Got de mojito. Workshop a la Pastisseria Mas – La cuina de casa\nGot de mojito. Workshop a la Pastisseria Mas\nJa fa uns dies em van convidar a un whorkshop a la Pastisseria Mas de Barcelona. En Joan Mas fill, la segona generació al capdavant del negoci, ens va ensenyar a fer aquest got de mojito tan vistós:\nAl workshop vam assistir-hi uns quants blocaires: la Sara Maria, la Nuni, la Laura, la Judith i dues companyes més. Com que era un taller participatiu, ser tan poca colla ens va permetre col·laborar a totes les elaboracions i practicar les coses més difícils que ens van ensenyar: des de conduir la laminadora per estirar la sablée fins a banyar les mousses amb el glacejat negre, deixant-les perfectes i ben brillants.\nLa pastisseria Mas, oberta des del 1969, té una gran trajectòria i avui dia compta amb tres botigues. El relleu l’ha agafat en Joan fill que, sense oblidar la vessant tradicional que els caracteritza, ha sabut innovar amb nous productes moderns i creatius. Nosaltres vam tenir la sort de poder xerrar una estona amb en Joan Mas pare, un gran professional amb molta experiència, que ens va explicar moltes anècdotes de la botiga.\nDesprés de tres hores de taller, durant les quals també vam fer una trufa bombó, amb una base sablé d’ametlla, una ganache i un glacejat negre, vam marxar cap a casa amb una mostra del què havíem fet. A casa tot va tenir molt èxit, sobretot aquest gotet de mojito, que tenia el punt just de rom, llima i menta i que combinava molt bé amb la mousse de xocolata. Fàcil de fer, no trigaré gens a fer-lo! I si voleu veure les fotos que ens van fer mentre estàvem en plena feina, les podeu trobar aquí.\nEstic molt agraïda a tot l’equip de Mas Pastissers, per convidar-nos al taller, obrir-nos les portes del seu obrador i fer-nos sentir com si fóssim a casa nostra. Vam passar una tarda molt entretinguda i vam aprendre molt. Ja sabeu que quan vulgueu repetim, eh? 😉\nGel de mojito\n• 165g de rom blanc\n• 250g de gelatina neutra nappage\n• 80g de suc de llima\n• 2 pells de llima ratllades\n• 30g fulles de menta fresca\nBatre amb el túrmix tots els ingredients .\nRepartir dins els gotets de servir i congelar.\n• 125g de llet\n• 145g de xocolata 70%\n• 255g de nata 35% MG\nBullir la llet i fondre-hi la gelatina escorreguda.\nAbocar la llet calenta sobre la xocolata una mica fosa, emulsionant bé.\nDeixar refredar una mica i a 35º incorporar la nata semi muntada.\nPosar la mousse dins una màniga pastissera i repartir una capa dins els gotets, sobre el gel de mojito.\nReservar a la nevera unes hores (o congelar).\nEn el moment de servir, tallar uns daus de pa de pessic de cacau i repartir-los sobre les copes. Decorar amb una fulla de menta i servir.\n33 comentaris a “Got de mojito. Workshop a la Pastisseria Mas”\n27 de maig de 2013 a les 7:33 am\nostres no m’imagino el gust del mojito amb xocolata barrejada! pero tot és provar-ho! la veritat que m’agrada toOt!! i si ho has tastat tu i t’ha agradat, jo tambe m’hi apunto! petons\n27 de maig de 2013 a les 8:26 am\nUna molt bona experiència, Gemma!\nAquestes postres són especials, veritat, a l’alçada dels grans pastissers. M’agrada!!!!\n27 de maig de 2013 a les 9:02 am\nEsta claro que participando es como mejor se aprende y un taller asi es un lujo que hay que aprovechar y este mojito es muy tentador y bueno.\nUna pregunta la gelatina neutra nappage evidentemente se usa en plan profesional y si no la tenemos se puede hacer de otra manera.\n27 de maig de 2013 a les 9:05 am\nMare meva!!! Veure aquestes coses de bon matí… quina coseta més bona.\nSempre m’han agradat les postres als gots. No sé. Queden com mé originals i més vistosos…\nSerà molt interessant fer aquesta recepta.\nPetonets i bon dilluns.\n27 de maig de 2013 a les 9:09 am\nNo la coneixia, aquesta pastisseria, Gemma. En Joan Mas promet! serà qüestió de deixar-s’hi caure algun dia. Quin taller més xulo que vau fer! Petons\n27 de maig de 2013 a les 10:31 am\nQuina llàstima no haver pogut venir!!! Ja vaig veure que us ho vau passar molt bé!!! 🙂 M’apunto la recpta que el mojito ens encantaaaa! jajaja!\n27 de maig de 2013 a les 10:36 am\nQuina experiencia més interessant!! quina enveja sana!! per cert aquest got de mojito ha de ser deliciós, per mi que aquest còctel és un imprescindible de l’estiu me’l menjaria encantada!\n27 de maig de 2013 a les 1:55 pm\nquina experiència més xula!!! el gotet ha de ser boníssim, ple de contrastos tan visuals, com de gustos com de textures!\n27 de maig de 2013 a les 4:04 pm\nGemma, una consulta: quanta estona duren, aproximadament, els tallers de la Mireia Carbó?\nPer cert, aquest mojito té una pinta excel·lent!\n27 de maig de 2013 a les 10:17 pm\nQuin Workshop més dolç! Estic segura que veu aprendre molt.\nTot es veu molt bo i els mojitos sont molt originals.\n28 de maig de 2013 a les 1:18 am\nDelicioso mojito Gemma, y fantástica experiencia. Me llevo la receta porque en días de calor (que en algún momento llegarán), es delicioso.\n28 de maig de 2013 a les 11:25 am\nVistós i mare meva, ha d’estar bestial.\n28 de maig de 2013 a les 1:14 pm\nQue xulos Gemma!\nQueden uns gotets de lo mes bons i vistosos.\n28 de maig de 2013 a les 1:43 pm\nIol, els tallers duren 1h i mitja, acabarem cap a les 21h\n28 de maig de 2013 a les 1:45 pm\nMiquel, la gelatina es pot fer, però la majoria de pastisseries les compren feta. No sé a casa com es podria substituir… Jo en tinc congelada, dura molt de temps i la faig servir per pintar tartes o fer alguna glacejat de xocolata amb gelatina.\n28 de maig de 2013 a les 2:31 pm\nCombina amb la xoco fantàsticament bé! T’ha quedat perfecte! i la foto també…\n28 de maig de 2013 a les 2:54 pm\nTé molt bona pinta i és una combinació ben original.\n28 de maig de 2013 a les 11:01 pm\nque bons debien d’estar!! i quina sort poder disfrutar d’aquest super whorkshop.\n28 de maig de 2013 a les 11:20 pm\nQuina tarda més entretinguda i profitosa. El mojito te una pinta genial.\n29 de maig de 2013 a les 11:18 am\nUn postre deliciòs, la mescla la trobo molt curiosa, xocolata i mojito sona molt extrany, però han de combinar de maravella.\n29 de maig de 2013 a les 5:39 pm\nOhhh Gemma et faig la ola!!\nQuina convinació tant bona d’ingredietns i la presentació un 10!\nelsfruitssaborosos ha dit:\n29 de maig de 2013 a les 8:36 pm\nGemma, ens agradaria poder posar-nos en contacte amb tu, com ho podem fer?\nJanna E. Bolton ha dit:\n30 de maig de 2013 a les 4:23 am\nS’ha fet tard. Per tant, deixo per una altra entrada els compromisos que vull adquirir pel que a la tasca docent i pel que fa a l’equip. Això sí: anuncio el primer compromís. Em comprometo a continuar participant en aquest equip activament (no parlaré de terminis) perquè vull continuar amb aquest viatge. Com els alumnes, m’he equivocat, he après, continuaré equivocant-me i continuaré aprenent. Això és el que em fascina d’aquesta professió.\n30 de maig de 2013 a les 2:42 pm\nencara tinc pendent el gotet amb la neu de poma .. i trobo això!! aquest delicios got de mojito!!! no hi ha prous dies festius al calendari!!\n30 de maig de 2013 a les 8:58 pm\nCarai Gemma, nivelasso de workshop!!! 🙂\n31 de maig de 2013 a les 9:47 am\nQue original aquest postre, m’encanta!! i a més molt ben presentat. M’hauria agradat venir, quina llàstima que no pogués! 🙁\nMolt bon cap de setmana Gemma!!\n31 de maig de 2013 a les 6:06 pm\nM´encanten aquestes experiències pastisseres que tens la sort de gaudir…Quina proposta més interessant aquest mojito i les consequències: el rom i la xoco. Quina potència!!\n1 de juny de 2013 a les 9:18 pm\nQuin luxe de tallers/Workshop!!\n2 de juny de 2013 a les 5:26 pm\nUna experiència molt bona, segur que vau aprendre molt i us ho vau passar molt bé, i aquest mojito fa una pinta molt bona.\n2 de juny de 2013 a les 11:23 pm\nUff Gemma, amb el que m’agraden els mojitos i la xocolata. Ho tasto segur!!\n3 de juny de 2013 a les 7:45 am\nLa veritat és que va ser un taller fantàstic, i el resultat boníssim.\nVal la pena fer una visita a la Pastisseria Mas!\n3 de juny de 2013 a les 6:05 pm\nQuina tarda més profitosa!!! Una recepta ben original…\nDe la pastisseria Mas em varen regalar l’any passat un dels seus fantàstics arbres de Nadal de xcolata, espectacular!!!! Un regal per la vista i el paladar…\n6 de juny de 2013 a les 12:38 am\nEl gotet espectacular i molt bo però el que més em va agradar és el sablé de trufa bombó amb aquella cobertura de xoco tant perfecte!!! 😉 Molts petons!!!\nRespon a Iol Torra Cancel·la les respostes


Novetats Sant Jordi 2021 • Edicions Tremendes\n21/04/2021 21/04/2021 per Edicions Tremendes\nÉs la segona part de Komorebi, subtitulada A la sombra de un bonsai, del poeta tremendu Iñaki C Nazabal. Obrir els ulls al món com qui desperta d’una migdiada a l’ombra d’un arbre i en la dansa de les seves fulles cercar la música que viu en la vida.\nLe regalé una flor, ella me dio una piedra. La flor marchitó,\nla piedra viaja en mi bolsillo.\nÉs la primera novel·la del Marc Gacria Coté.\nParís, després dels atemptats. Tot es capgira quan al restaurant la troba absent. Un tret, amb «so de cosa que cau morta», travessa la porta del lavabo on es refugia. D’aquella ferida sobtada, en brollen mil records de quotidianitat, d’amors i d’innocència, i els seus estats d’ànim es barregen amb els de la ciutat espantada. El cabal d’imatges i d’esdeveniments avança arrauxat fins a palpar la bala. Una bala que, d’alguna manera, et fa morir i, alhora, t’allibera de la mort.\nÉs el segon poemari del Ramon Bartrina.\nLuciferina és el camí des d’un inici primordial fins als nostres dies de la Lucy, l’australopitecus descoberta a Etiopia. En el poemari l’acompanyen 2 personatges més: les pedres -protectores de les seves passes-, i una veu en off – que descriu tot el que l’envolta-. Qui i com serà Lucy al final del poemari?\nLa tremenda Isa Garcia publica el seu primer poemari titulat Los días frágiles.\nPodria ser un diari de viatge que creua un cos durant 40 dies; una cronologia on el temps no linial gira sobre si mateix; fotografies en blanc i negre que encripten cares familiars… o potser, tan sols sigui, una eina per silenciar la por.\nSi acaso me olvido de la derrota del polvo\nlanzadme al vacío\nCategories Autores, Promocions Etiquetes El Tret, iñaki c. nazabal, Isa García, komorebi, Los días frágiles, luciferina, marc garcia coté, narrativa, novetats, poesia, Ramon Bartrina, Sant Jordi, sant jordi 2021 Navegació per les entrades


Publicat per Interacció el 11/11/2013 - 13:20\nEl web de la Xarxa Europea d'Experts en Cultura (EENC) dóna accés als documents elaborats pel grup d'experts (informes, papers, etc.) i també inclou una base de dades d'altres professionals i entitats de l'àmbit de la recerca en polítiques culturals. Per tal d'ampliar i diversificar les referències que conté la base de dades, aquest mes de novembre es llança una convocatòria per a incorporar-hi experts individuals i institucions.\nPublicat per Interacció el 11/11/2013 - 13:08\nPublicat per Interacció el 11/11/2013 - 12:21\nPublicat per Interacció el 08/11/2013 - 13:54\nPublicat per Interacció el 05/11/2013 - 16:19\nSegons el nou Eurobaròmetre d’hàbits, consum i participació cultural dels ciutadans de la Unió Europea només un 38% d’europeus van participar o assistir a activitats culturals l’any passat. Malgrat que hi marcades diferències entre els estats membres, un 18% dels enquestats descriuen la seva participació com a alta o molt alta, xifra que suposa un 3% de descens respecte al 2007, data de l’anterior enquesta. El 34% dels enquestats afirma no consumir mai o gairebé mai productes culturals, un 4% més des de 2007. També conclou que als espanyols els costa més pagar per la cultura que als seus veïns europeus. El percentatge d’espanyols que afirmen haver assistit o participat en activitats culturals de pagament és inferior a la mitjana. En canvi, els resultats superen la mitjana quan es tracta d’activitats gratuïtes com veure o escoltar programes culturals a la televisió o la ràdio o a l’hora de visitar biblioteques públiques.


El Nítida atura la set de victòria en La Font de la Figuera\nEls riberencs treballaren de valent per a emportar-se els tres punts cap a Alzira\nEl Nítida Alzira ja coneix el que és guanyar com a visitant després d'imposar-se per 1 gol a 6 a La Font de la Figuera el passat dissabte. Els de Luis Manjón eixiren a la pista amb màxima concentració i aconseguiren mantenir l'avantatge fins a la conclusió.\nLes primeres ocasions de l'encontre arribaren per al bàndol riberenc, que intentava fer front a la bona defensa local. Malgrat que les ocasions no es varen demorar, el primer gol, signat pel capità Kiko, va fer acte de presència quan ja s'havien consumit 12 minuts. L'arrel del 0-2 també va créixer del capità alzireny en rematar una treta des del cantó. El baló colpejà en un jugador local i acabà dins la xarxa. El marcador l'augmentà Manu amb un encertat xut llunyà. El partit avançava amb una intensitat creixent. Abans del descans, La Font va encetar el seu compte per tal de reduir distàncies.\nMateix guió amb final diferent\nEn la represa, el domini es va repartir entre els dos equips fins que, Àlvaro Rodrigo donà una mica de tranquil•litat al Nítida en convertir un lliure directe quan s'arribava a l'equador del segon acte. Això sí, els records dolents s'apoderaren momentàniament dels alzirenys quan desaprofitaren dos xuts des dels 10 metres. Però finalment el triomf no es va escapar. Kiko augmentà l'avantatge a quatre gols i, poc després, Marcos feia el 1-6 definitiu.\nGràcies a aquesta victòria el Nítida Alzira ja suma 10 punts i és seté a la taula. La pròxima setmana el Castelló serà el rival dels alzirenys en el Palau d'Esports.


El patró de Catalunya | Quim Torra | Periodista i editor | Articles | El Punt Avui\nEl patró de Catalunya El patró de Catalunya El patró de Catalunya El patró de Catalunya + El patró de Catalunya E-mail\nPeriodista i editor - 27 abril 2018 2.00 h\nEl patró de Catalunya\nEl patró de Catalunya El patró de Catalunya El patró de Catalunya El patró de Catalunya El patró de Catalunya E-mail\nQuim Torra - Periodista i editor\n“Símbol de força, de determinació, de lluita. Sant Jordi no és tan sols un heroi, són uns ulls que miren una terra, és la mirada de la història, de la vida i de la llibertat\nSant Jordi, patró de Catalunya. Per què és ell i no un altre? Com és que entre tots els trossets que queden als Països Catalans, podríem reconstruir gairebé sencer el cavaller Sant Jordi? Envoltat de núvols i cavalcant un cavall blanc, Sant Jordi acompanyà el comte Borrell II l’any 985 per recuperar la ciutat de Barcelona dels musulmans; també es va aparèixer a Jaume I en la conquesta de València i Mallorca. Invocant-lo (“Sant Jordi, firam, firam!”), els catalans van fer seva la Mediterrània sencera i la seva creu s’alçà al castell de Cetines, l’Acròpolis d’Atenes. Les Corts catalanes reunides el 1456 a Barcelona, proclamaren Sant Jordi patró de Catalunya ja que “mossèn Sant Jordi és patró i advocat del senyor Rei”.\nLa devoció de la casa reial de Barcelona per Sant Jordi fou llegendària. Els reis catalans regiraren cel i terra per trobar les relíquies del patró de Catalunya, Aragó i València (fins Almansa, quan va aparèixer sant Vicent Ferrer). No endebades les relíquies més importants que en queden són a Barcelona i València. L’any 1377 Elionor d’Aragó (1333-1416), esposa de Pere I de Xipre i filla de l’infant Pere d’Aragó, va obsequiar el rei Pere III el Cerimoniós (cosí germà seu) amb un braç de plata amb l’os gran del braç dret de sant Jordi. Alfons el Magnànim el diposità a la seu de València el 1437com a fiança d’un préstec que li féu el capítol. El rei no va tornar-lo i la Catedral es va quedar el braç. Fins avui. De la mà, l’any 1832 se’n va extraure un dit per a Alcoi i una canella de dit per a Vilell.\nTambé existeix un petit osset del sant a la Sagarra, a l’església de Sant Jordi d’Alta-riba, a Estaràs. Però, sobretot, ens queda la capella de Sant Jordi del Palau de la Generalitat, on hi ha dos ossos més i un trosset del cap de Sant Jordi. Sí, sí, del cap de Sant Jordi. Després de la batalla de Cefis, el 1311, els catalans van aconseguir fer seu el cap de Sant Jordi, que era a l’església del castell de Livàdia, dins del que seria el ducat d’Atenes. Però perdut el ducat, perdut el cap. Per a desesperació dels reis catalans, de Martí a Alfons, que faran mans i mànigues per recuperar-lo. Però finalment el cap se’l fa seu Venècia, on reposa des del 1462 a l’església de San Giorgio Maggiore. I tanmateix, als anys vuitanta es van fer gestions per aconseguir-ne un trosset, gestions que van avalar l’abat de Montserrat i M. Coll i Alentorn. I els venecians ens el van donar. Des del 1981, un mini tros del cap és la capella de Sant Jordi del Palau de la Generalitat.\nArreu de la ciutat de Barcelona, estàtues, escuts, imatges, retaules, han omplert des de sempre tots els racons de l’heroi. Pintat pels millor s artistes catalans de tots els temps, el famós retaule que presidia la capella del palau, de Bernat Martorell, es conserva avui fragmentat i distribuït entre l’Art Institute de Chicago i el Museu del Louvre de París (i sembla que la peça que faltava és al Museu de Filadèlfia). També el famós retaule del centenar de la Ploma, on sant Jordi apareix combatent al costat de Jaume I, es troba fora del país, al Museu de Victòria i Albert, a Londres.\nSímbol de força, de determinació, de lluita. Sant Jordi no és tan sols un heroi, són uns ulls que miren una terra, és la mirada de la història, de la vida i de la llibertat. I on millor es percep aquesta mirada és en l’estàtua de Josep Llimona a Montjuïc. Un cavaller nu, inerme, indefens, sense elm ni cuirassa, cavalcant, tombat d’un costat. Però amb la mirada plena de força, a punt d’esclatar d’energia.\nLa Renaixença va saber veure-hi l’heroi de la nació. Joan Maragall va dir-ne: “Quan un poble pren per patró un heroi, és que vol reviure constantment la seva heroïcitat [...] No n’hi ha prou d’alegrar-se en la festa i la diada, ens cal renovar en cada moment la lluita i la victòria.” Josep Puig i Cadafalch va deixar escrit, a la casa de les Punxes, en un mosaic formidable: “Sant Patró de Catalunya, torneu-nos la llibertat”.\nSant Jordi mata el drac d’una vegada!\nEl Punt Avui. Girona 27-04-2018, Pàgina 5\nEl Punt Avui. Nacional 27-04-2018, Pàgina 5\nEl Punt Avui. Camp i Ebre 27-04-2018, Pàgina 5\nEl Punt Avui. Lleida 27-04-2018, Pàgina 5\nEl Punt Avui. Maresme 27-04-2018, Pàgina 5\nEl Punt Avui. Catalunya Central 27-04-2018, Pàgina 5\nPlega de JxCat el president de Reagrupament després de la polèmica per fer tuits masclistes, xenòfobs i ple d’insults


Barcelona es posa la salut mental “al capˮ: el 16% dels homes i el 19% de les dones tenen algun trastorn - Social.cat\nBarcelona es posa la salut mental “al capˮ: el 16% dels homes i el 19% de les dones tenen algun trastorn\nEl Social.cat participa a la Primera Jornada del Pla de Salut Mental, on ha moderat la taula sobre com els grups de suport ajuden les persones\nDivendres, 22 de març de 2019 | 15:45 h\nLa periodista del Social.cat, Mar Barberà, moderant la taula de debat ‘Promovem els vincles, impulsem la força dels grups’ amb cinc ponents. | Judit Domènech\nBarcelona ha presentat aquest divendres el Pla de Salut Mental 2016-2022. I ho ha fet amb la jornada ‘Ens hem posat la salut mental al cap’, que ha aplegat més de 200 persones, entre professionals i usuaris de diverses entitats que treballen amb persones que han tingut o tenen un diagnòstic de salut mental.\n“Aquest és el primer Pla de salut mental que es fa a la ciutat, i la seva missió principal és prevenir i atendre els trastorns mentals per millorar el benestar psicològic i la qualitat de vida de tota la població”, ha assenyalat Gemma Tarafa, comissionada de Salut de l’Ajuntament de Barcelona.\nUna de cada quatre persones s’han trobat, es troben o es trobaran amb un problema de salut mental al llarg de la vida. A més, l’informe La salut mental a Barcelona 2016, assenyala que la població d’entre 18 i 64 anys presenta mala salut mental. Concretament, un 16% dels homes i un 19% les dones. Per aquest motiu, la visió general d’aquest pla “transversal” és afavorir que les persones que ja tenen un problema de salut mental puguin desenvolupar una vida el més plena possible des de tots els àmbits; el del lleure, el laboral, en l’àmbit de l’habitatge, entre altres.\nPromoure vincles, trencar l’estigma\nAquesta primera jornada ha comptat amb quatre taules de treball que han reflectit la importància de promoure vincles i impulsar la força dels grups, de trencar l’estigma, d’introduir la salut mental en el dia a dia i de prioritzar-la entre els infants i joves.\nLa taula ‘Promovem els vincles, impulsem la força dels grups’, en la que hi ha participat el Social.cat a través de la moderació de la periodista Mar Barberà, ha posat de manifest que les relacions interpersonals i el suport dels grups juguen un paper fonamental en la promoció i el benestar emocional de les persones, així com en la protecció de les persones amb trastorn mental.\nUna de les ponents de la taula ha estat Pilar Ramos, que ve del Servei de Salut Comunitària de l’Agència de Salut Pública. Ella ha fet incís en les Escoles de Salut de Persones Grans, projecte que coordina, i ha ressaltat l’impacte positiu que aquestes tenen en el col·lectiu: “La gent gran que passa per una escola de salut, sobretot les dones grans, milloren la seva salut”.\nTambé la coordinadora de Punts d’Informació i Atenció a les Dones (PIAD) de l’Ajuntament de Barcelona, Sole Ruiz, ha explicat que les dones que participen en els PIAD “acostumen a buscar relacions positives i de suport mutu” i “resulta ser un context molt adient perquè les dones puguin socialitzar”, com també per detectar situacions de violència masclista.\nL’Antònia Mascaró, que és usuària de l’Associació Emília, ha confessat que el fet de poder participar en un grup d’ajuda mútua li és beneficiós perquè sent “que no està sola” i “la receptivitat, l’interès i l’amor” de la resta del grup li dona “confort”. El director dels Centres de Serveis Socials La Salut-El Coll-Vallcarca i els Penitents de l’Ajuntament de Barcelona, Juanjo González, en aquesta mateixa línia, ha ressaltat la importància de buscar noves metodologies com ara eliminar les taules per interactuar entre diferents usuaris i així “apoderar” els usuaris, fer-los “protagonistes”. I per últim, l’Hernán Maria Sampietro, usuari de salut mental i coordinador de projectes d’Activament Catalunya Associació, també ha parlat de la importància de “sistematitzar l’experiència col·lectivament”, així com de l’escolta i la comprensió de l’entorn.


El govern català sospesa la data del 19 de juny per celebrar la consulta dels JJOO del 2030 - La Valira\nEl govern català sospesa la data del 19 de juny per celebrar la consulta dels JJOO del 2030\nEl diumenge 19 de juny seria la data prevista pel Govern de la Generalitat per celebrar la consulta dels JJOO d’Hivern del 2030. Segons fonts oficioses de Presidència consultades per LA VALIRA, la votació se celebraria aquesta jornada, just a finals de la primavera d’enguany.\nAixí es compliria el compromís de l’executiu que ha assenyalat la convocatòria de la consulta durant aquesta estació de l’any per conèixer si la ciutadania està o no d’acord amb la celebració de l’esdeveniment esportiu. Un plebiscit, adreçat als 70.000 potencials electors majors de 16 anys de l’Alt Pirineu i Aran, que serà vinculant, tot i que també hi podran participar els residents a les comarques del Solsonès, Ripollès i Berguedà.\nEn el cas, d’aquests darrers territoris, l’opinió dels seus ciutadans únicament serà tinguda en compte, però sense que pugui condicionar la decisió final que adopti el Govern.\nLAVALIRA també ha pogut saber que la consulta no tindrà un SI o un NO com una única pregunta sinó que es formularien dues o tres demandes obertes sobre la conveniència o no de la realització dels Jocs a l’Alt Pirineu i Aran.\nUnes preguntes que haurien de ser respostes pels mateixos electors, abans de dipositar el sufragi a les urnes. D’aquesta manera, el plebiscit deixarà oberta les portes a les interpretacions i les anàlisis posteriors per part de l’executiu català.


Hotel Bela Krajina Metlika Eslovènia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCesta bratstva in enotnosti 28, Metlika, Metlika, Eslovènia, 8330 - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Bela Krajina\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Bela Krajina és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Metlika. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHotel Bela Krajina també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Metlika. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, servei d'habitacions.\nL'ambient de Hotel Bela Krajina es reflexa en cada habitació. connexió sense fils a internet (cortesia), habitacions per a no fumadors, aire condicionat, calefacció, escriptori són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, pesca, massatge, esports d'aigua (no motoritzats). Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Hotel Bela Krajina.\nTots els tipus de viatgers (99)Parelles (41)Viatgers en solitari (17)Famílies amb infants petits (25)Famílies amb infants grans (3)Grups (13)


El Consell de la Infància i l'Adolescència d'Almussafes opina sobre el futur de la localitat - Vista impresión\n• Una de les iniciatives dutes a terme la setmana passada va consistir a visitar dos parcs dels municipis de Picassent i Alaquàs\nEls integrants del Consell de la Infància i l'Adolescència van participar el passat dijous 24 de maig a la vesprada en una nova sessió d'aquest organisme consultiu en el qual van donar la seua visió de les festes i dels parcs de la localitat a través d'una dinàmica ambientada en el conegut espai televisiu ‘First Dates’. El dissabte 26 de maig els joves van participar en una excursió en la qual van tenir l'oportunitat de visitar dos parcs de Picassent i Alaquàs, on van poder arreplegar idees de cara a possibles intervencions de millora en zones d'oci d'Almussafes. La regidora d'Infància, Teresa Iborra, va participar en ambdues iniciatives.\nLes sessions del Consell de la Infància i l'Adolescència d'Almussafes continuen convocant-se periòdicament per a seguir duent a terme els objectius per als quals va ser creat aquest organisme consultiu, entre els quals destaquen donar visibilitat a les inquietuds i necessitats del col•lectiu de menors i augmentar la seua implicació en bona part de les decisions polítiques que es prenen entorn d'ells.\nEls seus quasi 30 membres es van reunir el passat dijous 24 de maig a la vesprada en el Centre Cultural per a desenvolupar una dinàmica que els responsables d'organitzar la sessió van ambientar el popular programa televisiu ‘Firstdates’, amb la diferència que els participants no es reunien per parelles sinó per equips. En aquestes trobades, els diferents grups es plantejaven preguntes relacionades amb la localitat i amb els serveis oferits pel consistori municipal. Per a açò es van decorar les parets de la sala i es va comptar amb la col•laboració del ‘Doctor Amor’, qui els va ajudar a canalitzar el debat que anaven proposant els joves.\n“Amb aquest original exercici volíem que els participants es divertiren mentre anaven proposant suggeriments de cara al futur. I, amb tot, aconseguirem trencar el gel, que augmentara la confiança entre ells i que opinaren sobre temes com les festes i les zones d'oci per al públic infantil”, comenta la regidora delegada d'Infància, Teresa Iborra, qui va participar en l'activitat al costat dels tècnics municipals encarregats d'organitzar-la per a prendre nota dels suggeriments aportats. “Durant la vesprada es va escoltar la proposta de plantejar una discomòbil dirigida a ells, amb un horari adaptat a les seues edats i, evidentment, sense la presència d'alcohol, una cosa que estem estudiant per a poder incloure-la en la programació”, assegura Iborra.\nTambé van proposar idees per a la remodelació del Parc Central, una iniciativa en la qual està treballant actualment l'Ajuntament d'Almussafes i “en la qual el Consell de la Infància i l'Adolescència tindrà molt a dir”, explica l'edil. Precisament perquè conegueren les tendències en el camp dels espais verds i d'oci, el dissabte 26 de maig al matí, l'endemà passat de la sessió, van realitzar una excursió a Picassent i Alaquàs perquè descobriren dos parcs de gran extensió en els quals es té en compte les inquietuds i aficions dels menors.\nPer a açò, es van traslladar al costat de la pròpia Teresa Iborra en un autobús finançat pel propi consistori fins als parcs ‘Picaventura’ de Picassent i ‘La sequieta’ d’Alaquàs, tots dos de gran extensió i amb elements que faciliten la diversió dels joves de diverses edats, “no solament d'aquells als quals es dirigeixen els tradicionals ‘columpios’”, explica Iborra, també regidora de Medi Ambient. A més de jugar i esmorzar, els participants en aquesta iniciativa van arreplegar idees a les quals després donaran forma amb la finalitat de convertir-les en reivindicacions fermes que puguen dur-se a terme en projectes urbanístics futurs a Almussafes.


CLAUS L’alma mater del juvenil A - Esport Jove - El Periódico Mediterráneo\nCLAUS L’alma mater del juvenil A\nEl defensa Dani Pereiro creu que la seua arribada al Villarreal va ser clau per a la seua carrera\nEl capità del juvenil A del Villarreal, Dani Pereiro, celebra un gol amb els seus companys d’equip. - VILLARREAL CF\nEl treball, la constància i la qualitat són algunes de les claus de la gran temporada del juvenil A, però no les úniques. El bon ambient i la comunió que regna en el vestuari són altres dels factors que han propiciat l’excel·lent temporada dels groguets. De totes dues té bona culpa Dani Pereiro, capità i un dels futbolistes claus aquesta temporada en el combinat de Miguel Ángel Tena.\nAquest defensa gallec de 18 anys, nascut a Vigo, ha sigut un apassionat de l’esport des de ben menut. «Sempre ha sigut la meua gran passió. Com molts xiquets, vaig començar a jugar a futbol al pati del col·legi juntament amb els meus companys de classe. Gaudíem molt posant-nos en la pell de futbolistes professionals. El meu primer club va ser el Círculo Mercantil. Era molt xicotet, però ja sabia que volia dedicar-me al futbol. Després, he defés la samarreta de l’Areosa, del Celta de Vigo i del Coruxo2.\nPer a Dani Pereiro, la seua arribada al Villarreal és el moment clau de la seua carrera. «Porte diverses temporades a la Cantera Grogueta i estic encantat de pertànyer a aquest club. Justament quan vaig vindre ací no estava passant pel meu millor moment personal ni acadèmic. Vindre ací em va fer molt de bé, tant en l’àmbit esportiu com personal. Em van acollir amb els braços oberts i sempre estaré agrait per això». Com de costum, els inicis són sempre difícils. «Al principi he de reconéixer que va ser un poc dur. Vaig trobar molt a faltar la meua família i amics, però amb el pas del temps t’hi acostumes i et fa més fort».\nEls sers estimats sempre juguen un paper fonamental en la vida de l’esportista. No és diferent en el cas de Dani Pereiro. «He tingut la sort de comptar amb persones molt importants a la meua vida. Lògicament estan els meus pares, en especial el meu pare, ja que li encanta el futbol i sempre m’ajuda. Una altra de les persones que m’han marcat molt ha sigut el meu entrenador en el darrer any al Coruxo. Vaig aprendre molt de Jacobo. Ell va ser qui em va canviar de posició. Abans jugava com a lateral i ell va veure que podia fer-ho bé com a central. Sempre ha confiat en mí i li estic molt agraït», afirma.\nTot i jugar de defensa, el jugador groguet sempre s’ha fixat en jugadors de perfil ofensiu. «El meu ídol era Ronaldinho. M’agradava veure’l jugar i m’al·lucinava com celebraba els gols. El meu millor record al món del futbol han sigut les lligues que vaig guanyar amb el Celta. Espere que enguany torne a celebrar-ne una, però aquesta vegada amb el juvenil del Villarreal. Anem pel bon camí».\nFora dels terrenys de joc, el gallec és tranquil i molt familiar. «Em considere una persona molt casera. La meua rutina diària és tranquila. Principalment m’agrada estar temps amb la meua núvia i jugar als videojocs. Quan torne a Vigo gaudeixo compartint el temps amb els meus antics amics». A més, estudia segon de batxillerat per a poder treballar com a fisioterapeuta o nutricionista esportiu».


Finalitza la segona fase d'exhumacions a Castelló després de trobar 19 cossos - À Punt\nFinalitza la segona fase d'exhumacions a Castelló després de trobar 19 cossos\nAra, les identitats hauran de ser verificades amb l'estudi d'ADN en la Universitat Autònoma de Madrid.\n04 d'octubre 2019 - 19:55\nLa segona fase de les exhumacions de represaliats del franquisme enterrats en una fossa comuna al cementeri civil de Castelló finalitza el dilluns que ve després d'haver exhumat 19 cossos.\nEn la jornada d’aquest divendres s'ha localitzat un cos amb un anell amb les inicials J. I., que es corresponen amb les dades sobre la persona que estava soterrada al costat d'Agustí Barceló, per la qual cosa tot indica que s'ha trobat el seu cos.\nEl Grup per la Recerca de la Memòria Històrica de Castelló ha informat que les dades del registre i la informació de què es disposava sobre els homes afusellats i enterrats a la fossa han permés localitzar les huit persones que es buscaven, encara que les identitats hauran de ser verificades amb l'estudi d'ADN a la Universitat Autònoma de Madrid. Després, seran els familiars els que decidisquen si volen soterrar-los al seu poble, o si es construirà un mausoleu (amb les persones identificades) per a aquells que preferisquen que romanguen al mateix lloc.\nLa segona fase, finançada per l’Ajuntament de Castelló, estarà seguida per altres exhumacions, ja que el consistori ha mostrat la voluntat de continuar avalant altres treballs. A més, la Diputació de Castelló va anunciar també que inclouria una partida en els pròxims pressupostos per a aquest assumpte.


2014 0417. Manent, combat d'idees - Gironès per la independència\n2014 0417. Manent, combat d'idees\nManent, combat d’idees\nL’ amic Agustí Pons ha donat la millor definició d’Albert Manent: “Era afable per fora i dur per dins”. I, com explica el professor Narcís Garolera i tots els que el van conèixer, l’escriptor i activista cultural ara traspassat era una persona honesta revestida d’una ironia especial que li permetia escoltar tothom i observar amb distància tot el que passava al seu voltant. Enfront de la severitat i la solemnitat d’altres figures de la resistència cultural catalanista, el fill del poeta Marià Manent tenia una extraordinària capacitat per connectar amb gent molt diversa sense fer-se notar, sense impostures ni protagonismes. “Li hauria agradat sortir una nit –em diu Garolera– amb el seu estimat Carner”.\nHavent mamat el noucentisme a casa i havent pres consciència des de jove de la tragèdia que va suposar la Guerra Civil i el franquisme, no es va lamentar mai ni un segon. Va treballar, incansable, en tots els fronts possibles, en una permanent conspiració cívica en defensa de Catalunya, de la cultura catalana i de la democràcia. Però tot aquest activisme no va impedir que, en paral·lel, desenvolupés una esplèndida carrera com a historiador minuciós i escriptor afinadíssim, sense caure mai en el pecat de l’intel·lectualisme o l’erudició buida. Un cop arribada la democràcia, no va tenir cap problema a acompanyar el seu amic Max Cahner a l’arena de la política institucional, sense por de comprometre’s amb un govern com s’havia compromès abans durant la llarga clandestinitat. El seu talent i la seva energia estaven per sobre de qualsevol partit. En aquest sentit, paga la pena de llegir el seu llibre Crònica política del Departament de Cultura (1980-1988), un testimoni molt valuós sobre la reconstrucció de l’autogovern en un medi especialment sensible i complicat com el cultural.\nSempre vaig admirar Manent per diversos motius i, sobretot, per la seva capacitat de sortir públicament a qüestionar –amb fermesa i elegància– les idees i les accions que considerava errònies o dignes de ser replicades des del seu punt de vista. Allunyat del marxisme que va ser hegemònic culturalment a partir dels anys seixanta, Manent era, a més d’un catalanista modern, un demòcrata amb sensibilitat social i un catòlic liberal que no confonia les complicitats transversals amb la rendició o la docilitat en el combat de les idees. Així, Manent va ser una de les comptades excepcions del món intel·lectual nacionalista que –abans del sorgiment de la generació desacomplexada de Salvador Cardús, Joan B. Culla i Vicenç Villatoro– va plantar cara amb arguments sòlids als mandarins i portaveus més conspicus del progressisme cultural oficial, en articles i llibres.\nCom que Manent era molt hàbil recollint i relacionant dades, sovint desmuntava perfectament les tesis dels seus adversaris. Valgui com a exemple del que diem la polèmica que va mantenir l’any 1996 amb Ernest Lluch i amb el nucli directiu de L’Avenç sobre la interpretació de la Guerra Civil com a conflicte que Catalunya va perdre col·lectivament malgrat l’existència innegable de franquistes catalans. Es tractava de matisar o de denunciar el que alguns sectors difonien com a dogma. De la mateixa manera, anys després, Manent va discrepar de l’enfocament simplista i sectari que la conselleria de Joan Saura havia donat al Memorial Democràtic.\nA diferència del Jordi Pujol governant –a qui no interessava el combat d’idees i es limitava a ignorar els intel·lectuals d’esquerres que el criticaven–, Manent sabia que era imprescindible expressarse per contestar una sèrie de missatges que no representaven pas tota la societat catalana encara que eren hegemònics en cercles universitaris, editorials, periodístics i artístics. La seva duresa interior i la seva afabilitat exterior eren atributs perfectes per poder realitzar aquesta tasca d’intel·lectual compromès sense necessitat de ser perdonat pels que donaven carnets de modernitat a la ciutat de Barcelona. L’adéu de Manent coincideix, precisament, amb la pèrdua d’ascendent del progressisme cultural que ha tingut més plataformes al seu servei. Alguns dels membres d’aquesta confraria s’han reinventat ara com a propagandistes de la por.\nUna de les batalles més difícils que l’admirat Manent va entaular amb tot el coratge i solvència del món va ser contra els impulsors de l’anomenat Foro Babel, als quals va qualificar encertadament de “posesos del anticatalanismo” en un article en aquest diari a finals dels noranta. La seva intervenció va desemmascarar les veritables intencions d’una operació de llarg abast –apadrinada per Vidal-Quadras– que ja ha produït –com tots hem vist– els seus productes mediàtics, polítics i parlamentaris. L’escriptor catalanista va posar el dit a la nafra i va radiografiar de manera impecable aquell fenomen emparentat amb el vell lerrouxisme. Al costat de gent que va celebrar el seu article també van aparèixer rèpliques molt irades, algunes de considerable mal gust. El temps, també en això, ha donat la raó a Manent. Ell va ser el primer a advertir-nos del que es covava.\nEntre llops, núvols i topònims, conversant, organitzant i escrivint, Manent va ser tota la seva vida un noble participant en el combat d’idees. M’ha semblat de justícia recordar-ho. Gràcies, mestre.


Ridao acusa l'Estat de mostrar una 'més que feble convicció democràtica' amb la consulta d'Arenys de Munt - Diari de Girona\nRidao acusa l'Estat de mostrar una 'més que feble convicció democràtica' amb la consulta d'Arenys de Munt\nacn 05.09.2009 | 13:09\nEl secretari general d'ERC, Joan Ridao, ha afirmat aquest divendres que les institucions de l'Estat i el seu aparell demostren amb la seva actitud davant la consulta d'Arenys de Munt que 'tenen una més que feble convicció democràtica'. Segons Ridao, 'no es parla d'un debat jurídic, sinó ideològic perquè en altres ocasions Arenys de Munt havia convocat altres consultes i no hi havia hagut cap problema'. 'No hi ha només un accés de zel, sinó escrúpol ideològic al voltant d'una iniciativa espontània, lliure, democràtica i popular, de la gent que vol anar a votar un dia, igual que cada dia les administracions fan enquestes sobre la independència', ha declarat.\nRidao s'ha reunit amb el portaveu del grup municipal d'Esquerra d'Arenys de Munt, Joan Rabasseda. En roda de premsa a la seu del partit, Ridao ha tornat a expressar en nom d'ERC el màxim respecte i la total simpatia per una iniciativa que és de diferents entitats civils d'Arenys de Munt. 'ERC hi dóna suport, s'hi adhereix i demana el sí per tota la gent que hi vulgui votar', ha declarat. 'La consulta es pot fer independentment del criteri del jutge i de l'advocat de l'Estat', ha indicat.\n'Animem a la gent a participar perquè aquesta no és una iniciativa il·legal, perquè s'empara amb la llibertat d'expressió, amb un dret fonamental com és el de la participació política i el del dret a decidir', ha manifestat. El dirigent republicà ha preguntat: 'O és que el govern espanyol procedirà o actuarà contra la gent que demana l'opinió?' Ridao ha dit que a 'qualsevol entitat del poble i local es pot celebrar i és perfectament legal'. 'Tot i la croada administrativa, la consulta es farà habilitant un local de caràcter privat que no sigui amb una dependència municipal es pot fer', ha remarcat.\nEn aquest sentit, ha remarcat que l'actitud del govern espanyol i la de l'advocat de l'Estat és 'grotesca i desproporcionada'. 'Qui no té feina el gat pentina i sembla mentida que el govern espanyol amb els problemes que hi ha amb la crisi econòmica es dediquin a posar pegues a aquesta consulta popular', ha afirmat.\n'L'Estat contribueix a fer un problema d'allò que no ho era'\nEn aquesta línia, ha ressaltat que 'és inoportuna l'actuació del govern espanyol perquè ha contribuït a fer un problema d'allò que no era'. 'Se n'ha fet un autèntic problema', ha dit. Ridao ha recordat que a Escòcia aquest dijous es va conèixer una iniciativa del seu primer ministre davant la possibilitat de fer referèndums i des de Londres ningú hagi reaccionat.\nPer la seva part, Joan Rabasseda ha agraït el suport que els hi ha donat l'advocat general de l'Estat amb la seva manera de fer. 'Els esdeveniments dels últims dies ens ha ajudat en aquest debat', ha apuntat. Rabasseda ha recordat que fa tres anys els veïns d'Arenys de Munt es van poder acostar a l'Ajuntament per votar sobre el projecte d'urbanització de la Riera 'amb accés als cens de la població'. 'Van votar 1.162 persones i ningú va preguntar res, ni cap advocat de l'Estat' ni ningú, ha afegit. Ha anunciat que aquest divendres s'inicia la campanya a favor del sí amb una conferència i uns cartells.\nRabasseda ha dit que es declara que Arenys de Munt 's'extralimiten les seves competències'. 'La realitat del dia a dia és que els ajuntaments ens extralimitem molt sovint a les nostres competències', ha afirmat. 'Quan fem les escoles bressol i les hem de pagar no és una competències municipal i ningú es queixa que l'ajuntament s'extralimiti', ha apuntat.\nSobre el fet que la Falange avisi que es manifestarà tot i que Interior ha ajornat la convocatòria, Ridao ha dit que és un tema d''ordre públic'. 'Vist els esdeveniments i el clima de tensió que es pot produir i la predisposició de la Falange i d'altres grups de posar pals a les rodes evidentment el Departament d'Interior ha fet molt bé d'anul·lar aquesta manifestació', ha ressaltat. En aquest punt, ha indicat que 'si Falange es vol manifestar convocant un acte el dia 13 qui ha d'actuar és Interior i els Mossos d'Esquadra'.\nUrgeix al govern espanyol posar sobre la taula el model de gestió del Prat\nPer altra banda, Ridao ha recordat que ja va dir que el problema de l'aeroport del Prat no és d'espai, ja que 'la vella terminal 2 que és cinc vegades més petita que la nova terminal ja permet un trànsit de 30 milions de passatgers l'any'. El dirigent d'ERC ha fet aquestes declaracions després es conegués que tot està a punt a l'aeroport del Prat per a que les aerolínies Vueling, Iberia i els seus socis de l'aliança One World engeguin el seu trasllat a la nova terminal T1, estrenada per Spanair i els seus socis d'Star Alliance el juny.\nEn aquest context, ha urgit al govern espanyol a posar sobre la taula com abans millor el model de gestió aeroportuària abans d'acabar l'any. 'Nosaltres condicionem de forma clara donar sí el nostre als pressupostos de l'Estat', ha manifestat, al temps que ha afegit que també hi ha altres qüestions damunt la taula.\nRidao també ha dit que sembla que el govern espanyol acaba de dissenyar el calibre d'una petita reforma fiscal 'i aparentment no s'incrementarà els tipus més alts de l'IRPF com havia anunciat de forma demagògica el ministre Blanco'. 'El govern espanyol comença a desdir-se d'aquest gir cap a l'esquerra', ha manifestat. Al mateix temps, ha carregat contra el govern espanyol per 'voler-ho fer tot sol'. 'L'executiu espanyol està desorientat i ficant la pota', ha criticat.


Los placeres de Pepa: TANCAT DE CODORNIU, HOTEL I RESTAURANT ENTRE TARONGERS\nRicard Sampere 20 d’octubre de 2019, a les 12:06\nJo el tenia com lloc de «bodas y banquetes» de nivell.\nPerò veig que també ofereixen packs interessants com aquest.\nI tens raó amb el vi aquest. Tota la gamma d'aquest celler és un encert RQP. I el blanc també molt recomanable. El vam «descobrir» fa temps al Llagut i com conseqüència la Marta va incorporar el més senzill de la gamma a les ofertes de sopars del ja traspassat Punt de Xalar.\nPepa Lázaro 20 d’octubre de 2019, a les 15:54\nJo vaig descobrir el Almodí negre al Barrut, a Reus. També el vaig veure i beure després al Llagut. El Domus Pensi està més bo pero és el que dic, qualsevol d'aquest cellers és bo.\nEl Tancat no té tots els caps de setmana ocupats amb BBB i aquest és el moment de gauidir-lo, al menys, fins que facin l'ampliació.\nRAK 21 d’octubre de 2019, a les 23:54\nVaig estar aquest cap de setmana , varem gaudir del menú degustació , va ser excelent intento venir al any Varies vegades , doncs es un loc de desconexió total molt agradable , I el Millor es que sempre ens trobem\nClients que fa molts Anys que repetim , super recomanable , tant a l estiu com l hivern amb la llar de foc que dona tant caliu , resumín un 10\nPepa Lázaro 22 d’octubre de 2019, a les 18:07\nTal com dius és un hotel per desconnectat i gaudir de l'entorn. L'hotel és fantàstic, llevat de la falta d'accessibilitats a les habitacions.\nPerò aquest bloc l'escric pensant en restaurants i la valoració global es refereix al restaurant. Nosaltres vam fer un menú més curt que el degustació, era el que inclouia el paquet.\nTal com dius, coincideixo en que és un lloc per gaudir tot l'any. El tindrem al cap en properes escapades al nostre estimat sud.\nGràcies per passar pel bloc, Rak, i pel teu comentari.


La Vila Joiosa - Notícies: La Vila complementarà amb 2 milions d'euros de fons propis el Pla Resisitir de la Generalitat\nLa Vila complementarà amb 2 milions d'euros de fons propis el Pla Resisitir de la Generalitat\nAndreu Verdú ha anunciat aquest matí aquesta dotació econòmica destinada a ajudes socials i empresarials per a afrontar les conseqüències de la COVID-19 a la Vila\nL'Ajuntament de la Vila Joiosa ha anunciat aquest matí ajudes per valor de 2 milions d'euros de fons propis que complementaran les subvencions del Pla Resisitir de la Generalitat. Aquest paquet econòmic es dividirà a partir iguals entre les àrees de Benestar Social i Comerç, encarregades de la seua gestió.\nAixí ho ha anunciat aquest matí l'alcalde de la Vila Joiosa, Andreu Verdú, als mitjans de comunicació. Els 2 milions d'euros, provinents de l'actual romanent de tresoreria del municipi, es distribuiran com a ajudes de concessió directa destinades als sectors més afectats per la pandèmia.\nEn opinió de Verdú, la utilització d'aquest romanent positiu en favor dels qui més estan patint els danys col·laterals d'aquesta crisi sanitària “és una urgència”. Per a l'alcalde “és el moment d'usar aqueixos fons en favor de les famílies que han travessat i travessen dificultats econòmiques a causa de la crisi ocasionada per la COVID-19”\nL'ajuda de l'Ajuntament se suma als 1,08 milions d'euros del Pla Resisitir de la Generalitat per a la Vila Joiosa, un pla d'ajudes directes per a l'hostaleria, el turisme o el sector transports, entre d’altres, finançades entre la Generalitat, la Diputació d’Alacant i el consistori. Independentment de les ajudes anunciades hui, l'Ajuntament de la Vila aporta prop de 200.000 euros a aquest Pla conjunt, les bases del qual es troben en estat de redacció i tenen previst el seu anunci a curt termini.\nPel que fa als Serveis socials, es dotarà d'un milió a aquest Departament i s’ampliarà la partida econòmica que el consistori li va destinar l'any passat amb més de 900.000 euros. Una vegada liquidat el pressupost de 2020 i, posteriorment a la modificació pressupostària d'aquest 2021 per a incloure aquesta ajuda, es podran començar a gestionar des de l'àrea de Benestar Social les prestacions destinades a polítiques socials en el municipi.\nVerdú explica que des del consistori “s'està responent de manera objectiva i proporcionada al mal produït en el teixit social, econòmic i laboral de la Vila”, i afig que el seu Govern “no prendrà decisions precipitades per a l'aprovació i la distribució d'ajudes sense estudiar els casos de manera objectiva, ja que s'incorreria en un greuge comparatiu amb els qui més les necessiten”\nFinalment, Verdú incideix en la importància del comerç de proximitat i en el compromís que la ciutadania de la Vila té amb ell. “És molt satisfactori veure la resposta que el poble de la Vila ha tingut amb els seus comerços.” Afirma l'alcalde que, tot i que des de l'Ajuntament s'apliquen facilitats a les empreses del municipi, “la responsabilitat i solidaritat de les persones consumidores és la que realment aconsegueix que el comerç local no tanque”. Un compromís, afirma l'alcalde, “que és de tots. Des de l'Administració fins a les persones consumidores, i sobretot, dels nostres comerços, el quals malgrat les restriccions alcen la persiana tots els dies.”\nL'alcalde no tanca la porta a ampliar aquestes ajudes en un futur, en funció de les necessitats i de com es desenvolupe la situació donada per la pandèmia davant la pròxima entrada del període estival.\nNotícia publicada el 17 de Febrer de 2021


Inici > La cooperativa LaCol, guardonada amb el Premi Mies 2022 d'Arquitectura Emergent\nPel que fa al Premi d’Arquitectura Contemporània de la Unió Europea - Premi Mies van der Rohe 2022, l'obra guanyadora ha estat Town House - Kingston University, a Londres, de l'estudi irlandès Grafton Architects, fundat per Yvonne Farrell i Shelley McNamara.\nLa cooperativa d’habitatges La Borda és una promoció auto-organitzada per accedir a un habitatge digne, no especulatiu i que posi en el centre el seu valor d’ús, a través d’una estructura col·lectiva. El projecte va néixer el 2012, en el marc del procés de recuperació del recinte industrial de Can Batlló i del teixit veïnal i cooperatiu del barri de Sants.\nL'edifici s’emplaça en un solar cedit per l’Ajuntament al carrer Constitució. El programa planteja 28 habitatges (40, 60 i 75m²) i espais comunitaris, que s’articulen al voltant d’un pati central, amb la voluntat de potenciar la vida comunitària i veïnal.\nEl Jurat del Premi ha volgut destacar "la importància de l'arquitectura que aprofundeix en la possibilitat de canviar mentalitats i polítiques i la rellevància de la inclusió".\nLa cerimònia de lliurament de premis tindrà lloc el proper 12 de maig, en el marc de l'EUmies Awards Day. Consulta el programa de la jornada al web de la Fundació Mies van der Rohe .\nFormada per 14 socis, Lacol és una cooperativa d’arquitectes establerta el 2009 al barri de Sants de Barcelona. El projecte de La Borda ja va ser guardonat a la 3a Mostra d’Arquitectura de Barcelona i va rebre el Premi Ciutat de Barcelona 2019 d’Arquitectura i Urbanisme. També han estat guardonats als Premis AJAC XII pel procés participatiu "La Model s’obre a la ciutat", juntament amb Equal Saree. A més, les dones de Lacol van rebre el Premi Moira Gemmill d'Arquitectura Emergent 2021, en el marc dels W Awards.\nPer a més informació sobre l'obra de LaCol, podeu visitar el portal arquitecturacatalana.cat .\nCopyright@ Col·legi d'Arquitectes de Catalunya : https://www.arquitectes.cat/ca/suport/cooperativa-lacol-premi-mies-2022-arquitectura-emergent


Enric Casi: "Obrirem 500 botigues cada any"\nUN GEGANT DE LA MODA AMB SEU A CATALUNYA\nInternacional "El 82% de la facturació de Mango prové de l'estranger" Nous mercats "Aquest any obrirem 200 botigues a la Xina" Sostre "Teníem l'objectiu d'arribar als 3.000 punts de venda, però pensem que arribarem als 5.000"\nIGNASI PUJOL Barcelona. 14/02/2011 00:00\n260x366 Enric Casi, director general del grup de moda Mango, a les instal·lacions del grup a Palau-solità i Plegamans. / PERE TORDERA Enric Casi, director general del grup de moda Mango, a les instal·lacions del grup a Palau-solità i Plegamans. / PERE TORDERA\nLes instal·lacions de Mango a Palau-solità i Plegamans, on la cadena de moda catalana té les seves oficines centrals i el centre mundial de disseny, són una prova de la dimensió real d'aquesta companyia, fundada el 1984 a Barcelona pels germans d'origen turc Isak i Nahman Andic. L'empresa, que va començar venent roba a l'engròs, va traslladar-se a Palau-solità i Plegamans el 1996. Eren 100 treballadors.\nAra les dues naus de la localitat vallesana acullen prop de 2.000 treballadors i el grup suma 10.000 empleats, més uns altres 10.000 que treballen en franquícies de la marca. No en va, Isak Andic, el president i copropietari del grup, és la segona fortuna espanyola, segons la revista Forbes .\nAndic té un patrimoni valorat en 4.800 milions de dòlars (3.540 milions d'euros), només superat a Espanya pel del seu principal competidor, Amancio Ortega, fundador d'Inditex (Zara). Els germans Andic cedeixen tot el protagonisme públic de la companyia a Enric Casi (Barcelona, 1956), director general de Mango des de l'any 1996.\nTeniu 1.700 botigues a 102 països, fet pel qual sou un bon termòmetre de l'economia mundial. Estem sortint de la crisi?\nA Espanya, al Regne Unit i als EUA ens està costant més. La resta del món està creixent; ens estem expandint, sobretot a la Xina i a Rússia.\nQuins són els vostres mercats principals?\nEspanya i altres països europeus com Portugal, França, Alemanya i el Regne Unit. El 82% de la facturació de Mango prové de l'estranger.\nEn quina fase de la vostra expansió esteu?\nEstem començant a molts països, de fet, només estem consolidats a Espanya. A França hi tenim 100 botigues però hi caben 300 o 400 punts de venda, com a Alemanya, al Regne Unit i a Itàlia. Tot just estem començant.\nQuin ritme de creixement teniu previst?\nL'any passat vam sumar 380 botigues a la nostra xarxa. El 2011 preveiem 500 obertures i el 2012, les mateixes.\nNo gaires empreses poden parlar d'aquestes quantitats...\nTenim tota una estructura creada per seguir creixent a aquest ritme i s'ha d'aprofitar.\nI com es financen aquests plans?\nAmb recursos propis. Tot el que es guanya es reinverteix al grup. Ha estat així des de l'inici.\nHa dit que a la Xina i a Rússia és on més estan creixent.\nA la Xina tenim 121 botigues i n'obrirem 200 més durant aquest any. A Rússia tenim 72 punts de venda i preveiem obrir-ne entre 60 i 70 més aquest any.\nQuin és el sostre de Mango?\nTeníem l'objectiu d'arribar a les 3.000 botigues amb el concepte Mango, però cada vegada ens hi apropem més i pensem que arribarem a les 5.000 [Inditex ha assolit aquesta xifra fa uns mesos].\nSi obrim 500 botigues cada any, d'aquí a sis anys n'haurem inaugurat 3.000. Amb 3.000 punts de venda farem una reflexió: decidirem si hem de continuar i obrir mil o dues mil botigues més o fer una altra marca.\nUna nova marca?\nMango per a gent més jove, per exemple. Mango és una marca que s'ha anat fent més adulta. Al principi s'adreçava a noies d'entre 16 i 18 anys, i cada vegada més les nostres clientes estan entre els 25 i els 35 anys, tot i que si una persona es cuida, pot vestir roba de Mango fins als 50 anys.\nLa facturació seguirà creixent al mateix ritme?\nQuan arribem a les 3.000 botigues facturarem aproximadament uns 3.000 milions d'euros.\nQuins van ser els ingressos del 2010?\nEncara no hem tancat els comptes, però el 2009 vam facturar 1.480 milions d'euros, i l'any passat vam créixer entre un 10% i un 15%. El creixement del 2011 seguiria la mateixa línia.\nAndic diu que, mentre ell sigui president, el grup no sortirà a borsa.\nSeguim pensant així. Sortir a borsa serveix per finançar-se, per resoldre problemes successoris o per vendre part de l'empresa, i cap d'aquestes tres circumstàncies es donen a Mango.\nEl president té dos fills que treballen a Mango...\nSí. Però encara estem en la primera generació, a la fase dels fundadors.\nAmb aquesta estructura de grup familiar, com aconseguiu incentivar els directius?\nFa dos anys vam crear un consell d'administració i un comitè de direcció. Hem donat accions als directius perquè puguin participar de la companyia. Això ens ha ajudat a fidelitzar més la nostra gent. També estem pensant a crear un sistema perquè tots els empleats puguin participar dels beneficis de Mango. No seran accions, serà una fórmula similar i es concretarà durant el 2012.\nQuin nivell d'inversió mantindrà el vostre grup durant els pròxims anys?\nTenim previst invertir 220 milions d'euros anuals durant els pròxims set anys.\nQuant acabaran pesant les vendes internacionals?\nEntre un 90% i 92%.\nOn es fabriquen els productes?\nUn 40% a la Xina, un 20% al Marroc i la resta entre l'Europa de l'Est, Turquia i l'Índia, i des de fa poc també al Vietnam.\nPer tant, podria dir-se que sou una empresa que es dedica més a la logística que no pas a la moda.\nDes de Barcelona anem cada dia a cada botiga d'Europa i a les de fora, dos cops per setmana. Només tenim un magatzem a la Xina pel mercat interior xinès .


Hernani no s’entrena amb el grup - À Punt\nHernani, un dels futbolistes que estan en la rampa d’eixida.\n29 de setembre 2020 - 12:50\nEl portugués és un dels futbolistes que estan en la rampa d’eixida del Llevant i a poc menys d’una setmana perquè es tanque el mercat de fitxatges, no ha participat en la sessió de treball d’aquest matí a la ciutat esportiva de Bunyol. Des del club asseguren que el futbolista no s'ha exercitat per culpa d'unes molèsties musculars.\nEls granotes necessiten rebaixar el fair play financer en els pròxims sis dies i això passa per l’eixida de jugadors. Sergio León o Antonio Luna son altres dels candidats a abandonar l’equip, però ara per ara continuen treballant amb normalitat a les ordes de Paco López.\nL’altra novetat de l’entrenament d’aquest matí, que han presenciat Quico Catalán i Manolo Salvador, ha sigut la tornada al treball amb la resta del grup de Rochina, ja recuperat del trencament muscular en la cama esquerra que va patir durant la pretemporada.


«Perdidos en las matemáticas» de Sabine Hossenfelder - Revista Mètode\nLa bellesa com a mètode científic\nTraducció de Jorge Paredes\nAriel. Barcelona, 2019. 363 pàgines.\nSi abracem les tesis de la doctora Hossenfelder, pareix que ens trobem en un carreró sense sortida, com si d’imatges recursives en miralls enfrontats es tractara. La física com a ciència ha arribat a un punt de no-retorn i, tal com diu l’autora, la bellesa ha perdut els físics, com les sirenes que cridaven Ulisses i els seus mariners en l’Odissea d’Homer. La investigadora recorre l’estat actual de la definició de teories físiques i defensa que alguns científics han abraçat certes pràctiques mundanals separades del mètode científic. En concret, ens explica que la bellesa matemàtica s’ha convertit en el vector principal de creació i selecció de teories físiques de les rames més elementals i complexes.\nLa física ha patit un canvi radical durant l’últim segle, lligat a la durada del procés del mètode científic. Els últims físics del segle xix eren capaços de proposar, experimentar i formular teories en el seu temps de vida. Tanmateix, actualment aquest cercle s’ha trencat i, per tant, les teories en els camps de la física fonamental es proposen amb criteris diferents, motivats per idees antròpiques com la bellesa i la simplicitat. Això està generant uns corrents segons els quals les principals teories creades no s’ajusten completament a les dades actuals i busquen solucions en futurs experiments, difícils de generar amb les estructures existents, segons Hossenfelder.\nAl llarg del llibre es tracta el concepte de bellesa aplicat pels científics. Històricament, la bellesa científica estava lligada a l’origen diví de les lleis naturals, però actualment la bellesa es troba en els criteris matemàtics. Així, en l’obra s’analitzen dues característiques principals d’aquesta bellesa: la simetria, amb totes les seues variants, i el concepte de naturalitat matemàtica, pel qual s’espera que les constants d’un model siguen molt properes a 1. No obstant això, aquestes dues característiques no es compleixen en el que, avui dia, es considera el model més ajustat a la realitat, el model estàndard de partícules.\nL’estructura del llibre combina diferents parts d’assaig amb entrevistes. En les primeres presenta, entre altres temes, resums de les principals teories físiques actuals i la seua relació amb la bellesa matemàtica i explica ferramentes per a la generació de teories. També indaga en la relació entre física, matemàtiques i filosofia, disciplines que han de col·laborar per continuar avançant en el coneixement científic. Per altra banda, presenta entrevistes amb diferents científics de renom amb els quals comenta el concepte de bellesa i la seua opinió sobre l’estat de la física. Es reserva per al final l’anàlisi del perfil menys fotogènic de la investigació científica actual, el qual considera molt centrat en publicacions i cerca de finançament, i proposa algunes ferramentes per a canviar aquest paradigma.\nEn resum, Perdidos en las matemáticas ens planteja una mirada fora de l’espill convencional de la física, amb explicacions d’un cert nivell en la matèria.


Els fets van tenir lloc la nit de divendres a dissabte a la platja de la Barceloneta\nTxell Partal Maresma | diumenge, 28 d'octubre del 2018, a les 10.58\nNova agressió amb arma blanca a un menor. Els fets van tenir lloc la nit de divendres a dissabte a la platja de la Barceloneta. El menor ferit va arribar a l’Hospital del Mar al voltant de les dues de la matinada. Va ser precisament el centre de salut que a les 2.45 h de la matinada va avisar els Mossos de la situació. Els agents es van apropar fins allà a parlar amb el menor, que els va explicar que havia estat agredit per arma blanca després d’una baralla. Segons ha informat la SER, el noi té 13 anys, és d’origen magrebí i va rebre talls al coll, nas, orella i cap com a causa de la baralla.\nEl menor ha denunciat els fets als Mossos d’Esquadra, que han obert una investigació al respecte. De moment no hi ha detinguts.\nAmb aquesta nova agressió ja s’han comptabilitzat fins una dotzena de ferits per arma aquest últims dos mesos a Barcelona. Aquesta setmana els Mossos han anunciat que combatran el problema amb identificacions massives de persones que tinguin armes blanques.\nLa desena d’apunyalaments que betevé ha pogut comptabilitzar durant els mesos de setembre i octubre a Barcelona estan geolocalitzats en el mapa següent. Clica els punxons per saber més sobre els fets que van ocórrer a cada lloc.\n— baralla — Hospital del Mar — Mossos d'Esquadra\nEls Mossos detenen tres dels encausats per les protestes dels CDR al TSJC\nTres detinguts acusats de robar una cadira de rodes a un menor de Sant Andreu\nEls CDR exigeixen ratificar la declaració d’independència i deixar de banda els simbolismes


cap de bec: de novembre 2016\nEl flabiolaire de Dienne\nEn Miquel Puig m'ha fet descobrir aquest interessant flabiolaire, a ran d'una conversa sobre l'àngel flabiolaire de Lió. Es troba a Dienne, una població del departament occità de Cantal, a l'Alvèrnia. Està esculpit en un capitell de l'església de Sant Ciergue e Santa Julieta (Sant Quirze i Santa Julita), un temple romànic del segle XII. Potser el més rellevant d'aquest instrument és que, igual que en el cas de Lió, ens trobem amb un flabiol d'una llargada similar a la del flabiol català, possiblement capplà, i amb tres forats ben visibles a la part superior (cosa que exclou que es tracti d'una flauta de tres forats). Pel que fa al tamborino, tornem a trobar un d'aquests casos en què el tamborino es col·loca a l'alçada del cap del músic (algun dia algú hauria d'investigar-ho, això).\nImatge: Jean-Claude Roc, Association pour l'Etude de la Musique et des Techniques dans l'Art Médiéval (enllaç).\nActualització 29/11/2016: L'Àngel Vallverdú em fa fixar que ell va parlar d'aquest flabiolaire en una intervenció als Col·loquis del Flabiol de l'any 2010. Cert! Ho podeu trobar seguint aquest enllaç: http://musc.cat/ca/publicacions/article/el-flabiol-a-la-baixa-edat-mitjana-un-petit-recorregut-iconografic.html\nActualització 30/11/2016: L'Edmon Ribatallada m'ha fet arribar un text molt interessant sobre aquest capitell. El podeu veure aquí: https://drive.google.com/open?id=0ByrjksXeJ1W_bDBpTS1xRlFJNmM\nPublicat per JPuigMartin a 21:00 3 comentaris:\nUn tamborino jíbaro?\nQue la influència mallorquina a Amèrica és coneguda i reconeguda, ningú no ho posa en dubte. I, si no, feu una ullada a l'article de fra Juníper Serra a la Viquipèdia. Ara bé, no em negareu que la postaleta que volta per can Todocolección té la seva gràcia. Sembla o no sembla un tamborino mallorquí, el timbalet que porta aquest nano jíbaro?\nL'àngel flabiolaire de Lió\nVoltant pel Pinterest he anat a petar a aquesta sorprenent fotografia. Pel que es diu al peu de foto, és un àngel músic de la catedral de Sant Joan de Lió. El més destacat d'aquesta imatge és que el flabiol té unes dimensions, una forma, i una disposició dels forats pràcticament idèntiques al que seria un flabiol capplà català. I, a més, la posició dels dits del músic és clavada a la dels flabiolaires, fins i tot pel que fa al dit petit.\nAlgú que hagi d'anar a Lió podria visitar la catedral, mirar de trobar-lo, i intentar saber-ne més d'aquesta escultura? Perquè valdria molt, molt la pena!\nActualització 27/11/2016: Em comenta en Miquel Puig que l'àngel "es troba a la portalada central de les tres que hi ha a la façana, a l'arc exterior. Aquest arc conté 20 àngels amb instruments (el segon arc té 18 àngels adoradors, el tercer 16 àngels amb llums, i el quart, el més interior, 14 àngels amb encensers). L'àngel amb el flabiol ha d'estar cap a la part alta, perquè té cap, a diferència dels de més avall que van perdre el cap fa temps".\nPublicat per JPuigMartin a 8:00 1 comentari:


Canvi de xip | alexarabat\nDues de les coses que han canviat, pel que fa als objectes que uso (no a les persones, que estimo) en els darrers mesos, han estat, en primer lloc el canvi de telèfon mòbil per un dispositiu mòbil, i en segon lloc, el fet de passar a tenir una tablet.\nHiperconectat? Com que bona part de la connexió a la xarxa ja no esta exclusivament centrada al portàtil, al sobretaula o al notebook, apareixen noves possibilitats d’usos que anteriorment no m’havia plantejat mai seriosament. Per exemple, llegir la premsa digital assegut còmodament, prendre notes quan cal, fer fotografies quan hi penso, estar mes en contacte amb la gent, …, la llista podria ser molt mes llarga però aturem aquí.\nQuan comences a fer un ús més intensiu del nuvol i tornes a usar el paper, el bolígraf …, podria dir que t’envaeix una mena de romanticisme i et sents més en contacte amb el jo més profund però no, no em passa. En canvi, sí que em sorprenen algunes preguntes: Com organitzo aquestes notes que he pres? Com les arxivo i les reutilitzo ara que les necessito?\nTenim una estranya necessitat a tendir al blanc o al negre, a triar una cosa per llençar l’altre quan sovint moltes coses es complementen, moltes coses encaixen. I per les relacions i les converses? Els bars continuen sent els llocs mes importants per entendre qui som, i sí, faig cafès, sopo amb els meus amics i tinc família presencial. Però el meu món no s’acabà aquí ni es redueix als àpats nadalencs. Converso, comparteixo, participo i comento. Sóc un ésser mes social.\nI amb tot això, es clar, una ganga per l’usuari que tot ho te de franc i una daltabaix per la indústria. La digitalització mata els productes que fins ara usàvem: sens dubte. Però també ofereix serveis que fins ara no existien i sí, també se’n pot fer negoci.\nSpotify, un servei de música online, s’estima que el seu valor és ja de prop de 3.000 milions de dòlars, i sí, hi ha aproximadament 11 milions de persones que l’utilitzen de manera gratuïta però també 4 milions paguen per aquest servei. (font: portaltic)\nI un exemple de la premsa, a la que no li surten els números: l’ARA. Ha tancat el 2012 amb més de quinze-mil subscriptors, entre els que hi sóc jo. Sí pago per llegir el diari cada dia perquè el fet de que canvií la manera en la que consumeixo la informació no vol dir que deixi de llegir, deixi d’aprendre o deixi de pagar per allò que em sembla de qualitat.\nSobre el WhatsApp: el bonic costum de matar al missatger Networked Student El concepte de veritat Oh! un llibre!\nPrevious Post No ho esborris, que faig una foto\nNext Post Els MOOC arriben a les universitats catalanes


6 trucs per a la masturbació femenina que necessites saber | Adolescents.cat\n6 trucs per a la masturbació femenina que necessites saber\nper Adolescents.cat , 15 d'octubre de 2019 a les 11:11 |\nCada cop es fan més estudis sobre la sexualitat femenina, tot i així en moltes ocasions hi ha desconeixement o vergonya. Has de saber que la masturbació és molt sana i del tot normal i natural! De fet, un estudi fet per Womens’s Health assegura que les dones que es masturben fins arribar al clímax tenen també més satisfacció sexual amb altres persones.\nQuan estiguis sola en un espai íntim comença a acariciar-te, però no els genitals. Ho pots fer amb crema o amb el sabó mentre et dutxes. Les carícies estimulen les cèl·lules sensibles que tens a tot el cos. Fes-ho poc a poc i suaument, compartint amb el teu cos aquest permís que t’has negat des de nena.\nCronometra 10 minuts amb el rellotge, ni cinc ni set. Deu minuts per tocar el teu cos, posar-te crema, tocant i fent poca pressió a totes les parts del cos que siguin més sensibles per tu.\nLes dones som més mentals i és per això que res ens pot distreure. La música et pot ajudar a sintonitzar amb tu mateixa i a fer encara més especial aquest moment per a tu sola. Procura que sigui música apropiada pel que estàs fent.\nProcura posar la llum que t’agrada més\nHi ha persones que els agrada tenir moments eròtics amb molta llum a l’habitació i altres que prefereixen una llum suau i tènue. Així que procura ajustar la intensitat de la llum perquè influirà molt en el teu estat d’ànim i concentració.\nVisualitza la sexualitat\nÉs veritat que els homes acostumen a ser molt més visuals, però les dones també ens podem estimular a través de la vista! Pots veure pelis, vídeos, fotos... Al que a tu t’agradi més! Això t’ajudarà a excitar-te i a crear aquest espai amb tu mateixa.\nAquest espai és per tu i només per tu. Així que pots pensar en el que vulguis i en qui vulguis. Pot ser la teva parella o no... és igual. És un moment per desenvolupar la teva sexualitat i plaer, i això també t’ajudarà a tenir millors relacions amb altres persones. Sobretot, no tinguis remordiments pel que penses!\nSEXUALITAT, sexe, masturbació, noies, consells\nquan tu vulfuis\nPer quan tu vulguis el 8 de gener de 2020 a les 16:29\nCada persona troba el seu moment perfecte. Trankil/a mai es massa d'hora\nPer Anonim123333444 el 16 d'octubre de 2019 a les 14:16\nNo es masa d hora per començar ho pots fer quan vulgis\nPer carla camejo el 16 d'octubre de 2019 a les 10:00\nestoy interesada, cuando quieras cuando quieras me metes las patatas de tu abuela por el ojete, mucho gusto\nPer sofia mendoza el 16 d'octubre de 2019 a les 09:57\nl'altre dia em vaig ficar un tros allargat de goma per el cul i em va agradar, nose si esta be o no pero jo crec que si ja m'he ficat un tros de goma també puc posarme un tros de fusta i ensenyarli a la meva mare\nPer rosa melano el 16 d'octubre de 2019 a les 09:57\nm'agrada posar-me potes de pollastre per el cul pero no se com dir-li al meu novio.\nPer rosa melano el 16 d'octubre de 2019 a les 09:53\nhola, tinc 12 anys i ja he començat a masturbarme, dema li dire a la meva mare a veure que opina o em pot ajudar en aquest tema. Des de fa una semana no paro de posarme el vibrador per el cul i en dona molt de gust la veritat, es molt efectiu. ho he de provar, tambe hem paig posar una pota de pollastre!!\nPer sofia mendoza el 16 d'octubre de 2019 a les 09:51\nPer bernat prieto el 16 d'octubre de 2019 a les 09:51\nme gusta tocarme en la cocina, me pone mucho ver las patatas fritas de mi abuela, necesito a una jovencita que me acompañe en esta aventura, quieres ser tu?\nPer bernat prieto el 16 d'octubre de 2019 a les 09:50\nPer Anònima 17 anys el 16 d'octubre de 2019 a les 07:52\nSi tens coriusitat no es massa d’hora per fer-ho cadescu es lliure de triar el moment d’explorar el seu cos i noves sensacions Espero haver ajudat.. ànims\nPer 1234567890 el 16 d'octubre de 2019 a les 00:01\nHola no se com dirle al meu novio com estaría bé que em mastubes perq esq de la manera que m'ho fa no m'escita gens y arriba a ser incòmode em podríeu dir trucs de diferents maneras de com ho pot fer l'altre persona a tu?\nPer Nose el 16 d'octubre de 2019 a les 00:01\nNo, aixo de depen de tu, de si tenés ganes\nPer Anonima el 15 d'octubre de 2019 a les 23:35\nJo vaig començar de ben nena a tocar-me, obviament començes sent inexpert i no saps ben bé què fer però es una manera de coneixer més el teu cos i les teves parts més intimes. No tinguis por en probar-ho, i tampoc es tracta de edat, si et veus amb ganes i preparada endevant, disfruta-ho!\nPer Fltzmbdflr el 15 d'octubre de 2019 a les 23:34\nMai és d hora. Jo vaig començar des de molt més petita (no sabia el k feia però bno)\nPer Anonima el 15 d'octubre de 2019 a les 23:07\nhola, no. No hi ha edat minima per masturbar-se. Jo en tinc 16 i em va venir de gust provar-ho als 13. I aqui segueixo quasi cada dia. Quan abans comencis mes temps disfrutaras donaa❤ oblida els tabús de merda joliin💜💜💜\nPer anonima el 15 d'octubre de 2019 a les 21:52\nno entenc perqe poseu que normalment els homes acostumen a ser més visuals ique les dones no acostumen a veure fotos o porno... anem malament\n14 és massa d'hora?\nPer Anónim el 15 d'octubre de 2019 a les 21:45\nHola, tinc 14 anys, és massa d'hora per masturbar-me??


Adés tribulacions, adés plaers Per Xavier Martí - Revista Cresol\nAdés tribulacions, adés plaers\nA partir de la regla filosòfica Omne medium inter contraria naturaliter participat naturam extremorum (Allò que està enmig de contraris per naturalesa compartix la naturalesa dels extrems), que exemplifica amb els quatre elements i amb el parlar dels habitants de la Serrania de Terol, el predicador ens fa reflexionar sobre la condició humana, que participa del cel i de l’infern. Xavier Martí.\nSobre Efesis 3: Obsecro vos ne deficiatis in tribulacionibus... [Ef 3,13: Vos pregue que no defalliu en les tribulacions...].\nEn esta predicació present [...] jo vull declarar els béns, utilitats i profits que nosaltres tenim per les tribulacions, afanys, dolors i adversitats en aquest món [...] Sapieu que aquesta vida del món tota està entremesclada entre béns i mals, entre goigs i desplaers, entre prosperitats i adversitats [...] Mai fon home ni dona, ni serà, que en aquest món la seua vida fos tota pura en desplaers, ni tota pura en plaers; adés tribulacions, adés plaers, adés malaltia, adés sanitat, etc.\nLa raó es declara per una regla de filosofia que diu així: Omne medium inter contraria naturaliter participat naturam extremorum. Primo, en els elements. Veus que l’element de l’aigua està enmig de l’aire, que està damunt; i de la terra que està davall. Ara veureu com participa ab els extrems. Quines condicions té l’altre? És cald i humit, i la terra és freda i seca, i l’aigua pren una qualitat de la terra, ço és fredor, i de l’aire, humiditat. Veus com participa en ambdós. Açò és en els elements.\nPerò en les coses elementades és més clar. Un home és ací i està entre un munt de neu i altre de foc. Certa cosa és que la part que tindrà envers el foc s’escalfarà, i l’altra envers el gel s’enfredarà. Semblantment en persones humanals, en vosaltres de la Serrania, qui esteu enmig de Castella i de Catalunya, i per ço preneu algun vocable castellà i altre català. Així és declarada la nostra regla Omne medium inter contraria naturaliter participat naturam extremorum.\nAra bé -teologia- la nostra vida és en el mig: damunt és la glòria, i davall és infern. Nosaltres estem enmig. Ara veurem com participem de l’u i de l’altre. Dalt en paraís, no hi ha sinó goigs i plaers, contínuament són en danses, en bodes [...] Veus quina és la vida dalt en el cel. I la vida d’infern és dolor [...] en tant que, així com desesperats, blasfemen contínuament Déu i cel i terra i pare i mare [...] Veus ací la nostra vida que està en aquest món: damunt, alegries [...], davall és infern ple de dolors. I, doncs, nosaltres, que estem enmig, participem en aquest món en alguns plaers, i açò ve de dalt, de paraís; i participem en malalties [...] i açò munta d’infern. Però tenim més dolors que plaers: a un plaer, deu tribulacions. Per què? Car més prop ens està infern que paraís, que paraís més de deu mil jornades ens és lluny. I d’ací a infern més poc hi ha [...] Veus el tema declarat, i soc en la matèria que us vull predicar [...]\n(Sermó XCVIII del vol. IV de Sermons, a cura de Gret Schib, Barcino, Barcelona1977, pp. 63-65. Fragment adaptat).\nNota: Este sermó va ser pronunciat el 15 de setembre de 1414. Algun comentari podeu trobar en l’article de Josep E. Rubio: «Philosophia ancilla theologiae. Sant Vicent, intel·lectual i predicador popular», dins En el món de sant Vicent Ferrer, Denes, Paiporta 2008. pp. 159-168.


by: fawda - setembre 16th, 2019\nEl dilluns següent d’okupar Ka La Kastanya es va presentar un grup de treballadors amb la intenció d’enderrocar l’edifici, per tal que la immobiliària Èlix hi pogués construir pisos de luxe. Fa 11 mesos que resistim a Ka La Kastanya, impedint aquest projecte especulatiu, i la resistència no acabarà amb el nostre desallotjament, perquè la nostra lluita va més enllà de la nostra casa, més enllà de nosaltres. L’okupació és una eina, entre moltes altres, que ens permet accedir a un habitatge i resistir a l’especulació i la gentrificació que assola els nostres barris. Creiem en l’okupació, la resistència i l’acció directa, en defensar cada bloc, cada pis i cada CSO, en plantar cara a cada cantonada dels nostres barris, en bastir aliances entre les desposseïdes i lluitar contra aquest sistema que ens esclavitza i destrossa els nostres barris.\nMentre hi hagi cases buides a Gràcia, mentre existeixi la propietat privada i unes poques s’enriqueixin a costa del nostre treball, tornarem a okupar, tornarem a resistir i tornarem a sortir a encendre els carrers amb la nostra ràbia. Us animem a totes a fer vostra aquesta lluita, a defensar el barri el dia que la policia intenti desallotjar Ka La Kastanya, convoquem CONCENTRACIÓ AL MATEIX MOMENT davant Ka La Kastanya i MANIFESTACIÓ a les 19h davant la parada de metro de Fontana.\n<< Barcelona: Les Macrofestes de Gràcia maten el Barri\nBarcelona: ¡Ka La Kastanya son disturbios! >>


Admin el Dom Abr 15, 2018 7:01 pm\nUn cop més la poca freqüència de partides que jugo actualment em va tornar a passar factura. A la quedada d'ahir es va donar el cas que el Salva va fer servir un element de sacrificables i, quan ja portava mitja partida, va i li solto que no pot moure'l com ho havia fet fins aleshores i que ho havia de fer d'una altra manera completament diferent. No només això, sinó que, a més, l'obligo a resituar l'element sobre el taula, amb la putada que això va suposar per al seu contrincant, l'Ignasi, que també es veure obligat a modificar la posició de diversos elements per a "compensar" el moviment suposadament incorrecte del Salva.\nDoncs bé, la vaig cagar, i a fons. Resulta que el meu cervell em va fer recitar la regla dels sacrificables...de la versió 1.0!!!!! A la versió actual aquesta regla ja no s'aplica, ras i curt. Per tant, Salva i Ignasi, us demano disculpes pel meu error. Tal com havia jugat el Salva fins al moment de la meva desgraciada intervenció, el moviment era correcte.\nÉs evident que he de jugar més sovint per a desrovellar el reglament al meu cervell.\nRe: Una altra pífia\nburt_minorrot el Dom Abr 15, 2018 8:51 pm\nNo elt procupis.\nLlavors, si el Exp. está integrat amb un grup, aquest actuará com una unitat mes.\nSuposo que si dijo de donar ordres al grup, es converteig en impetuos i ja no el puc aturar.\nRango : 162\nZypheria el Dom Abr 15, 2018 9:44 pm\nburt_minorrot escribió: No elt procupis.\nPag 29, All Expendables are impetuous\nPag 31, Once Expendables have moved spontaneously, they cannot be Halted or Moved again using PIPs\nCorrecte. El Comentary de la 2.1 pàg 5 surten totes les regles dels Responsables consensuades.\nAdmin el Dom Abr 15, 2018 10:02 pm\nEfectivament. Pots barrejar sacrificables en qualsevol grup en qualsevol moment. En tot cas, sempre has de tenir en compte que, en tant que tropa impetuosa, a la que no el facis moure voluntàriament ni l'aturis, es llençarà impetuós i no el podràs aturar mai més.\nI no oblidis que com a irregular que és (i tropa muntada), segons amb què el barregis, et costarà una morterada de pips moure'l dins d'un grup.\nburt_minorrot el Dom Abr 15, 2018 11:50 pm\nDe les poques regles que em coneixia bé\nPero no sabia que un Wagon Exp., te que comptar-se com a montada...\nLlavors, per moura'l amb tropes d'infantería, em costa un Pip més per ser un grup mixte.\nZypheria el Lun Abr 16, 2018 4:54 am\nDe fet a l'apartat de suma de PIPs l'Expendable te la seva pròpia línea junt amb el bagatge i les Hordes O/I, just per sobre de les tropes Muntades/A peu\nAdmin el Lun Abr 16, 2018 8:26 am\nburt_minorrot escribió: De les poques regles que em coneixia bé\nÉs encara més car. Si vas en un grup mixte de sacrificables amb tropes a peu, pagues +1 PIP. I pel sol fet de ser un Sacrificable pagues un altre pip addicional, vagi amb qui vagi. Si, a sobre, varies o pivotes el grup o mous menys del màxim, pagues dos pips més.\nÉs a dir, que o be t'assegures de tenir una font estable de pips, o millor encarar-lo bé des de bon començament i llançar-lo per a oblidar-te'n.


Les coses no sempre són com semblen – What's in my head?\nLes coses no sempre són com semblen\niolandapericas\tReflexions\t 5 Desembre 2013 5 Desembre 2013\nAutobús número 20. Són les 16.30 hores (aproximadament). Jo som la darrera de la cua de persones que puja a l’autobús. Darrera jo, i quasi sense alè, puja una al·lota d’uns divuit o vint anys.\nFalda negra molt curta, jaqueta negra, cabells taronges, piercings, la cara molt blanca, els morros vermells i els ulls negres. Xerra per telèfon, queixant-se que no té temps per descansar, i comenta que acaba de saber la nota d’un dels examens d’avaluació que acaba de fer.\nHe de reconèixer, i me costa fer-ho, que el meu primer pensament va ser que vaja barra, protestar perquè no pots dormir un dia al migdia, que segur que havia supès l’examen i encara tenia la cara de queixar-se…\nEs va asseure devora jo, me va donar les gràcies en veu baixa perquè seguia xerrant per telèfon i vaig poder sentir la resta de la conversa. De l’examen havia tret un vuit, i estava segura que no hauria supès cap assignatura. I no podia descansar al migdia perquè en sortir de classe, anava a fer feina a la tenda que té la seva família… Ups!\nM’he convertit en el que jo, quan tenia la seva edat, detestava. Una persona que jutja els altres per les aparences i que dóna per fet que algú, només pel fet de ser jove, ja és un gandul, un irresponsable i un desenfeinat… Però bé, diuen que el primer pas per superar un problema és ser conscient que el tens, no? Idò aquest primer pas ja l’he fet…\nPrevious Post Manualitats nadalenques\nNext Post #matancesday2013


Pudimos conocer la historia y ver los cambios a través de los años.\nNova presentació de Renaixement i Barroc. Visita comentada\nExposició espectacular. Molt bona visita guiada\nMolt be. Obres de molta qualitat. Visita guiada molt bona i ben adaptada per tots els públics


El Barça aconsegueix el cinquè punt de bonificació, després d’haver dominat durant 60 minuts de derbi (33-56) - FC Barcelona Rugby\nby Marc · diciembre 17, 2016\nEls blaugranes han anat per davant en el marcador fins al 67, després d’una primera part on el Barça ha passat per sobre a la UE Santboiana\nEl Barça rebia avui a la UE Santboiana en el partit corresponent a la dotzena jornada de lliga. Els blaugranes han acabat aconseguint el punt de bonificació ofensiva, després que el partit acabés amb el resultat final de 33 a 56.\nEl FC Barcelona, que des de les últimes jornades ha demostrat una clara millora en el seu joc, avui ha estat superior al seu rival d’avui: la UE Santboiana. Els blaugranes en només 30 minuts de partit ja havien aconseguit el punt de bonificació per haver anotat 4 marques. Uns assaigs que han arribat molt aviat, el primer al minut 3 de partit de la nova incorporació del Barça: Richard Stewrd (7-0). El segon, en el minut 10 de Noel Marx que posava el 14 a 0 en el marcador. El tercer en el 17, de Pol Pla (19-0) i el quart en el minut 28 de Bruno Granell, que posava el 26 a 7, ja que la Santboiana havia anotat el primer assaig uns minuts abans.\nEl Barça ha estat l’equip que ha volgut jugar a rugbi més descaradament, de fet Sergi Guerrero, jugador i segon entrenador del FC Barcelona, ha destacat que “nosaltres hem volgut jugar descaradament, jugar amples profunds, movent la pilota, però ells han sabut que fer per estar dins del partit”.\nAbans del descans, la Santboiana escurçava distàncies amb dues marques, en els minuts 33 i 39, que deixaven el 26 a 21 amb el qual s’arribava al descans.\nUna Santboiana amb poc joc però molta efectivitat\nA la segona part els de Sant Boi han començat a fer un joc molt més ofensiu. Amb una pressió més alta, i un joc que es basava en el mol, els visitants han anat escurçant distàncies fins a avançar-se en el marcador.\nAbans però, la segona meitat ha començat amb un assaig local en el minut 49 que posava el 33-21. Però ha estat a partir del minut 56 quan la Santboiana ha estat capaç de donar-li la volta al partit, sense fer gran cosa. Els assaigs en els minuts: 56,67,73, 75 i 78 han acabat deixant el partit amb el 33-56 definitiu.\nEl pròxim partit del FC Barcelona serà el cap de setmana del 8 de gener al camp del Silverstrom El Salvador, amb horari i dia per confirmar.\nDos homenatges en un dia de derbi\nAbans de començar el partit, tant el FC Barcelona com la UE Santboiana han volgut homenatjar a Alhambra Nieva, àrbitre del partit i que recentment ha estat seleccionada com a millor àrbitre del món. Enguany, la granadina va xiular la final olímpica en els Jocs de Río. Els dos equips li han fet entrega d’una samarreta de joc.\nD’altra banda, al descans el FC Barcelona també ha volgut tenir un record per a la família de Ramón Rabassa, exjugador del FC Barcelona i mític jugador del rugbi català i espanyol. Avui e FC Barcelona ha fet entrega d’una samarreta de joc a Montserrat Rabassa, filla de Ramón Rabassa i Agnès del Campo (qui malauradament va morir fa uns mesos).\nNext story DERROTA CON SABOR A VICTORIA\nPrevious story Derbi a La Taixonera en el millor moment possible per al Barça


Per continuar cap a la Fontcalda... - Endrets - Geografia Literària dels Països Catalans\nPer continuar cap a la Fontcalda...\nObra:A peu per La Terra Alta (p. 149-150)\nPer continuar cap a la Fontcalda hem de seguir la via del tren, on creixen matolls, i passar dos túnels curts. No ens quedem tranquils fins que no veiem, al fons de la vall i a l'esquerra, unes cases que deuen ser el santuari. Trobem el camí que hi duu i la baixada és ràpida. Ara es veu clarament una església i dos edificis llargs que deu ser on hi ha les cel·les.\nPasso un pontet, sobre el riu, i me'n vaig ràpidament a investigar si podré dormir aquí. Ja tindré temps, després, d'observar què és això de la Fontcalda.\nEn un dels edificis, a tocar l'església, hi ha una porta i entro. És un espai més aviat fosc, amb un taulell de bar, curt. Diguem-ne la recepció. La meva pregunta obté una resposta aclaparadora:\n— Ho sento, ho tenim tot ple\n— Tot ple? —i em resisteixo a admetre-ho. L'home obre els braços, com volent dir "què més voldria, però no hi puc fer res".\nLi explico que hem fet una bona caminada, avui, que hem sortit al matí d'Horta de Sant Joan —mentre ho dic m'adono que Horta queda molt lluny, i no tan sols en quilòmetres; a mi mateix em fa estrany que aquest matí hagi esmorzat a Horta, i l'aventura per la muntanya de Santa Bàrbara...— i que confiàvem trobar llit, aquí.\n— Me'n faig càrrec —diu l'home— però de les cel·les noves, que en diem, no n'hi ha cap de buida. Miri, hi ha una gent que és aquí des del matí, esperant que uns que han de marxar cap a Gandesa deixin lliure la que ocupen.\nHem deixat les motxilles al peu del taulell, i no tenim ganes de tornar-les a carregar, per ara.\n— Ha dit les noves... Que vol dir que n'hi ha de velles?\n— N'hi ha de més antigues, sí, però tampoc no n'hi puc donar cap.\nPotser perquè, després d'això, ja no diem res, veu que no ens movem i entén que va de debò que anem a peu i que a aquestes hores ja no tenim alternativa, suggereix:\n— Mirin, vagin a fer un tomb, i tornin d'aquí a mitja hora, veurem si he trobat alguna solució.