ESTATUTS - CARITAS DIOCESANA SOLSONA\nESTATUTS DE CÀRITAS DIOCESANA DE SOLSONA\nTÌTOL I – CÀRITAS DIOCESANA\nCAPITOL I – Naturalesa, Finalitat i Membres\nArticle 1- Naturalesa\n“ 2- Àmbits d’actuació\n“ 3- Reglamentació\n“ 4- Federació\n“ 5- Finalitats\n“ 6- Membres\nCAPÌTOL II – Direcció Jeràrquica i Òrgans de Govern\n“ 8-Direcció Jeràrquica\n“ 9-L’assemblea Diocesana: Membres\n“ 10-L’Assemblea Diocesana: Funcions\n“ 11-Assemblea Diocesana :Convocatòria, Reunions i Acords\n“ 12-El Consell Diocesà :Components\n“ 13-El Consell Diocesà: Funcions\n“ 14-El Consell Diocesà :Convocatòria, Reunions i Acords\n“ 15-La Comissió Permanent: Components\n“ 16-Comissió Permanent: Funcions\n“ 17-Comissió Permanent: Reunions i Acords\nCAPÌTOL III – Dels Òrgans Unipersonals de Govern\nArticle 18 – Característiques dels càrrecs\n“ 19-El Delegat Episcopal\n“ 20-El Director\n“ 21-El Secretari\nCAPÌTOL IV – Estructura Interna de Càritas Diocesana\nTÌTOL II – CARITAS PARROQUIAL\n“ 25-Constitució i Reglamentació\n“ 26-Membres i domicili social\nTÌTOL III- CARITAS ARXIPRESTAL I DE ZONA\n“ 29-Constitució i Reglamentació\nTÎTOL IV – DE LES ASSOCIACIONS, INSTITUCIONS I FUNDACIONS D’ACCIÓ CARITATIVA I SOCIAL\nArticle 31-Autonomia Administrativa\n“ 32-Coordinació amb Càritas\nTÌTOL V – DEL PERSONAL AL SERVEI DE CÀRITAS I COL.LABORADORS NO LABORAL\nArticle 33-Relació laboral\n“ 34-Col·laboradors no laborals\n“ 35-Personal laboral i col·laboradors\nTÌTOL VI – RÈGIM ECONÒMIC\nArticle 36-Capacitat jurídica\n“ 37-Ingressos i béns patrimonials\nTÌTOL VII – DURACIÓ I DISSOLUCIÓ\nArticle 39-Duració i Acord de dissolució\nÚnica : Modificacions d’Estatuts\nPrimera : Aprovació i vigència d’Estatuts\nSegona : Període d’adaptació normativa\nESTATUTS DE CÀRITAS DE LA DIÒCESI DE SOLSONA\nTITOL I – CÀRITAS DIOCESANA\nCAPITOL I . – Naturalesa , finalitats i membres\nCàritas Diocesana de Solsona és una Institució de l’Església, sense ànim de lucre, amb personalitat jurídica pròpia per Decret Episcopal de 12 de maig de 1977, a la qual l’Església de Solsona encomana la missió de promoure, orientar, coordinar i federar les accions caritatives i socials dins del àmbit de la Diòcesi de Solsona, segons els fins exposats en els presents Estatuts.\nEstà reconeguda civilment i consta inscrita al Registre d’Entitats Religioses del Ministeri de Justícia, el dia 11 de març de 1981, amb el número 362-SE/C.\nArticle 2 – Àmbits d’actuació\n1 – Per dur a terme l’acció caritativa dins la Diòcesi de Solsona es poden establir els següents àmbits o nivells d’actuació:\n· Càritas Diocesana.\n· Càritas Arxiprestal i de Zona.\n· Càritas Interparroquial.\n· Càritas Parroquial.\n· Les Fundacions d’acció caritativa i social, sorgides de Càritas, i que, conservant la seva legítima autonomia, es federin amb Càritas.\n2 – . El domicili social de Càritas Diocesana de Solsona és a la ciutat de Solsona, plaça Palau,1 Edifici del bisbat . No obstant, els serveis de Secretaria i Administració poden ubicar-se a qualsevol Parròquia del Bisbat.\nArticle 3 – Reglamentació\nLes Càritas Parroquials, Arxiprestals, Interparroquial i de Zona, com a institucions d’acció caritativa i social de l’Església, establertes a la Diòcesi de Solsona, compliran els fins determinats per Càritas Diocesana i es regiran per aquests Estatuts i Reglaments de Règim Interior, amb la corresponent supervisió del Consell Diocesà de Càritas.\nArticle 4 – Federació\nCàritas Diocesana de Solsona forma part del Consell de Càritas Catalunya i de forma federada, a Càritas Espanyola, amb tots els drets i deures que determinen els Estatuts de la Confederació.\nArticle 5 – Finalitats\nSón finalitats específiques de Càritas Diocesana :\na ) Estudiar els problemes de carències de béns i altres tipus de pobresa, que la societat plantegi dins l’àmbit diocesà, investigar les seves causes i conseqüències, per tal de trobar solucions conforme a la dignitat humana i a les exigències de la justícia i de la caritat.\nb ) Col·laborar en la formació de la consciència del Poble de Déu en matèria de justícia social i de caritat i difondre el coneixement dels problemes existents mitjançant la denúncia evangèlica de les injustícies que la generen, agreugen o prolonguen.\nc) Orientar i coordinar l’acció eclesial d’assistència realitzada per les Càritas Parroquials, Arxiprestals, Interparroquial i de Zona.\nd) Promoure la Comunicació Cristiana de Bens.\ne) Mantenir l’adequada connexió amb totes les Institucions de la Diòcesi, per tal que l’acció de Càritas es dugui a terme integrada en una autèntica pastoral de conjunt.\nf) Col·laborar amb altres Organismes, Organitzacions, confessionals o no, que tinguin finalitats d’acció caritativa o social semblants.\ng) Impulsar la creació de Càritas a totes les Parròquies on sigui possible ,seguint el mandat del Concili Tarraconense. Si això no fos possible per les característiques de la parròquia, contemplar la possibilitat de crear Càritas Arxiprestals.\nArticle 6 .- Membres\nSon membres de Càritas Diocesana de Solsona les Càritas Parroquials, Interparroquials i Arxiprestals.\nCAPITOL II – Direcció Jeràrquica i Òrgans de govern\nArticle 7 – Enumeració\n1 – La Direcció jeràrquica de Càritas Diocesana correspon al Prelat de la Diòcesi.\n2 – S’estableixen els següents Òrgans col·legiats de Govern de Càritas Diocesana:\n· L’Assemblea Diocesana\n· El Consell Diocesà\n· La Comissió Permanent\n3 – Els Òrgans unipersonals de Govern estan integrats pels següents càrrecs:\n· El Delegat Episcopal\nArticle 8 – Direcció Jeràrquica\nCorrespon al Prelat de la Diòcesi:\na ) La Direcció Jeràrquica de Càritas\nb ) Nomenar un Delegat Episcopal\nc) Presidir, personalment o per mitjà del seu Delegat, l’Assemblea Diocesana i ratificar\no rectificar els seus acords\nd ) Nomenar, escoltat el Consell Diocesà de Càritas, el Director de Càritas Diocesana.\nArticle 9 – L’Assemblea Diocesana : Membres\nL’Assemblea, com a òrgan plenari de Càritas Diocesana estarà integrada pels membres següents:\na) Dos representants per cada una de les Càritas Parroquials.\nb) Els membres del Consell Diocesà.\nc) Dos representants de les Fundacions sorgides de Càritas, sempre que siguin federades.\nd) Podran assistir-hi els voluntaris que vulguin, amb veu però sense vot.\nArticle 10 – Assemblea Diocesana: Funcions\nSeran funcions de l’Assemblea Diocesana:\na) L’admissió definitiva de nous membres federats a proposta del Consell Diocesà.\nb) Examinar i proposar les línies d’actuació en els programes generals d’acció caritativa i social.\nc) Establir criteris per a la constitució i distribució dels recursos procedents de la comunicació cristiana de béns.\nd) Aprovar, si procedeix , les Memòries Anuals de Càritas Diocesana, com també el balanç i liquidació dels pressupostos.\ne) Elevar al Prelat la proposta de modificació dels presents Estatuts.\nf) Examinar, discutir i acceptar , si procedeix, les propostes i mocions que s’hagin presentat en el lloc i temps indicat en la convocatòria per un nombre de persones equivalents com a mínim pel 10% dels components de dret de l’Assemblea.\nArticle 11 – Assemblea Diocesana: Convocatòria, Reunions i Acords.\n1 – L’Assemblea es reunirà anualment amb caràcter ordinari i, extraordinàriament, sempre que el Prelat, per iniciativa pròpia ,o a petició del Consell Diocesà, ho determini.\n2 – La convocatòria de l’Assemblea ordinària es farà per escrit, almenys amb un mes d’antelació a la seva celebració i s’acompanyarà de l’ordre del dia i de la documentació necessària per el previ estudi dels punts a tractar.\n3 – Presidirà les sessions de l’Assemblea el Prelat o el seu Delegat i les dirigirà el Director de Càritas Diocesana. Actuarà el Secretari del Consell Diocesà.\n4 – Cada membre de ple dret tindrà un vot, podent-se delegar, per escrit a favor d’un altre membre de l’Assemblea.\n5 – Les decisions es prendran per majoria absoluta de vots dels membres assistents i delegats, segons el cànon 119, 2, que diu: “Quan es tracti de d’altres afers, té valor jurídic allò que , trobant-se presents la majoria dels qui han de ser convocats, plau a la majoria absoluta dels qui hi ha presents; si després de dos escrutinis persisteix la igualtat de vots, el president pot, amb el seu vot, resoldre l’empat”.\nEls acords seran ferms i entraran en vigor després de la ratificació del Prelat.\nArticle 12 – El Consell Diocesà : Components\nEl Consell Diocesà és l’òrgan deliberatiu i executiu de Càritas Diocesana i estarà format pels membres de la Comissió Permanent , és a dir:\na) El Delegat Episcopal, si n’hi hagués\nb) El director de Càritas Diocesana.\ne) Els representant de cadascuna de les tres zones. ( Urgell-Segarra, Cardener- Solsona , i Llobregat)\nf) Un representant de cada arxiprestat, elegit per les Càritas Parroquials de cada arxiprestat.\ng) El responsable o coordinador de cadascuna de les Comissions constituïdes.\nh) Un representant de les Fundacions ,sorgides de Càritas, elegit per elles, amb veu però sense vot.\nArticle 13– El Consell Diocesà : Funcions\nSeran funcions, entre altres, del Consell Diocesà :\na) Concretar i vetllar per l’execució de les orientacions del Prelat i pels criteris i acords de l’Assemblea Diocesana , de Càritas Catalunya i Càritas Espanyola.\nb) Aprovar provisionalment la Memòria anual, el Balanç i liquidació del pressupost de Càritas Diocesana, que elaborarà i presentarà la Comissió Permanent. Fet això, si procedeix, es sotmetrà a l’Assemblea.\nc) Decidir, previ informe de la Comissió Permanent, sobre l’acceptació de llegats, herències, donacions cessions o adquisicions a títol onerós o lucratiu, tant de béns mobles com immobles, destinats a les finalitats pròpies de Càritas Diocesana.\nd) Proposar al Prelat els noms de les persones que considerin idònies per ocupar el càrrec de Director i Delegat de Càritas Diocesana.\ne) Proposar a l’Assemblea Diocesana ,o admetre provisionalment, nous membres federats a Càritas Diocesana.\nf) Adoptar quantes decisions exigeixi el bon funcionament de Càritas Diocesana i mantenir la necessària relació i coordinació amb els organismes i entitats, tant públiques com privades, relacionades amb l’acció caritativa i social en general.\nArticle 14 Consell Diocesà, Convocatòria, Reunions i Acords.\n1 – El Consell Diocesà es reunirà com a mínim tres vegades l’any amb caràcter ordinari i extraordinàriament sempre que el convoqui el Director per designi propi o a petició del Prelat o de la Comissió de Govern, o d’una tercera part dels seus components.\n2 – Les reunions les presidirà el Delegat Episcopal, si n’hi hagués i les dirigirà el Director de Càritas Diocesana.\n3 – Les decisions es prendran per majoria simple dels membres presents amb dret de vot , essent necessari per la seva validesa un quorum de dos terços.\n4 – En la primera reunió de cada any natural s’ha d’aprovar provisionalment , si procedeix la Memòria Anual, el Balanç i liquidació del Pressupost de Càritas Diocesana, que es presentarà , si procedeix a l’Assemblea Diocesana.\nArticle 15 – La Comissió Permanent: Components\nLa Comissió Permanent com a òrgan executiu de Càritas Diocesana està integrada pels membres següents :\na) El Delegat Episcopal\ne) Un vocal per cadascuna de les tres zones (Llobregat, Cardener-Solsonès, Urgell-Segarra ), elegit per les Caritas de cada arxiprestat.\nArticle 16 – La Comissió Permanent : Funcions\nSón funcions de la Comissió Permanent :\na) Executar els acords del Consell Diocesà i els encomanats pel Prelat o l’Assemblea Diocesana.\nb) Solucionar el assumptes urgents i prendre les determinacions per al bon funcionament de Càritas Diocesana dins el seu àmbit d’actuació, salvaguardant les competències i l’autonomia del Consell Diocesà i de l’Assemblea Diocesana, com també de les Càritas Parroquials, Interparroquials i Arxiprestals.\nc) Estudiar i presentar al Consell Diocesà els informes de la gestió ordinària, els que aquest encarregui, i els establerts en l’article 13, lletres b) i c) .\nd) Preparar els criteris de funcionament dels serveis de Càritas Diocesana, estudiar i aprovar l’organització i els plans de treball proposats pel Consell i els Responsables de les Comissions, d’acord amb el que s’expressa en l’anterior apartat a .\nArticle 17.- Comissió Permanent : Reunions i Acords\n1. La Comissió Permanent es reunirà cada dos mesos, com a mínim, i quantes vegades sigui necessari, i convocada pel Director, o sigui demanada per tres dels seus membres.\n2. Correspon al Delegat Episcopal, si n’hi hagués, la presidència de les reunions i al Director de Càritas Diocesana la direcció d’aquestes.\n3. Els acords es prendran per majoria.\nCAPITOL III – Dels Òrgans Unipersonals de Govern de Càritas Diocesana.\nTots els càrrecs de Govern (Delegat, Director, Secretari i Administrador) són gratuïts.\nArticle 19 – El Delegat Episcopal\n1. El Delegat Episcopal representa al Prelat, amb les atribucions que li siguin delegades, davant de la Confederació de Càritas Espanyola i en els Òrgans col·legiats de Govern.\n2. El Delegat, a més de les funcions que, per delegació, exerceix en nom del Prelat, li correspon presidir totes les reunions dels Òrgans col·legiats de Govern de Càritas Diocesana.\n3. El Delegat Episcopal té, prop de Càritas Diocesana, la responsabilitat de vetllar perquè la voluntat del Prelat i les línies prioritàries de la pastoral diocesana s’acompleixin en les diferents accions i projectes de Càritas Diocesana. També li caldrà informar a Prelat , sempre que aquest li ho demani.\nArticle 20 – El Director\n1 – El Director és el responsable de l’execució de les directrius del Consell Diocesà i de la Comissió Permanent, alhora que coordina els diferents departaments i assumeix la direcció de tot el personal contractat al servei de Càritas Diocesana.\n2 – Les funcions del Director seran, entre altres, les següents :\na) Convocar les reunions de la Comissió Permanent i del Consell Diocesà i dirigir les reunions de tots els òrgans col·legiats de Govern.\nb) Vetllar pel compliment dels acords del Consell Diocesà i de la Comissió Permanent.\nc) Proposar als diferents Organismes de Govern l’organització, programes i plans de treball de Càritas Diocesana, conjuntament amb els responsables de les Comissions.\nd) Mantenir contactes periòdics amb les Càritas de la Diòcesi.\ne) D’acord amb el Consell Diocesà, nomenar i revocar lliurement , els càrrecs de Secretari i Administrador, i els Responsables de les Comissions que contempli l’organització interna de Càritas\nf) Contractar i separar el personal contractat al servei de Càritas Diocesana d’acord amb les directrius del Consell i de la Comissió Permanent i amb subjecció a la norma laboral vigent.\ng) Actuar com a representant legal de Càritas Diocesana davant de Càritas Espanyola, El Consell de Càritas Catalunya i totes les institucions eclesiàstiques i civils.\nh) Mantenir la relació necessària i coordinació amb els organismes i entitats públiques i privades, la finalitat de les quals sigui compatible amb la de Càritas.\ni) Qualsevol altra funció executiva encomanada pel Prelat o els òrgans col·legiats de Govern, dintre de llurs competències.\n3 – En assumptes concrets, el Director pot delegar en qualsevol membre de la Comissió Permanent amb caràcter general, i, en la seva absència, pel que fa als assumptes de tràmit, el substituirà el Secretari.\n4 – El Director és lliurement nomenat i cessat pel Prelat de la Diòcesi, un cop escoltat el Consell Diocesà de Càritas, per un període de quatre anys, podent ésser reelegit.\nArticle 21– El Secretari\n1 – El Secretari té com a funcions pròpies, a més de les que reglamentàriament s’estableixin i se li assignin, les següents:\na) Substituir al Director , pel que respecta als assumptes de tràmit, en la seva absència i sempre que li deleguin expressament.\nb) Assistir a totes les reunions dels Òrgans col·legiats de Govern i alçar acta dels acords adoptats.\nc) Dirigir les tasques ordinàries de Secretaria.\nd) Ocupar-se del arxiu general i organitzar els serveis de documentació i publicacions.\ne) Realitzar les funcions de coordinació i execució que li encarregui el Director. De no existir Administrador, serà responsable de les funcions determinades a l’art. 22.\nf) Redactar la Memòria anual d’activitats de Càritas Diocesana.\ng) De no existir un càrrec específic de Cap de Personal aquestes funcions les assumirà el Secretari amb l’ajuda del personal al seu càrrec.\nh) En acabar-se el temps pel qual se l’ha nomenat, es mantindrà al seu lloc fins que el Director proveeixi\nArticle 22– Administrador\n1 – L’Administrador , d’acord amb els criteris de la Comissió Permanent, i la llei vigent, i amb la supervisió del Director de Càritas Diocesana, complirà les funcions següents:\na) Tenir cura de que la comptabilitat de totes les operacions econòmiques que es realitzin amb els fons assignats a Càritas Diocesana, es facin d’acord amb el pla comptable que determini Càritas Espanyola i l’Església Diocesana.\nb) Fer-se responsable de les existències materials de Càritas Diocesana i donar-les-hi l’ús i la finalitat que indiqui la Comissió Permanent i el Director.\nc) Encarregar-se de l’elaboració del projecte i Balanç i liquidació anual del pressupost de Càritas Diocesana, que presentarà a la Comissió Permanent.\nd) Qualsevol altra funció d’índole econòmica que sigui encarregada pel Consell, la Comissió de Govern o el Director de Càritas Diocesana.\n2 – L’Administrador serà nomenat segons diu l’Art. 20.\n3 – En acabar-se el temps pel qual se l’ha nomenat continuarà al seu lloc fins que el nou Director proveeixi.\n4 -Vacant el càrrec d’Administrador o en absència prolongada d’aquest, el Director de Càritas Diocesana proveirà, segons s’ha dit a l’art. 20 .\nCAPITOL IV – Estructura Interna de Càritas Diocesana\nArticle 23 – Comissions\n1 – L’organització interna de Càritas Diocesana estarà d’acord amb les necessitats creades pels seus Òrgans col·legiats de Govern i s’estructurarà segons els criteris de funcionament establerts pel Consell Diocesà.\n2 – Correspon al Director proposar a la Comissió Permanent i al Consell Diocesà la creació, organització i supressió de les diferents Comissions.\n3 – El nomenament dels responsables de les Comissions es farà al si de les mateixes, donant-ne comptes al Secretari de Càritas Diocesana, que actuarà de coordinador.\n4 – Cada Comissió s’ocuparà del desenvolupament de l’activitat que tingui encarregada, amb la finalitat de que els seus treballs, estudis i propostes, puguin establir criteris d’actuació a escala diocesana\nTÌTOL II.- CÀRITAS PARROQUIAL\nArticle 24– Naturalesa\n1 – Càritas Parroquial és l’organisme de l’Església, el qual, en representació de la respectiva comunitat parroquial, té la missió de promoure , realitzar i coordinar les accions caritatives i socials de l’àmbit parroquial.\n2 – Si la Càritas Parroquial, o creu necessari, podrà demanar la personalitat jurídica, que el Bisbe concedirà si ho estima convenient.\nArticle 25 – Constitució i Reglamentació\n1 – La sol·licitud d’aprovació de Càritas Parroquial correspon al Rector de la Parròquia , com a president de la comunitat parroquial.\n2 – Obtinguda la personalitat jurídica, prèvia sol·licitud i tramitació, serà considerada com a membre federat de Càritas Diocesana, sempre que accepti les finalitats establertes per aquesta. Pel que fa a la seva administració caldrà que presenti l’estat de comptes i balanç anual a l’aprovació del Sr. Bisbe.\n3– L’organització i funcionament de Càritas Parroquial es regiran pel present Estatut i Reglament de Règim Interior que al seu emparament poden establir per decisió dels seus òrgans de Govern. L’aprovació del Reglament de Règim Interior correspon a l’Assemblea Parroquial de Càritas i serà visat pel Consell Diocesà de Càritas, que podrà aconsellar i introduir-hi modificacions.\nArticle 26 – Membres i Domicili Social\n1– Formaran part de Càritas Parroquial els membres de la comunitat parroquial que voluntàriament vulguin participar-hi i compleixin els presents Estatuts. Càritas Parroquial procurarà integrar també com a membres federats les Institucions i Associacions d’acció caritativa i social que existeixin en l’àmbit de la Parròquia.\n2 – Els càrrecs directius de les Càritas Parroquials seran gratuïts.\n3- El domicili social serà el de la Parròquia o el que expressament es designi.\nArticle 27 – Finalitats\nEn el seu àmbit d’actuació són finalitats específiques de Càritas Parroquial, entre altres ,les següents :\na) Difondre l’esperit de caritat i justícia social, conforme a l’orientació del Magisteri de l’Església.\nb) Promoure, coordinar i instrumentar la comunicació cristiana de béns en totes les seves formes per a la solució dels problemes dels necessitats de la Parròquia.\nc) Promourà la coordinació amb l’acció de les associacions o institucions d’acció caritativa i social que hi hagi a la Parròquia i col·laborarà amb les iniciatives que sorgeixin amb aquest fi.\nd) Realitzarà per si mateixa la suplència en l’atenció de persones o grups quan no sigui suficient la prestada per les entitats o institucions de la societat civil.\ne) Prestarà la seva col·laboració en allò que sigui sol·licitat per les Càritas Arxiprestals i Càritas Diocesana.\nTITOL III – CÀRITAS ARXIPRESTAL I DE ZONA\nArticle 28 – Naturalesa\n1– La Càritas Arxiprestal o de Zona és l’organisme de l’Església, el qual, per decisió i mandat de diverses Càritas Parroquials, interparroquials o arxiprestals té la missió de promoure, desenrotllar i coordinar les accions caritatives i socials que per la seva dimensió geogràfica o per altres causes, superin l’àmbit de cada una de les parròquies d’una població, comarca o zona pastoral.\n2 –Les Càritas arxiprestals o de Zona que ho creuen necessari, podran demanar la personalitat jurídica, que el Bisbe concedirà si ho estima convenient.\n3- Tots els càrrecs directius de les Càritas Arxiprestals o de Zona, seran gratuïts.\nArticle 29– Constitució i Reglamentació\n1 – La decisió de constituir, integrar-se o separar-se de Càritas Arxiprestal o de zona, correspon a les Assemblees Parroquials i arxiprestals que la integren.\n2 – La sol·licitud d’aprovació correspon als Rectors o Sacerdots que ostenten la direcció jeràrquica de cada una de les Càritas Parroquials o Arxiprestals.\n3– Obtinguda la personalitat jurídica, prèvia sol·licitud i tramitació, serà considerada com a membre federat de Càritas Diocesana, sempre que accepti les finalitats establertes per aquesta. Pel que fa a la seva administració caldrà que presenti l’estat de comptes i balanç anual a l’aprovació del Sr. Bisbe.\n4– L’organització i funcionament de Càritas Arxiprestal o de Zona es regirà pel present Estatut i Reglament que al seu emparament es pot establir per decisió dels seus òrgans de Direcció. En tot cas, és preceptiu el visat del mateix Consell Diocesà de Càritas, que podrà aconsellar i introduir modificacions en els mateixos.\nArticle 30 – Finalitats\nEn el seu àmbit d’actuacions , són finalitats específiques de Càritas Arxiprestal i de zona, entre altres les següents :\na) Ajudar a la formació de les consciències respecte a la caritat cristiana i difondre campanyes que fomentin activitats positives en ordre a la comunicació de béns i al compliment dels deures de justícia, conforme a les orientacions de l’Església i Càritas Diocesana.\nb) Promoure i coordinar les activitats d’actuació caritativa i social de l’Església entre les diverses Càritas Parroquials que la integrin, i que li hagin estat encomanades per l’Assemblea General o de conformitat amb els presents Estatuts, sense anul·lar ni absorbir la vida i actuació d’aquestes.\nc) Prestar col·laboració en allò que sigui sol·licitat per les Càritas Parroquials i Càritas Diocesana.\nd) Aquelles altres que s’especifiquin en el seu Reglament de Règim Interior aprovat i visat segons el que s’ha indicat en l’article anterior.\nTITOL IV – FUNDACIONS D’ACCIO CARITATIVA I SOCIAL\nArticle 31 – Autonomia Administrativa\nLes Fundacions sorgides de Càritas, d’acció caritativa i social confederades en algun dels àmbits de Càritas gaudiran de plena autonomia de llur organització i en l’administració de llurs béns i recursos ; no tenint altres limitacions que les que determinin llurs Estatuts propis.\nArticle 32 – Coordinació amb Càritas\n1 – Per tal de que l’acció caritativa i social de l’Església sigui testimoniatge comunitari a favor dels necessitats, és aconsellable que les Fundacions dedicades a aquestes finalitats es coordinin en el nivell de la Càritas que correspongui a l’àmbit i sector de les seves activitats.\n2 – Aquestes Entitats caritatives poden sol·licitar llur admissió com a membres federats de Càritas Diocesana i participar en els àmbits parroquials, arxiprestals i Diocesà com a membres de ple dret, segons està establert en els presents Estatuts.\n3 – L’admissió es sol·licitarà del Consell Diocesà , que estudiarà els Estatuts i finalitats d’aquesta i proposarà l’admissió a l’Assemblea Diocesana.\nTITOL V – DEL PERSONAL AL SERVEI DE CÀRITAS I ELS COL.LABORADORS NO LABORALS\nArticle 33 – Relació laboral\n1 – Es considera personal al servei de Càritas tota aquella persona que tingui una relació laboral amb qualsevol dels àmbits de Càritas Diocesana, Parroquial o Arxiprestal dotats de personalitat jurídica pròpia.\n2 – La relació laboral estarà subjecta a la legislació vigent a cada moment i al que sigui establert en el contracte laboral que reguli la mateixa.\nArticle 34 –Col·laboradors no laborals\n1 – No tindran la consideració de personal laboral al servei de Càritas totes aquelles persones que aportin benèvolament i desinteressada la seva ajuda a Càritas en qualsevol àmbit, encara que aquesta prestació sigui continuada i estable.\n2 – En els casos que es determini reglamentàriament els càrrecs gratuïts i els col·laboradors no laborals poden percebre una compensació econòmica per les possibles despeses que els ocasioni la seva col·laboració; com els de desplaçament i dietes per motius de reunions, cursets, assemblees o altres activitats similars.\nArticle 35 – Personal laboral i col·laboradors\n1 – La responsabilitat i determinació del nombre de persones amb relació laboral i dels col·laboradors no laborals correspon a cada un dels àmbits : Càritas Diocesana, Parroquial Arxiprestal , segons les seves necessitats i possibilitats\n2 – Tant el personal laboral com el col·laborador ha d’acceptar les finalitats i normes de Càritas i està subjecte al present Estatut i als Reglaments de Règim Interior que es desenvolupin.\nTITOL VI – REGIM ECONÒMIC\nArticle 36 – Capacitat Jurídica\nCada un dels àmbits de Càritas, dotats de personalitat jurídica pròpia, podran , segons les normes del Dret Canònic, adquirir drets i obligacions tant d’ordre econòmic com en el general civil i podran efectuar tota classe d’operacions que siguin convenients per al desenvolupament i compliment de les seves finalitats ; sense altres limitacions que les que s’estableixin en aquests Estatuts o els Reglaments de Règim Interior que els desenvolupin, segons els criteris pastorals i les normes administratives del Bisbat.\nArticle 37 – Ingressos i béns patrimonials\n1 – Cada àmbit de Càritas, dotat de personalitat jurídica pròpia, podrà disposar, per al compliment de les seves finalitats, de tot tipus de béns, mobles i immobles, que podran adquirir-se a títol onerós o lucratiu.\nPodran, per tant, contractar, en general en el sentit més ampli i sense limitacions; acceptar o rebutjar cessions, donacions, herències i llegats, d’acord amb el procediment que en cada cas s’hagi establert, ja sigui en el present Estatut o en els Reglaments de Règim Interior que el desenvolupin.\n2 – Els recursos de cada àmbit de Càritas podran estar integrats per :\na) Els béns patrimonials, mobles o immobles i les seves rendes, adquirides conforme al que està indicat en l’apartat anterior.\nb) El fruit de les col·lectes i subscripcions de tota classe legítimament establertes.\nc) Aportacions genèriques o específiques traspassades d’un àmbit a un altre de Càritas.\nd) Socis o qualsevol altre tipus de recursos, autoritzat legítimament pels òrgans competents de cada àmbit de Càritas.\n3 – Per a l’administració dels béns es tindran en compte les disposicions generals de l’Església, com també les diocesanes, per als assumptes econòmics.\nArticle 38– Administració\n1 – Tots els àmbits de Càritas podran dipositar llurs fons en un o varis comptes bancaris sota el nom que figuri en el reconeixement de la seva personalitat jurídica. Com a mínim seran perceptives dues firmes registrades dels membres autoritzats de l’òrgan executiu corresponent, tant per obrir els dipòsits bancaris com per retirar conjuntament part dels mateixos.\n2 – Cada òrgan executiu, cada Càritas amb personalitat jurídica pròpia, que administra béns i fons econòmics està obligat a sotmetre anualment a l’aprovació de l’òrgan competent establert en el present Estatut o el Reglament de Règim Interior, l’estat de comptes i el balanç anual, segons les normes vigents de l’economia diocesana.\nTÍTOL VII – DURACIÓ I DISOLUCIÓ\nArticle 39 Duració i Acord de dissolució\n1 – Cada una de les entitats de Càritas regulades en el present Estatut s’entendran, salvat disposició en contra, constituïdes per temps indefinit.\n2 – La dissolució de qualsevol de les entitats de Càritas constituïdes ens els àmbits Diocesà, Arxiprestal o Parroquial podrà ser acordat pel Prelat, un cop escoltada l’opinió de l’Òrgan Col·legiat de Govern competent segons el present Estatut.\nArticle 40 – Liquidació\nEl Prelat nomenarà, en cas de dissolució, una Comissió Liquidadora i, un cop acomplertes les obligacions i compromisos pendents, destinarà el patrimoni resultant, si hi fos, a les finalitats d’ordre social i d’assistència similars a les de la Institució dissolta.\nÚnica – Modificació d’estatuts\nLes modificacions dels presents Estatuts seran acordades pel Prelat lliurement o a proposta de l’Assemblea Diocesana de Càritas. En cas d’una modificació total es nomenarà una Comissió entre els membres del Consell Diocesà de Caritas que presentarà al Bisbe un avantprojecte d’ Estatuts.\nPrimera – Aprovació i vigència dels presents Estatuts\nEls presents Estatuts entraran en vigor el dia de l’aprovació pel Prelat o quan es determini en el Decret d’aprovació.\nSegona –Període d’adaptació\nEn el termini de sis mesos des de l’entrada en vigor d’aquests Estatuts es proposaran pels òrgans competents dels diferents àmbits de Càritas Diocesana les adaptacions dels seus reglaments vigents i òrgans de govern a allò que està disposat en els presents Estatuts. Passat el termini indicat es considerarà sense efecte aquelles normes o òrgans que clarament entrin en contradicció amb això que queda establert aquí.


Nou Centre de desenvolupament infantil i atenció precoç a Calaf | APINAS\n3022 Vista 06-02-2015 CAP COMENTARI\tCDIAP/SAP, Notícies apinas\nEls infants de Calaf i dels municipis de l’entorn disposaran a partir del proper dilluns d’aquest nou servei, que va inaugurar-se dijous en el marc de la Festa Major d’Hivern. El centre el gestionarà APINAS, i atendrà les famílies amb infants que presentin algun problema de desenvolupament, ja sigui físic o psíquic.\nLa inauguració del Centre de desenvolupament infantil i atenció precoç (CDIAP) va aplegar nombroses persones i professionals de l’atenció a la salut i a la infància, que van voler conèixer en primera persona les noves instal·lacions, ubicades als baixos dels pisos Visoren del carrer de Francesc Macià. El Centre compta amb un espai de recepció i sala d’espera i tres aules per a l’atenció personalitzada, a més d’un petit magatzem i el lavabo adaptat.\nLes sales són lluminoses i compten amb mobiliari especialment dissenyat per atendre els infants i les seves famílies. Un espai ben adequat per a una tasca d’allò més important: detectar possibles problemes en el desenvolupament dels nens i nenes i tractar-los des del principi. Qui portarà a terme aquesta feina és un equip interdisciplinar, format per psicòlegs, logopeda, fisioterapeuta, treballadora social i neuropediatra.\nAtenció integral als més menuts.\nAixí doncs, el CDIAP atendrà els infants que presentin alguna dificultat en la seva maduració, tant a nivell físic (motriu, respiratori, sensorial…) com psicològic o social.\nEls professionals es coordinaran amb els centres educatius i el centre d’atencióprimària que, juntament amb les famílies, són els qui detecten en primera instància si hi ha algun problema en el desenvolupament de l’infant. De moment, el Centre obrirà dos dies a la setmana, dilluns i divendres, però la idea és que l’horari pugui ampliar-se en funció de la demanda.\nEl projecte és el resultat de la col·laboració público-privada entre la Diputació de Barcelona, que ha lliurat a la Mancomunitat Intermunicipal Voluntària Segarrenca una subvenció de 112.684 euros per a les obres i equipament de la instal·lació; l’Ajuntament de Calaf, que cedeix el local; i l’entitat sense ànim de lucre APINAS, que s’encarregarà de la gestió i es farà a càrrec de les despeses de manteniment. També es compta amb el suport del Consell Comarcal i de la Generalitat de Catalunya.\nEn l’acte d’inauguració l’alcaldessa, Maria Antònia Trullàs, va agrair la col·laboració de tothom que ha fet possible el projecte, i va recordar que una bona atenció als infants garanteix una millor societat futura. El representant de la Diputació, Ramon Castellano, va destacar l’esforç de les diverses administracions, mentre que Carme Canela, directora dels Serveis Territorials de Benestar i Família, va posar èmfasi en la tasca dels professionals. Enric Fillat, president d’APINAS, i Xavier Boquete, president del Consell Comarcal, van parlar de la importància d’acostar un servei tan necessari al territori. L’acte també va comptar amb alcaldes i regidors de la MIVS, així com nombrosos professionals de l’educació i de la salut.\nEl CDIAP de Calaf restarà obert els dilluns i els divendres de 9.00 h a 14.00 h.\nEl seu telèfon de contacte és el 93 869 91 98.


El Prat al Día: L’Aeroport del Prat activa la seva operativa especial per al Mobile World Congress\nL’Aeroport del Prat activa la seva operativa especial per al Mobile World Congress\nL'Aeroport del Prat incrementarà la seva operativa durant els dies del Mobile World\nCongress (MWC). El període de major afluència de passatgers s'estén del 22 de febrer al 3 de març. Durant aquests dies, les companyies aèries han programat 8.226, dels quals 5.460 s’operaran a la Terminal T1 i 2.766 a la Terminal T2.\nEl nombre de seients oferts per a aquests dies ascendeix a més de 1.532.000. Els dies amb més volum de seients oferts seran el diumenge 24 i el divendres 1, amb un total de 173.248 i 170.724 seients respectivament. A causa de l'augment de demanda generada pel MWC, on s'esperen més de 107.000 visitants de prop de 200 països, les aerolínies han augmentat la seva programació respecte a les freqüències habituals de l'aeroport, afegint 113 vols als regulars i oferint més de 22.000 seients addicionals.Així mateix, algunes de les companyies intercontinentals reforçaran la seva operativa utilitzant aeronaus amb major capacitat. Entre els dies 21 i 26 de febrer, l'Aeroport del Prat adaptarà els seus espais a les necessitats dels assistents al MWC.\nLa Fira de Barcelona, en col·laboració amb l'Aeroport, ha instal·lat 51 punts d'acreditació per als qui desitgin registrar-se o validar les seves credencials abans de l'arribada a les instal·lacions del Congrés. Els passatgers trobaran diversos punts de benvinguda d’expositors del MWC a l’àrea d’arribades de la Terminal T1, on estaran ubicats els seus ‘welcome desks’. Els dies en què està previst que hi hagi una major activitat en els punts d’acreditació de l’Aeroport són els previs a l’inici del congrés, el dissabte 23 i el diumenge 24 de febrer.\nL'Aeroport posarà a disposició dels passatgers a les terminals T1 i T2, un robot amb intel·ligència artificial, essent aquest un dels eixos temàtics de la present edició del MWC, juntament amb la connectivitat intel·ligent i l’internet de les coses. Els dos robots intel·ligents, que estaran situats a la zona central d’embarcament d’ambdues terminals, facilitaran als passatgers indicacions sobre la restauració de l’Aeroport entre el dissabte 23 i el dijous 28.\nEl seu fucnionament és el següent: quan un usuari s’apropa a un robot, aquest manté amb ell una breu conversa per identificar els seus gustos i preferències, i, basant-se en això, li oferirà una recomanació de restaurant, seleccionada expressament a la terminal. Una altra iniciativa dirigida als passatgers és “Have a Byte!”, per la que, depenent del nivell de bateria que mostrin en els seus dispositius mòbils, rebran un voucher de descompte proporcional a l’energia consumida, per tal que puguin gaudir d’un recés i recarregar energia en un dels restaurants de l’Aeroport, abans de seguir el seu camí cap a el Mobile.\nL’Aeroport del Prat activa la seva operativa espec...


CARPE DIEM: PER SEMPRE JOVES\nXeXu 24 d’octubre de 2012, a les 22:10\nEm trec el barret per aquesta magnífica actuació. Ja em van sorprendre molt al concurs, no m'ho pensava pas i em van deixar amb un pam de nas. I en veure l'actuació de Santa Úrsula ja vaig flipar del tot. Aquest any la Joves no va anar a Sant Fèlix perquè l'any passat hi va haver quatre colles millors. Suposo que no hi ha una cosa més motivadora que recuperar el ceptre perdut. Em sembla que ningú els discutirà la participació l'any que ve!\nRepassant castells, he de dir que el 9d8 penso que no hauria de ser de gamma extra, a menys que es faci amb una sola enxaneta, però això no treu que sigui un castell molt difícil i meritori. El 5d9f és com un somni fet realitat, la mare de tots els castells, una catedral al cim d'una muntanya. I el 4d9... bé, sense paraules. És el segon castell més valorat dels que es fan darrerament. La seva dificultat és extrema, i carregar-lo et posa directament en òrbita.\nUna gran felicitació a la colla, ho tenen molt merescut.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:08\nGarbí24 24 d’octubre de 2012, a les 22:17\nsempre joves en els sentiments, records i empenta per seguir endavant.\nÉs el sentiment que ens fa seguir, i tirar endavant, Joan!\nEl porquet 24 d’octubre de 2012, a les 22:52\nDéu n'hi do quines construccions que vau aixecar! Una autèntica animalada! Moltes felicitats a tu i a tota la colla!\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:09\nMoooooltes gràcies, ha estat un diada històrica!!!!\nLluís Güell Jornet 7730 Leers-Nord (Bèlgica) 24 d’octubre de 2012, a les 22:54\nLídia és un plaer, un honor, un orgull de ser el teu amic ! PD. Que visquin sempre els calçots, els castells, i el nostre tan estimat campanar !\nGràcies Lluís, va ser bonic, trobar-nos i compartir una estona en un lloc únic, el local de la nostra colla. Sempre quedarà en els nostres records.\nLlibert 24 d’octubre de 2012, a les 23:15\nUna gran Colla amb grans virtuts i grans defectes. Lamentablement som molts els que n'hem marxat cremats. Malgrat tot hem vaig alegrat per els seus castells. I hi vaig participar fent-hi pinya, com també vaig fer pinya a tots els castells de la Vella.\nPerò no vaig celebrar cap castell de cap de les dues colles. Tinc els meus motius per no fer-ho.\nFelicitats Lidia, i un record als companys castellers que ens varen deixar en els últims anys.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:10\nDoncs sí Llibert, el record hi és sempre; gràcies per apropar-te i compartir aquest moment!\nCarme Rosanas 24 d’octubre de 2012, a les 23:17\nUna gran felicitació!\nMOOOOOOLTES GRÀCIES, CARME!!!!!\nSílvia 25 d’octubre de 2012, a les 8:25\nEspectacular!! Uaaaaau, m'he quedat muda ;)\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:11\nM'emociono molt, bé jo sóc molt emotiva, però realment veure´ls assajar el divendres, amb aquell entusiasme, i després assolir un bocí de cel, és iMPRESSIONANT!!!\nJordi Dorca 25 d’octubre de 2012, a les 9:39\nA Torelló ens agraden molt aquests anhels, tan sentits, tant des del cor de la pinya.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:12\nÉs immensa l'alegria i l'emoció que desvetllen moments com els que vàrem viure la diada de Santa Úrsula.\nGràcies des de Valls!!!\nAbraçades per a tots!!!\nsa lluna 25 d’octubre de 2012, a les 10:33\nLa pell de gallina posen aquestes fotos!\nEntenc perfectament la teva felicitat i et(us)felicito.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:14\nAix, és tan fort, que cridis, i clames al cel, que no permeti que caiguin, que el descarreguin, i quan succeix, és indescriptible l'emoció que brolla des de dins; i més si a casa en tens un, que és dels altres, hahahaha!!!!\nPetonassos, dolça lluna!!!\nDrapaire de mots 25 d’octubre de 2012, a les 14:20\n:) les aficions que es porten al cor, són les millors. Però no se m'enfadis, quan veig les alçades que prenen les torres i com es belluguen..., es superior a mi, no puc veure com s'enfilen els enxanetes, tant jovenets. Aiiiiih el cor em fa un salt, sobre tot quan s'ensorren. El trobo un esport de risc molt elevat.\nDe totes maneres felicitats!.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:16\nRealment, sentir la cruixida d'una caiguda, et trenca per dins, però és un sentiment, que és superior a qualsevol cosa.\nSortosament, els meus fills no han tingut mai cap inclinació pels castells, i ho celebro, perquè no sé si ho podria suportar. Si pateixo pels altres, que no faria pels meus?\nGràcies per les felicitacions, i per passar per aquest raconet!!!\nanna solé 25 d’octubre de 2012, a les 16:19\nUAU. Sense paraules... Sempre joves!!!!!!!!!Luz, xenia, Gisela, David, Tami, Marteta, Alexia, Anna, Carlos, Edu... Em sapgreu no haver vingut a lassaig el divendres,m'agues encantat,sou uns cracs! ho vau fer super bé,ens veiem demà.Dafne comarteixo plenament els teus sentiments respecte el tema casteller!! Aquest any ho donem tot, i l'any que ve a per vilafranca!JOVES AMUNT!!!\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:17\nNOMÉS PUC CRIDAR: I JOVES, I JOVES, I JOVES, I JOVES, JOVES, JOVESSSSSSSSSSSSSSSSSSSS!!!!\nEls diables vermells van acaronar el cel!!!\nMarta 27 d’octubre de 2012, a les 15:52\nDafne!!! Quan gaudiu del campanar que bonic!!!.....però recorda....que sempre es pot veure el campanar veí!!!! No hi entec gens de Castells però m'agrada molt anar a veure'ls, per això et dic Amunt!!!!! sempre! petons!\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:18\nSí Marta, no oblido pas, que sempre puc veure el del meu poble veí, però el nostre, és nostre!!!\nElfreelang 28 d’octubre de 2012, a les 12:38\namb una mica de retard et dic enhorabona! desitjo que tot vagi amunt com els castellers!\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:19\nNo importa quan arribis, sinó que hi siguis.\nUna abraçada, i el meu desig és que el nostre país, coroni el castell de la independència, i deixem de fer llenya!!!!\nJoan Guasch 28 d’octubre de 2012, a les 19:20\nVagi d'entrada la meva felicitació a la joves des de l'altra banda de la Plaça del Blat. Ens havíeu enganyat començant una temporada fluixeta, però es veu que el fet de no anar a Vilafranca us ha donat aquell punt de mala llet que cal per aconseguir el que vàreu aconseguir. Sana enveja i recordar al món que la Plaça del Blat és la Plaça del Blat i santa Úrsula santa Úrsula, i la resta són punyetes.\nDafne 1 de novembre de 2012, a les 20:21\nGràcies Joan, de vegades es fan especulacions equivocades, i tu saps millor que altres, en aquest tema, poden sorgir sorpreses inesperades, i deslluir una actuació.\nCal estar alerta, que els verds, són perillosos, avui el 7 de 8; 4 de 9 net, i anar sumant.\nDafne 5 de novembre de 2012, a les 15:18\n7 de 9 volia dir, és tan gran que ja em descompto!!!!


Al nostre territori, com és habitual, s’ha comptat amb una àmplia oferta de lleure educatiu adreçat a infants i joves durant l’estiu. Això no obstant, les dades disponibles al Consell Comarcal del Baix Llobregat indiquen que l’impacte de la pandèmia del coronavirus ha estat notable: si entre el 25 de juny i el 2 d’agost de 2019 es van notificar 549 activitats a la comarca, en el mateix període pel 2020 n’han estat 374 (el que suposa un descens del 31,8% respecte a l’any anterior). En conseqüència, també s’ha reduït el volum d’infants i joves que han participat en aquesta mena d’activitats: aquest estiu hi ha hagut, de mitjana, vint infants i joves menys que l’any 2019 participant en activitats notificades (de 60 a 40 en comparació a l’any passat).\nDurant el mes de juliol, l’equip professional del SCJ del Baix Llobregat ha realitzat un total de 56 trucades de seguiment i comprovació a activitats d’educació en el lleure, repartides en 25 municipis de la comarca: Abrera, Begues, Castelldefels, Cervelló, Corbera de Llobregat, Cornellà de Llobregat, Esparreguera, Esplugues de Llobregat, Gavà, Martorell, Olesa de Montserrat, La Palma de Cervelló, El Prat de Llobregat, Sant Andreu de la Barca, Sant Boi de Llobregat, Sant Climent de Llobregat, Sant Esteve Sesrovires, Sant Feliu de Llobregat, Sant Joan Despí, Sant Just Desvern, Sant Vicenç dels Horts, Santa Coloma de Cervelló, Torrelles de Llobregat, Vallirana i Viladecans.\nAl llarg d’aquesta campanya l’equip del SCJ del Baix Llobregat ha pogut constatar, una vegada més, la implicació, la dedicació i l’autoexigència del món del lleure a la nostra comarca. Gairebé el 80% dels seguiments efectuats han assolit la millor valoració possible, el que referma la convicció que els infants i joves llobregatins/es hauran gaudit d’activitats d’educació en el lleure enriquidores, en un entorn segur i replet de valors.


L’import recaptat es destinarà a la inserció sociolaboral de dones en situació d’alt risc d’exclusió social, amb l’objectiu de garantir la seva independència i el dret a la plena ciutadania, a través d’itineraris formatius i d’inserció que promouen l’accés a una feina digna. Totes elles, són persones especialment vulnerables que, a conseqüència del context en què viuen, es troben excloses del sistema social, cultural i econòmic, disminuint el seu poder adquisitiu i entrant en el cercle de la pobresa. Aquesta situació, agreujada per la crisi sociosanitària de la Covid-19, ha potenciat encara més l’escletxa de la desigualtat.\nAquest mes de maig, les donacions a través l’Arrodoniment Solidari aniran destinades a la Fundació Jubert Figueras. Les persones beneficiàries són els familiars de persones hospitalitzades, desplaçades de la seva residència habitual, amb pocs recursos econòmics a qui se’ls hi ofereix allotjament i suport emocional, a través de pisos situats a prop dels grans hospitals de referència de la ciutat i àrees d’influència de Barcelona. La sanitat pública cobreix les despeses del pacient però no les dels familiars, i quan l’estada de la persona malalta a l’hospital és llarga pot comportar dificultats econòmiques per a la família.\nLa companyia aposta per la innovació, el compromís social i la total transparència dels projectes amb els que col·labora. Des de la seva creació, ha finançat més de 500 projectes, gràcies a les més de vint i cinc mlions de donacions que s’han realitzat des de 35 països diferents. Worldcoo forma part del moviment B Corp i compta amb el recolzament de la Comissió Europa per haver format part del seu programa Horizon 2020. Més informació: https://www.worldcoo.com.


13,70 € Estalvia un 20%\n60% te verd matcha*, 20% cacau en pols*, aroma natural i canyella*.\n** Contingut en teïna procedent de valors mitjans.\n2. Afegeix 250 ml d'aigua calenta, o de la llet que prefereixis.\nNova Recepta Beguda instantània en pols, sabor vainilla, taronja i picant, idònia per a qualsevol moment del dia, freda o calenta. Font natural de cúrcuma, sense sucre afegit. Introdueix els beneficis de la cúrcuma a la teva dieta diària, és un superaliment! El Golden Latte és una beguda a base de cúrcuma molt apreciada pel seu sabor i textura cremosa....


Fundació Rafael Campalans. Presentació del llibre "La nueva diplomacia económica española", de Pedro Sánchez\nLa Fundació Rafael Campalans va organitzar, el passat divendres, la presentació a Barcelona de La nueva diplomacia económica espanyola, de Pedro Sánchez Pérez-Castejón, doctor en Economia, professor de la Universitat Camilo José Cela i diputat del PSOE al Congrés.\nPresentat per Raül Blanco, professor d'Economia Aplicada a la Universitat de Barcelona, que va assenyalar que el llibre il·lustra com la internacionalització comercial ha influït en l'acció exterior dels governs, l'acte va comptar amb una primera intervenció de Pedro Sánchez. L'autor del llibre va defensar l'activisme municipal i autonòmic en l'àmbit econòmic internacional, tot recordant que "ja no hi ha separació entre la política domèstica i la internacional: ara parlem de política interdomèstica". Sánchez va afegir que "cada cop són més les entitats subestatals que acudeixen als mercats globals en busca d'inversió, finançament i possibilitats d'exportació".\nEl diputat socialista va reivindicar la necessitat de "lligar la democràcia econòmica a polítiques de creixement econòmic". Així, "per poder créixer fora s'ha de ser coherent dins"; i és que, va recordar "créixer fora implica poder crear llocs de treball dins". D'altra banda, Sánchez va defensar el funcionament federal com la millor manera "per involucrar les comunitats i els municipis en l'acció exterior dels Estats". Així, va concloure "la 'marca Espanya' té sentit només si es fa des de la base, des dels territoris, des de la diversitat cultural de l'Estat".\nL'últim a intervenir va ser Carles Ruiz, alcalde de Viladecans, que va explicar l'exitosa experiència de Viladecans en l'àmbit de la diplomàcia econòmica espanyola, tot recordant que "la millor política industrial que pot tenir un país és la inversió en educació i ciència".


Cançó improvisada - Biblioteca Virtual\nLa cançó amb text improvisat és una de les manifestacions populars més esteses arreu del món. En trobem exemples des d’Amèrica (Argentina, Cuba...) a Àsia (Líban, Palestina...), tot passant per Àfrica (Canàries) i Europa (Andalusia, Còrsega, Euskalherria, Galícia, Grècia, Malta, Múrcia, Sardenya, Xipre...), etc.\nSi ens cenyim al nostre context cultural més immediat, les terres de parla catalana (també dites Països Catalans), tenim una rica tradició força viva i sovint poc coneguda: cançons de pandero, cançons redoblades (Eivissa i Formentera), cant d’estil (al País Valencià), corrandes, garrotins (a Lleida), gloses (a Mallorca i Menorca), jotes (a les Terres de l’Ebre), nyacres i patacades (a l’Empordà), etc.\nEn la cultura tradicional la cançó improvisada jugava un paper important com a vehicle expressiu de la comunitat, com a mecanisme regulador de tensions socials i com a instrument de resolució de conflictes. En canvi, en els moderns contextos urbans, el seu paper ha canviat substancialment però continua sent un element de cohesió grupal, de generació i ratificació d’identitats col·lectives i de socialització alternativa.\nUs volem mostrar aquí una pinzellada d’aquest patrimoni tan plural i alhora singular.\nEl Cançoner popular de Mallorca / Rafael Ginard Bauçà\nCançoner tradicional del Baix Camp i el Montsant /\nCançons de pandero ; Cançons de ronda / Valeri Serra y Boldú\nIntroducció a l'etnopoètica : teoria i formes del folklore en la cultura catalana / Carme Oriol i Carazo\nLes Majorales del Roser d'Ulldemolins / Salvador Palomar i Abadia\nTonades i gloses de Sant Antoni / Toni "Gall"\nEl Cant i el poder. Entrevista als glosadors mallorquins Mateu ‘Xurí’ i Maribel Servera\nData de creació: 02/10/2019 Última actualització:\t04/10/2019


“La major part d’edificis que porten l’etiqueta de sostenible no ho són” | Sostenible\n“La major part d’edificis que porten l’etiqueta de sostenible no ho són”\nJoan Sabaté va crear i dirigeix SaAS, Sabaté associats Arquitectura i Sostenibilitat, un estudi dedicat al desenvolupament de projectes amb un èmfasi especial en els aspectes d'innovació tecnològica i sostenibilitat. Sabaté afirma que l'arquitectura del nostre país pateix un estancament econòmic i, sobretot, conceptual. Tanmateix veu en la crisi una oportunitat per superar el clima de neguit i de manca d'ambició que, segons ell, dominen ara mateix la professió.\n-La vostra feina a SaAS va més enllà de l'arquitectura. Quins àmbits cobriu?\nSempre ens hem dedicat a l'arquitectura però, a més, fem recerca i assessorament. Són tres potes que van lligades. Fa 4 anys vam obrir una àrea de recerca i estem treballant en projectes europeus i aquí es troba LIMA (Low Impact Mediterranean Architecture), que recentment ha estat guardonada amb el premi Acció 21 de l'Ajuntament de Barcelona. Es tracta de dos petits edificis un de 45 m2 i un de 25 m2, amb una central de producció d'energia, captació solar i una bomba de calor. Aquests edificis estan totalment monitoritzats, amb 120 punts de control de tots els paràmetres. Podem saber quan gastar l'edifici per què, com, en quin punt exacte, i què cal tocar per modificar la despesa d'aigua i d'energia. LIMA analitza tots els impactes de la matèria, des de la construcció fins a la deconstrucció, passant per l'ús. A més incorpora l'efecte de l'edifici sobre l'usuari, el que es coneix com a biohabitabilitat. La gent es preocupa per com afecta un edifici al medi ambient però no tant per com afecta l'edifici als que hi vivim o hi treballem.\n-Com ens afecta?\nUn espai habitable és simplement aquell on pots fer-hi activitat i un espai biohabitable és el que és favorable pel teu l'organisme i es percep com a confort. Per exemple, la sensació tèrmica depèn de la temperatura de les superfícies, dels fluxos d'aire, de la temperatura de l'aire i de la humitat. Aquests paràmetres des del punt de vista de l'energia no són rellevants, però si parlem de confort sí que ho són. El mateix passa amb la llum. No cal considerar només el nombre de lux, cal veure també com es reparteixen; si hi ha enlluernament exterior, si la llum és de qualitat. Elements que no es perceben, com els camps electromagnètics, les radiacions gamma i els compostos orgànics volàtils, també estan relacionats amb el confort. La sensació de benestar o malestar depèn d'aquests factors.\n-¿Quina relació estableix SaAS amb els clients, tenint en compte que a alguns potser no els importa gaire la sostenibilitat?\nSom molt proactius davant del client. Un cop hem guanyat el concurs, i la confiança, el volem convèncer sobre determinats aspectes.\n-No seria més còmode cenyir-se estrictament a l'encàrrec inicial?\nL'objectiu principal de l'arquitecte ha de ser la gent. L'arquitectura és servei i reflex de la realitat. I ha de ser útil a les demandes de les persones. De vegades cal suggerir coses que no t'han demanat perquè creus que milloren el resultat final. Però en aquest diàleg no hem de perdre mai de vista la pregunta inicial que ens ha fet el client.\n-Des de la creació de SaAS, el 1996, l'empresa ha projectat i construït habitatges, escoles, casernes, oficines, etc. En quin projecte o tipologia de projectes ha estat més difícil ser coherent amb els principis fundacionals?\nMés que amb les tipologies de projecte jo ho relacionaria amb els tipus de clients. No hi ha hagut cap client fàcil. Els clients que hem tingut han estat més aviat poc atrevits. Per contra, són molt realistes, en el sentit que tendeixen a pensar que la resolució de l'encàrrec ha de donar una resposta que encaixi perfectament en les estructures de pensament establertes.\n-Com es pot avançar en aquest medi tan rígid?\nTornant a ser ambiciosos intel·lectualment i demanant als clients que també ho siguin. Alguns ens han dit "sou com una pedra a la sabata, però teniu raó". És senyal que els estem recordant el que no estan fent bé i se n'adonen. Això vol dir que hi ha gent que pensa i té ganes de fer les coses ben fetes però la conjuntura no ho afavoreix.\nHi ha una crisi de la professió molt gran en aquest moment, degut a la crisi econòmica, i cal afegir-hi una crisi d'objectius, de metodologies d'instruments. Tot plegat provoca neguit.\n-I com es tradueix aquest malestar en l'arquitectura?\nBarcelona i Catalunya han baixat la qualitat dels seus edificis respecte a fa uns anys, tot i que els costos s'han incrementat. L'esperit de les coses ben fetes del 1992 s'ha perdut i fa anys que ningú vol fer les coses molt bé. No volem ser els millors, simplement ens resignem a fer les coses "com cal fer-les" i aquest "com cal" cada vegada és més conservador, més caòtic i més pervers.\n-El malestar en l'economia també pot accelerar el canvi cultural.\nN'estic convençut. La crisi és el moment oportú. He fet conferències en països amb menys recursos que nosaltres i sempre hi ha algú que et comenta "això de la sostenibilitat és cosa de rics, vostès que s'ho poden permetre.." I jo els dic que és al revés, que quan menys diners es tenen cal ser més sostenibles. Precisament perquè no es pot gastar de forma desaforada.\n-Però s'entén que puguin pensar així, perquè moltes vegades s'ha associat l'arquitectura sostenibilitat amb el high tech...\nSí. Els arquitectes en tenim part de culpa. En primer lloc, caldria dir que la major part d'edificis que porten l'etiqueta de sostenible no ho són.\n-¿Què té de realitat i què té de vernís l'arquitectura que avui es ven sota aquesta etiqueta?\nEs fàcil de saber: si algú diu que un edifici és sostenible el primer que cal preguntar és quants kW gasta al cap de l'any. Si no hi ha una resposta clara vol dir que no ho és, i si respon però la xifra és molt elevada tampoc. Vernís? Certament hi ha un màrqueting verd, i si ens ha de servir per obtenir realitats tangibles, benvingut sigui! Però ha de correspondre a la veritat. La torre Agbar diuen que és sostenible. Jo vaig escriure un article sobre aquest edifici en una revista especialitzada i només es va publicar la primera part que anava sobre l'estructura. La segona part qüestionava la sostenibilitat de la torrre, però em van dir que no calia i al final no va sortir.\n-¿En què consisteix el valor d'una edificació en termes objectius, més enllà de la fama o la moda?\nHi ha edificis als quals se'ls atribueix el paper d'icona. Jean Nouvel no sé si és un arquitecte, en tot cas és un extraordinari professional que respon a la pregunta que se li ha fet. No se li va demanar que fes l'edifici d'oficines que gastés menys o que oferís més confort del món. Se li va demanar una icona per a Barcelona que tingués un impacte global.\n-Però d'arquitecte n'és...\nAixò no és arquitectura, és impacte mediàtic. Certament hi ha una part mediàtica en l'arquitectura però en aquest cas s'ha pres la part pel tot. La torre Agbar no és només que sigui insostenible sinó que és invivible. Serà un objecte simpàtic, una icona de la ciutat, però Floquet de neu també ho era.\n-El canvi que necessitem vindrà del món públic o del privat?\nJo crec que les organitzacions tenen ànima i, en aquest moment, ja sigui en l'àmbit públic o privat, hi ha moltes que estan malaltes. Tot i així, diria que els canvis vindran amb més probabilitat de la mà del sector privat\nÉs un sector mes pragmàtic, obeeix al benefici més que a unes normes i això es pot aprofitar. Cal vendre un edifici millor, més sa. Aquests petits factors diferencials, encara que siguin difícils d'explicar, poden ser determinants en el futur. Ningú no vol invertir en un edifici que d'aquí cinc anys serà obsolet i que requerirà noves inversions.\n-¿Fins a quin punt estan integrats dins de la docència els coneixements de l'arquitectura sostenible?\nA la docència universitària del nostre país no ho estan. En altres països sí, per exemple a Harvard la sostenibilitat és el pal de paller de la formació. És trist dir-ho: ara i aquí la professió, tal com es planteja des de l'ensenyament, és més aviat un llast de cara al canvi. Fa uns anys a Barcelona havia estat una eina de progrés, però s'ha tornat molt conservadora. I és més qüestió d'actitud que de coneixement. Em refereixo a estar disposat a aprendre.\n-¿Creu que en un futur no gaire llunyà parlarem d'arquitectura sense etiquetes com a culminació d'un procés de normalització d'allò que avui encara és excepcional?\nSí perquè els canvis van a una gran velocitat per l'evolució de les normatives i per l'empenta de molta gent jove que puja, i en aquest camí acabaran caient moltes acadèmies. Avui la universitat està controlada per l'academicisme, que és una bombolla cultural que seguirà el camí de la bombolla econòmica.\n-La bombolla immobiliària no només ha afectat Espanya. A Irlanda s'està parlant seriosament d'enderrocar cases i edificis davant la perspectiva de que no es vendran ni a llarg termini. ¿És una solució raonable?\nJo seria partidari de conservar tot el que es pugui. No vull dir que no calgui fer un enderroc excepcionalment, però quan s'arriba a aquest punt, vol dir que ho hem fet fatal. Pot passar que durant molts anys no es construeixi res de nou. Aleshores l'arquitectura s'haurà de centrar en la rehabilitació i el manteniment. Hem d'eliminar algunes figures com els ARE (Àrees de reurbanització urgent). Cal aprofitar tot el que tenim. Una idea en aquesta línia seria reconvertir grans vivendes unifamiliars de 200 i 300 m2 , avui infrautilitzades,en vivendes plurifamilars. El mercat ho acabarà fent realitat.\n-I a escala urbana com es posa a la pràctica aquesta idea?\nLa ciutat té capacitat de generar territori dintre seu a base de canvis d'usos i de reutilitzar espais. Aquest és el futur, a banda d'intentar frenar el creixement demogràfic i el PIB.


Dia de l’Educació Física al Carrer (DEFC 2021) | Escola de Maspujols\nL’experiència, impulsada per professionals d’Educació Física amb el suport de la Secretaria General de l’Esport, la Unió de Consells Esportius de Catalunya i els col·legis professionals autonòmics, centres educatius i ajuntaments, vol continuar guanyant participants, centres educatius participants i professionals implicats.\nEls més de 250 professors que van fer possible el DEFC durant l’any 2020, creuen en una Educació Física integral i integradora, per a tots i per a tota la vida, com a base per instaurar uns hàbits saludables i un Estil de Vida Actiu. El DEFC vol ser un aparador que mostri a la societat els beneficis que aporta.\nEl COPLEFC (Col·legi de Professionals de l’Activitat Física i de l’Esport de Catalunya) dona ple suport als objectius plantejats i impulsa per cinquè any consecutiu la celebració del DEFC a tot Catalunya.\nDes de l’Escola de Maspujols l’any passat ja vam participar amb els alumnes de cicle inicial amb propostes d’educació física confinada. Aquest any ens hem sumat a aquesta iniciativa amb els/les alumnes de P3 fins a 4t, realitzant una sessió de “zumba” al replà del poble. Com el temps no ens ha acompanyat, els primers grups han realitzat l’activitat a la pista. Els alumnes de 3r i 4t sí quan pogut realitzar-la al replà. Hem passat un matí molt divertit tot fent esport.\nEns unim al lema d’aquest any:\nPER UNA EDUCACIÓ FÍSICA PER A LA VIDA! VISCA L’EDUCACIÓ FÍSICA!\n#DEFC2021 #DEFCarrer #COPLEFCActivaCatalunya\nPodeu veure algunes fotos i vídeos en aquest link:\nInici obres del nou edifici escolar\nActive fa 20 hores, 32 minuts\nActive fa 1 dia, 15 hores


Kintarō - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nKintarō (金太郎, Kintarō?), habitualment traduït com "noi d'or", és un heroi del folklore japonès. Un nen molt forçut criat per una bruixa al mont Ashigara. Es va fer amic dels animals de la muntanya i, més tard, després d'haver capturat en Shutendôji, el terror de la regió, esdevingué deixeble del samurai Minamoto no Yorimitsu, prenent el nom de Sakata no Kintoki (坂田公時, Sakata no Kintoki?). És un personatge popular en els gèneres del noh i del kabuki. S'exhibeixen nines Kintarō durant la festa dels nens, la Tango no Sekku (端午の節句), perquè els nens esdevinguin tan forts i valents com en Kintarō.\nAshigara Mountains (en) , 956\nKatsuta district (en) , 11 gener 1012 i 21 gener 1011\nVeu de Kintarō\nKintarō i Yama-Uba, per Kitagawa Utamaro\nEs diu que el personatge de Kintarō està basat en la vida d'un home anomenat Sakata no Kintoki, del període Heian, nascut on avui dia es troba la ciutat de Minami-Ashigara. Fou un servent del samurai Minamoto no Yorimitsu i es va fer famós pels seus dots de guerrer. La seva llegenda, però, va anar canviant i creixent amb el pas dels segles.\nUn jove Kintarō lluita amb una carpa gegantina en una obra de Yoshitoshi\nDe llegendes sobre la infància de Kintarō, n'hi ha moltes. En una d'elles el cria la seva mare, la princesa Yaegiri, filla d'un home ric anomenat Shiman-chôja, en el poble de Jizodo, a prop del mont Kintoki. En una altra llegenda la seva mare li dóna la vida on avui dia es troba la ciutat de Sakata, però per conflictes entre el seu marit (un samurai anomenat Sakata) i l'oncle d'aquest es veu obligada a fugir amb el seu fill. S'instal·la aleshores en els boscos del mont Kintoki per criar-lo. Es diu també que la veritable mare d'en Kintarō el va abandonar, o que es va morir deixant-lo orfe, i que qui el va criar va ser la bruixa Yama-uba. Una altra versió de la llegenda diu que la mare d'en Kintarō el va criar al bosc, però que es va tornar tan pàl·lida que va ser anomenada Yama-uba. En una altra versió més fantasiosa, Yama-uba és la mare d'en Kintarō i li va donar vida mitjançant un llamp enviat pel drac roig del mont Ashigara.\nTotes les llegendes coincideixen en el fet que en Kintarō fou actiu i infatigable, molsut, de bona salut i vestit amb un pitet on hi estava escrit l'ideograma xinès "or" (金 kin). La seva altra única possessió era una destral (símbol xinès del tro). És autoritari amb els altres nens, però com en la majoria de versions de la llegenda no hi ha d'altres nens al bosc, senzillament els seus principals amics són els animals dels monts Kintoki i Ashigara. Disposa d'una força descomunal, capaç de reduir les roques en pols, arrencar els arbres del terra i manipular-ne les branques com si fossin branquetes. Els seus amics animals li serveixen de missatgers o de mitjà de transport. Algunes llegendes diuen que aprengué a parlar-los. D'altres expliquen les aventures que va tenir amb dimonis i monstres, les seves baralles de sumo amb ossos o l'ajuda que aportava als llenyataires.\nQuan esdevingué adult canvià el seu nom pel de Sakata no Kintoki. Conegué el samurai Minamoto no Yorimitsu quan aquest passà pel mont Kintoki. Yorimitsu, impressionat per la seva força, el prengué com a servent a la seva residència de Kyoto. Allà en Kintarō aprengué les arts marcials i esdevingué més tard el cap dels Shi Tenno de Yorimitsu, guanyant així fama i renom per la seva força i els seus coneixements de les arts marcials. Se'n va anar aleshores a buscar a la seva mare (en les llegendes en les que encara viu) i se l'endugué a viure a Kyoto.\nKintarō en el Japó modernModifica\nKintarō és una figura molt popular al Japó, la seva imatge es veu a tot arreu, des d'estàtues fins a la literatura infantil, en l'anime, en el manga i en figures articulades. Els caramels Kintarō, els Kintarō-ame, existeixen des del període Edo: el caramel té forma cilíndrica i la cara d'en Kintarō és constantment visible a l'interior de la secció circular del cilindre, se'l talli per on se'l talli.\nExisteix un santuari dedicat a Kintarō als peus del mont Kintoki, en la regió de Hakone, a prop de Tòquio. A prop d'allà es troba una roca que, segons es diu, va ser partida per la meitat pel mateix Kintarō.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Kintarō\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Kintarō&oldid=24114387»\nDarrera modificació: 16 jul 2020 a les 16:17\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 16 jul 2020 a les 16:17.


«Sempre dic que tinc la doble nacionalitat argentinocatalana» | El Pou\n«Sempre dic que tinc la doble nacionalitat argentinocatalana»\nper Ferran Sardans, 17 d'octubre de 2019 a les 00:53 |\nD'AQUÍ I D'ALLÀ. Martin Momotiuk. Buenos Aires (Argentina).\nEm dic Martín Momotiuk Ivanow i fa més de trenta anys –des de l’ abril del 1989– que visc a Manresa. Vaig néixer a la ciutat de Buenos Aires, a l’Argentina. Quan tenia divuit anys acabats de fer vaig arribar a Manresa, de la mà del TDK Manresa. Aleshores l’entrenador era el Flor Meléndez, de Puerto Rico, i m’havia seguit els passos. En un campus d’estiu, el directiu Maurici Algué em va fitxar i vaig fer realitat el meu somni: ser jugador de bàsquet en un club de la millor lliga del món després de l’NBA. Tot i que en aquella època vivia en un pis de la carretera del Pont de Vilomara, anava a menjar a Cal Manel i a la Pineda, on coincidíem a dinar i a sopar amb altres jugadors com Paco Vázquez o els dos germans Aranda. Tinc molt bon record d’aquella època: a part de menjar hi trobàvem un caliu que ens ens feia sentir com a casa, sobretot amb l’Agustí de la Pineda i la seva família. Vaig jugar quatre anys al Navàs, a la lliga EBA. Quan vaig començar a estudiar Magisteri vaig anar a jugar a Lleida: vam pujar a la LEB i en tinc molt bon record. Hi vaig estar quatre anys, i després vaig tornar a Navàs, on em vaig retirar als 34 anys.\nSempre dic que tinc doble nacionalitat: argentinocatalana. Fa molts anys que parlo el català, tant amb la meva parella com amb les filles. Soc professor d’educació física i tutor de Primària a l’Escola Vedruna d’Artés, on vaig començar a treballar l’any 1999, ja fa vint anys. També soc responsable de competicions del Col·legi Ave Maria, entrenador i coordinador de bàsquet. Vaig ser director del Campus Roger Grimau (2005-2007) i des del 2008 soc el director del Campus Rafa Martínez, d’Artés. Va ser una idea que vaig plantejar al Rafa i amb el pas dels anys hem anat creixent. Des del primer moment el Rafa ha col·laborat estretament en el projecte i s’ha implicat per tirar endavant aquesta idea. Ara selecciono entrenadors i monitors del campus, organitzo les activitats de les dues setmanes, tant les de bàsquet com les de lleure, miro d’estar en contacte amb els clubs de la comarca per donar-lo a conèixer... Acollim gairebé 250 joves i ens hem consolidat arreu de Catalunya: estem molt satisfets de tots aquests anys. Fem una feina que ens omple i ens agrada.\nEstic casat amb la Gemma, fa gairebé trenta anys que estem junts, va ser el motiu principal per quedar-me aquí quan esportivament les coses no anaven bé, la seva família em va acollir des del primer moment. Tenim dues filles: la Mireia i la Laia. La meva relació amb Argentina és molt fluïda. Hi tinc el pare i tota la família i per Setmana Santa sempre anem a visitar-los. Ara la situació és inestable i incerta: d’aquí a dos mesos hi haurà eleccions. La derrota del president Mauricio Macri per un ampli marge en les eleccions primàries del mes passat podria plantejar un nou escenari per al país, més enllà de qui guanyi en els comicis presidencials d'octubre. El temor a un nou "corralito" hi és present, però estic és un país extraordinari i tirarà endavant.\nGent, D'AQUÍ I D'ALLÀ, bàsquet, Argentina


UGT destaca que a Catalunya hi ha 109.000 llars que no tenen cap perceptor d'ingressos\nUGT destaca que a Catalunya hi ha 109.000 llars que no tenen cap perceptor d’ingressos\n23.04.2015 - 13:55\nUGT, en un comunicat, ha estat molt crítica amb les dades corresponents al primer trimestre de l’EPA. A més de destacar l’increment de l’atur i el descens de l’activitat, el sindicat d’origen socialista apunta dades preocupants per a Catalunya: «al país hi ha 109.700 llars que no tenen cap perceptor d’ingressos, 239.000 habitatges tenen tots els seus actius desocupats i 214.000 llars tenen tots els seus treballadors assalariats amb contractes temporals».\nUGT afirma com a colofó que: «amb l’excusa de la sortida de la crisi, els governs han desenvolupat polítiques econòmiques restrictives i austeres que han tingut com a resultat la creació d’ocupació a qualsevol preu, on l’únic que s’està valorant és la quantitat i no la qualitat dels llocs de treball que es creen. En aquest sentit, sí que és cert que ha disminuït l’atur i que s’ha creat ocupació respecte a anys anteriors, però més enllà dels anuncis de l’inici de la recuperació econòmica, l’ocupació creada és precària, temporal, parcial i de curta durada».\nPer tot plegat demana situar la lluita contra l’atur i la creació d’ocupació de qualitat com a acció prioritària, amb mesures que impulsin la reactivació econòmica.\nDestinar més recursos a les polítiques actives d’ocupació, per a fer front a la situació d’atur de les persones treballadores del nostre país, incrementant les partides pressupostàries destinades a l’orientació, la qualificació professional, a l’acompanyament a la inserció al mercat de treball i a la millora dels serveis públics d’ocupació.\nAtur Epa primer trimestre


ZONA3 | Teatre per a SER\n1 octubre — 30 juny\nTeatre per a SER és un lloc on poder experimentar i transgredir els límits que ens imposem com a persones per a aconseguir estar en la vida de forma més sana, equilibrada i amb harmonia.\nPropose un viatge grupal en el qual poder deixar fluir les nostres emocions més reprimides. Sobretot aquelles que ens impedeixen millorar en la nostra vida. Tot això en un espai de confiança sense judici ni perjudici.\nPretenc que aquest espai siga una lloc especial per a tu, que t'ajude a aconseguir “ser“ la millor versió de tu mateixa/o , un espai per a convertir el sofriment en Art. T'animes?\nExplorar les nostres limitacions per a recuperar el nostre potencial humà\nAugmentar la capacitat expressiva\nTindre una major consciència corporal\nGestionar de manera saludable les nostres emocions\nAprendre a soltar el control per a aconseguir espontaneïtat\nFlexibilitzar el caràcter i trencar patrons de conducta mecanicista\nDesenvolupar el sentit de l'humor\nDonar espai a l'actor/actriu que tots portem dins\nContinguts del laboratori:\nAfinació del cos (instrument de treball)\nDinàmiques per a la construcció i trobada grupal\nRelaxació, meditació i concentració\nExpressió corporal a través del ball i moviment conscient\nJocs per a desenvolupar la creativitat i imaginació\nEstimular la consciència física i sensorial\nDramatització: escenes i actuació\nImprovisar per a fluir: pinso, sent i actue\nInterpretar amb la ficció per a desdramatizar assumptes de la vida.\nEscenes orientades al treball amb els personatges que som, els que no i aquells que desitgem o temem.\nIntegració de l'experiència viscuda\nDesprés de cada taller es crea un espai per a la reflexió de l'experiència viscuda amb l'objectiu d'integrar-lo en la nostra vida.\nEl Teatre Terapèutic es fonamenta en els principis i teories que sostenen el Teatre de la vivència, el Psicodrama i la Teràpia Gestalt.\nA qualsevol persona que tinga inquietud per seguir el seu procés de creixement personal des d'un enfocament artístic.\nA aquelles persones que vulguen iniciar-se en el Teatre sense necessitat de tindre cap tipus coneixement.\nA qualsevol persona que necessite un espai per a dedicar-se temps; Per a cuidar-se, obrir-se en ho intime; Compartir i gaudir al costat d'altres persones a través del joc i art del teatre.\nA tots/as que desitgen obtindre tècniques terapèutiques i teatrals per a la seua professió: actors, artistes de diverses disciplines, professionals de la salut i educació, etc…\nDe 11 fins 14 anys Dilluns de 17:15h fins 19:00h


Octubre a la mar – Azures\nOctubre a la mar\nPublicat el Octubre 9, 2013 Agost 17, 2016 Categories açorianidade, Barri, São Miguel\nVa ser ahir, l’última vesprada que passàvem junts abans que torne pel Nadal a València, quan anàrem al port per enèssima vegada. El problema de Ponta Delgada apareix el segon dia de vagarejar per la ciutat: no hi ha voreres, sembla que els cotxes te van a pegar amb l’espillet a la cuixa, i els llocs bonics de veure i d’estar són quatre. O siga, que si els que te visiten han de passar dos dies a la ciutat, veus clarament com de lletja i pobra és.\nPer això comences a estimar racons, perquè l’estima fa que pugues suportar anar als mateixos llocs, demanar el de sempre al cambrer i mirar les ones des de la mateixa distància. Com l’estima fa que suportes els amics, els pares, tu mateixa. Un d’eixos racons és Portas do Mar, l’entrada a la ciutat per mar, envoltada de les empreses de whale watching, els bars, el Baia, les tendes de souvenirs i la còpia del Peter’s café en versió tenda.\nArribàrem ja a les nou de la nit, no férem cas de la tanca, i caminàrem cap al far, passant pel costat de la piscina natural. Ells anaven un poc més avançats, i jo vaig veure que algú -un tors blanc enmig de l’aigua fosca- estava nadant a la piscina. Vaig imaginar que seria guapo i interessant. Fa un anys, jo també nadava de nit, en octubre, quan semblava que tenia menys por.\nPerò em vaig girar un instant per explicar-los com se deia gràcies, o bon dia, o bona nit, i el vaig perdre, al xic de la piscina. Vaig mirar com si estiguera allà dalt, a Ponta Garça, buscant dofins, però no vaig vore res més que la foscor d’unes ones poc amables i les boies, movent-se. Vaig imaginar un conte en el que el xic desapareixia eixa nit, o es llençava a la mar per no tornar, i en què algú ho veia i no deia res, com ara jo.\nUna nit que vas per enèssima vegada al port i passa alguna cosa.\nEl xic ja havia eixit, i per això no el veia. El vaig veure posar-se la camisa i marxar. Jo també nadava a l’octubre quan semblava que tenia menys por, fa anys.\nL’altre, el del post


Pau Gasol abaixa el teló al Liceu\nEl millor jugador català de la història anuncia la seva retirada\nBarcelona“Milagrosamente hoy. La vida ya no me pesa. Increíblemente. La vida vale la pena”. Pau Gasol va escollir finalitzar l’acte amb què va anunciar la seva retirada amb una cançó de Pau Donés que es va convertir en tota una declaració d’intencions. El millor jugador català de bàsquet va posar punt final a una trajectòria que mai hauria imaginat en una cerimònia celebrada al Liceu que va estar a l’altura del seu palmarès. Acompanyat d’alguns dels personatges clau de la seva vida, el pivot de 41 anys va encetar una nova etapa en què aspira a passar més temps amb la seva dona i la seva filla. “Aquest és un lloc molt especial per a mi. Vull anunciar la meva retirada del bàsquet professional. És una decisió difícil, però meditada. Estic agraït a moltes persones. El que importa no és arribar sinó mantenir-se. Jo vaig intentar ser millor i no posar-me límits”, va dir entre llàgrimes.\nI ara què farà Pau Gasol?\n“Res del que he fet ho he aconseguit sol”, va assegurar Gasol, que va tenir paraules d’agraïment per als periodistes, els aficionats i els companys de viatge. Joan Laporta, Josep Cubells, Joan Carles Navarro i Sarunas Jasikevicius van encapçalar la representació del Barça en un acte que també va comptar amb la presència de Jorge Garbajosa, president de la FEB, Raül López, exjugador, o Rudy Fernández i Felipe Reyes, en representació del Madrid.\nActe de comiat de Pau Gasol\n“La figura de l’entrenador és molt important, i jo sempre he intentat aprendre de tots ells. Jo era un nen escanyolit i no m’agradava gaire el contacte, però van creure en mi i em van donar oportunitats. Em van ensenyar a ser humil i a donar valor a la defensa. A més, em van ensenyar a tenir perspectives a la vida i a formar-me intel·lectualment”, va dir Gasol, que es va expressar en castellà fins que es va adreçar a la seva família. Quan va parlar del seu amic Joan Carles Navarro es va emocionar. “Em vas ensenyar el sentit de l’amistat. Em vas inspirar com a jugador i com a persona”, va deixar anar. Gasol també va tenir unes paraules per a Kobe Bryant. “Va ser com un germà gran que em va ensenyar a ser un líder i un guanyador”, va afegir.\n“La meva carrera ha sobrepassat tot els meus somnis i expectatives. Sempre he sigut molt exigent i he volgut fer-ho millor”, va reconèixer Gasol, que va posar en valor la seva etapa a can Barça. El català es va quedar a un pam de l’Eurolliga, l’únic títol que se li ha resistit, però va completar una carrera capicua amb el trofeu de campió de la Lliga Endesa. Vint anys després d’acomiadar-se de l’ACB passant la mà per la cara al Madrid al Raimundo Saporta, Gasol va viure fa uns mesos la nit màgica amb què feia mesos que somiava. “Començar i acabar la meva carrera al Barça ha sigut un regal, una recompensa que no esperava. Feia anys que m’ho preguntaven, però les circumstàncies es van acabar donant. Estic molt agraït d’aquests últims mesos. Em sento un afortunat”, va sentenciar.\nLa seva salut, en risc\nEl santboià va repassar l’últim tram de la seva carrera professional. “El maig del 2019 vaig decidir operar-me d’una lesió molt difícil de recuperar. Vaig fer tot el possible, però va aparèixer una nova fractura i vaig iniciar un procediment nou amb una teràpia experimental. Alguns doctors pensaven que no podria tornar a jugar, però jo soc una persona de reptes i em venia de gust lluitar per l’improbable. Volia que la meva filla em veiés jugar. Si la meva carrera hagués acabat en aquell moment, em sentia en pau, però volia aconseguir una cosa més excepcional. Se’m va presentar l’oportunitat de jugar al Barça, una cosa que no preveia. Van ser uns mesos molt especials, una de les etapes més maques de la meva carrera. Després vaig poder jugar amb la selecció espanyola i això va ser un gran èxit. “Quan vaig acabar els Jocs, vaig analitzar com em sentia. Estava estirant el xiclet i estava augmentant el risc. Potser una lesió només m’hauria deixat anar en bici i nedar”, va dir.\nPau Gasol, amb la selecció catalana FCBQ\nEl pare de Pau Gasol, l’Agustí, jugava a bàsquet al Gaudí, i per això ell s’hi va començar a interessar. Era prim i tou, però tenia ganes i ambició. “Quan tenia vuit anys era molt dolent jugant a bàsquet, però l’esport em va ensenyar a tenir constància, a treballar en equip, a liderar i a adaptar-me a diferents rols”, va recordar. Aquell projecte de jugador va anar madurant a foc lent a les categories inferiors del Barça. L’esclat definitiu es va produir l’any 2001, quan va segellar amb una gran actuació a la final de la Copa del Rei de Màlaga; va ser la seva carta de presentació. Uns mesos més tard el conjunt culer es va imposar al Reial Madrid en un tercer partit de la final de la Lliga Endesa disputat al pavelló Raimundo Saporta. Una setmana després, els Atlanta Hawks el van escollir en la tercera posició del draft de la NBA i el jugador, que va ser traspassat als Memphis Grizzlies, va encetar una etapa molt exitosa als Estats Units. En total, Gasol va disputar més de 1.200 partits a la millor lliga del món, on va guanyar dos anells de campió i uns 220 milions de dòlars (gairebé 190 milions d’euros) formant part dels Grizzlies, els Lakers, els Bulls, els Spurs, els Bucks i els Blazers, franquícia amb la qual no va arribar a jugar. “El debut va ser dur, però al cap d’alguns partits les coses van començar a rutllar”, va concloure.\nPau Gasol abandonant el parquet Reuters


Inici » Project » Ampliació temporal de voreres amb el sistema Vectorial® de ZICLA.\nAmpliacion de aceras con el sistema Vectorial de ZICLA\nNOM DEL PROJECTE: Ampliació temporal de voreres\nUBICACIÓ: Carrer de París 192 – 198\nDATA D’INAUGURACIÓ: Juliol de 2020\nEn els barris antics de moltes ciutats les voreres són molt estretes i la seva ampliació o bé no és possible o bé forma part d’una renovació urbanística integral del lloc. En altres casos en canvi, l’estrenyiment de la vorera pot ser ocasionat per exemple per la realització d’obres de construcció o de rehabilitació d’edificis que obliguen a la col·locació de bastides que ocupen la vorera i redueixen l’espai lliure disponible per als vianants. En altres ocasions, les ciutats necessiten ampliar les voreres en zones molt puntuals en les quals a determinades hores el flux de persones és molt alt i en les quals no es justifica la realització d’obres permanents.\nLes obres de rehabilitació d’un edifici situat al carrer de Paris 192-198 de Barcelona van obligar a instal·lar bastides sobre la vorera. Això va fer que fos necessari buscar una manera ràpida, segura i econòmica d’ampliar de manera temporal la vorera ocupant part de la calçada mentre duressin les obres.\nLa solució proposada ha consistit en el muntatge d’una plataforma del sistema Vectorial® de ZICLA. Aquestes plataformes s’instal·len i desinstal·len de forma molt ràpida i senzilla, amb una intervenció mínima en la via pública. El sistema Vectorial® permet que l’impacte sobre la via sigui mínim de manera que quan es desinstal·len aquestes plataformes, la via recupera ràpidament el seu ús original.\nUna vegada acabada les obres i recuperat l’espai de la vorera, aquestes plataformes es poden desmuntar ràpidament i els seus components es poden reutilitzar per a la construcció d’altres plataformes a la ciutat.


20:00\tCan Gassol\tTeatre, dins del marc Fet a Mataró.\nRepresentació teatral del Grup de Teatre Magín de l'obra Ultracongelados. Un grup de jubilats s’ofereixen com a voluntaris en un projecte científic que consisteix a congelar-se durant 90 anys. Sobreviuran a l’experiment? Quin món es trobaran? Us oferim una comèdia fruit de la improvisació que no us deixarà indiferents.


Recepta de Cuina, Com es fa – Fideuada de rap | M'agrada Catalunya\nRecepta de Cuina, Com es fa – Fideuada de rap\n18 de December de 2017 18 de December de 2017\n475 shares, 1 point\n400 grams de rap\n400 grams de fideus per fideuada\nUna sípia bruta amb la seva melsa\nUna sípia neta\nFem un brou amb el cap de rap i el porro i el reservem.\nTallem el rap a daus i les sípies en trossets petits.\nEn una paella, saltegem les sípies, cinc minuts i les reservem junt amb l’aigua que han deixat.\nA la mateixa paella, posem una mica d’oli i fem un sofregit amb la ceba, el pebrot, els alls i el julivert, quan tot estigui ben rossejat, afegim la melsa, esperem que es desfaci, posem el got de vi i deixem que redueixi.\nIncorporem el safrà, el pebre vermell, remenem, salpebrem i afegim els tomàquets ratllats i deixem a foc lent uns deu minuts.\nPosem els fideus i els remenem una mica perquè agafin el gust del sofregit. Afegim el brou ben calent fins que cobreixi els fideus i deixem coure uns 10 minuts. Rectifiquem de sal, afegim els daus de rap i deixem un minut més fent xup xup.\nSi volem que els fideus quedin una mica aixecats, la fiquem a gratinar al forn uns dos minuts.\nServim acompanyada d’un bon allioli.\nEntrada AnteriorAnteriorEntrada Següent Següent\nMaría lluisa ha dit:\n23 de desembre de 2017 a les 4:17\nRecepta de Cuina, Com es fa – Torró de mojito\nLletra i Videoclip de la cançó de Maria Jacobs -...\nMÚSICA, Alfred GarcíaAmaia Romero\nLletra i Videoclip de la cançó d’Alfred García i Amaia Romero – Et vull veure\n14 de December de 2018 14 de December de 2018\nMÚSICA, Mali Vanili\nLletra i Videoclip de la cançó del grup Mali Vanili – Caga Tió vs Pare Noel.\nRecepta de Cuina, Com es fa – Crema de Cacau i Avellanes\nMÚSICA, Els Pets\nLletra i Videoclip de la cançó dels Pets – No vull que t’agradi aquesta cançó\n13 de December de 2018 14 de December de 2018\nUn Passeig per la Història de la Marató de TV3\n13 de December de 2018 13 de December de 2018\nCUINA, Gall dindi\nRecepta de Cuina, Com es fa – Filets de gall dindi farcits\n10 de December de 2018 10 de December de 2018\nRecepta de Cuina, Com es fa – Lasanya de carxofes\n9 de December de 2018 9 de December de 2018\nRecepta de Cuina, Com es fa – Mandonguilles amb samfaina.\n8 de December de 2018 8 de December de 2018\nRecepta de Cuina, Com es fa – Amanida d’alvocat i salmó fumat.\nCUINA, Escudella barrejada\nRecepta de Cuina, Com es fa – Escudella Barrejada\n2 de December de 2018 2 de December de 2018\nOfertes de Feina Horrorland – Comencen els càstings per trobar actors, actrius i personal de serveis.\nPrimer Aniversari del Croat Coin, la moneda alternativa dels Catalans\nVideoclip Shakira Boig per tu – El Dorado World Tour in Barcelona Juliol 2018\nLletra i Videoclip de la cançó d’Alfred García...\nLletra i Videoclip de la cançó del grup...\nRecepta de Cuina, Com es fa – Crema...\nLletra i Videoclip de la cançó dels Pets...\nUn Passeig per la Història de la Marató...\nEls nens operats al Parc Taulí de Sabadell,...\nGerard Piqué decidit a comprar el FC Andorra.\nAquest Nadal Entrades a 1 € per visitar la...\nLletra i Videoclip de la Cançó de Miquel...\nLa Vall de Núria i el seu Santuari...\nRecepta de Cuina, Com es fa – Filets...\n600 anys d’història de l’Hospital de la Santa...\nRecepta de Cuina, Com es fa – Lasanya...\nL’USAP de Perpinyà fa una samarreta amb l’estelada\nRecepta de Cuina, Com es fa – Mandonguilles...\nEl Primer Pessebre Vivent de Catalunya – Fe,...\n© 2018 M'agrada Catalunya


La Cotorra de la Vall: Tavernes demana 2'7milions per a pagar proveïdors i factures endarrerides\nTavernes demana 2'7milions per a pagar proveïdors i factures endarrerides\nTavernes ha remés al Ministeri d’Hisenda un total de 2.697.114 euros, que és la quantitat amb la qual s’acull al nomenat “Plan Montoro” per poder pagar proveïdors. D’aquesta manera el govern municipal podrà pagar part de les factures pendents de l’anterior legislatura\nNo és tota la quantitat que deu l’ajuntament de Tavernes ha proveïdors, doncs la quantitat que s’arrossega és de 6.358.000 euros, però no totes les factures es poden acollir al pla i s’han hagut de descomptar les que no es troben dins dels supòsits del govern de Rajoy. Finalment han estat 743 factures i seran 190 proveïdors els beneficiats.\nAquesta quantitat serà aconseguida mitjançant un préstec ICO a tornar en 10 anys els dos primers de carència i un interés del 5%.\nLa posada en marxa ha estat felicitada per algun blog dretà local com un gran èxit del govern Rajoy i afirma que compleix el compromís de pagar a pymes i autònoms locals. Es necessita tindre molt de morro per a fer eixes afirmacions, quant en el cas del nostre poble, el pla del govern Rajoy només posa un menut parxe al deute a que ens ha abocat el govern del seu partit, el PP, a Tavernes. A més, el PP de Madrid posa un parxe a la greu ferida econòmica feta “pels seus” a Tavernes i el parxe no es debades: ens cobra un 5%, quan ells, l’Estat, aconsegueix els diners a l’1%. I això és, d’eixida, un negoci redó del govern de Rajoy amb els ajuntaments.\nPerò és que damunt, i estem cansats de llegir-ho aquests dies en la premsa de tots els colors polítics, els ajuntaments usaran eixos diners per pagar proveïdors de projectes i obres impulsades majorment per la Generalitat, perquè els diners i subvencións d’eixa institució no han arribat. ¿Se’n recordeu del Pla Confiança de Camps, que els diners els avançaven els ajuntaments? Doncs, això mateix: els ajuntaments ara pagaran els interessos que havia de pagar la Generalitat. I repetim: no ho diguem nosaltres. Ha estat informació aquests dies en la premsa. I damunt alguns donen els mèrits a Rajoy..... menuda barra!\nPerò tot no acaba ací: el seu “morro” els fa dir que el govern actual de Tavernes no ha pagat en 9 mesos quasi a ningú. ¡Ventilegen una falsetat i es queden tan amples! El primer que haurien d’escampar al vent i explicar és com es pot pagar sense diners. ¡Que prompte obliden que el PP va deixaren sense fondos l’ajuntament; i damunt de sense fondos amb un deute de tresoreria de 4 milions; que el PP es va gastar el 90% del pressupost en els 6 primers mesos del 2011!. ¿Com es pot traure d’on no hi ha, si el PP va deixar la caixa de l’Ajuntament plena de teranyines?\nAixí i tot, el govern actual va moure fitxa de seguida i va firmar un préstec ICO de més de 600.000 euros per pagar única i exclusivament proveïdors, eixos proveïdors de Tavernes als quals el PP no havia pagat; eixos proveïdors vallers que veien com perillava la seua empresa perquè el PP no els havia pagat els treballs fets. I com informàvem, l’alcalde Jordi Joan, firmava el primer préstec de la zona d’eixes característiques. Ho llegíem en l’enllaç\nTavernes firmarà ara un nou préstec, el segon, de vora 2’7 milions per solucionar “eixes menudes cosetes” que va deixar d’herència el govern anterior del PP. I és que, entre “pitos” i flautes van deixar l'ajuntament amb uns 20 milions de deute i també van deixar molts i molts proveïdors amb l’aigua al coll i sense pagar.\nBonic. ha dit...\nMolt bon treball, Cotorra. Recorde quan es reien del Prmer Pla de Zapatero, que fou precisament el que es va complir. No som res. Si seguim als nostres politics sense ser critics acabarem aplaudint les seues barbaritats. Pobre Fabra quina tropa que te i quan de mal li han deixat. I al nostre poble dels pitjors amb liders de regional.\n20 de març 2012, 12:46:00\nesta gent no coneix la vergonya. Sempre parlen els qui haurien de callar. No sé jo la resta del poble, però n'estic més que fart de la prepotència d'estes persones. Que sort tenen que la llei està com està, que si no...\n20 de març 2012, 17:51:00\nEstic fart de que el treballadors i gent de classe mitja tenim que pagar els abusos en tts els aspectes i la gestio inutil dels diners publics per part de politics de turno. Tant a nivell municipal, autonomic o estatal. desde tavernes hasta la conselleria de cooperacio. Estic cansat i dona rabia vore com no ni ha cap responsable. Ni camps, ni blasco, ni alperi, ni castedo, ni rita, ni urdangarin, ni els responsables dels ere de andalucia, ni jaume matas acabara en la carcel, mira lo que dic. A fer la m... este pais!!!!\n20 de març 2012, 21:20:00


Blogs en Χείρων·Chiron » October 29, 2017\nHola, sóc Rem, el germà del famós rei Ròmul. Els dos som fills d’una mare humana i de pare Déu, el de la guerra. En un de nosaltres va quedar implantat aquest instint de lluitador, però, aquest no vaig ser jo. Sent encara nadons ens van abandonar, i trobats, i amamanats per una lloba ,vem aconseguir sobreviure tot i que més tard forem descoberts per un gentil pastor que ens va cuidar fins la nostra juventut. A la edat de 18 anys un de nosaltres havia de ser el proxim rei romà i, entrant en una competició ,va ser el meu bessó qui va vèncer aquesta batalla. Ara jo sóc mort i ell viu. Ara ell té sota els seu poder a tots aquells qui havien sigut amics i familia seva durant tota la nostra vida. En canvi jo ja no puc disfrutar dels dies amb sol ni de les plujes torrencials de la meva estimada Roma. Tot i així, trobo molt a faltar el meu germà! Sempre he sapigut que ell arribaria molt més lluny que jo, però, no pensava que arribararia a fer-ho d’aquesta forma. Estant al costat dels Déus puc veure tot el que ha aconseguit i m’enorgulleixo d’ell encara que preferiria fer-ho en vida.\nGermà, sé que no em sents des d’aquí, des del món dels morts ,però, vull que sàpigues que sempre t’he considerat un ésser carismàtic, amb una personalitat admirable i també una ment privilegiada!\nVas traïr la teva pròpia sang per arribar on estàs, però, m’agradaria que sapiguesis que jo sempre estaré al teu costat passi el que passi!\nIulia (1r batx.)\n← October 28 (2 items) October 30 (6 items) →


Àngel Llàcer revela què va fer Bisbal a l'acadèmia d'OT per primer cop\nBarcelona. Divendres, 22 d'octubre de 2021. 12:03\n20 anys d'OT. 20 anys del programa que va canviar la història de la televisió, que va fer miques els audímetres, que va fer que tot un país estigués plantat davant del televisor cada setmana.\n20 anys que les vides d'uns joves aspirants a cantants van canviar per sempre més. 20 anys que l'acadèmia d'Operación Triunfo va obrir les seves portes i hi van anar entrant David Bisbal, David Bustamante, Rosa, Chenoa, Manu Tenorio, Àlex Casademunt, Gisela, Núria Fergó, Verónica Romero, Naím Thomas, Alejandro Parreño, Natalia, Juan Camús, Javián, Mireia i Geno.\n20 anys des que Mi música es tu voz se'ns va posar dins del cap i ja no marxarà mai.\n'Operación Triunfo'. 20 anys del programa que va canviar la història de la televisió / TVE\nAquests dies els responsables d'aquell programa, amb Tinet Rubira, Noemí Galera i companyia, estan celebrant aquesta efemèride. Reunions d'extriunfitos, xarxes plenes d'imatges, records per terra mar i aire i entrevistes als que van fer possible aquell fenomen que va traspassar el plató de televisió i l'escenari de TVE.\nI no només als màxims protagonistes, els aspirants a cantants. També hi van tenir un paper cabdal els docents que van fer possible aquell ensenyament sobre el món de la música. Professors i directors de l'acadèmia que van ser com uns segons pares pels triunfitos, que no només els hi ensenyaven a cantar, sinó també, a ser bones persones i a gestionar la bogeria que va suposar tot allò.\nNoemí Galera, Àngel Llàcer i Nina, a OT / TVE\nEl món a RAC1 de Jordi Basté ha fet una festa aprofitant aquest aniversari. Han parlat amb Rosa de España i han convidat a l'estudi la primera directora de l'acadèmia, una Nina amb un nou look meravellós, i els professors de música i interpretació, Manu Guix i Àngel Llàcer.\nJunts han recordat diferents moments emotius sobre la gestació del programa, sobre com van anar-se adonant que el que havia començat sense fer massa soroll, va esclatar de mala manera i va ser un boom mediàtic.\nOT1, un fenomen televisiu i social / TVE\nEls tres han explicat com van arribar a l'acadèmia d'OT. Nina, per exemple, ha explicat que quan la van contractar li parlaven en tot moment d'un centre d'alt rendiment, no d'una acadèmia. Àngel Llàcer, contractat a les setmanes de començar, explica que vivia amb els seus companys de pis de l'Institut del teatre i que quan mirava el programa, sentia que aquells nois "no sabien el que cantaven. Jo hi he d'anar, Manu". I Guix dient als productors que "tinc un amic que vol venir a fer una classe".\nLa confessió més commovedora l'ha fet precisament el pianista, que amb 20 anyets, no sabia on es ficava i tenia dubtes de si acceptar la proposta de feina. Qui li va fer l'empenta final va ser el seu pare, que malauradament, va morir tres setmanes abans d'estrenar-se el programa: "A mi em feia molta por això d'OT, jo no entenia res. Gales de música a TVE? M'imaginava José Luis Moreno, 'Noche de fiesta'... L'últim gran consell del meu pare va ser quan em va dir: 'Manu, això, agafa-ho".\nManu Guix, l'únic que ha estat a totes les edicions d'OT / TVE\nRecords emotius i records hilarants. Allò va ser nou per a tothom, alumnes, professors, productors, públic... I no només parlem de novetats pel que fa a èxits de share i fans embogits per tot el país.\nPerquè entrar dins l'acadèmia va ser tot un aprenentatge de vida pels triunfitos, que mentre convivien van anar tenint primeres experiències en tots els sentits.\nDavid Bisbal a OT1 / TVE\nPer exemple, veient caure la neu per primer cop. Com li va passar a David Bisbal. A Almeria no havia vist mai nevar, i a l'acadèmia on vivia, a Sant Just, amb l'arribada del fred i l'hivern, un dia van començar a caure flocs del cel. I ell, extasiat, tal i com recorda Àngel Llàcer: "El Bisbal va veure nevar per primera vegada a l'Acadèmia. Va nevar aquell any i ell va sortir i va dir: 'Nieve! Nieve! Nieve!".\nHa nevat molt des d'aleshores. I ha plogut molt també. 20 anys d'Operación Triunfo. 20 anys d'un programa mític.