La present pàgina web https://devicatala.cat és propietat de WINE RETAIL SL amb CIF B67008441 i adreça fiscal en CARRER MARIÀ AGUILÓ 88 ATIC-2 08005, BARCELONA, actuant comercialment sota la marca WINE RETAIL SL.\nLes condicions generals de contractació regulen la relació de venda a distància entre WINE RETAIL SL i l'usuari o client, d'acord amb les estipulacions legals, especialment, la Llei 7/1998, de 13 d'abril, sobre Condicions Generals de Contractació, la Llei 3/2014, de 27 de març per la qual es modifica el text refós de la Llei General per a la Defensa dels consumidors i usuaris, la normativa vigent i aplicable en Protecció de Dades de Caràcter Personal, la Llei 7/1996, de 15 de gener d'ordenació del comerç minorista, ia la Llei 34/2002 d'11 de juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic.\nWINE RETAIL SL es reserva el dret a realitzar les modificacions que consideri oportunes, sense avís previ, en les condicions generals. Aquestes modificacions podran realitzar-se, a través dels seus llocs web, per qualsevol forma admissible en dret i seran d'obligat compliment durant el temps en què es trobin publicades en la web i fins que no siguin modificades vàlidament per altres posteriors. No obstant això, WINE RETAIL SL es reserva el dret d'aplicar, en determinats casos, unes condicions particulars de Contractació amb preferència a les presents Condicions Generals quan ho consideri oportú, anunciant en temps i forma oportuns.\nL'objecte de la pàgina web és VENDA DE VINS.\nCom a usuari o client declara expressament conèixer, entendre i acceptar les condicions d'ús i aquestes condicions generals de contractació. De la mateixa manera, declara ser major d'edat i tenir la capacitat jurídica i d'obrar necessàries per a l'accés als llocs web de WINE RETAIL SL i la contractació per mitjà dels mateixos.\nPer adquirir els nostres productes, vostè pot dirigir a l'apartat corresponent de la nostra botiga online. És requisit imprescindible que es registri com a usuari de la web per realitzar la compra en línia. Podeu accedir a l'apartat corresponent per al registre en la pròpia web. De conformitat amb el que estableix la normativa vigent i aplicable en Protecció de Dades de Caràcter Personal, WINE RETAIL SL informa als usuaris que les dades personals recollides durant el procés de registre i posterior compra, seran introduïdes en un sistema de tractament sota la seva responsabilitat , amb la finalitat de tramitar aquestes accions per part de l'usuari i gestionar actuacions posteriors derivades de les mateixes. Així mateix, WINE RETAIL SL informa de la possibilitat d'exercir els drets d'accés, rectificació, limitació de tractament, supressió, portabilitat i oposició al tractament de les seves dades de caràcter personal mitjançant un escrit a l'adreça CARRER MARIÀ AGUILÓ 88 ATIC-2 08005 , BARCELONA o mitjançant el correu electrònic hola@devicatala.cat\nDurant el procés de compra s'haurà d'identificar amb el nom d'usuari i la contrasenya proporcionats. Aquestes dades no seran públics. Vostè es fa responsable de tractar confidencial i responsablement la identitat i contrasenya obtingudes en el registre com a client, no poden cedir-les a un altre. Pot modificar la informació registrada en qualsevol moment, en la seva àrea de client. En aquest mateix apartat vostè tindrà accés a un històric de les seves comandes, estigui només és un apartat de consulta però es permet la seva gestió, podent l'usuari eliminar aquells registres que consideri no cal visualitzar.\nFinalitzat el procés de compra el client rebrà una confirmació de la mateixa per correu electrònic. És imprescindible que durant el procés de compra l'usuari indiqui un correu electrònic vàlid. Si en 24 hores des de la finalització de la comanda no rep la confirmació, poseu-vos en contacte amb WINE RETAIL SL al telèfon d'atenció al client 935.195.280 o mitjançant el correu electrònic hola@devicatala.cat Tots els continguts de la web estan en català.\nEn compliment de la normativa vigent WINE RETAIL SL ofereix informació sobre tots els articles en venda, les seves característiques i preus. No obstant això, WINE RETAIL SL es reserva el dret a retirar, reposar o canviar els productes que s'ofereixen a través de la seva pàgina web, mitjançant el simple canvi en el contingut de la mateixa. D'aquesta manera, els productes oferts en cada moment per la web es regiran per les condicions generals de contractació vigents en cada cas. Així mateix, l'empresa tindrà la facultat de deixar d'oferir, sense previ avís i en qualsevol moment, l'accés als productes esmentats.\nEls productes oferts a la nostra botiga en línia, incorporen una fotografia i les característiques essencials d'aquest, aquesta és la informació obtinguda del propi fabricant.\nEl color del producte, observable en la fotografia no és vinculant. A les característiques s'identifica el mateix.\nTots els productes oferts a la pàgina web gaudeixen de la garantia legal del proveïdor del mateix. WINE RETAIL SL disposa d'un servei de postvenda, mentre estigui vigent la garantia, el client podrà executar-la dirigint-se al establiment de WINE RETAIL SL, al servei de postvenda, per correu electrònic a hola@devicatala.cat o als punts establerts pel mateix proveïdor . En cas de dubte es pot adreçar al telèfon d'atenció al client 935195280 o mitjançant el correu electrònic hola@devicatala.cat\nWINE RETAIL SL realitza enviaments a Espanya Península i Illes i Europa. Les despeses d'enviament s'aplicaran en funció de la zona d'enviament, mida i pes. S'han d'especificar abans de finalitzar la comanda.\nEn WINE RETAIL SL no hi ha compra mínima, si no, que la comanda màxim ha de ser de 49 kg, per a comandes superiors el client haurà de posar-se en contacte amb nosaltres.\nWINE RETAIL SL es compromet a lliurar la comanda en un màxim de 48-72 hores, a partir del pagament de la comanda. No es realitzaran lliuraments els dissabtes, diumenges i festius. L'horari de lliurament serà de 8:30 hores a 19:00 hores. El repartiment de productes es realitza a través d'ASM.\nTotes les operacions que impliquen la transmissió de dades personals o bancàries es realitzen utilitzant un entorn segur, un servidor basat en la tecnologia de seguretat estàndard SSL (Secure Sockets Layer ). Tota la informació que ens transmeti viatja xifrada a través de la xarxa. Així mateix les dades sobre la seva targeta de crèdit són introduïts directament a la pàgina del banc, en el TPV (Terminal Punt de venda del Banc) i no són introduïts ni registrats en cap servidor de WINE RETAIL SL. En pagar amb targeta VISA o MASTERCARD se li demanaran sempre les següents dades: el número de targeta, la data de caducitat, i un Codi de Validació que coincideix amb les tres últimes xifres del número imprès en cursiva en el revers de la seva targeta VISA o MASTERCARD, oferint, d'aquesta manera, més garanties sobre la seguretat de la transacció.\nQuan l'import d'una compra hagi estat carregat fraudulentament o indegudament utilitzant el número d'una targeta de pagament, el seu titular podrà exigir la immediata anul·lació del càrrec. En aquest cas, les corresponents anotacions de deute i re abonament en els comptes del proveïdor i del titular s'efectuaran al més aviat.\nNo obstant això, si la compra ha estat efectivament realitzada pel titular de la targeta i l'exigència de devolució no és conseqüència d'haver-se exercit el dret de desistiment o de resolució i, per tant, ha exigit indegudament l'anul·lació del corresponent càrrec, aquell quedarà obligat enfront de WINE RETAIL SL al rescabalament dels danys i perjudicis ocasionats com a conseqüència d'aquesta anul·lació.\nEn seleccionar la transferència bancària rebrà, juntament amb la confirmació de la seva comanda, un e-mail amb les dades bancàries de WINE RETAIL SL. És molt important que en fer la transferència indiqui a l'assumpte el número de comanda, així com el seu nom i cognoms, i realitzi la transferència dins dels 3 dies posteriors a la data de confirmació de la comanda per poder validar-lo. Si ho desitja, pot enviar el justificant de la transferència per fax, o per e-mail hola@devicatala.cat. Però en qualsevol cas, no es considerarà efectiva la comanda fins que el nostre departament d'administració no tingui confirmació bancària de la transferència. Recordar-li que el pagament s'ha de realitzar en EUROS i que totes les eventuals comissions de canvi i bancàries corren pel seu compte.\nEn el cas de transferències bancàries realitzades des de fora d'Espanya, és molt important que en ordenar la transferència comuniqui sempre al seu banc fer-se càrrec de les comissions en origen, aquelles comissions bancàries i despeses corresponents a la seva entitat. Si no és així, WINE RETAIL SL podria paralitzar l'enviament de la seva comanda en no rebre la quantitat íntegra del mateix. Les possibles comissions de canvi i bancàries corren a càrrec del client.\nLa disponibilitat dels productes oferts per WINE RETAIL SL pot variar en funció de la demanda dels clients. Malgrat que WINE RETAIL SL actualitza l'estoc periòdicament, el producte sol·licitat pel client podria estar esgotat en aquest moment. En cas de no execució per indisponibilitat, WINE RETAIL SL en el moment que tingui coneixement d'aquesta situació ho ha de notificar al client, per mitjà d'un correu electrònic. El període d'aquesta comunicació no superarà en cap cas el termini màxim de 30 dies. WINE RETAIL SL podrà donar la doble opció de: subministrar al client sense augment de preu, un producte de característiques similars o de superior qualitat, o llevat raons justificades i demostrables per WINE RETAIL SL dins d'aquest mateix període abonar les sumes pagades per la comanda anul·lat.\nL'exercici del dret de desistiment s'ha de fer mitjançant notificació a través comunicació telefònica a 935195280, dirigint-se al correu electrònic hola@devicatala.cat, remetent el seu escrit a la nostra adreça postal CARRER MARIÀ AGUILÓ 88 ÀTIC-2 08005, BARCELONA, o bé a través del formulari de desistiment. Segons el que estableix l'article 103 de la Llei 3/2014, de 27 de març per la qual es modifica el text refós de la Llei General per a la Defensa dels consumidors i usuaris, els subministraments de serveis o béns confeccionat conforme a les especificacions del consumidor o clarament personalitzats, o que, per la seva naturalesa, no puguin ser retornats o puguin deteriorar-se o caducar amb rapidesa, estan exempts de desistiment.\nEn tot cas, els productes a retornar hauran d'estar en perfectes condicions, sense usar i en el seu embalatge original. Es prega, per tant, que per evitar problemes en el transport, s'asseguri que el paquet va degudament protegit i precintat. Un cop rebut / s, remosquejarem el seu estat. En el moment en que comprovem que tant el / s article / s, com els possibles components, accessoris, obsequis promocionals i documentació, estiguin complets i en perfectes condicions, procedirem a tornar els diners abonat.\nLa recollida dels productes retornats s'encarregarà WINE RETAIL SL, tot i que els costos de devolució seran assumides pel client.\nWINE RETAIL SL podrà retenir el reemborsament fins haver rebut el producte, motiu de desistiment, o fins que el client lliuri justificant de devolució del mateix, segons que condició es compleixi primer.\nEn el cas que el producte no es trobi en bon estat i les causes imputables a aquest, no siguin conseqüència del client, aquest tindrà dret a la devolució del producte, informant WINE RETAIL SL del motiu de devolució a través de qualsevol dels mitjans facilitats en les presents condicions de contractació, i sense cap cost per al client. Aquesta devolució per motiu de defecte o mal estat del producte no serà considerada un dret de desistiment.\nLa WINE RETAIL SL es compromet a assumir el cost de la devolució ia restituir el producte per un de nou d'acord amb condicions acceptades en el moment de la venda.\nSi el client desitja presentar una reclamació, l'establiment de WINE RETAIL SL està situat en CARRER MARIÀ AGUILÓ 88 ATIC-2 08005, BARCELONA o mitjançant el correu electrònic hola@devicatala.cat.\nAixí mateix, WINE RETAIL SL es reserva la facultat de presentar les accions civils o penals que consideri oportunes per la utilització indeguda del seu lloc web i continguts o per l'incompliment de les presents condicions.\nLa relació entre l'usuari i el prestador es regirà per la normativa vigent i d'aplicació en el territori espanyol. De sorgir qualsevol controvèrsia les parts podran sotmetre els seus conflictes a arbitratge o acudir a la jurisdicció ordinària complint amb les normes sobre jurisdicció i competència al respecte. WINE RETAIL SL té el seu domicili a BARCELONA, Espanya.


El Regne Unit preveu mantenir el confinament fins al març\nSabadellL’expansió de les noves variants del virus del covid-19 està obligant molts països europeus a allargar o endurir les mesures de prevenció dels contagis: Portugal va començar divendres un nou confinament domiciliari d’un mes (tot i que amb les escoles obertes), Itàlia ha allargat les restriccions actuals fins al març i tant Dinamarca com els Països Baixos les han prorrogat fins a principis de febrer. I aquest diumenge ha sigut Àustria qui ha anunciat que les mesures que hi ha en vigor des del dia de Sant Esteve no s’aixecaran diumenge que ve, com estava previst, sinó el 7 de febrer. A partir de llavors es preveu que puguin començar a obrir les escoles (que estan fent les classes telemàticament des que es van acabar les vacances de Nadal) i els comerços no essencials, però tant la restauració com l’hostaleria continuaran tancats, com a mínim, fins a finals del mes que ve (i percebent, això sí, les compensacions econòmiques que els ofereix l’estat). A més, durant les pròximes tres setmanes serà obligatori l’ús de mascaretes FFP-2 tant als supermercats com al transport públic.\n“Tenim dos o tres mesos durs al davant”, ha avisat el canceller austríac, Sebastian Kurz, que ha argumentat que “les mutacions del Regne Unit i de Sud-àfrica són molt més contagioses i això empitjora la situació notablement”. Segons un estudi de la Universitat de Viena, al voltant del 15% dels nous diagnòstics de covid-19 efectuats al país corresponen a la variant britànica. El govern confia que la pròrroga de les restriccions ajudarà a reduir la incidència fins als 50 contagis setmanals per cada 100.000 habitants, menys de la meitat dels 130 que es registren actualment (a Catalunya aquest valor es troba al voltant dels 300 casos).\nAlemanya podria ser el següent país a anunciar un enduriment de les mesures per lluitar contra el coronavirus. La cancellera, Angela Merkel, es reunirà amb els presidents dels estats federats dimarts, una setmana abans del que estava previst, per avaluar la situació i proposar noves restriccions que, segons la premsa alemanya, s’orientarien a reduir significativament el nombre de persones que utilitzen el transport públic. El cap de setmana passat Merkel ja havia advertit els diputats del seu partit que “les pròximes vuit o deu setmanes poden ser molt dures”, també a causa de la creixent incidència de la variant britànica. Alemanya va tancar les escoles i els comerços no essencials abans de Nadal i no té previst reobrir-los fins al febrer. El país va registrar dijous la xifra diària de morts més alta fins ara, 1.244, després d’haver arribat al pic de contagis just abans de Cap d’Any.\nConfinats fins al març\nMentrestant, al Regne Unit la pandèmia continua fora de control. Malgrat la tendència a la baixa dels últims dies, el nombre de nous contagis es manté per sobre de 40.000 cada 24 hores, una barrera que es va superar per primer cop a finals de desembre i de la qual ja no s’ha tornat a baixar. A més, dimecres es va registrar el nombre de morts més alt fins ara, 1.564. Davant d’aquesta situació, el govern preveu mantenir l’actual confinament domiciliari, vigent des del 4 de gener, com a mínim fins a principis de març, segons ha explicat el ministre d’Afers Exteriors, Dominic Raab, en una entrevista a la cadena Sky News.\nA partir d'aquest dilluns, a més, qualsevol persona que arribi al Regne Unit, independentment de la seva procedència, haurà de fer 10 dies de quarantena. Segons el diari The Times, el govern es planteja obligar a passar aquest aïllament en un hotel i implementar sistemes de control per GPS i de reconeixement facial per garantir el compliment de la norma.


Premis I Nomenaments | Blog del Clínic - Part 59\nHospital Clínic i Forumclínic “Favoritos en la red” de Diario Médico i Correo Farmacéutico\nLa pàgina web de l’Hospital Clínic de Barcelona, www.hospitalclinic.org, ha estat premiada en la categoria Metges de la II edició de “Los favoritos en la red” com la Millor web d’Hospitals Públics. En la categoria de Pacients, el projecte ForumClínic també va ser reconegut per la seva tasca divulgativa sobre malalties cròniques. Aquests guardons que atorguen cada any Diario Médico i Correu Farmacéutico són un reconeixement a les webs de referència en l’àmbit sanitari. En una de les seves properes edicions publicaran un reportatge sobre l’acte de lliurament que va tenir lloc el dimecres 1 de juliol a Madrid.\nTot i que es troba en procés de remodelació i actualització, el web del Clínic està pensat per proporcionar informació clara i precisa sobre els serveis que ofereix l’hospital. Hi trobareu gran quantitat de serveis amb l’objectiu que els seus usuaris (pacients, familiars i treballadors) tinguin coneixement de totes les novetats i canvis que es produeixen en la institució.\nEls Premis Ediciones Mayo guardonen el treball del Dr. Antonio Mª de Lacy\nEl món de la Sanitat es va vestir de gala el dijous 21 de maig amb motiu dels premis Ediciones Mayo. Com en anteriors ocasions, aquests guardons van premiar aquelles iniciatives que han destacat dins la professió mèdica, farmacèutica, matrona, així com de la indústria farmacèutica. L’acte de lliurament dels premis, que ja arriben a la seva vint-i-dosena edició, es va celebrar al Palau de la Música de Barcelona.\nPàgina 59 de 61« Primera«...5758596061»


COSA by Petiso - 2-11-2010\nProgramació del dia 2-11-2010\nNomés a partir de la data 2-11-2010\n07:37 (3hd) Va passar a Manhattan\nVA PASSAR A MANHATTAN (Maid in Manhattan)\nIdioma versió original: anglès, francès i castellà\nProducció: Revolution Studios, Red Om Films, Hughes Entertainment i Shoelace Productions, 2002 (Estats Units)\nDirecció: Wayne Wang\nGuió: Kevin Wade, basat en un argument de John Hughes\nFotografia: Karl Walter Lindenlaub (color)\nIntèrprets: Jennifer Lopez (Marisa Ventura), Ralph Fiennes (Christopher Marshall), Tyler Posey (Ty Ventura), Natasha Richardson (Caroline Lane), Marissa Matrone (Stephanie), Chris Eigeman (John)\nEn aquesta moderna adaptació de "La Ventafocs", Marisa Ventura és una mare soltera de Nova York que treballa com a dona de la neteja en un hotel de luxe de Manhattan. Un dels hostes és Christopher Marshall, un jove polític que pensa que la noia s'allotja a l'hotel.\n12:09 (33) Tres colors: Blau\nTRES COLORS: BLAU (Trois couleurs: Bleu)\nProducció: MK2 Productions, France 3 Cinema, CAB Productions, Tor Production, Canal + i Eurimages, 1994 (França, Suïssa i Polònia)\nDirecció: Krzysztof Kieslowski / Durada: 93 minuts\nGuió: Krzysztof Piesiewicz i Krzysztof Kieslowski\nFotografia: Slawomir Idziak (color)\nIntèrprets: Juliette Binoche (Julie), Benoît Regent (Olivier), Florence Pernel (Sandrine), Charlotte Very (Luciille), Hélène Vincent (la periodista), Claude Duneton (el metge)\nEn un accident de cotxe Julie perd el seu marit, Patrice, un gran compositor, i la seva filla Anne. Julie comença una nova vida allunyada de tot el que tenia abans. Una periodista sospita que Julia és l'autora de l'obra del seu marit, encara que ella ho nega. Olivier, l'ajudant de Patrice, està enamorat de Julie i, per fer-la sortir del seu aïllament, li demana que l'ajudi a acabar el "Concert per a Europa" que el compositor va deixar inacabat.\n22:26 (tv3cat) Les maletes de Tulse Luper (2a. part: de Vaux al mar)\nLES MALETES DE TULSE LUPER (2a part: DE VAUX AL MAR))\nProducció: ABS Production Barcelona, Gam Films, Kasander Productions Limited, Focus Film, Delux Productions i the Kansader Film Company, 2004\nDirecció i guió: Peter Greenaway\nDirector de fotografia: Reinier van Brummelen\nMúsica: Eduardo Polonio\nIntèrprets: J.J. Feild (Tulse Luper), Roger Rees (Tulse Luper), Ana Torrent (Charlotte des Arbes), Isabella Rossellini (Madame Moitessier), Nur Al Levi (Cissie Colpits), Ana Maria Galiena (Madame Plens)\nLes aventures de Tulse Luper continuen des d'Amberes. Comença la Segona Guerra Mundial i Tulse Luper és un presoner que recorre el nord d'Europa. Es converteix en espia a la mansió en Vaux, França, que s'ha convertit en una clínica Aria. A Estrasburg, es obligat a ser acomodador en el cinema Arc-en Ciel i li obligaran a vestir-se de dona per fer-se passar per una costurera a la residència burgesa d'una anatomista obsessiva i fanàtica d'Ingres a la localitat de Dinard, a la costa Francesa.\n04:06 (tv3cat) Les maletes de Tulse Luper (2a. part: de Vaux al mar)\nAvui entrevistem Luís Martínez Sistach, cardenal i arquebisbe de Barcelona. Des de Barcelona, Marta Casagolda assisteix a la manifestació de bombers que es queixen de la falta de mitjans. Josep Lluís Gallego solventarà els dubtes sobre reciclatge. En el temps de denúncia veurem dues usuàries que se senten desateses per Renfe. I Pol Marsà assisteix a la inauguració d'un jardí de la mediterrània.\n14:21 El medi ambient - El perill de les xarxes abandonades\nEl perill de les xarxes abandonades\nEl reportatge mostra com es va retirar una llarga xarxa de pescar, abandonada a una profunditat d'entre 17 i 40 metres. Els plàstics amb què es fabriquen aquestes xarxes fan que durin molts anys, i molts animals hi queden enganxats.\n15:46 Cuines - Morro de bacallà a la llauna\n15:52 La Riera - Cap. 171\nA la cuina, la Nora no aconsegueix que ningú l'entengui ni la perdoni. Els socis de l'hotel volen anar per feina i necessiten un home de palla a l'equip. En Guillem, que no avança gens amb l'Estel, que el rebutja, té una idea recargolada: recuperar el xantatge a l'Arnau Mas. L'Albert no acaba d'estar-ne convençut, perquè veu coses estranyes. Mentrestant, la Sònia i l'Estel es pregunten si val la pena continuar investigant.\n16:44 Divendres - + info\nTindrem al plató el papamòbil original que va portar el papa Joan Pau II en la seva visita a Barcelona, l'any 1982. Iniciem una setmana especial: celebrem la 50 setmana de programa, i la dedicarem a totes les poblacions que hem recorregut des que vam començar, fa un any i dos mesos. Per tant, seran a plató el Xavi Coral i l'Espartac Peran. Amb aquest motiu ens visitarà també Francesc Mauri, que explicarà el temps que ens hem trobat fins ara al carrer i ens avançarà el temps que ens espera aquest hivern.\n18:37 Erica - El passat del doctor Tom\nEl passat del doctor Tom\nQuan Erica deixa la teràpia, la doctora Naadiah la fa tornar al 1998 i allà, en un bar, coneix un jove i amoïnat doctor Tom. Només amb un cop d'ull al seu passat, Erica comprèn que ara li toca a ella donar un cop de mà.\n19:25 El guardià - Sang que entra, sang que surt\nSang que entra, sang que surt\nEl futur d'en Nick a l'empresa està a punt de ser sotmès a vot. Mentre espera el veredicte s'encarrega de dos casos relacionats amb adolescents. El primer noi que defensa en Nick és en Kevin Brown, acusat de raptar un noia que està embarassada. El segon noi ha atacat una nena de 8 anys i un treballador social que intentava col·locar-lo en una família adoptiva. El noi finalment ingressa en un centre perquè el rehabilitin.\nDesprés de tres dies de festa, avui dimarts tornem a l'Espai Terra amb continguts molt interessants. No us podeu perdre aquest vespre el reportatge que sobrevola una part del Baix Llobregat Nord. En Toni Nadal anirà fins a Martorell , Sant Esteve Sesrovires i La Beguda Alta. Veurem l'important nus de comunicacions de la zona amb carreteres, autopistes, trens que segueixen l'antiga Via Augusta i veurem el Pont del Diable des del nostre helicòpter.\n21:54 Alguna pregunta més - + info\nAquest dimarts, l'Homo APM? visitarà l'Aquàrium de Barcelona, on demostrarà que sota l'aigua també és capaç de generar caos. A més a més, estrenarem un capítol de la sèrie "Friends Tripartit", us presentarem un videojoc d'Esperanza Aguirre, demostrarem que al "Sálvame" es foten un tip de menjar i l'Ana Rosa Quintana entrevistarà l'exalcalde de Santa Coloma Bartomeu Muñoz. D'altra banda, parodiarem "Bocamoll", "Frank de la Jungla" i "Infidels".\n22:35 Zona Champions - Copenhaguen - F. C. Barcelona\n23:42 Zona Champions - Tottenham - Inter\n00:53 Desapareguts - Veritat o penyora (1a part)\nVeritat o penyora (1a part)\nLa desaparició d'un veterinari porta l'FBI a la recerca d'un esquiu timador\n01:34 Desapareguts - Veritat o penyora (2a part)\nVeritat o penyora (2a part)\nNicole i Jess han de trobar un elusiu timator per tal de salvar la seva esposa segrestada i tancar una investigació que pot acabar amb les seves carreres.\n02:12 Els meus nois - Cap. 5 L'espectacle\nCap. 5 L'espectacle\nBrendan es presenta amb una notícia bomba sobre la seva nòvia d'ara sí, ara no, i les trobades "adultes" de P. J. amb Hank deixen la colla d'amics sense la seva figura principal.\n02:33 Divendres - + info\n07:45 Tot un món - Els pioners 2ºpart\nEls pioners 2ºpart\nEl Pablo, el José M. i la Montserrat són tres dels quatre fills del matrimoni Kao, que són a Barcelona des de l'any 62. Aquells anys eren els únics xinesos que vivien al carrer Ali Bei i dels primers a arribar a Barcelona i ara, aquest barri està ple de comerços regentats per ciutadans de nacionalitat xinesa, principalment dedicats a productes tèxtils, un verdader "Chinatown", com diuen els mateixos Kao.\n07:51 Planeta Terra\n07:51 Un lloc a l'Àfrica\n08:39 Els 60 animals més perillosos del món - Armes\n09:07 El medi ambient - Els valors desconeguts de l'Alt Pirineu\nEls valors desconeguts de l'Alt Pirineu\nEl Parc Natural de l'Alt Pirineu és el més extens del país, fins al punt que la seva superfície representa més d'un terç de la superfície de tots els parcs naturals catalans. En fauna hi destaca la presència de les millors poblacions de gall fer de Catalunya i de la sargantana pallaresa, una espècie descoberta recentment. Des del punt de vista botànic, el parc és un mosaic de paisatges fruit de l'activitat humana.\n09:12 Terres, homes, aventures - Les dones de juchitan\n09:56 El mirall del món - Costa Rica: Una selva entre dos oceans\nCosta Rica: Una selva entre dos oceans\nCosta Rica és un dels països precursors en la defensa del medi ambient. El 28% del seu territori està protegit en forma de parcs i reserves naturals. En aquest viatge coneixerem alguns dels animals que habiten aquest país de boscos, com ara caputxins bruns i de cara blanca, serps, óssos rentadors i cocodrils, entre molts altres.\n10:26 Robo sapiens: la revolució secreta - Robo sapiens: la revolució secreta\nRobo sapiens: la revolució secreta\nQuè passaria si poguéssim pensar més ràpidament? O si poguéssim recordar més coses o ens poguéssim connectar a Internet sense ordinador? Aquest objectiu és probablement el projecte científic més important després del descobriment de la seqüència del genoma humà i del desxiframent del codi neuronal.\n11:20 La ciutat vertical - Cira Center (Filadèlfia, Estats Units)\nCira Center (Filadèlfia, Estats Units)\nEts un constructor novell, vols fer una torre en una part deprimida de la ciutat i has de completar la meitat de l'edifici abans que et donin el permís d'obres. Què fas? Busques una superestrella de l'arquitectura i t'assegures que el teu gratacel es veurà al carrer i als diaris. Cesar Pelli, creador de les torres Petronas i de Canary Wharf, va agitar la seva vareta màgica de disseny per sobre del Cira Centre i va alçar una torre que destacava entre tots els altres edificis alts de la zona.\n11:50 Singulars - Nit temàtica: "El dol, plorar amb confiança"\nNit temàtica: "El dol, plorar amb confiança"\nLa nit temàtica "El dol, plorar amb confiança" inclou una conversa al plató amb el neuròleg de Harvard Álvaro Pascual-Leone; la doctora en metafísica i autora de diversos llibres sobre el dol i la mort Anji Carmelo, i el doctor Jordi Trelis, director de l'Institut Català d'Oncologia, l'ICO. I, es completa amb l'emissió del film "Tres colors: Blau", del director polonès Krzysztof Kie?lowski, interpretat per l'actriu Juliette Binoche.\n12:09 Singulars - Tres colors: Blau\n13:43 Singulars - Nit temàtica: "El dol, plorar amb confiança"\n14:30 Món animal - La Hama, un rinoceront que no coneixia l'Àfrica\n14:59 Viatges per la natura - L'Eifel agrest\nEl curs de l'Eiffel ha creat una zona molt especial enmig de la regió muntanyosa d'Alemanya. El passat volcànic de l'indret és visible per tot arreu, cons d'antics volcans dibuixen el terreny i de fonts subterrànies emergeix un gas verinós que constitueix una trampa mortal per a molts animals. Una gran varietat d'insectes envolten flors extremadament rares, mentre que granotes, ratapinyades, serps i llangardaixos també s'hi deixen veure. Una de les atraccions de la zona són el "Ulls de l'Eiffel" uns petits llacs d'aigües tranquil·les que la llum de la posta del sol i la boira de les matinades fa que es converteixin en indrets plens de misteris i de secrets.\n15:48 Pandamónium - Benvinguts a Wolong\n16:37 Els 60 animals més perillosos del món - Assassins\n17:06 L'Ànima del 33\n17:12 segle xx - L'illa de la mort\nL'illa de la mort\nCom molts de vostès saben, el director i actor cinematogràfic Clint Eastwood va dirigir, l'any 2006, dues pel·lícules que formaven una mena de díptic sobre la batalla potser més mítificada de tota la campanya del Pacífic, durant la Segona Guerra Mundial: la conquesta d'Iwo Jima.\n18:07 Dèria viatgera i bon paladar - El Nord de la Xina\nEntrem de ple al Regne del Mig. Viatgem cap al sud i arribem a una regió de camps d'arròs. Aquí les poblacions són famoses pel cultiu de cereals i la cria d'aviram i bestiar. Aquests productes són la base tant de l'alimentació rural com de l'alta cuina de les ciutats. En termes culinaris, Pequín es considera el centre del nord.\n18:28 Paisatges a través del temps amb David Dunlop - Cézanne i el mont Sainte-Victoire\n18:55 Jugamón - L'Helena i les paraules xineses.\n19:15 Carrers de trobada - Carrers de trobada\nCarrers de trobada\n20:11 Blog Europa\n20:31 Motor a fons\n21:00 La Riera - Cap. 171\n21:44 Karakia - Grethel (Chiriquí) / Dipesh (Katmandú)\nSegons els indígenes ngäbe-buglé, la vall de la lluna es troba a l'oest de Panamà. Almenys així és com anomenen el Chiriquí, la regió de la Raquel i la Grethel, un petit i divers territori, exemple del mestissatge gastronòmic i cultural que conviu al país. Els seus plats són una barreja dels productes de la seva fèrtil terra i de les diferents herències colonials que s'hi fan presents abans i després de la construcció del canal.\n22:48 60 minuts - El poder de la Xina\nLa Xina s'està convertint en el centre de creixement i d'expansió mundial; el volum de capital que s'hi genera i que es mou també és cada vegada més gran. Un sol banc d'inversió - una de les indústries que s'està desenvolupament més ràpidament a la Xina - belluga a l'any quatre-cents mil milions de dòlars en negocis. Inversions i compres de grans corporacions estrangeres. Són només algunes de les operacions que formen part del dia a dia dels agents de l'economia xinesa.\n23:42 Quant fa de llarg un tros de cordill? - Quant fa de llarg un tros de cordill?\nQuant fa de llarg un tros de cordill?\nSembla una pregunta ben senzilla. Però, com molt bé pot comprovar l'humorista Alan Davies, per trobar la resposta, caldrà viatjar a través de les matemàtiques, la física i la mecànica quàntica fins a la naturalesa fonamental de l'univers. Mesurar és una acció que donem per fet. Però imagineu-vos el món sense mesures. Sense distàncies ni temps, sense pes ni massa. Seria impossible descriure l'aspecte de qualsevol cosa, on és o com es relaciona amb altres coses.\n00:33 Carrers de trobada - Carrers de trobada\n01:25 Blog Europa\n01:45 Motor a fons\n02:11 Karakia - Grethel (Chiriquí) / Dipesh (Katmandú)\n03:13 60 minuts - El poder de la Xina\n04:04 Quant fa de llarg un tros de cordill? - Quant fa de llarg un tros de cordill?\n04:56 L'Antàrtida: un viatge al desert blanc - L'Antàrtida: un viatge al desert blanc\nL'Antàrtida: un viatge al desert blanc\nÉs una immensa selva blanca que s'estén pel sud del nostre planeta, un laboratori natural de dimensions gegantines que està present en la ment humana des de temps immemorables. L'Antàrtida és un continent de meravelles naturals remotes. En determinats moments de l'any, aquest paisatge de bellesa inquietant deixa entrar científics i exploradors d'arreu del món per investigar els seus secrets glaçats.\n06:00 Ritmes.clips - ZULU 9.30:Tu te vas\n06:05 La ciutat vertical - Cira Center (Filadèlfia, Estats Units)\n06:33 Ritmes - + info\n06:58 Identitats - JOSEP M. AINAUD DE LASARTE\n07:26 El xai Shaun - El vol dels porcs\n07:33 El xai Shaun - La garsa\n07:44 Doraemon - La màquina difusora d'ones sonores molestes / El passi univer\nLa màquina difusora d'ones sonores molestes / El passi univer\nA en Nobita no se li ha acudit altra cosa que introduir la veu d'en Gegant cantant dins de la Màquina Difusora d'Ones Sonores Molestes, l'aparell que en Doraemon ha tret per espantar els ratolins. Avui pot passar de tot! Més tard, en Nobita aprofitarà el Passi Universal d'en Doraemon per portar la Shizuka a fer un volt que no oblidarà mai. No t'ho perdis!\n08:18 Doraemon - 1ª Hist.: El mocador del temps. 2ª Hist.: La dent de lleó que va volar pel cel!\n1ª Hist.: El mocador del temps. 2ª Hist.: La dent de lleó que va volar pel cel!\nAvui en Doraemon ens presenta el Mocador del Temps, un aparell que permet deixar totes les coses com noves, fins i tot els éssers vius! Ara, que també pot tenir l'efecte contrari... També veurem en Nobita que es farà amic d'una dent de lleó. I és que amb les ulleres màgiques d'en Doraemon és capaç d'entendre les plantes! I fins i tot els animals!\n08:51 Loopdidoo - + info\nLa Petúnia ha explicat a en Loopdidoo i a en Bagú que ells dos no han de patir perquè en Basili tingui polls. Només s'ha de rentar el cap amb un xampú especial i l'hi marxaran. Ells, per si de cas, s'han preparat els seu xampú especial, que acabarà al cap d'en Basili! I potser sí que funciona, però segur que també té efectes secundaris!\n08:57 Loopdidoo - + info\nEn Loopdidoo tenia un os amagat al jardí i no hi ha manera de trobar-lo. Fa estona que fa forats, i al final, tant treballar, li ha donat una recompensa, una senyora recompensa! Ha trobat un os tan gros que la Petúnia diu que és de mamut! I que l'han de dut al museu! Com pot ser?! Després de tot un dia de pencar, en Loopdidoo no es pensa quedar amb les potes buides!\n09:07 Pepa, la porqueta - La boira\n09:16 Bob, el manetes - Us presentem la Marjorie\nUs presentem la Marjorie\nAvui és un dia molt important. En Bob i companyia construiran la fàbrica que convertirà els gira-sols del senyor Rasclet en oli de gira-sol. A més, tothom té moltes ganes de conèixer la Marjorie, que ve expressament per fer d'encarregada de la fàbrica. La primera sorpresa és que arriba en bicicleta... i una bicicleta que portarà molta cua!\n09:28 La Franny i les sabates màgiques - Fantàrtics\nAvui unes botes d'hivern duran la Franny cap a l'Àrtic, on hi coneixerà en Joey i els seus dos gossos, en Keelut i en Kuktuk. En Joey es vol apuntar a una cursa de trineus, però resulta que els gossos es passen tot el dia discutint i no es posen mai d'acord. Després de provar de mil maneres d'ensenyar-los a treballar en equip, arriba el gran moment. Preparat per la cursa?!\n09:45 Els Teletubbies - Portem l'ernest a dormir\n10:12 Espies de veritat - No suporto els anys vuitanta!\n10:33 Espies de veritat - El paradís oceànic\n10:55 Agents secrets - Cap. 14 Operació intemporal\nCap. 14 Operació intemporal\nAvui en Jack té una missió que el durà al passat, als anys setanta, on haurà d'intentar aturar en Casper Gecko per impedir que destrueixi l'Agència. D'altra banda, cada cop està més clar que la desaparició d'en D.J. ha estat cosa de la Germandat de les Ombres. Avui, a més, l'institut corre el perill de ser víctima d'un col·lapse temporal!\n11:20 La màgica Do-Re-Mi - La guarderia de les bruixes en perill!\nLa guarderia de les bruixes en perill!\nÉs evident que la Flor és una líder de mena. Li encanta ajudar els altres nens de la guarderia màgica. Si cal, fins i tot va a buscar les mares a casa! L'antiga Reina, però, té molta enveja de l'increïble poder de la Flor i li té preparada una maledicció. Qui l'aturarà?\n11:42 La màgica Do-Re-Mi - La maledicció del fantasma del pou!\nLa maledicció del fantasma del pou!\nCom cada any, els nois avui se'n van al temple de Yamauchi a passar la prova del coratge. Aquesta vegada els tocarà plantar cara al temible fantasma que se suposa que va enemistar els sacerdots del temple budista i els de l'església catòlica. Sabran estar units fins al final?\n12:08 Un drama total d'illa - On és, el ieti?\nOn és, el ieti?\nAvui en Chris és en un lliurament de premis i serà l'animal d'en Hatchet el que farà de mestre de cerimònies. Segons ell, avui els campistes desitjaran no haver nascut. Tenen la missió de sortir d'un bosc... o morir en l'intent! Hi ha dos equips: la Heather i l'Owen contra la Gwen i en Duncan. El primer que toqui el tòtem del campament base, guanya!\n12:33 Els Tom i Jerry petits - Star Crec / Para el carro / Els mixets i el moixonet\n13:00 Tom i Jerry - Hi ha un ratolí a manhattan\n13:08 Tom i Jerry - Cent mètodes per enxampar un ratolí\n13:15 Tom i Jerry - El magnifico\n13:22 Tom i Jerry - El ratolí napolità\n13:35 Bolts i Blip\n14:01 Espies de veritat - No suporto els anys vuitanta!\n14:28 Espies de veritat - El paradís oceànic\n15:10 Un drama total d'illa - On és, el ieti?\n15:36 Doraemon - La màquina difusora d'ones sonores molestes / El passi univer\n16:05 Doraemon - 1ª Hist.: El mocador del temps. 2ª Hist.: La dent de lleó que va volar pel cel!\n16:32 Els barrufets - El barret dels barrufets / Els barrufets sense temps\nEl barret dels barrufets / Els barrufets sense temps\nEn Presumit s'ha trobat un barret al bosc i no se n'ha pogut estar. Se l'ha hagut de posar, és clar. Això sí, sense saber que era una trampa del malvat Gargamel... Què li passarà, ara?! L'Inventor, en Savi, en Pocatraça i la Barrufeta s'han trobat un rellotge de sorra dins d'una cova. Sense saber-ho, faran que el temps es torni boig... El temps, i els altres barrufets!\n16:56 Els barrufets - Els tres barrufamosqueters\nEls tres barrufamosqueters\nEls barrufets estan molt engrescats i volen muntar una altra obra de teatre, aquesta vegada serà una superproducció basada en l'obra dels Tres Mosqueters, però que també recorda una mica la de Romeo i Julieta. Estan decidits a fer una obra mestra i no pensen deixar que els l'esguerri ningú, ni en Gargamel, és clar!\n17:19 Megaminimals - Experimentem amb el tacte\nAvui els Megaminimals aprenen coses sobre els sentit del tacte. Amb els ulls embenats, han d'endevinar objectes. En Pickle és el primer a jugar, però com sempre fa el pallasso i la Bonnie s'enfada amb ell...\n17:26 Emma i Guiu - + info\nQuan el Pere agafa un dibuix de l'Emma, comencen a passar unes coses molt estranyes a la Biblioteca. Com és això?\n17:34 Pingu - En Pingu i la botiga de joguines\n17:41 La Lua i el món - Quan les joguines fan vaga\nQuan les joguines fan vaga\nQuan tractes les joguines de qualsevol manera, pot ser que se'n vagin a viure a una altra casa on les cuidin millor...\n17:44 La Lua i el món - Quan ho retallo tot\nQuan ho retallo tot\nLa Lua i el Demi han de fer un mural sobre la tardor. Tenen unes tisores i ganes de retallar-ho tot... potser massa!\n17:48 La Lua i el món - Quan els monstres tenen gana!\nQuan els monstres tenen gana!\nLa Lua té por de dormir sola perquè es pensa que a sota el llit hi ha un monstre... I potser és veritat!\n17:53 mic 3\n17:53 L'hora del Timmy - El Timmy passa por\n18:08 Una mà de contes - L'enigma de l'esfinx\nUna esfinx ferotge bloqueja el camí que du a la ciutat de Tebes. No deixa passar ningú i només se n'anirà si algú aconsegueix resoldre una endevinalla. Són molts els que ho proven, però ningú no la sap resoldre, fins que un dia, un jove que es diu Èdip hi troba la solució.\n18:21 Marsupilami - El Marsupilami ingressa a l'hospital\nEl Marsupilami ingressa a l'hospital\nEn un viatge en globus, una nena d'un centre de convalescència de Palúmbua descobreix en Bibu, que està inconscient per culpa d'una mossegada d'un gripau verinós. El Marsupilami està desesperat. A més, quan troba el seu fill, tampoc no té clar si serà capaç de salvar-lo de la febre crònica.\n18:47 Marsupilami - El retorn de la Jane Calamitat\n19:46 La lliga dels supermalvats - + info\nSaps com s'ho fan els Supermalvats per menjar pizza de franc? Truquen una pizzeria que tenen una norma que diu que, si no et porten la pizza en menys de deu minuts, te la donen de franc. Llavors, es dediquen a fer la vida impossible al repartidor perquè arribi tard... i a menjar pizza gratis! El que no saben és que avui, a la pizzeria, han canviat de repartidor!\n19:57 La lliga dels supermalvats - + info\nEn Voltar i companyia han decidit apuntar en Caos Total al concurs de mascotes del barri. En Perill Roig farà d'Ajudant d'Entrenador de Mascotes de Tercera Categoria en període de proves, que vol dir que farà tota la feina i que el trofeu se l'endurà en Voltar. Abans, però, hauran de guanyar el concurs... I en Voltar se'l pensa fer seu peti qui peti!\n20:15 Fanboy i Chum Chum\n20:44 Tom i Jerry - Hi ha un ratolí a manhattan\n20:51 Tom i Jerry - Cent mètodes per enxampar un ratolí\n20:59 Tom i Jerry - El magnifico\n21:05 Tom i Jerry - El ratolí napolità\n06:01 La Neli i en Cèsar - Cap. 32 El joc de la memòria. L'hora de memoritzar\nCap. 32 El joc de la memòria. L'hora de memoritzar\nEn Cèsar i en Fred han decidit ajudar la Neli a endreçar l'habitació. L'única pega és que en Cèsar no recorda on van les coses, i en Fred no ho sap, perquè no és la seva habitació. La Neli té la solució: els donarà una foto de quan estava endreçada... i que comenci la cursa! Ah! I no t'ho perdis, que avui t'ensenyaran un joc molt divertit! Estigues atent!\n06:08 La Neli i en Cèsar - Cap. 33 El planador d'en Fred\n06:15 La vaca Connie - Que arriba la pluja!\n06:22 La vaca Connie - Perduts a la neu\n06:30 Marsupilami - El retorn de la Jane Calamitat\n06:58 Els barrufets - El barret dels barrufets / Els barrufets sense temps\n21:32 One piece - El caçador de pirates Roronoa Zoro! Un mestre espadatxí\n22:00 Bleach - Cap. 44\n22:28 Diaris de vampirs - Cap. 10 El moment decisiu\nCap. 10 El moment decisiu\nDesprés de llegir el diari que va deixar un avantpassat dels Gilbert, Jeremy s'inspira i decideix recuperar el seu passatemps preferit que va deixar de banda amb la mort dels seus pares: dissenyar criatures fantàstiques. Per gran sorpresa dels seus amics, Matt i Caroline continuen sortint junts. Quan la xèrif Forbes comenta a Damon que hi ha hagut un altre atac, aquest s'ofereix per localitzar l'assassí.\n23:10 Doctor Who - Cap. 24 Temeu-la\nCap. 24 Temeu-la\nQuan el Tardis aterra a l'any 2012, el Doctor té pensat anar a veure els Jocs Olímpics de Londres amb Rose. Prop d'ells, en una casa de protecció oficial, una mare es desespera per amagar els poders sobrenaturals de la seva filla. Podrà el Doctor eliminar el perill que cova en el cor d'una família britànica normal?\n23:56 Crackòvia - Cap. 78 Crackòvia\nCap. 78 Crackòvia\nJoan Laporta organitza la seva versió d'"El equipo A". Juntament amb Joan Oliver, Sala i Martín i Jaume Ferrer formen "L'equip JAN", per enfrontar-se a l'atac de la nova junta directiva. Aprofitant la diada de Tots Sants, en Carles Puyol ensenyarà a fer panellets a la seva manera. A Milà, Zlatan Ibrahimovic i Ronaldinho preparen el partit contra el Reial Madrid rodejats d'una plantilla de jubilats.\n00:28 The inbetweeners - Cap. 7\nEls quatre amics marginats de l'escola decideixen que han de canviar el seu "modus vivendi" si no volen ser sempre uns friquis a qui les noies no s'acosten. Per això, decideixen que han de començar a sortir més de festa, que els coneguin als millors pubs i clubs de Londres. A més, en Simon pensa que si comença a sortir més de nit, la Carli acabarà sortint amb ell. Dit i fet, West End els espera amb els braços oberts, bé, no ho estan gaire, d'oberts.\n00:54 APM? Extra - + info\nLl'"APM? Extra" ha preparat una selecció de les millors castanyes de la televisió. Patacades variades i doloroses perquè us sentiu reconfortats una estona amb les desgràcies alienes.\n01:55 One piece - El caçador de pirates Roronoa Zoro! Un mestre espadatxí\n02:23 Bleach - Cap. 44\n02:51 Diaris de vampirs - Cap. 10 El moment decisiu\n03:32 Doctor Who - Cap. 24 Temeu-la\n04:17 Dotze+1 - El plaer amb la Lesly Kiss\n04:32 Crackòvia - Cap. 78 Crackòvia\n05:03 CO2 - Cap. 9 La pel.li de cul\n05:05 CO2 - Cap. 10 El congelat\n05:07 CO2 - Cap. 11 El videoclip\n05:09 Bleach - Cap. 44\n05:35 One piece - El caçador de pirates Roronoa Zoro! Un mestre espadatxí\n07:29 Els últims artesans - Jaume Bargas - Serraller\nJaume Bargas - Serraller\nEn Jaume Bargas ha vist com l'ofici de manyar s'ha industrialitzat. Amb molts anys d'ofici a l'esquena i amb el tot el pes de la tradició familiar, sap que, quan ell es retiri, no quedarà cap artesà serraller a Barcelona. Per això la seva il·lusió és muntar un museu sobre la història del pany i la clau.\n07:37 Pel·lícula - Va passar a Manhattan\nVa passar a Manhattan\n09:21 Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país. - Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país.\nJaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país.\n10:21 Km33 - Uapskushish, el petit núvol blanc\nLa Rosa i la Maite se'n van al Quebec seduïdes per la seva impressionant natura. Totes dues comparteixen la passió de muntar a cavall. Veuran balenes i aniran en canoa amb els indis autòctons. Visitaran la cosmopolita Mont-real i la històrica ciutat de Quebec. I, a més a més: el Quebec dins el Canadà, esports d'aventura, i les primeres nacions.\n11:45 E-xtrem - Barcelona Extrem HD\n12:57 GR. Cami de Sant Jaume - + info\nRuta que transcorre en paral¿lel a la via verda, és a dir, en bicicleta. L¿equip del programa entrarà al taller d¿un dels últims cistellers que queden a Catalunya, mostrarà com es fa la mel de les abelles gironines, farà una pipa artesanal amb l¿Stradivarius de les pipes i seguirà una ruta accessible amb un expert en accessibilitat.\n13:23 Els últims artesans - Paco Ramos - Vidrier\nPaco Ramos - Vidrier\nEl Museu del Vidre del poble de Vimbodí acull una mostra de peces fetes artesanalment amb vidre bufat. Aquesta tècnica, iniciada a Roma al segle I abans de Crist, és la que fa que Paco Ramos, mestre vidrier, tingui ganes de llevar-se cada matí i anar a treballar.\n13:31 Rodasons - La Romàntica del Saladar (2a part)\nLa Romàntica del Saladar (2a part)\nAls cafès, als casinos o a les sales de ball de qualsevol poble de la comarca de la Marina, entre els anys vint i quaranta del segle passat sonaven tota una sèrie de melodies de procedència europea (valsos, masurques, polques, javes...) i americana (havaneres, tangos, pericons, foxtrot, one step...), que sumant-se a les autòctones formaven un corpus musical festiu i desenfadat.\n13:58 Festival màgia (memorial Li-Chang) - + info\n15:00 Els últims artesans - Jaume Bargas - Serraller\n15:09 Pel·lícula - Va passar a Manhattan\n16:52 Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país. - Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país.\n17:53 Km33 - Uapskushish, el petit núvol blanc\n19:17 E-xtrem - Barcelona Extrem HD\n20:28 GR. Cami de Sant Jaume - + info\n20:55 Els últims artesans - Paco Ramos - Vidrier\n21:02 Rodasons - La Romàntica del Saladar (2a part)\n21:30 Festival màgia (memorial Li-Chang) - + info\n22:31 Km33 - Uapskushish, el petit núvol blanc\n23:17 Els últims artesans - Jaume Bargas - Serraller\n23:26 GR. Cami de Sant Jaume - + info\n23:49 Els últims artesans - Jaume Bargas - Serraller\n23:55 Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país. - Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país.\n00:55 Km33 - Uapskushish, el petit núvol blanc\n02:19 E-xtrem - Barcelona Extrem HD\n03:31 GR. Cami de Sant Jaume - + info\n03:57 Els últims artesans - Paco Ramos - Vidrier\n04:05 Rodasons - La Romàntica del Saladar (2a part)\n04:32 Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país. - Jaume Vicens Vives. Renovar la història, construir un país.\n06:00 Festival màgia (memorial Li-Chang) - + info


de març 2018 | Pau Miserachs\ndel via crucis i calvari a la llibertat\nIrregularitats a la cacera de Puigdemont\nl'error d'humiliar Catalunya\nNo demanem pietat. Volem llibertat!\nodi i revenja?\nManuel Valls contra les reivindicacions catalanes\nLideratge no equival a confiança\ntreient i posant tramvies\nrebuig a l'autonomisme feudal.\ncallar no serveix com arma de defensa\ncontra el cinisme i la hipocresia\ndretes hostils a la República\nLLops, prestidigitadors i ingerències\nby Pau Miserachs / divendres, 30 de març de 2018 / Posted in detenció irregular, diàleg, entesa, llibertat, política de la por, violència\nEl cinisme i la hipocresia denunciada per les banderes de les casernes a mitja asta i la processó a Màlaga dels legionaris amb armament portant la imatge de Crist mort són actes definitoris d'una manera d'entendre la vida social. Això passa mentre tenim dirigents polítics a la presó, lluny de Catalunya, perquè demanaven diàleg per organitzar un referèndum vinculant sobre la independència de Catalunya i es van atrevir a secundar la declaració d'una república avui inexistent que mai s'ha fet constar a cap diari oficial. Puigdemont, a l'exili, ha sigut finalment detingut a Alemanya en circumstàncies que fan dubtar de la legalitat de la seva detenció: un GPS de localització irregularment posat al seu cotxe, més una detenció en una benzinera a territori alemany, amb intervenció de serveis policials o d'espionatge espanyols, actuant en territori estranger sense autorització, pagats amb fons reservats, encara que ara es vulgui tapar. Semblava una operació per segrestar Puigdemont, doncs s'ha fet públic que Puigdemont era seguit per més de 20 efectius, no se sap si policies o membres el CNI. En tot cas una operació que pot desencadenar la nul·litat de la detenció i la ineficàcia de la euro ordre, si no és que a més, en considerar que s'acusa també al president de corrupte, no és ja motiu suficient per rebutjar-la. Declarar una república, convocar un referèndum, preparar una llei de Transitorietat política, no convocar a la violència contra l'Estat, no són delictes tipificables ni com rebel·lió ni com desobediència, i molt menys com un acte de corrupció política. A més el dret d'un territori, amb una població ben definida, amb trets diferencials i identitaris innegables , disposant dels requisits essencials per ser Estat, esgotades totes les possibilitats de diàleg amb el govern d'aquest Estat, a decidir la seva separació del Estat i la creació d'un Estat propi està contemplat com lícit i legítim pel dret internacional. Que Espanya com Estat no reconegui Kosovo avui Estat independent de Sèrbia, no justifica el 155 orientat a la decapitació dels dirigents polítics catalans, executar la ocupació de l'administració pública catalana i practicar la política de la por per seguir considerant-nos autonomia inferior com molt be raona el Professor i euro diputat Josep Mª Terricabras en una entrevista que li fan a Vilaweb. Catalunya vol superar els errors polítics comesos, la precipitació en el desenvolupament del full de ruta del procés, vist que la política espanyola caminava cap a la involució i els preparatius repressors anunciats. Com molt be ha dit Sergi Sabrià, ara tot s'endarrereix. Però la veritat alliberarà els nostres detinguts i la llibertat tornarà a somriure per a tots. Els Tribunals europeus saben que la mentida i l'acusació repressora formen part de tota guerra bruta entre un Estat i un poble que fa impossible qualsevol entesa, quan només s'accepta la submissió a l'Estat. En democràcia, la submissió forçada no és regla, sinó que ho és el diàleg com a cultura, el respecte a la tolerància, i els drets humans, a més de preguntar al poble mitjançant sufragi universal per decidir les grans qüestions, en lloc de reprimir una votació a cops de porra policial. Les democràcies, a diferència de l'Estat espanyol actualment, saben que la llibertat és innegociable. Passi doncs aquest via crucis d'empresonaments, encausaments i detencions. Torni amb la pasqua de resurecció la sensatesa a l'Estat que ha provocat el calvari i l'ús dels símbols religiosos militaritzats per vestir-se de fidels a conveniència de la crueltat exercida contra el poble de Catalunya i els seus dirigents llurs.\nby Pau Miserachs / dimarts, 27 de març de 2018 / Posted in cacera, detenció Puigdemont, irregularitats, precarietat\nLa vicepresidenta que s'ha fet càrrec de la Generalitat per delegació de l'auto proclamat President M.Rajoy, mostrava ahir tarda la seva satisfacció per la detenció de Puigdemont en territori alemany dient que l'estat de dret funciona. Suposo que ja deuen estar preparant la desfilada del pres per la Castellana per exhibir Puigdemont com el trofeu guanyat en una cacera de frontera en frontera. Soraya Sànez de Santamaria repetia exactament el mateix que deien els titulars i editorials de El Mundo i l'ABC. Cap diferència. Sempre quedarà el dubte de si va plagiar els titulars en les seves declaracions, van coincidir en dir tots els mateix o els diaris van posar el que ella havia decidit. El que és curiós d'aquest affaire és que la Jutgessa d'instrucció que li va rebre declaració ha manifestat que veu improcedent la seva extradició. Però encara n'hi ha més. Els membres del CNI que el seguien no tenien permís per operar en territori alemany, es movien amb diners dels fons reservats sembla i a més van posar un detector gps al cotxe de Puigdemont per tenir-lo localitzat, cosa que tampoc podien fer. Massa irregularitats que poden donar lloc a una nul·litat de la detenció i el rebuig de la petició de lliurament del prófugo de la justicia española. Detingut Puigdemont es pensen a Madrid que ha tenen resolt el problema català, i es recomana, més aviat exigeix al Parlament elegir nou President. Tenen pressa per situar a la Generalitat amb un govern que es deixi tutelar per el govern central. Rajoy i Montoro tenen pressa per fer aprovar els seus pressupostos 2018 i necessiten pacificar el tema català. De fet aquest tema ja no interessa als espanyols. n'estan farts. Preocupen molt més la corrupció i l'atur, la precarietat i els baixos salaris. Però Montoro i Rajoy saben que Espanya està en fallida i necessiten els diners dels catalans per atendre el deute, al menys els interessos que no poden pagar com no sigui amb noves retallades. Han de prometre coses que saben són impossibles ara, com és la rebaixa fiscal. Volen comprar voluntats i la gent comença a pensar que amb tot això amaguen alguna cosa. Ara cal escriure als nostres presos i dinar-los ànims. L'adreça del President Carles Puigdemont és JVA Neumünster, Boostedter Strasse 30 a 24534 Neumünster, Deutschland,\nby Pau Miserachs / dilluns, 26 de març de 2018 / Posted in dignitat humana., drets humans, fuga i farsa, il·legalitat, independència unilateral, mobilització permanent\nEduardo Inda diu a La Razón que volíem esquarterar Espanya per instaurar un nou règim que s'aproximarà més en repressió al totalitarisme del franquisme que a l'Espanya del 78. Inda diu això per justificar que el Jutges i els Fiscals han mantingut -segons ell- el to de l'Estat. Per la seva banda, Andrea Levy, diputada del Partit Popular al Parlament de Catalunya ha manifestat que la detenció de Puigdemont a Alemanya és una 'demostració de que l'estat de dret funciona'. Per Ley, el procés ha mort perquè ha fracassat. L'ABC celebra en portada que 'Alemanya acaba amb la fuga i farsa de Puigdemont. En la seva editorial el diari diu que la farsa ha acabat i que la justícia espanyola és imparable, a més d'afirmar que la Unió Europea no tolera la crisi separatista. I ara s'acusa de violència a la gent que ahir protestava i patoia càrregues policials, callant l'existència de infiltrats per provocar actes violents, que són els titulars que necessitava la premsa espanyola anti catalana. Ara per ells hem passat de la resistència pacífica al radicalisme i la il·legalitat. El mateix diari porta a tota plana un article de Mariano Gomà de Societat Civil Catalana que equipara Puigdemont amb el surrealisme, augurant un escenari de noves eleccions autonòmiques, tot el contrari del que demana el President del Parlament Sr. Torrent. Per Gomà la iraccionalitat i la deformació surrealista ens han conduït a un món irreal. El Mubndo parla del prófugo bajo la ley, en un editorial en el que diu que "es reconfortante constatar que la Justicia y la ayuda policial funcionan", doncs per a ells Puigdemont voli burlar les lleis i el sentit comú, doncs s'ha sentit impune atemptant contra la integritat de l'Estat espanyol, en totes les seves passes cap a la independència unilateral. La frase lapidària de l'editorial de El Mundo és "Fuera de la ley sólo hay lágrimas". Per els diaris espanyols és ben clar que Puigdemont va impulsar des del propassat 6 de setembre i vivia en la il·legalitat. Felipe Gonáles ha acabat reconeixent , tard però, que humiliar Cataluna és un error, dient que 'empresonant no és guanya res' També ha dit González :" Poner el poder en manos del Juez ha sido un error". S'han seguit idees de via estreta que no aporten cap solució. Ara si que s'ha acabar la revolució dels somriures. Ara comença la contestació popular, la mobilització permanent contra la política del govern espanyol i una manera de veure la justícia. Amb aquestes manifestacions, els diaris espanyols passen per alt que l'ideal democràtic no consisteix en la repressió judicial de fets polítics , sinó com diu Mario Oetheimer, en el respecte als drets humans, essent el pluralisme un factor d'harmonització. A més, segons Tomás Prieto, els drets humans són el primer contingut moral obligatori per a qualsevol sistema jurídic. S'apliquen aquests criteris a la Justícia política espanyola? Millor que la premsa anti catalana reflexioni el que diu i el que publica. Ofenen més que humilien, no són el marc idoni per el desenvolupament del marc de la dignitat humana. I el més greu, és que amb la seva bogeria d'atac contra els polítics independentistes no s'adonen del trist paper que estan fent de situar Espanya internacionalment en la total involució democràtica i pèrdua de seny.\nby Pau Miserachs / diumenge, 25 de març de 2018 / Posted in debat politic, democràcia social, drets ciutadfania, oligarquies, Puigdemont, ruptura, terratinents\nS'ha atacat de colpisme el procés sobiranista català. El dirigent de Ciudadanos, Sr. Rivera ha dit avui que el separatisme és la destrucció de la democràcia europea, i amb aquesta manifestació sense sentit ha emès un Twitt comunicant la seva alegria per la detenció del President Puigdemont a Alemanya. Jo recordo que el 1983 tant Santiago Carrillo com José María de Areilza van reconèixer que encara erem a la transició. Feia vuit anys que la vida política espanyola evolucionava cap una democràcia, plens d'obstruccionisme i temptatives involucionistes. Però per anar cap a la democràcia cal allunyar-se de la dictadura, cosa que no s'ha fet a Espanya, doncs tant el PP com PSOE no han volgut donar un pas per apropar-se a Catalunya i trobar una solució enraonada al tradicional conflicte Catalunya/Espanya. Era necessari afermar la llibertat com a primeríssim valor i principi del que es vol. La llibertat sabem tots que és el basament de la dignitat. Sense llibertat no hi ha democràcia ni dignitat, ni es poden defensar els drets de la ciutadania i menys assegurar el respecte dels pobles lingüística i culturalment minoritaris dins d'un territori o Estat que no reconegui la pluralitat nacional. Ara s'ha posat de moda anar contra tota manifestació nacionalista, per molt pacífica i democràtica que sigui. Però Espanya definida com a nació, com França també, equiparant nació a Estat repressor del nacionalisme minoritari representant de la diversitat de la població, no han volgut entendre que també els afecta tota crítica que llencin contra el nacionalisme en un món inter relacionat i global. Les coses a Catalunya s'han conduït a un punt que ha fet obligatòria la ruptura amb el passat polític i social nacionalista espanyol de conseqüències tant negatives com les que avui patim. Corrupció, hàbits dictatorials i intolerància són les mostres d'un estil de govern i d'unes actituds que han tornat. La detenció a Alemanya del President de la Generalitat a l'exili Carles Puigdemont, recorda la del President Lluís Companys. Precisament ara fa 28 anys que la República Federal Alemanya va demanar perdó per haver-lo detingut i lliurat al règim de Franco. Esperem que amb Puigdemont no facin el mateix, lliurant-lo a un règim que pretén resoldre el cas dels catalans amb actuacions policials i judicials. El socialisme guanyador de les eleccions generals del 82 no va crear la síntesi entre evolució i ruptura, quedant-se en un canvi formal i relleu de persones al govern, amb una evolució de lent recorregut que no impedia el retorn dels que havien vestit les camises del movimiento. Seguim vivint a Espanya sota una democràcia amb llibertat limitada dins d'un ordre definit pel conservadurisme governant, que mal permet viure la democràcia sense demòcrates i conversos de darrera hora per no perdre posicions de privilegi. No s'ha fet la ruptura amb la dictadura ni s'ha construït una democràcia social. No s'han portat demòcrates als llocs de responsabilitat pública, però si funcionaris afectes a un règim de dubtós per superar la transició, que és el que interessa a les oligarquies financeres i industrials com abans a els grans terratinents. Aquesta resistència per no allunyar-se de aspectes de la dictadura que permeten la construcció de relats acusatoris sense base i penalitzar el pensament polític, és el que ha permès convertir en delicte un operació política reconeguda en dret internacional. La detenció ara de Carles Puigdemont, unida a la dels ex Consellers i dirigents socials que són a la presó d'Estremera i a la d'Alcalà Meco, lluny del seu país, tractats com a delinqüents comuns de gravetat, mostra una vegada més la deriva autoritària de la democràcia espanyola que això si, s'allunya de la de ocràcia europea dels drets humans, la tolerància, el diàleg i la negociació per resoldre diferències. Confiem que els Jutges alemanys siguin perfectament independents de pensament i judici, de manera que el President Puigdemont sigui lliure de tot càrrec a la Unió Europea i els Jutges espanyols vinguin obligats a alliberar tots els polítics catalans empresonats i respectar la voluntat democràtica del poble català expressada a les urnes malgrat les pressions, prohibicions i exclusió del debat polític de candidats empresonats sense judici i sense condemna.\nby Pau Miserachs / dissabte, 24 de març de 2018 / Posted in debat, democràcia, dictat, indignació, investigació, orgull català, presó\nCatalunya no està sola rebent cops de porra i veient empresonar els seus dirigents polítics. Fa uns dies que es veia venir aquesta situació, i més desprès de la sessió d'investidura que no es pot seguir celebrant amb el candidat Turull ara internat a la presó de Estremera. Ahir van ser agredits periodistes durant les càrregues de Mossos de Esquadra, algun ferit greu. a les proximitats de la Delegació del Govern a Barcelona. La indignació per l'empresonament de polítics catalans ha omplert els carrers i places de tot Catalunya. La democràcia, com diu en Comin, és innegociable. Ara la situació és de Drets Humans o de dictadura. I som camí de la dictadura amb la involució autoritària de l'Estat espanyol. Sorprèn també que els dirigents polítics i sindicals d'Espanya guardin silenci i no tinguin cap reacció davant el fet consumat d'empresonar per raons psicològiques i ideològiques. LA indignació és ara transversal. L'actuació de l'Estat espanyol inadmissible en una democràcia europea. S'han allunyat de la democràcia tal com la defineix el Consell d'Europa. Catalunya no es rendeixi continua perseguint el seu futur encara que hi hagi vents que bufin en contra. No volem una Catalunya sotmesa al caprici del govern espanyol. Hi ha intel·lectuals que som davant un cas de llibre d'investigació. Espanya només es perjudica ella mateixa permeten el que està passant. És la causa de tots els catalans. Fereixen l'orgull català i humilien les institucions, impedint avui la investidura de Turull com President de la Generalitat. Ara és el moment dels ciutadans que lluiten per una mateixa causa, per la democràcia i el respecte als drets humans. És la millor resposta a l'atac de l'Estat espanyol que es refugia darrera el compliment de la legalitat per posar totes les traves possibles a la política catalana. Volen que Catalunya es deixi sotmetre al seu dictat i saben que no ho aconseguiran per moltes accions legals que intentin, quan les institucions catalanes i els ciutadans estan amb la llei que garanteix els principis democràtics. Ara és el moment del recolzament moral dels empresonats i la dignificació de la política catalana. Cal recordar com deia també l'ex president del Parlament Sr. Rigol que el Parlament e Catalunya representa el poble, i no pot deixar-se fer per la policia política i que altres decideixin la política catalana, malgrat les temptatives de paralització i destrucció política de la dreta espanyolista a Catalunya. Inadmissible que amenacin amb accions legals contra el President del Parlament per aturar la sessió i impedir declaracions i debat.\nby Pau Miserachs / dilluns, 19 de març de 2018 / Posted in centralisme, dretes hostils, intransigent, reforma Constitució\nAquest diumenge es van concentrar davant l'estació de França de Barcelona uns 5.500 mil manifestants pro seny de Espanya a Catalunya, és a dir per què res no canvi, precisament quan es comença a parlar de la reforma de la Constitució per resoldre el conflicte català. Un mal pas, a més acompanyat d'agitadors i un orador català ex socialista de nacionalitat francesa, en Manuel Valls que va deixar penjat Hollande per veure si el contractava Emmanuel Macron, el nou líder de les dretes franceses guanyador de les presidencials. Fen gala d'una notable ignorància de la història i la realitat de les reivindicacions catalanes, en Valls es va atrevir a dir que el nacionalisme és la guerra. Evidentment el Sr. Valls es va confondre de nacionalisme, perquè més pacífic que el català no n'hi ha al món. No vol que Catalunya se separi de Espanya i va atacar les forces separatistes que no es diuen així, sinó independentistes o republicanes.Un altre error en el seu discurs en el que va silenciar les queixes socials del poble tan català com espanyol. No va dir en cap moment que la Catalunya és diversa i plural. Tot ho va veure per el prisma de les dretes hostils a Catalunya que l'havien convidat a l'acte, i a les que es va afegir un sector socialista pro espanyolisme i d'una Constitució que discrimina Catalunya. El ridícul d'aquest ara diputat francès fou escandalós. La mala imatge d'un socialisme no dialogant, impositiu i intransigent amb el dret del poble català a l'autodeterminació que reclamava fa anys un partit socialista català, és la que va portar Valls a l'escenari. No va valorar les anteriors declaracions de M.Rajoy dient que Espanya no anirà a cap cimera europea on sigui Kosovo. Sens dubte, és la confirmació de que hi ha un socialisme afí a la dreta hegemònica i hostil amb Catalunya, poble sense Estat que mobilitza poca gent. Una dreta que vol disputar els carrers amb les esquerres. Valls és deixeble dels partidaris del centralisme. Tot té una explicació vista l'estructura del partit d'on venia. Això pot estar be per França, si be no per els occitans i els bretons que també foren assimilats per França, i menys encara per la gent de la Vall d'Aran que també tenen dret a reclamar la seva independència.\nby Pau Miserachs / dissabte, 17 de març de 2018 / Posted in ambigüitat, corrupció, eqidistància, lidratge, radiografia crítica, rigidesa moral, situació econòmica\nHi ha qui es molesta per què qui va guanyar molts diners a Cuba a l'època del tràfic de negres que descriu Joan de Sagarra a la seva novel·la La vida privada, veu ara despenjada la seva estàtua d'una cèntrica plaça barcelonina. Eren els temps de les colònies conegudes com Las Españas. També eren temps d'odis i incompetències, dels deures religiosos que cultivaven la hipocresia, com avui.No existeix ara la rigidesa moral que impedia el gaudir del cos lliurement. El feminisme estava prohibit. No existia com ara. L'homosexualitat no sortia de l'armari, considerada llavors degradació. Tot quedava en la discreció i el secret. Les situacions de conveniència eren la regla. Per a molts l'important era anar al costat del Bisbe. Avui gairebé en fugim, com també de la mecànica religiosa que descrivia en Joan de Sagarra. En els nostres dies cal aparèixer a la foto en un acte oficial, que se't vegi bé i si pot ser de costat com en Julio Iglesias. També és important per molts polítics aparèixer en la foto darrera les pancartes de capçalera de manifestacions. El problema per alguns que es diuen d'esquerres és posar-se al costat dels contraris quan s'ajunten amb els del 155. No els hem vist avui per la tarda defensant l'escola catalana als que eren a Madrid a la manifestació espanyolista de SCC que ha punxat amb l'excusa de la pluja, mentre a Barcelona i al mateix Madrid la gent omplia els carrer cridant contra la política social de dretes de Rajoy. Pensions a l'aire, seguretat social compromesa, dependents sense ajuts, manca de centres i residències per la gent gran, excepte la vida en els bars jugant al domino o a les cartes amb cigrons. Rajoy era avui a Marbella amb els del seu partit i l'han tret per la tele dient que no s'ha de derogar la presó permanent revisable com pretén el PSOE. També hem vist per la tele al telenotícies com segueixen explotant el cas del pescaíto, el petit Gabriel, la qual cosa omple i no s'ha de parlar de la corrupció del Partit Popular ni de la descoberta a Catalunya. No hi ha cap misteri. Convé tapar i tot serveix. Una certa perversió s'intueix en tota aquesta manera de fer, quan ens amaguen la situació econòmica d'Espanya de la que parla en Sala i Martin, quan el despatx fundat pel Ministre d'Hisenda aconsegueix que la Jutge que tramita el cas Ronaldo hagi d'acabar donant explicacions com si estigués prevaricant. Quina és la veritat i quina és la mentida? Per què el Sr. Urdangarin no entra a la presó? Què hi fan els nostres Jordis, en Quim i en Oriol ?Serveix d'alguna cosa tenir-los tancats lluny de les famílies? Volen que estiguem avesats a no moure'ns i acceptar en silenci el que ens manin des de el Govern Central. Per això serveix el 155. Són dies en que les veus s'aixequen, també contra l'actuació de l'Ajuntament de Barcelona. ERC d'Alfred Bosch ha plantat cara a les idees que dicta l'alcaldessa Colau, els veïns del barri de senyors benestants de Sant Gregori Taumaturg han descobert que la alcaldessa fa carrils bici amb diners que ha tret de la Unió Europea. I les queixes ja hi són. Els empresaris perjudicats pel no als hotels poen demandes i ja es calcula en bastants cents de milions el que haurà de pagar la ciutat com indemnitzacions, mentre el pla d'habitatge social no funciona, la assistència social als que viuen en la pobresa tampoc funciona, la renovació de la Guàrdia Urbana no es veu clara i el funcionariat de l'Ajuntament s'envelleix. Existeix una radiografia crítica de la política municipals dels comuns, doncs no funcionen els espais participatius, encàrrecs a empreses dels afins al govern, silenci sobre assessors, comissionats anomenats a dit i molt més, cap moviment per la protecció mediambiental ni la creació d'un teixit d'economia solidària, que ja existia per iniciatives d'ONG's. Ada Colau no aprova. Ha volgut lideratge i ha oblidat desenvolupar un espai polític al servei del poble, sense exclusions. No disposa de majories que l'avalin i en canvi creix el descontent. No ha sabut construir una majoria social de republicans d'esquerres per una república de drets socials i començar a construir república, sense buscar tant la foto al costat del Rei Felip VI. Els seus errors estan generant una crisi municipal que hauran de resoldre nous polítics oberts al canvi d'aquesta actual equidistància i ambigüitat inoperants i inútils.\nby Pau Miserachs / dimecres, 14 de març de 2018 / Posted in canvi, càrrecs, ètica, injúries, tuberculosi\nM'ha deixat sorprès que existeixi a l'ajuntament un Consell Assessor per la Transparència amb funcions de guardians de l'ètica municipal. De fet és més incomprensible la seva funció quan resulta que la premsa ens descobreix que entitats properes a l'alcaldessa reben substancials quantitats per encàrrecs i no sabem què més. Comencen a saltar interessos no estrictament polítics ni d'estructura de govern, sinó partidistes. No és gens bo que això passi en ajuntament se suposa dirigit per un grup d'esquerres, apart de la imprevisió en la ja anomenada guerra del tramvia Colau. Hi ha alguna cosa que no funciona be a l'ajuntament. Però a l'hora de la veritat hi ha un repartiment de càrrecs que no es correspon amb el que esperava la ciutadania. I mentre tant els carrers es van omplint de manifestacions. Tindrem un cap de setmana agitat amb la concentració de pensionistes, la de la defensa de l'escola catalana, la constitucionalista, alguna més veurem per demanar expressament la llibertat de Quim Forn per què pugui ser tractat en un centre sanitari adequat de la tuberculosi que ha contret a la presó. Al Parlament tot continua igual, la dreta, histriònica. Els socialistes amb el Constitucional al cap. El govern espanyol neguitós per què se li acaba el temps i es queda sense pressupost 2018 si no s'arregla el tema català i corre el perill de perdre el poder si ha d'anar a eleccions. Al Parlament català no hi ha una guerra de poder com a Madrid,. Es defensa la dignitat d'unes institucions i la llibertat parlamentària, malgrat les decisions judicials que impossibiliten una investidura. El govern central continua negant-se a dialogar amb Catalunya, mentre segueixen amb la política de repressió selectiva. Res a favor doncs si a més, com hem pogut veure i sentir, en el debat de les pensions d'aquest matí, M. Rajoy no aportava més que paraules. La gent jove vol un canvi. Gent jove i gent del món del treball. A l'estranger el Tribunal Europeu dels Drets Humans, del Consell d'Europa, ens ha dit en la sentència del cas de les fotografies del rei emèrit i la reina cremades amb la imatge cap per vall, que ni odi ni injúries a la Corona. Que la interpretació espanyola de la llei penal és antiquada i no ajustada a la del dret europeu. Seguirem doncs fent manifestacions sense distinció de classes fins que puguem ferm democràcia.\nby Pau Miserachs / diumenge, 11 de març de 2018 / Posted in disorsió, història, política catalana, populisme, reivindicacions socials\nLa gent torna a ser avui al carrer reclamant el dret dels catalans a constituir una República. El crit és "ara, república". Són les entitats, no els partits els que mouen la ciutadania. Tots sabem que la normalitat no tornarà en temps, que tornar al discurs autonòmic, com diu Clara Ponsati, és un pensament equivocat, per què la repressió no pararà. Haver-se desdit davant els Jutges de la Declaració de la República catalana, encara que no s'hagués implementat no és normal en líders polítics que volen seguir sent-ho. Tampoc és normal ni coherent declarar la independència i poques hores desprès acceptar la jurisdicció de l'Audiència Nacional espanyola. i deixar-se empresonar. Hi ha ara una història per escriure que no se solucionarà amb moviments organitzats de dretes catalanes forçant l'aparició d'un fals populisme aprofitant la oportunitat de les eleccions municipals. Ara la peça clau és apoderar-se de la Ciutat de Barcelona, la Capital de Catalunya. Tots els partits ho saben. Els primers C's per què els sondeigs de vots els son favorables a novell de l'Estat per superar el PP i fer-se amb el poder. La dreta que s'anuncia, disfressada de centre esquerra també és electoralment parlant un element creador de distorsió. No compta amb el vot dels treballadors ni de la gent d'esquerres, excepte els reconvertits. Massa llistes optant pel mateix càrrec, per control·lar la ciutat, no és fer ciutat. Necessitem ser forts per impedir que la dreta monàrquica es faci amb la Capital de Catalunya, i alguns aspirants s'ho haurien de pensar abans de tirar endavant una acció de dispersió i divisió del vot el mateix sector. Seria un acte insolidari amb la història que volem escriure per què facilitaran i permetran que l'escriguin des de Madrid. On no es practiquen els valors republicans i es promou el populisme unipersonal i unidireccional, s'infla la pròpia realitat, sense preveure res si no resulta o si es fa mal a la causa catalana. Cal tenir clar que l'Estat no dona garanties de construir el que volem i ho acaben de demostrar amb el programa per l'habitatge recentment aprovat pel govern espanyol interferint.-se en el programa municipal de Barcelona. Ens hem d'aglutinar amb aquells que compartim els mateixos eixos de la política catalana, noi em els que en volen introduir de nous que són vells i no participen de les reivindicacions socials. Les unions d'esforços exigeixen obrir portes als que en ocasions no s'escoltarien els altres, per discrepàncies de tàctiques, estratègia i plantejaments prioritaris. La política ha de servir per construir a més un nou Pacte Social que les dretes mai voldran fer si no es veuen perdedores. El règim del 78 s'aguanta per la força el poder de que disposa encara avui el PP, tot i que els pensionistes, les dones, els estudiants i els funcionaris se li rebel·len. Però el temps fuig més que passa i el temps per la nova construcció política de Catalunya i d'Espanya ensems, és ben a prop encara que no ho sembli. Ens cal Determinació, constància, tossudesa, esperança i confiança en nosaltres mateixos.\nby Pau Miserachs / dissabte, 10 de març de 2018 / Posted in confluència, diversitat, murs, rivalitats\nAhir, durant l'acte commemoratiu del 95 aniversari del PEN CATALÀ es van llegir texts dels seus anteriors presidents. Manllevo un d'ells en el títol d'aquest post, com ahir les últimes paraules de la presidenta Carme Arenas en el discurs de cloenda de l'acte. Es va parlar molt dels drets lingüístics i de la feina, bona feina desenvolupada per en Josep Mª Terricabras a la Declaració de Girona. Els drets lingüístics tenen suport internacional i ara davant la Unió Europea milers d'europeus demanen que es faci política de protecció de les llengües minoritàries. Els temps convulsos, avui com fa molts anys, venen de les rivalitats incomprensibles, dels murs invisibles que es creen entre pobles, i les males pràctiques d'una administració no consolidada al servei de l'estatus. No existeixen les confluències ni les actituds necessàries per refer una democràcia de cultures i llengües encarades per què el poder no vol que flueixin plegades, com diria Ilija Trojanov. Exaltar els ànims en nom de la identitat superposada als pobles, negant tota confluència, per què no es vol renunciar al conflicte i acceptar la confluència que és beneficiosa per tots de l'intercanvi dels coneixements, els avenços i la cultura. Tancar files i defensar els valors propis, els mites propis és destructor de les civilitzacions i un aïllament que marca un retrocés oposant-se a les aportacions creatives dels altres. Aquesta situació Trujanov la qualifica com la retòrica del conflicte. I ens fa pensar en el seu treball sobre els fruits oblidats de la migració que ahir s'obsequiava als assistents a l'acte el PEN CATALÀ que moltes adquisicions culturals han vingut a la nostra civilització i les hem incorporat a la nostra cultura per la confluència migratòria també de les idees que conforma el nostre present. A les elits no interessa la diversitat, però si els beneficis econòmics de la globalització que controlen. Ara ens trobem que el Parlament de Catalunya suspèn l'acte d'investidura programat per dilluns. El candidat a la investidura no sortirà de la presó i no podrà fer el seu discurs. Seguim en els temps convulsos d'una democràcia limitada als interessos del govern central. Millor anar a noves eleccions, encara que no ens agradi, per què el poble digui una vegada més el que vol que es faci i desautoritzi el govern espanyol.\nby Pau Miserachs / divendres, 9 de març de 2018 / Posted in drets laborals, Estat propi, fer empresa, progrés, república laica\nAhir es va aixecar la veu de la dona. Drets i igualtat en tot. Respecte com a persones, prou de masclisme. Una altra manera de governar. Es reclama qualitat democràtica, un país més just, democràcia de veritat per a tots i per a totes. Aquesta veu exigeix la transformació del model econòmic que no garanteix cap mena de progrés per l'objectiu d'especulació i abús social, i a més no és sostenible mediambientalment. Una nova política democràtica, participativa, sense corruptors ni corruptibles. Més espais de deliberació ciutadana. Compliment de les regles de transparència i de bon govern. S'ha de lluitar per un treball digne i de qualitat al costat dels moviments socials. Exigir als empresaris, com demanen els sindicats dels treballadors, fer empresa i crear llocs de treball dignes, per potenciar els sectors productius i no l'economia especulativa. Hem d'exigir un salari mínim interprofessional avui de 1.000 Euros dins d'un marc de negociacions col·lectives i convenis d'àmbit català. Posar en marxa les institucions de Treball que vetllin per el compliment de les obligacions empresarials, per garantir els drets laborals, com reclama Comissions Obreres, la salut en el treball, combatre l'explotació i l'assetjament sexual, moral, físic o racista i discriminatori en els centres de treball. Tota aquesta situació ens exigeix deslligar-.nos del règim corrupte que explota els treballadors, i estem obligats a construir una nova república social. democràticament avançada, progressista, laica i socialment justa implicada en la consecució de la Catalunya lliure i l'Estat propi.\nby Pau Miserachs / dijous, 8 de març de 2018 / Posted in municipalisme d'esquerres, nacionalitat catalana. ambicions personals, participació democràtica\nAvui és el dia de la vaga internacional de la dona. Són moltes situacions que es troben en l'ampli dossier de les queixes de les dones. Menystingudes, maltractades, o com diuen a Espanya ninguneadas. Les esquerdes i traus de l'Estat i dels seus interessos són cada dia més fortes i permeten definir Espanya com una democràcia que no vol passar per ser d'aparença, propera cada dia més d'un autoritarisme que malmet tota consideració com a persones dignes als ciutadans que es reclamen amb dret a la nacionalitat catalana. A les eleccions autonòmiques municipals espanyoles de 2015 vam veure com el PP va presentar molts líders locals imputats per corrupció com candidats. El fet de trobar-se imputats i pendents de judici no fou cap mena de impediment per participar i resultar elegits, considerant el PP inapreciable el cost electoral (El País, 20 de març de 2015). Veurem com es produeixen tots plegats el 2019. És possible que el possible que han manipulat i enganyat ara els surti contestatari. L'ex primer ministre portuguès Francisco Pinto Balsemäo havia dit el setembre de 2007, en ocasió de rebre el premi Calvo Serer que l'escletxa entre inforicos i infopobres creix més cada dia. Som en un món en canvi on el socialisme clàssic, més preocupat per els resultats electorals i la política a curt termini, no s'adapten al canvi social, la lluita contra el canvi climàtic i lluitar contra la pobresa amb eficàcia. El 2009 i el 2015 l'espai socialista va deixar escapar a Europa dues bones oportunitats per l'afirmació del socialisme democràtic a la Unió. Van poder les ambicions personals a la necessària tasca col·lectiva? Ha pogut passar això també a Catalunya aquest 2018? Podem fer quelcom més que defensar la identitat nacional com a dret irrenunciable i convertir-la en un factor bàsic de cohesió? Això vol dir més participació democràtica i renovació política. Catalunya ha de poder cercar i construir el seu model, fent un pacte o contracte de govern amb els ciutadans, sense oblidar la necessitat d'un canvi social i cultural imprescindible per aquest futur de valors republicans, sense pressions criminalitzadores i atemoridores de l'Estat espanyol que no respecta en ple segle XXI la voluntat política del poble català. El cinisme i la hipocresia política han de desaparèixer de la política a Espanya i a Catalunya, sens dubte. Hem de donar tots plegats un nou sentit a la democràcia obrint perspectives reals de futur aplicant l'acció transformadora dels Drets Humans i el respecte a la dignitat de les persones, prenent el municipalisme com a base d'una política municipal democràtica i d'esquerres.\nby Pau Miserachs / dissabte, 3 de març de 2018 / Posted in amnistia, complicitat PSOE, democràcia plural, diuscriminació, traves\nNo en tenen prou volen decidir els perfils dels candidats a President de la Generalitat. Diuen que han rescatat la democràcia amb el retorn a la llei i segueixen negant tot diàleg amb l'actual representant polític del poble català. El menystenen i el volen obligar a fer la política que interessa al govern espanyol. Han titllat de far-sa la proposta de investir candidats que són a l presó. Ni Jordi Sànchez ni Oriol Junqueras, diputats electes del Parlament de Catalunya, veuran aplanat el camí per a una hipotètica investidura. Diguin el que diguin els juristes es troben en presó preventiva i d'aquesta situació no en surten. La hostilitat de les dretes espanyoles contra la política catalana és oberta i més ample que mai. PP i C's, amb la complicitat d'un PSOE que ja ha oblidat o abandonat la proposta de l'Espanya plurinacional, rivalitzen per impedir que decidim lliurement a Catalunya les nostres relacions amb l'Estat. Ni Granada ni Toledo a nivell de pactes són avui res més que uns papers inaplicables. No estan construint una Espanya per la democràcia social i no volen compartir l'Estat que s'han atribuït en propietat exclusiva. Practiquen el bloqueig sistemàtic amb el 155, amenaces de fer-lo més fort i ostentació de força i poder. L'Estat no ha mostrat cap eina política favorable al diàleg. El cap de govern no té més discurs que el de exigir un govern amb gent no involucrada amb processos judicials. Discriminació il·legal si no s'han produït ni decretat inhabilitacions per exercir càrrec públic. L'Estat no està doncs disposat a facilitar la transició de règim a Catalunya, ni a fer una política més clàssica que no descarti la amnistia si els Jutges ara decideixen que la presó preventiva és el millor remei o mesura per frenar idees, partits, candidats i república catalana. Sembla que des de la Moncloa ens envien el pla d'usos i serveis del Parlament que no permeten discutir. Però el Parlament és l'expressió de la democràcia a Catalunya. No ho és la llei espanyola. La llei saben que no és la democràcia. Democràcia es llibertat i participació política sense traves ni discriminacions. Però l'Espanya oficial segueix sense comprendre que Catalunya no sap viure sense llibertat oi es proposa capgirar com sigui la voluntat dels ciutadans i ciutadanes. Som encara un poble desqualificat per els que es consideren unilateralment una necessitat històrica, quan el que necessitem és resoldre la vida social, donar més empenta a l'economia catalana, posar en vigor tota la legislació aprovada al Parlament que ha suspès el Tribunal Constitucional abans del 155, a demanda del "gobierno español". Que Catalunya esdevingui República davant la impossibilitat de resoldre les diferències i problemes creats per l'Estat a Catalunya i que l'Estat i el seu govern no vulguin reconèixer que lo social i la democràcia passen abans que la guerra de la pàtria constitucional i la pàtria a seques. Les lleis, els règims, les constitucions, els Estats no són eterns ni immutables. Ara l'Estat ha impedit una vegada més a Catalunya seguir avançant en la seva renovació política i institucional. Les amenaces no serviran de res a un poble que ja ha rebut fort en la història i coneix el que significa viure sota el poder de l'estat espanyol que no reconeix Catalunya. Han volgut desmuntar la República Catalana que ara reneix a l'exili i s'han trobat amb un poble que no renuncia a ser català ni a governar-se amb d'una democràcia plural.\nby Pau Miserachs / dijous, 1 de març de 2018 / Posted in deriva autoritària, desgovern, domini, opinió pública, polítiques fiscals\nLes interferències i ingerències de M. Rajoy i el seu govern, amenaçant els diputats rebels del Parlament de Catalunya i impedint la lliure elecció de President de la Generalitat, fidel a l'obediència republicana, impedeix també recuperar la societat trencada i curar la fractura social provocada amb l'acció demagògica anti catalana i els crits de "a por ellos" o "Viva España" que l'acompanyaven. S'ha volgut imposar un artificial i sense contingut clar patriotisme espanyol a crits i cops de porra, ignorant els cridaners lo poc fiable que és la gestió dels interessos públics de l'executiu de M. Rajoy. Critiquen que portem 69 dies discutint i negociant la presidència i el futur govern de Catalunya. Emboliquen la opinió pública intentant presentar Artur Mas a la Televisió com oposat a Carles Puigdemont, aprofitant que parla de engany, d'un simbolisme i d'una irrealitat que la gent encara no ha digerit. Però del que no parlen és del les dades del baròmetre del CEO que declaren la Monarquia espanyola amb el govern de M. Rajoy, i la banca les institucions menys valorades a Catalunya, a diferència de les Universitats, Mossos d'Esquadra. Des de Madrid exigeixen govern a Catalunya i proposen noms fins i tot com el d'Elsa Artadi. No volen càrrecs de gent implicada en assumptes judicials malgrat que no han sigut inhabilitats. L'horitzó judicial penal sempre a punt. La Fiscalia de l'Estat a l'aguait de tot el que facin els nous diputats catalans. Diputats segueixen a la presó acusats públicament de rebel·lió i sedició, sense que s'hagi celebrat un judici just, amb proves de càrrec i descàrrec, amb totes les garantoies i sense retards, com exigeixen els cànons internacionals establerts a la Declaració Universal dels Drets Humans i la Convenció Europea dels Drets de l'Home i les Llibertats fonamentals. No tenim govern estable escollit amb l'exclusiu vist i plau del Parlament. El govern de l'Estat vol un govern a Catalunya patrocinat per un esperit unionista, merament autonòmic, sense importar-lis el desgovern creat per aquesta actitud del govern central. Les indústries. la Fira el MWC, els negocis, els serveis no noten el desgovern ni la manca de President electe a Catalunya. L'economia funciona creant riquesa i els ciutadans estan a l'espera de que el govern Rajoy deixi de interferir el Parlament i accepti que el nacionalisme democràtic no és racisme ni confrontació que és el que no ha sigut la catalanofòbia desfermada a tota Espanya per pressionar i perjudicar les indústries catalanes que els compren les matèries primeres. El Govern, com diu Josep-Lluís Carod Rovira, ja el teniem fins que M. Rajoy va adoptar la mesura excepcional de dissolució del Parlament elegit democràticament per la ciutadania catalana, auto designant-se President de la generalitat destituint el M. H. President Carles Puigdemont, anul·lant el poder autònom de la Generalitat amb l'aplicació considerada arbitrària de l'article 155 de la Constitució espanyola. Encara que recorrin i impugnin tots els acords del Parlament, el que és clar és que la deriva autoritària de l'Estat amb l'obsessió d'aturar la política rebel de Catalunya, generar conflicte rera conflicte amb aquesta ceguera de poder, permetre que cada dia augmenti la xifra de pobres i mal pagats, pensions de misèria que moltes ni arriben al salari mínim espanyol de 726, insuficient per mantenir una família, quan a França ja passa de 2.200 euros, només són mostra d'un retard i d'una mala pràctica política. Rescats bancaris, d'autopistes, d'errors de la contractació de l'Estat, desmesurades despeses en armament i en luxe exterior, liquidació de la guardiola de les pensions, política fiscal favorable als evasors i a les SICAV, i molt més dispendi del que no se'n parla, però restriccions i polítiques fiscals dures amb els treballadors assalariats i pensionistes. Aquesta tampoc és la Catalunya que volem, si és el futur que ens té preparat el govern de M. Rajoy que noi vol deixar anar el control i domini de la política catalana.


El Bages reclama un grau superior d'FP de química per donar resposta al sector i evitar la fugida de talent - Ona Bages\nInici Bages Manresa El Bages reclama un grau superior d’FP de química per donar resposta...\nPla general de la presentació de l'estudi a la seu d'Eurecat de Manresa. Imatge del 4 d'octubre del 2021\nEl Bages reclama un grau superior d’FP de química per donar resposta al sector empresarial i evitar la fugida de talent. Ara els alumnes han de marxar fora de la comarca per continuar amb els estudis.\nAquesta és la principal conclusió de l’estudi ‘Les necessitats formatives del sector químic al Bages’, que s’ha presentat aquest dilluns a la seu d’Eurecat Manresa. Un dels seus autors, Albert Marañón, tècnic del Consell Comarcal del Bages, ha explicat que l’objectiu és que “els joves es quedin a treballar a la comarca i a empreses bagenques.\nAra els estudiants que volen cursar el grau superior han de marxar fora de la comarca. El mateix Marañon assegura que si es quedessin aquí es consolidaria un bon grup de joves.\nDins d’aquest estudi també s’explica que si hi hagués aquesta Formació professional augmentaria la demanda d’estudis a la universitat de Manresa, ja que un 15% dels estudiants que cursen estudis universitaris en química provenen de graus superiors de formació professional. De fet, a Catalunya hi ha 12 comarques que fan cicles formatius de química i el Bages és l’únic lloc que no té cicle superior.


La companyia Les Antonietes interpreta el clàssic ‘Un tramvia anomenat desig’ ·\nLa companyia Les Antonietes interpreta el clàssic ‘Un tramvia anomenat desig’\nRedacció 4 Novembre 2016 3 min read\nL’Associació d’Espectadors del Teatre del Mercat Vell porta aquest divendres, 4 de novembre, un dels clàssics del teatre nord-americà. La companyia Les Antonietes interpretarà l’obra mestra del dramaturg Tennessee Williams, “Un tramvia anomenat desig”, que el va fer mereixedor d’un Pulitzer l’any 1948. Sota la direcció d’Oriol Tarrasón, els actors de Les Antonietes interpretaran als quatre personatges principals de l’obra: Blanche, Stella, Stanley i Mitch. Amb una escenografia escassa, la versió d’Oriol Tarrasón del clàssic portarà la història de la Blanche i l’Stella Dubois, dues germanes que pertanyen a una arruïnada família dels Estats Units, i el marit de l’Stella, l’Stanley. La Blanche, una dona decadent que viu tancada al passat, provoca una sèrie de conflictes que alteren la vida de la parella amb la seva conducta inestable.\nLa representació de l’obra “Un tramvia anomenat desig” de Tennessee Williams dirigida per Oriol Tarrasón es podrà veure aquest divendres a les 21h, amb entrades a un preu de 16 euros que es poden comprar el dijous de 20 a 21h a la seu de l’associació i el mateix divendres de 19 a 21h a la taquilla del teatre.\nUN TRAMVIA ANOMENAT DESIG – De: Tennessee Williams – Dir.: Oriol Tarrasón\nLa companyia teatral Les Antonietes du a terme un teatre on es depura al màxim els elements i fins i tot els personatges, quedant-se en l’essència principal de les obres. I generalment la fórmula els hi funciona. Així passava amb “Stockman” adaptació de l’obra “Un enemic del poble” d’Ibsen, o amb “Vània” de Txèkhov. Ara ho tornen a intentar amb el gran drama clàssic escrit per Williams i que tots recordem per la mítica pel·lícula d’Elia Kazan amb Marlon Brando i Vivien Leigh. He de dir d’entrada que no s’han sortit tan bé com en el passat. L’obra té encerts notables. Destacaria l’excel·lent Blanche Du Bois que interpreta Annabel Castán, amb gran dosi de sensualitat i fragilitat alhora, encapçalant un repartiment correcte, on el més fluix, pel meu gust, era el personatge de Stanley Kowalski, fet inexplicablement en clau bilingüe (almenys quan jo vaig veure el muntatge en la Sala Muntaner). També em va agradar la manera de recalcar el minimalisme del muntatge escènic, amb els poquíssims elements que utilitzen i d’on destaca la gran banyera que presideix l’escenari, metàfora del petit espai de llibertat de que gaudeix la Blanche en el minúscul pis de la seva germana, i a la vegada, l’espai (entès com el bany) on conflueixen gran part de les tensions dramàtiques. Però aquest minimalisme escènic també pot jugar en contra del muntatge. Per exemple, ho fa amb la supressió d’alguns personatges secundaris, alguns dels quals es poden entendre per la modèstia del plantejament general, però que no es justifiquen quan aquesta supressió perjudica greument algun fragment fonamental. Quan Blanche diu allò, més o menys, de que “sempre vaig dependre de l’amabilitat dels estranys”, no té cap estrany davant seu. I tots sabem que en aquell moment, clau en l’obra, ella és ja una dona trencada definitivament i si pot caminar com ho fa, és perquè un estrany l’agafa del braç. Pot semblar una tonteria, però no ho és; no és gens gratuït. El director hauria d’haver trobat una manera més creïble per aquest moment transcendental de la peça.\nTags: Associació d'Espectadors Teatre del Mercat Vell Teatre\nPrevious: El Club Petanca La Unión Ripollet es penja la plata i el bronze al Campionat d’Espanya\nNext: S’obre el termini per apuntar-se a participar en la primera Taula Animalista de Ripollet\nRedacció 2 Juny 2020 88\nRedacció 29 Maig 2020 328\nRedacció 29 Maig 2020 479