa de l’escàndol provocat pel cas Mercuri. S’encetava un mandat de transició on el quatripatit disposava d’una ventana d’oportunitat per tal d’aposentar la seva hegemonia a la ciutat.\nD’altra banda, aquests comicis locals presenciaren la concurrència de 16 candidatures, la major oferta electoral de la història recent. L’espai dels Comuns es presentà amb cinc llistes diferents (Podemos, Sabadell en Comú, Ara Sabadell, 100% Sabadell i Ganemos, l’àmbit independentista en quatre candidatures (Junts per Sabadell, ERC, Crida i Primàries Sabadell) i el centredreta espanyolista amb tres (Cs, PP i Vox). (més info: ‘16 llistes per a 27 regidors i una alcaldia‘).\nEls candidats d’Esquerra i el PSC, Juli Fernàndez i Marta Farrés, al debat electoral. Autor: J.Peláez.\nAquesta elevada fragmentació provocà la concentració del vot en les dues formacions centrals dels blocs constitucionalista i independentista, PSC i ERC respectivament. D’aquesta manera es trencava la gran igualtat de forces del mandat passat on el PSC va tenir cinc edils; ERC, Junts, Crida i Unitat pel Canvi, quatre; Cs, tres; Guanyem Sabadell, dos i PP, un. Els socialistes s’alçaren amb la victòria amb 28.810 vots (29,86%), pràcticament el doble que a les municipals del 2015, i deu regidors. El seu triomf es cimentà en els barris de la perifèria amb percentatges que superaren el 40 per cent dels vots.\nERC amb 19.281 vots (19,98 per cent) i set regidors, tres més que les municipals del 2015, assolí la segona posició i s’imposà amb claredat respecte al seu principal rival electoral, Junts per Sabadell, que cedí un dels seus quatre edils. La Crida amb 10.706 vots (11,1%) i tres regidors fou la tercera força política de la ciutat, però va perdre un edil i no va poder capitalitzar l’alcaldia de Maties Serracant al darrer tram del mandat. Així doncs, l’espai independentista obtenia un regidor més que a les municipals del 2015 i es desfeia el triple empat a quatre regidors entre ERC, Junts i Crida dels anteriors comicis, atorgant a ERC una nítida hegemonia.\nSerracant, en el seu darrer ple com alcalde. Autor: David B.\nLa fragmentació de l’espai dels Comuns provocà que només Podemos obtingués representació amb una regidora. Aquesta divisió va tenir un efecte molt significatiu en la correlació de forces al municipi, ja que si es sumen els vots de les cinc candidatures dels Comuns (12,39%) haurien assolit tres regidors que haguessin estat determinats per a configurar les majories al Consistori.\nLa divisió també va castigar l’espai del centredreta espanyolista. Ni PP, ni Vox van obtenir representació al no superar la barrera del cinc per cent dels vots. Cs, amb una lleugera davallada, va revalidar els tres regidors que tenia, un registre molt per a sota de les seves expectatives de creixement.\nA les europees, celebrades el mateix dia, també va guanyar el PSC, encara que amb un menor percentatge de vots. La dada més destacada fou el que podria anomenar-se “efecte Puigdemont”. Mentre que a les municipals ERC s’imposà clarament a Junts per uns deu mil vots de diferència, a les europees la llista liderada per Puigdemont superà a ERC en 4.655 vots.\nEls resultats de les municipals s’expliquen pels errors en la gestió municipal del quatripartit, les divisions internes entre els socis de govern que s’evidenciaren arran del relleu a l’alcaldia a meitat del mandat i pel protagonisme en favor de la causa independentista dels dos alcaldes en aquest període, Juli Fernàndez (ERC) i Maties Serracant (Crida), en una ciutat on no hi ha una majoria favorable a la secessió.\nBipartit d’esquerres no independentistes\nL’escrutini de les municipals va donar un empat entre a 13 regidors entre les forces constitucionalistes (PSC i Cs) i les independentistes (ERC, Crida i Junts), de manera que, Marta Morell, l’única edil de Podemos disposava de la clau de la governabilitat del municipi. Ben aviat es va aclarir que Morell es decantava pel PSC de Marta Farrés, que esdevingué la primera alcaldessa de la ciutat, després dels grans esforços dels socialistes per alliberar-se de la pesada i ominosa herència de Bustos (més info: ‘Anàlisi. S’obre un nou cicle polític‘).\nDes de la sessió d’investidura es va poder copsar el suport dels exconvergents, liderats per Lourdes Ciuró, al bipartit PSC-Podemos, enfront la línea d’oposició frontal d’ERC i Crida. D’aquesta manera els socialistes, entre els dos possibles aliats –Junts i Cs- per aconseguir la majoria, es decantaven pels primers com s’ha pogut copsar en el recent ple de les ordenances municipals (més info: ‘El ple crític. Ordenances fiscals i geometries homologables‘), el qual ha determinat que Cs es passessin a l’oposició després de veure rebutjat el seu oferiment d’un pacte d’estabilitat sense entrar en el govern local. Així no pot descartar-se que en el decurs del mandat, Junts per Sabadell acabi per integrar-se en el govern municipal.\nMarta Farrés i Marta Morell, presentant l’acord de govern. Autor: David B.\nLa sessió d’investidura de Marta Farrés va ser l’escenari d’una concentració a la plaça Sant Roc protagonitzada per diversos col·lectius independentistes que rebutjaren tant el resultat electoral com el pacte entre PSC i Podemos. En una mostra d’intolerància i manca als procediments democràtics, els edils socialistes, de Podemos i de Cs foren objecte d’insults i de conats d’agressions físiques de manera que hagueren de sortir escortats de la Casa Consistorial (més info: ‘El ple crític. Procediments democràtics i intolerància‘). Tot un reflex de la gran tensió provocada a la ciutat pel procés sobiranista.\nEl mandat 2015-2019 va estar determinat per les convulsions del procés sobiranista. L’1 octubre de 2015 es celebrà el referèndum que a Sabadell va ser testimoni de la dura i injustificada acció policial a l’escola Nostra Llar per tal d’impedir que votés Carme Forcadell, aleshores presidenta del Parlament de Catalunya i sabadellenca d’adopció. Una acció que fou resposta, el 3 d’octubre, amb una de les manifestacions més massives dels darrers temps a la ciutat i que aplegà a sectors més enllà de l’independentisme en protesta per la repressió policial.\nMarxa per la Llibertat a la carretera de Mollet. Autor: David B.\nNo podem ressenyar les nombroses concentracions i actes polítiques del moviment independentista a la ciutat que es succeïren arran de la presó provisional de Forcadell i d’un altre sabadellenc d’adopció, Jordi Cuixart, president d’Òmnium Cultural. Només assenyalar en l’any que ara acaba s’han perllongat aquestes mobilitzacions després de la sentència del procés amb nombroses concentracions i manifestacions pacífiques i els greus incidents davant de la Comissaria de la Policia Nacional a la Gran Via que degeneraren en una batalla campal. Així mateix per les reaccions a l’anomenada Operació Judes, que comportà l’ingrés en presó provisional de dos sabadellencs acusats de terrorisme, només un dels quals hores d’ara continua empresonat.\nXavier Duch, sortint del seu domicili del carrer Convent. Autor: David B.\nTanmateix, ara el moviment independentista local no compta amb el suport de l’alcaldia. Això es va palesar amb la retirada de la pancarta que reclamava la llibertat dels “presos polítics” del balcó de l’Ajuntament (més info: ‘Análisis. La pancarta y los lazos de la discordia‘), que ha estat resposta amb les concentracions diàries a migdia a la plaça Roc de militants independentistes.\nEleccions repetides i polaritzades\nLes eleccions generals repetides del 10 de novembre es celebraren sota l’impacte de la sentència del procés. PSC i ERC revalidaren la seva hegemonia en els seus respectius blocs, però amb una lleugera davallada respecte als comicis del 28 d’abril. Els socialistes mantenen la seva posició de força més votada, però cedint quasi el tres per cent dels suports electorals. ERC es consolidava en la segona posició, malgrat perdre un dos per cent dels vots en el conjunt de la ciutat, però quasi un cinc per cent en el Centre on treu els seus millors registres. És a dir que les forces centrals i majoritàries en els seus blocs i que s’han més proclius al diàleg foren castigades per l’electorat.\nEls diputats Rufián (ERC), Aranda (PSC) i Mena (Comuns), votant el 10-N. Autor: David B.\nLes formacions independentistes assoliren el 36,67 per cent dels vots i augmentaren un 3,23 per cent els seus suports electorals respecte a les generals d’abril que potser s’explica pel fet que per primera vegada la CUP concorria en aquests comicis assolint un bon resultat amb 6.939 vots (6,16%). D’altra banda, l’espai de l’esquerra no independentista, PSC i Podemos, mantenia la seva hegemonia a la ciutat amb el 40,1% dels vots, però cedint quasi quatre punts percentuals. La dada més remarcable de la jornada fou la profunda recomposició de l’espai de la dreta espanyolista que sumà el 19,21 per cent dels vots, pràcticament els mateixos registres dels comicis d’abril. Tanmateix Vox es situà en primera posició, pel davant de PP i Cs, amb 7.708 vots doblant els seus suports electorals (del 3,72 per cent al 6,84 per cent dels vots). PP recuperà posicions (del 4 per cent al 6,38 per cent) i, com a la resta del país, Cs experimentà una forta davallada, cedint la meitat del seu electorat (del 12 per cent al 5,9 per cent), producte dels seus greus errors estratègics.\nAquests comicis palesaren una certa polarització de l’espectre polític produït per les circumstàncies excepcionals derivades de l’impacte de la sentència del procés, però també per una repetició de les eleccions que no fou entesa per àmplies franges de l’electoral (més info: ‘Anàlisi 10-N. Dualitat estructural i polarització‘).\nA grans ciutats com la nostra, per d’explicar el comportament electoral de la ciutadania s’ha de considerar la combinació de factors d’ordre general i local amb el teló de fons del vot dual centre/barris.\nEl PSC ha resultat guanyador de les quatre comtesses electorals de manera que s’ha enterrat definitivament aquella conducta electoral dels anys 80 i 90 on els sabadellencs atorgaven la majoria a PSUC/ICV, PSC-PSOE i CiU, segons es tractessin de comicis municipals, generals o autonòmics.\nA nivell general, s’observa una recomposició dels espais polítics que s’adiu amb l’experimentat a la resta del país. Així, Esquerra es consolida com a força hegemònica a l’interior de l’espai independentista. A l’àmbit de la dreta espanyolista, l’enfonsament de Cs propicià la recuperació del PP i el que és més inquietant l’ascens de Vox que ha aconseguit penetrar entre l’electorat de barris tradicionalment votants de l’esquerra.\nDes d’un punt de vista local, la victòria del PSC de Farrés i Gibert tanca l’etapa de transició postbustista del passat mandat i fa preveure un llarg període d’hegemonia socialista a la ciutat. De fet, l’únic obstacle per això podia haver estar una imputació a l’alcaldessa pel cas Mercuri que s’ha esvaït després de la seva recent compareixença com a testimoni en la peça de SMATSA (més info: ‘Fugaç pas de Farrés pels jutjats‘).\nFoto portada: la nova alcaldessa de Sabadell, Marta Farrés, saludant Maties Serracant, alcalde sortint, al ple de constitució. Autor: David B.


Arrenca el primer Mercat de proximitat i de conversa d'Olot - Garrotxa Digital\nArrenca el primer Mercat de proximitat i de conversa d’Olot\nComentaris tancats a Arrenca el primer Mercat de proximitat i de conversa d’Olot\nLa iniciativa ‘Fem veïnatge’, impulsada per primera vegada pel Consorci d’Acció Social de la Garrotxa, ha arrencat avui al matí amb una xerrada al centre d’Olot. Continua divendres amb diverses trobades i convidant els veïns i veïnes a sortir de casa i baixar la cadira al carrer.\nRecuperar el carrer i les converses entre els veïns és l’objectiu del programa ‘Fem Veïnatge, mercat de proximitat i de conversa’. Compta amb xerrades de diferents pensadors i professors universitaris. Però, sobretot, es convida a la gent a treure la cadira al carrer.\nAquest cicle ha arrencat avui amb una trobada a la plaça nova del Carrer Sant Ferriol d’Olot, amb l’antropòleg Manuel Delgado i el filòsof Joan Canimas. Divendres continua amb quatre trobades programades des de les 5 fins a les 8 del vespre a diversos espais de la ciutat. Comptarà amb ponents com el politòleg Joan Subirats o el filòsof Josep Maria Esquirol. Durant aquestes hores, també es faran altres accions: persones col·laboradores regalaran converses a qui ho vulgui i s’animarà a la gent a sortir de casa i baixar les cadires.\nEls alcaldes garrotxins signen un manifest a favor de la democràcia\nOlot ja disposa de la primera zona verda d’aparcament a Can Tané\nOlot ja disposa de la primera zona verda d'aparcament. Està situat a Can Tané i amb aquest espai es comença a resoldre la manca d’aparcament al nucli antic de la ciutat. Fa molts anys que els veïns que resideixen al barri reclamaven a l’ajuntament una…\nLa 8ena Cursa per la Fageda del proper 20 de maig tindrà el seu centre neuràlgic al camp de futbol de Santa Pau\nEl dissabte 20 de maig tindrà lloc la 8ena edició de la Cursa de la Fageda. Es va presentar dissabte al camp de futbol de Santa Pau, que serà el centre neuràlgic d'aquest any. Els acompanyants dels corredors gaudiran més que mai en aquesta cursa familiar.…\nLa Unió Esportiva Olot incia una temporada més a Segona Divisó B aquest diumenge contra el CD Ebro\nAquest diumenge l'Estadi Municipal d'Olot es tornarà a omplir per gaudir de la primera jornada de la competició domèstica per la Unió Esportiva Olot. Els homes de Raúl Garrido arriben a aquesta cita amb ganes i il·lusió per fer una bona campanya 2019-20…


Xerrada Informativa: La millora de Can Millaretes: Masia i Parc | Associació de Veïnes i Veïns Clot-Camp de l’Arpa\nLa cadena humana que l’AVV va organitzar el 23 de gener va provocar que els dos assumptes de Can Miralletes (masia i parc) sortissin de la paràlisi en què ens trobàvem des de feia massa anys.\nPoc després vam veure que en els pactes polítics i pressupostaris entre el govern municipal i ERC s’aprovaven el projecte i les obres de rehabilitació de la masia, i també fer el projecte de millora del parc. Respecte a aquest últim tema només tenim algunes informacions poc concretes, però ens acaben d’enviar el projecte de la masia del que informarem el dia 26N, i que, segons ens diuen, ja està aprovat i també s’està tramitant la licitació de les obres perquè comencin abans de finals d’any.\nNo se’ns ha deixat participar en l’elaboració d’aquest projecte però s’assembla bastant al que l’AVV i el barri reclamava: una rehabilitació completa de la masia (estructura, teulada, etc.) però mantenint l’aspecte exterior i preparada per a uns usos que ells anomenen “serveis auxiliars del parc” (espais per a jocs infantils, lavabos, espais polivalents, etc.) i que tindran personal que els gestionarà.\nA la reunió informativa del 26 de novembre s’informarà de tot això i dels usos concrets que s’hi podran fer o no (juvenils?…?), parlarem de la masia i de l’arranjament del parc però també d’altres assumptes que afecten a la zona alta del Camp de l’Arpa: teulades d’amiant, etc.\nPreviousSuport a la campanya: Necessitem un cop de mà per seguir tirant endavant Irídia!\nNextManifestació: URBANITZACIÓ DEFINITIVA DE GRAN VIA JA!


La Nostra Revista | Temes d'Avui - No et facis posar cendra. Pensament i religió en Joan Maragall\nIgnasi Moreta, professor d´Humanitats a la Universitat Pompeu Fabra de Barcelona, ens ofereix un profund estudi sobre la vida, el pensament i l´obra de l´escriptor Joan Maragall. Precisament el Dr. Moreta es va doctorar amb una tesi que tractava, com a tema central, del pensament religiós de Joan Maragall.\nAquesta gruixuda obra del Dr. Moreta –gruixuda en pàgines i en continguts– mostra com l´autor és un dels intel·lectuals que millor coneixen l´escriptor català i que amb més encert s´ha endinsat en el seu pensament, en la seva vida i en tota l´obra maragalliana, tant pel que fa a la poesia com a la prosa. Al llarg de les pàgines del professor Moreta se´ns facilita el fet de conèixer l´itinerari religiós que va viure Joan Maragall, tant quan encara era solter com quan es casà amb Clara Noble. També parla de les seves relacions amb Gaudí i Torres i Bages, i altres prohoms del seu temps.\nCal recalcar que és una obra densa, completa, lúcida, que s´ha de llegir sense presses i amb un cert grau de meditació. Amb la seva lectura es van descobrint, pas a pas, moltes facetes del poeta que no eren del tot conegudes, pel que fa a la seva vida juvenil, la seva vida familiar, les seves amistats, els contextos històrics en que visqué i les seves reaccions i opinions davant de molts dels esdeveniments del seus anys de vida. Ell conegué de molt a prop la marxa de la història literària, intel·lectual, política, econòmica, etc., dels anys que van des dedècada de 1870 fins a la seva mort, l´any 1911. Els fets que l´afectaren més pregonament foren els relatius a la Setmana Tràgica del 1909.\nEl debat que hi hagut al llarg d´uns quants anys sobre si el seu pensament, filosofia de la vida, manifestacions, judicis i manera d´explicar alguns temes eren o no ortodoxos pel que fa a la doctrina catòlica s´aclareixen en l´estudi del professor Moreta. No hi ha cap dubte sobre la seva catolicitat o pràctica religiosa, però sí que es veu un cert canvi amb el pas dels anys; un canvi cap a la plenitud, fugint de les meres pràctiques formals religioses per tal d´entrar a fons en el que significa ser cristià de veritat, fins a arribar a una certa mística. En una conferència sobre aquest estudi, el Dr. Moreta destacà –i així ho fa en el llibre– quatre etapes en l´itinerari espiritual de l´escriptor: primerament com a nen i adolescent visqué un catolicisme fervorós que a poc a poc es decantà cap a un panteisme romàntic, exaltant la natura, l´art i l´amor. I a partir del 1880 Maragall viu una vida burgesa acceptant un catolicisme una mica descafeïnat. Més tard, cap al 1901, s´introdueix en un neoespiritualisme que el distancia de l´ortodòxia oficial. I al final de la seva vida és quan ell reflexiona més sobre el pas del temps i la vida en el més-enllà.\nLes paraules «No et facis posar cendra» pertanyen a una poesia que diu així:\n«No et facis posar cendra, -no et facis posar cendra,\npatró de joventut,\nque no té res que veure -la mort, la cendra, amb tu.\nNo entelis amb mementos\nton front rosat i pur.\nTu no has pas d'havê esment -de la trista paraula\nque diu el sacerdot\ngirant-se de la taula.\nQue aquest color rosat -que duus al front i als llavis\nno t'ha sigut donat -per cendrosos agravis,\nque t'ha sigut donat,\nverge de la sang tendra,\nper uns altres esblaims -que no són pols ni cendra.»\nAquest poema, escrit l´any 1896, que podria semblar «antireligiós» o poc afí a la litúrgia eclesial –no et facis posar cendra el Dimecres de Cendra–, però li surt del cor, adreçant-se a una noia desconeguda, bonica i admirada per la seva bellesa, i que, per tant, no «pot ser pols per al cementiri», com escrivia un altre poeta nostrat. «No et facis posar cendra perquè tu no pots morir»..., o «tu no pots ser mortal». Aquesta és una de les moltes formes de la seva areligiositat, que apareixen a la seva obra sota diverses formes, però que avui dia les prendríem com a perfectament correctes des del punt de vista poètic i també religiós. De vegades, a Maragall se l´ha titllat també de mig panteista pel seu amor al món, a la bellesa de la creació, al plaer de viure intensament la vida com un do de Déu. Jo diria que en això Maragall és aristotèlic, ja que el filòsof grec, a la seva Ètica a Nicòmac (III, 5) defensa que «la vida mereix ser estimada i que és savi aquell que ama molt la seva vida, ja que des de llur saviesa entén que tota vida mereix ser molt estimada com a do». Com més bella i més plena és una vida, també, per tant, és més mereixedora de ser apreciada.\nFins i tot se l´ha tingut per provocador a causa d´alguns articles de premsa escrits arran de certs fets puntuals que afectaven la burgesia, la família, alguns problemes laborals, socials o econòmics; i també a causa d´altres que criticaven la pràctica rutinària, mandrosa i plena d´inèrcia de la fe, viscuda sense unitat de vida o sense una vertadera espiritualitat, etc. Maragall mostra, en el tractament de cada qüestió que aborda, que vol ser un home lliure en el millor sentit del concepte llibertat. Ell aspira a una fe viva i fecunda. Quin millor exemple que el seu Cant Espiritual i els articles escrits amb motiu dels fets de la Setmana Tràgica!\nMoreta estudia molts aspectes espirituals del poeta. Entra a fons en els articles publicats a la premsa –diaris i revistes– de l´època, per tal de conèixer la seva evolució. Ens presenta perfectament la influència que rebé de Nietzsche, de Goethe, de Carlyle i d´Ibsen, del seu interès general per la literatura fora de les nostres fronteres. En el capítol dedicat al poema «Excelsior», Moreta en treu tot l´elevat i pregon entrellat. Llavors ens parla de l´esforç i de la lluita per ser millors, per anar sempre més amunt. Quan aquesta ascètica falta, llavors tot pot fallar. I diu Moreta: «Quan no hi ha aquest esforç, quan no hi ha ritme, quan hi ha manca d´ànima, la vida esdevé mera aparença, moviment que respon a un simple automatisme, i de fet el que hi ha és més mort que viu».\nSón esplèndides les paraules dedicades al temps i a l´eternitat, a la vida mortal i als «instants d´amor» o «moments d´eternitat» que configuren ja, en el temps, el fet de l´eternitat futura. Aquesta no és, en Maragall, només el que ha de venir més tard, sinó el que ja estem vivint i construint aquí i que ara hem de viure, doncs, per edificar correctament el més-enllà. S´ha de dir que Maragall mai no intenta fer teologia i toca tots aquests temes com a poeta i com a prosista pensador, tot i que en els últims escrits s´acosta a la mística.\nIgnasi Moreta, a la quarta part del llibre, arriba a «l´últim Maragall». I ens fa partícips d´un missatge molt actual i més propi del nostre temps, ja que Maragall és un avançat en moltes de les seves opinions.