El bloc d'en Salvi Güell: 2016\nA Castelló d’Empúries, com a cada municipi, tenim unes particularitats que ens fan ser únics i diferents.\nSom un municipi bàsicament dedicat als serveis, i per tant, podem dir que predominen les empreses que ofereixen tot tipus de serveis a la gent que hi vivim tot l’any i també a la gent que ens visita al llarg de l’any.\nEn això ens hem de basar doncs, quan programem accions de promoció econòmica, però això si, sense descuidar cap dels altres sectors econòmics de casa nostra.\nDins promoció econòmica també hi podem incloure ocupació. I cada vegada caldrà apostar més per tirar endavant iniciatives per potenciar aquest àmbit, tant en l’àmbit municipal, com comarcal, o nacional. Ha de formar part de l’ADN d’una administració invertir en polítiques que afavoreixin a la nostra gent desocupada, qui té feina i es vol formar, polítiques específiques per a joves emprenedors, polítiques que afavoreixin la igualtat de gènere també en el treball... I tants altres aspectes que formen part d’aquest àmbit.\nÉs necessari també establir un marc a on es pugui debatre i tirar endavant iniciatives de suport del comerç local. És bo que els comerciants s’associïn per poder defensar els seus interessos i que l’administració tingui interlocutors clars. És bo que les diferents associacions elaborin les seves pròpies propostes i les consensuïn amb l’Ajuntament per tal de poder-les fer efectives. Calen sinergies entre administració i privats, s’ha demostrat que els resultats són molt millors que si cadascú va a la seva.\nI en l’àmbit de promoció, en turisme crec que al nostre municipi hi ha unes mancances que s’han de resoldre el més ràpid possible. Disposem d’oferta cultural, sobretot al Centre Històric, amb l’afegitó des del 2011 que estem dins la Red de Juderías. Gaudim del Parc Natural dels Aiguamolls de l’Empordà. Disposem d’Empuriabrava, amb 24 Km de canals navegables, platja i la desembocadura de la Muga. El que no tenim encara és un organisme capaç d’aglutinar les iniciatives públiques i privades, en forma d’Institut Municipal o Patronat. Aquest és l’òrgan que ha de regir la promoció en l’àmbit turístic del nostre municipi. Pot ser quan aquest Ens estigui constituït, (era un dels punts claus del nostre programa electoral) tindrem clar a quines fires hem d’anar, què hi anem a fer i a quines no cal anar-hi. I potser no tornarà a passar que no anem a Fitur (fira de referència dins el nostre àmbit geogràfic i fira de contactes irrenunciable) per falta de disponibilitat personal o manca de material (segons paraules de l’actual regidor de turisme).\nPublicat per Salvi Güell a 10:55 Cap comentari:\nPublicat per Salvi Güell a 19:41 Cap comentari:\nPublicat per Salvi Güell a 23:44 Cap comentari:\nPublicat per Salvi Güell a 15:40 Cap comentari:


Petit curset per a catequistes – Catequesis de Primera Comunión\nUsted está aquí: Inicio1 / Petit curset per a catequistes\nMn. Francesc Cima i Garrigó\nHeu vingut aquí perquè voleu ser CATEQUISTES D’INFANTS. Enhorabona! Cal, però, abans que tot que us aclarim una cosa: no sou vosaltres que heu vingut solament perquè us agrada l’aventura d’educar els infants en la fe, sinó que si sou aquí –per voluntat pròpia, certament–, és perquè us han cridat… Sí, sí, us han cridat! No és una crida que se senti per les oïdes, sinó que se sent per dintre! Us podriem dir com Jesús ho digué a Sant Pere (Mt 16): “Benaurats perquè això no us ho ha revelat ni la carn ni la sang sinó el meu Pare que està en el Cel!”\nSer catequista és una veritable vocació\nLa Vocació és la crida que ens fa Déu a través de l’Església. Els Bisbes enviats (successors dels Apòstols = enviats), han rebut la missió d’ensenyar, amb la potestat de “cridar” i “enviar” a ensenyar a tots els batejats escollits. Tots els batejats tenen la capacitat per a ser “enviats a ensenyar”, però no tots són “escollits”!\n-Ah! Misteri de predilecció per part de Déu!\nDéu estima tothom infinitament, però alguns els estima més, sense fer injúria a ningú! Misteri! Però us ha triat a vosaltres!\n–Serà perquè sou millors que els altres?\n-No! La crida de Déu sempre és gratuïta! No la mereixem, sempre és Gràcia, que vol dir gratis! De franc!\n–Serà perquè teniu les qualitats per a ser catequistes?\n-Potser, sí, però no cal! Els humans per donar un càrrec pressuposem les qualitats per a exercir-lo, però Déu no pressuposa les qualitats. Ell les hi posa! (St. Tomàs d’Aquino).\nConseqüències del que acabem de dir\nMolta humilitat. No és pel què valem, sinó pel que Déu ens estima.\nMolt d’agraïment a la Bondat de Déu que no sols ens ha creat, sinó que ens ha triat.\nMolta confiança ja que, si volem, ho farem molt bé! És Ell qui ens donarà tot el necessari per a ser bons educadors.\nCal tenir ben clar que Déu ens crida a educar la fe dels infants. No som educadors de Cultura física, ni professors de Primària, ni tan sols uns simples creadors de valors humans i prou. Som tot això però SEMPRE, enfocant tots aquests valors cap a la dimensió de la FE, que abraça tota la vida humana. Una Fe que ens compromet amb Crist, a través de l’Església. Penyora certa de pertinença a aquesta Església: El treball en la Parròquia. Amb la garantia que dóna que ens ha cridat o acceptat el rector de la mateixa.\nCal tenir ben clar que el nostre “JEFE” és el Senyor. Nosaltres som simples instruments de la seva Bondat. Per tant: Moltes vegades “farem més bé parlant a Déu dels infants, que no pas quan parlarem als infants de Déu!”. Perquè ja ho ha dit l’Esperit Sant per la ploma de Sant Pau: “Ni el que planta, ni el que rega són res, sinó Déu que dóna l’increment intern per a la creixença!”\nCom ha de ser el catequista?\nAMABLE, SIMPÀTIC, SOMRIENT I SERIÓS: Ser mable, vol dir fer-se estimar. Sense amabilitat no pot haver-hi simpatia. Els infants són éssers molt delicats i cal tractar-los amb delicadesa, que és una forma d’amabilitat. Cal saber-los escoltar com si, en aquell moment, el que ens diuen fos el més important del món. I són de per si, simpàtics, per això cal correspondre’ls amb tota la simpatia de què siguem capaços. Somriure amb facilitat és sempre bo per a tothom. Davant dels infants, si no hi ha una causa greu que recomani el contrari, haurien d’estar sempre somrients. Una cara somrient atrau els infants. més que els imans el ferro. Jesús sempre somreia als infants, per això es barallaven per acostar-se a Ell. Ho diu l’Evangeli! La serietat no esta renyida amb l’amabilitat, ni amb la simpatia. La serietat no ha de ser mai amb paraules amargues. I sols s’haurà de fer servir quan calgui. Es logra més dient a un infant: _Això que fas em fa estar trist, que no pas enfadant-se, indignant-se, cridant, etc.\nPREPARAT: Cal llegir, escoltar, preguntar, estudiar si cal. I preparar les coses que s’ha de dir i amb quines paraules s’ha de dir. Els infants no entenen el llenguatge figuratiu. El respecte als infants i la pròpia consciència, ens ho exigeixen.\nUNIT AL SENYOR AMB UN TRACTE PERSONAL I INTENS! S’ha dit: “Si ets una bona Catequista resaràs molt, i si reses molt seràs una gran Catequista!” “Ningú no pot donar el que no té”. “D’allà on no n’hi ha no en pot rajar”. Si no mantenim una autèntica amistat amb Jesús… no farem els infants amics de Déu! Més encara! si no estem ben plens de desig d’omplir-nos de Déu… direm les coses sense convicció, i si no som hipòcrites… poc ens faltarà! Si més no, farem comèdia!\nHA DE SER SEMPRE EDUCADOR: Val dir que ha de saber aprofitar totes les oportunitats i les circumstàncies, encara que s’hagi de canviar de tema. Exemples: Si un dia plou i els infants es distreuen amb la pluja… Val més parlar de la pluja que no pas gastar energies intentant fer-los atendre al tema. Es pot dir: “Que gran és Nostre Senyor que pot regar totes les plantes sense cap esforç. A casa tinc una planta –tal– que per regar-la he d’omplir una regadora blava que tinc, dues o tres vegades. En canvi Nostre Senyor ho rega tot a l’hora i més bé que ningú”. O bé: “Quina sort que plogui! Es mullaran els boscos i així no hi hauran incendis! Ara li podem donar gràcies a Jesús per aquesta pluja!”. Qualsevol floreta pot fer-nos exclamar: “Que Maco que és Nostre Senyor que ha fet flors tan boniques!”. Davant la notícia d’un nen malalt o que té malalts a casa, o una desgràcia de les que en passen tantes: “Com que Déu Nostre Senyor sempre ens escolta, ara li demanarem per això o per allò altre”.\nNocions de la psicologia dels infants\nFarem servir la paraula INFANT per a incloure els conceptes de nen i nena. L’infant serà un home o una dona d’aquí a un temps, peró mentre és infant no es pot tractar com un home petit o com una dona petita, sinó com això que és: un infant. Perquè com a tal, té la seva manera peculiar de pensar, de sentir, de reaccionar… que no tenen\ngaire a veure amb la manera de pensar, de sentir i de reaccionar que tenen els adults.\nHi ha qui s’erra creient que als infants se’ls pot tractar igual que als grans, però fent les coses en petit. Per exemple: Una hora de Catequesi per a gent gran, serveix per als infants, però que duri sols ½ hora (!).\nNo! de cap manera! Ningú pensa que els vestits per a un infant siguin els del seu pare o de la seva mare, però escurçats!\nEls infants són capaços d’aguantar bé, una o més hores del què sigui, amb la condició de què siguin adaptades a la seva manera infantil de ser i de fer! Reaccionen diferent que els grans.\nExemple: Es cansen d’estar quiets o sense fer res. “Mare, em fan un mal les cames! –deia una nena en tornar del col.legi– M’han fet estar asseguda tota la tarda!”. Per a ells això és normal, no pas per a la gent gran.\nL’INFANT PENSA EXCLUSSIVAMENT AMB IMATGES, molt més que no pas els grans. L’infant encara ha de construir les idees abstractes a través de les imatges. Cosa que farà de mica en mica.\nPels infants, LA BONDAT és fer coses bones. I les coses són bones, quan el pare, la mare, o la catequista, els diuen que tal cosa és bona!\nL’AMISTAT, per a ells és jugar junts, parlar, fer companyia, fer estar content, divertir, escoltar… De l’amistat tal com la tenen\nels grans, ells en són incapaços. Mireu si n’és d’important la missió educadora (pares, mestres, catequistes…) que la formació moral de l’infant, normalment li durarà tota la vida, i és l’educador qui forma els valors ètics en l’infant!\nTÉNEN UNA MEMÒRIA D’ELEFANT. Cal aprofitar-la. Amb dues o tres vegades de repetir una cosa, sobretot si és concreta\ni dita amb idèntiques paraules, ja la tindran memoritzada, i potser que per tota la vida. Fa 47 anys que a la Catequesi de Sitges, els infants repetien sovint aquesta frase: “La nostra oració sempre és bona, encara que nosaltres siguen dolents.” Fa poques\nsetmanes que un avi de Sitges vingué a veure’m i repetint-me aquesta frase, em deia que sort n’hi havia tingut en més d’una ocasió.\nTÉNEN UNA ATENCIÓ INTENSA, SI BÉ MOLT VERSÀTIL.\nSembla que no escoltin, però ho fan intensament, sobretot si els interessa el què els diem. Però tenen una facilitat de canviar l’atenció d’una cosa a l’altra, que sembla que puguin escoltar dues o tres coses a l’hora.\nPASSEN DE LA IDEA A L’ACCIÓ “ELÈCTRICAMENT”.\nQuan se’ls diu una cosa que s’ha de fer, si la veuen clara es disparen a fer-la “ara mateix”. Lespera per a ells és un verdader turment. Aplicació pràctica: Quan se’ls ha de dir que facin una cosa, primer s’ha d’explicar la cosa com si no s’hagués de fer. D’altra manera ja s’hauran posat en moviment i no ens podrem fer escoltar. Exemple: Si el Mossèn els espera a l’església per fer-los alguna explicació… No se’ls ha de dir: ara anirem a l’església que el Mossèn ens explicarà tal o qual cosa... sinó: Coneixeu el Mossèn tal? Diu que us vol explicar tal i tal… per això ara agafeu la cartera i anem cap a l’església.\nELS AGRADA ASSABORIR ELS SEUS CONEIXEMENTS. Per això els agrada que se’ls repeteixin les coses. Aquí sí que es posarà a prova la memòria de la Catequista! Perquè si dieu un detall diferent un dia d’un altre… ells us corregiran: No! que eren tres o eren quatre! Escolten les coses repetides, -siguin temes, siguin rondalles- amb una fruïció semblant a la dels melòmans quan escolten la seva música preferida (repetida, no?). Això fa que cal no atiborrar-los de coneixements, sinó dels més bàsics, però molt repetits. Un coneixement en el que cal insistir és amb la idea de que Déu és BO, perquè ha fet totes les coses bones, i sempre vol el que és bo i ho vol per a tothom! És maco perquè ha fet totes les coses maques. És el nostre amic perquè ens estima a tots d’un a un, ens dóna tot el que tenim de bo, ens escolta sempre, ens fa companyia, ens fa estar contents, sempre ens vol ajudar, etc. Si els fem entendre això, serà fàcil portar els infants cap a la pregària, a la confiança, a la fe positiva, a la vida cristiana d’intentar agradar Déu en totes les coses, superar la moral per la caritat integral, i el temor per l’amor!\nNO ENTENEN EL LLENGUATGE FIGURATIU. El Cardenal Gumà deia que: Per fer un sermó de ½ hora a la gent gran, necessitava preparar-se durant una hora, més o menys. I que per parlar ½ hora als infants, amb tres hores de preparació encara no en tindria prou. A una classe de nenes petites del Col.legi Vedruna, fa molts anys, en la vigília de la Immaculada, un sacerdot que no s’havia preparat començà dient: “Jo sempre he vist que Déu nostre Senyor, quan algú se li acosta per la ma de Maria…” Una nena s’aixecà per preguntar: “Tu, l’has vist a Déu Nostre Senyor?” Una altra ja estava dreta per preguntar: “Hi ha algú que hagi donat la ma a la Mare de Déu?” Aquí s’acabà el sermó del Mossèn!\nFÍSICAMENT GAIREBÉ NO ES CANSEN. Els cansa, més aviat el no fer res o el no bellugar-se. Sempre que es pugui s’ha de buscar la manera de fer-los bellugar.\nTENEN EL SENTIT DE LA IMITACIÓ AL MÀXIM. Sobretot el que els entra pels ulls. Imiten els seus companys, els germans grans, els pares, els mestres i els catequistes. Ho imiten tot: els gestos, la manera de caminar, d’asseure’s, les ganyotes. Les bones actituds del catequista seran eficacíssimes per tal que els infants també les tinguin. Més que cinquanta sermons! Plegar un paper de terra i posar-lo a la paperera, penjar bé l’abric o l’anorac… No fumar… etc.\nTENEN EL SENTIT DE LA BELLESA I DE LA POESIA MÉS POTENCIAT DEL QUE LA GENT GRAN ES PENSA. És fàcil portar als infants a la contemplació de la bellesa per a elevar-los a la Bellesa divina: una flor, un núvol, una posta de sol,… I les rondalles i explicacions com més belles i més poèticament es facin, millor.\nL’AMOR PROPI ÉS MOLT VIU. No són orgullosos, però sí molt sensibles al tracte que se’ls doni. Fan molt cas de les lloances, i també dels desprecis. És fàcil sentir-los dir moltes vegades: “ara no jugo”, “ara no t’estimo”, “ara plego”. És fàcil manejar-los si se’ls diu coses com aquestes: Com que tu ja ets gran, ara has de fer això! Com que ets tan maca, faràs això altre. No cal dir com són de competitius! Per a poder ser més que un altre, ser el primer, etc. És un dels millors sistemes educatius el de l’estimulació cap a les coses millors, PERÒ, SENSE PASSAR-SE! Podriem crear una incapacitat cap a la humilitat, a la generositat, la solidaritat, etc. I acabaríem fent-los aptes sols pel triomf mundà de la societat de consum, que mai ha estat cristiana. Recomanar-los que a casa facin favors perquè així seran els més macos de casa…, No! En tot cas que els favors els facin sense que ningú se n’adoni, i Déu que tot ho veu els farà sentir l’alegria de ser bons, o si més no, Jesús que tot ho sap estarà content… Sí! Perqué això els aparta de la vanaglòria i els fa entrar en el món sobrenatural del tracte personal amb Jesús.\nVOLEN SER GRANS. Fer-los-hi entendre que de grans ho són els que saben estimar sense cobrar els favors, els que saben ser generosos, els que saben fer sacrificis pels demés, els que saben ser valents, etc.\nVOLEN CRIDAR L’ATENCIÓ. Cal conèixer i recordar el nom dels infants. Si els cridem pel seu nom se senten personalitzats, cosa que els complau palesament. Els que més ho agrairan seran els tímids, dels que se n’ha de tenir una cura especial. Per poc que ens descuidem quedaran apartats de les actuacions amb detriment del seu aprofitament. Per altra banda acabaríem fent preferències amb els més oberts i simpàtics. I això sempre fa mal: als infants i a la mateixa Catequista. ** Cal parlar dels infants “vedettes”. S’anomenen aixi els que exageradament volen cridar l’atenció. Estan sempre a punt de fer-se el centre de l’atenció sigui com sigui. Enreden molt i poden acabar amb la paciència de qualsevol. Si no poden cridar l’atenció fent coses bones… en faran de dolentes, que li són més fàcils de fer. Moltes vegades es confon un infant “vedette”, amb un entremaliat, o fins i tot donat a la dolenteria. Almenys en tenen la fama! No sempre és fàcil dominar-los en profit d’ells mateixos i dels altres companys de grup, el millor sistema -no pas fàcil- és procurar no donar-los publicitat quan fan una cosa indeguda, i lloar públicament quan fan una cosa ben feta. També pot donar bon resultat, l’encarregar-los alguna funció: Repartir els papers i llàpissos, etc. És a dir, fer-los sentir importants, però no per iniciativa pròpia, i per a fer-los sentir el goig del servei als altres.\nVOLEN SER PROTAGONISTES. El fet de cridar l’atenció coincideix amb aquest de ser protagonistes. Per això els agrada dibuixar, i ensenyar els dibuixos a tothom… fer encàrrecs… fer teatre, i que se’ls escolti!\nSÓN MOLT AFECTIUS. És normal que una catequista estimi els infants. Però ells són tan necessitats d’afecte que no n’hi ha prou d’estimar-los, cal que ells ho notin i que entenguin que sobretot els estimem perquè Jesús ho vol. Si la Catequista es deixa portar per la sensibleria, farà més mal que bé: fàcilment farà diferències, no preferint els que més ho necessiten sinó els més sim-pàtics, i deixarà de banda els més apocats, tímids, amb problemes familiars, etc. És una temptació molt perillosa per a les principiants. Per això és tan important que la Catequista pregui molt. La vida interior, d’intimitat amb Déu, és imprescindible per acostar la mainada cap a Déu, i no fer-ne un grupet de “fans” d’una mateixa!\nSuggerències per usar les tècniques\nEl joc és el seu respirar vital. És el que es prenen més seriosament. Els interessa, els apassiona, els absorbeix…! Fixeu-vos que juguen amb tot el que els cau a les mans, tant si és una joguina, com si és la més sofisticada i valuosa màquina fotogràfica! És en el joc quan són més espontanis i més oberts, per això és recomanable observar-los quan juguin, perquè és quan s’ls pot conèixer amb profunditat. És molt convenient que el Catequista, més que jugar amb els infants, sàpiga fer jugar els infants. S’estalviarà la “competició” amb ells, i podrà fer d’àrbitre neutral en bé i profit de tots. Fer jugar els infants sempre serà una obra bona. I molt agraïda per tothom: els mateixos infants, els pares i tots els que els estimen, i per totes les persones de bé. Perquè poques coses hi han de més simpàtiques, que el veure com algú dóna alegria a éssers tan amables com són els infants! Aquesta bona obra, per una Catequista sempre ha de tenir la dimensió de la caritat, o sigui s’ha de fer per amor de Déu, que és qui més i millor ens ho agrairà! Si no seria pura vanitat o busca de la satisfacció pròpia. A més, no s’ha de fer solament per entretenir la mainada, ja que el joc té una tal fascinació pels infants que cal aprofitar-la al màxim. Quan es fa jugar els nens cal aprofitar les possibilitats d’educació que porta el Joc.\nLes virtuts que fàcilment els jocs poden estimular, són entre moltes d’altres: col.laboració, solidaritat, esforç, servei, alegria, serietat (no cares serioses), noblesa, domini, respecte, amistat, companyerisme…etc.\nDos principis generals a tenir en compte, expressats per aquestes dues frases:\n«Un cristià sempre juga net»\n«En els jocs volem guanyar, però aprendrem a perdre». Si es compleixen aquestes dues coses, un joc sempre serà educatiu!\nQualitats que cal que tingui un joc:\nque sigui un bon joc. (n’hi han molts, gràcies a Déu)\nque els infants l’entenguin bé. Abans d’engegar-lo, seria bo explicar una aventura que tingui que veure amb el joc (això fàcilment es pot improvisar).\nexplicar les regles del joc, ben senzillament, amb paraules precises i amb normes ben concretes. Procurar que sigui un joc pel lloc adequat: hi ha jocs de sala, de camp, de bosc… El catequista farà d’àrbitre.\nL’entusiasme del Catequista s’encomana sense voler. Però cal que hi sigui!: “Anem-hi!”, “Som-hi!”, “Vinga!”\nDel que hem dit se’n dedueix que dirigir un joc no és fàcil, però tothom qui vulgui saber-ne: en sabrà! Qui es pensi que és fàcil, mai no servirà!\nQui es pensi que no en sabrà mai, si vol, servirà!\nEls infants viuen els contes i les rondalles “vitalment”. Els protagonistes de les rondalles els captiven! Les accions i les paraules dels protagonistes d’un conte intentaran imitar-les i repetir-les quasi “instintivament”! Es diu que “una imatge val per mil paraules”, però són molts els pedagogs que creuen que una bona narració ben feta, crea dins la imaginació de l’infant, les imatges de fabricació propia, que són molt millors i més eficaces que les donades per mitjans\nPer a una explicar als infants una rondalla cal tenir en compte vàries coses:\nCal tenir una bona rondalla, amb uns bons protagonistes\nEscollir el lloc adequat\nLa postura adequada dels infants\nAdequada col.locació de la narradora i la gesticulació.\nCal tenir una bona rondalla, i ho serà si té:\nUn bon argument, amb la seva presentació de l’ambient i els personatges.\nUna bona aventura a realitzar, preparatius, unes dificultats a vèncer, amb l’enginy, la valentia i l’alegria del protagonista.\nSuspense: “com s’ho farà?”, “com se’n sortirà?” “qué dirà?”\nUn final feliç, correcte i si pot ser edificant, millor!\nEl «bons»: ón els valents, els simpàtics, els que són nobles, pensen en els altres, s’encomanen a Déu en les dificultats, no tenen mai mandra,\netc. Però no són tan perfectes que no puguin equivocar-se alguna vegada.\nEl taujà o la taujana: és el pànfil, el beneitó, el covard, etc. a càrrec d’ell aniran totes les situacions còmiques de la narració. El que s’espanta per tot, o bé sempre té gana, o s’adorm i es cansa fora mida… (Recordeu la narració del Lluquet i Rovelló d’en Folch i Torres). Però no tan taujà com per no poder, en alguna ocasió, fer-ne alguna de bona.\nEl dolent o els dolents: Són els que posen dificultats, trampes i volen el mal i el fracàs dels protagonistes bons. Però no tan dolent que no pugui tornar-se bo al final, gràcies a la conducta noble i generosa dels protagonistes bons.\nO sigui que no coincideixi amb una altra cosa més atractiva pels infants. P.ex.: l’hora d’anar-se a banyar a la piscina. És molt adequat després d’una activitat cansada físicament. Quan a fora plou o fa massa sol, etc.\nQue puguin asseure’s bé, ni que sigui a terra\nQue no hi faci fred, ni massa calor\nQue no sigui un lloc massa petit, etc.\nQue al terra, no hi hagi gravilla.\nQue no hi hagi coses que els distreguin ( Gent que passa, nois que juguen, bestioles: Gossos, gats, gallines, vaques, etc.)\nLa postura dels infants\nAsseguts, millor. Que no estiguin apretats, per molestar-se necessàriament. Si pot ser una sola fila. Que no tinguin ningú davant, sinó la narradora. Si poden arrepenjar els braços, millor (una taula, una barana, etc.)\nPosició del narrador\nDavant dels infants de manera que tots la vegin plenament. Pot estar asseguda, si no hi ha més remi. Però molt millor si està a peu dret i\namb possibilitat de bellugar-se. La gesticulació, i el moure’s de la narradora, són molt importants. No és el mateix dir “Es va ajupir” o dir-ho fent l’acció d’ajupir-se, “es posà a escoltar” o acompanyar-ho del gest de parar l’orella, etc. Com màs petits són els infants, més important és la gesticulació i els moviments de la narradora.\nJa hem dit que els encaixa bé, perquè els fa creadors, protagonistes, acreedors a l’aplaudiment, etc.\nQue tots disposin del necessari: papers per tothom, llàpissos i colors suficients, gomes d’esborrar abundants, estris de fer punta als llàpissos, etc.\nUna bona taula i espai suficient\nDonar-los les idees a expressar ben clares i definides. Concretes, mai abstractes.\nLES CANÇONS, ELS MIMS I LA DANSA:\nSón d’una extraordiària importància. El cant i la dansa són innats en ells. Caldrà que la Catequista aprengui a aprofitar aquesta inclinació, per saber inculcar moltes idees a través d’una cançó o d’una dansa improvisada.


Programa 280: Viktorija Pilatovic, Radament, Guido di Blasi i Ximo Tébar, dimecres 5 d'abril de 2017 en Podcast JAZZCLUBDENIT en mp3(06/04 a las 00:52:04) 01:58:16 17989817 - iVoox\nA continuación: Programa 281: Carlos Falanga, Tuomo Usitalo, Nicolás Herrera i David Pastor Nu-Roots, dimecres 19 d'abril de 2017 Cancelar 10\nDescripción de Programa 280: Viktorija Pilatovic, Radament, Guido di Blasi i Ximo Tébar, dimecres 5 d'abril de 2017\nDoncs hi tornem amb un programa amb novetats i aquesta vegada amb projectes enviats a casa via internet, car així som de moderns nosaltres, com tots vosaltres. De fet tindreu la primícia d’escoltar un disc que encara no ha sortit físicament, el de la cantant Viktorija Pilatovic, que sortirà aquest maig. Un seu segon treball anomenat “Stories” és el que podreu escoltar per començar el programa. Després tenim un altre projecte que encara no ha vist la llum, el del pianista Juanjo Fernández anomenat “Radament”, del qual li vam posar un seu anterior projecte a quintet. Seguirem amb un altre disc que ben aviat sortirà per Fresh Sound World Jazz i aquest és el del guitarrista argentí Guido di Blasi el qual ha fet un treball de recerca de la música del seu país embolcallada pel Jazz i derivats, disc que es du “New Tango Projecte”. Acabarem el programa amb una recopilació de temes encabits en el Smooth Jazz del gran guitarrista valencià Ximo Tébar, disc que em va donar en mà quan va venir al Jamboree amb la OJO Taller de Músics i David Pastor.


Una quinzena de parades participaran a la fira de Sant Jordi de la plaça Coprínceps – FÒRUM.ad\nel: 19/04/12 17:28\nFalten pocs dies per Sant Jordi i el Comú d’Escaldes-Engordany ja ho té tot a punt per celebrar una diada rodejats de bons llibres i moltes roses. Com ja és habitual l’escenari al voltant del qual es desenvoluparà el gruix d’activitats serà la plaça Coprínceps amb la presència d’una quinzena de parades de diferents floristeries, llibreries i associacions.\nL’inici de la fira serà a les deu del matí amb l’obertura de les parades on també s’hi donaran cita les parades pròpies del Comú, com la de l’Espai Jovent o la més institucional que acollirà la venda de llibres editats pel Comú d’Escaldes-Engordany. Els joves que formen part de l’Espai Jovent posaran a la venda les manualitats que han realitzat al llarg de les darreres setmanes en el transcurs de diferents tallers on han treballat amb materials com la ceràmica o el vidre. Els diners que es recaptin es destinaran a una activitat extraordinària amb els joves que hagin pres part dels tallers i de la diada de Sant Jordi. Enguany, la parada de la llar de jubilats es fa conjuntament amb la de l’Associació de Gent Gran. Els diners recaptats es destinaran a l’Associació d’Afectats d’Autisme d’Andorra (Autea).\nPel que fa a les associacions, hi haurà la presència de la Xarxa de Biblioteques d’Andorra, els diners recaptats per aquest estand es destinaran a l’Associació d’Afectats d’Autisme d’Andorra, o amb l’Associació de Malalts Mentals.\nLes parades de la plaça Coprínceps també acolliran la signatura de llibres per part dels escriptors i escriptores del país que presenten les seves novetats a partir de les 12 del migdia.\nUn any més, els escolars de la parròquia també seran els protagonistes d’aquest Sant Jordi. I és que per a ells s’han organitzat diversos tallers de les 10.30h fins a les 12h. i de les 14.45 a les 16.50h.\nPer anar acabant la jornada a les 17.30h tindrà lloc l’espectacle infantil, a les 18.30h es procedirà al lliurament de premis del concurs de punts de llibre de Sant Jordi 2010, al qual hi han participat 687 escolars de la parròquia. A les 19h s’oferirà un berenar per a tothom per celebrar la cloenda de la fira.\nEntrada Anterior: La Biblioteca Comunal Universitària vendrà llibres amb fins solidaris per Sant Jordi\nEntrada següent: Joventut de la Massana convoca una reunió informativa oberta als joves de la parròquia


Obertes les inscripcions per la caminada popular Reus-La Pineda del 14 d’abril | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nObertes les inscripcions per la caminada popular Reus-La Pineda del 14 d’abril\nA benefici de la Fundació Amics de Joan Petit-nens amb càncer\n02 d'Abril de 2019, per Redacció\nImatge d'arxiu de la sortida d'una anterior caminada\nEl pròxim diumenge 14 d’abril, la regidoria d’Esports de l’Ajuntament de Reus i Reus Esport i Lleure, amb la col·laboració de Tretzesports, organitzen la caminada popular Reus-La Pineda. Un recorregut inclòs a la programació de les caminades populars en el qual a l’edició de l’any passat es van aplegar quasi un miler de persones. En aquesta ocasió, la caminada serà a benefici de la Fundació Amics de Joan Petit-nens amb càncer, una fundació que té com a objectiu l’atenció als afectats directa i indirectament pel càncer infantil, així com la divulgació del coneixement d’aquesta malaltia.\nA banda, el pròxim 1 de juny s’organitza a Reus un torneig d’hoquei en col·laboració amb el Reus Deportiu en solidaritat amb aquesta fundació i les famílies afectades pel càncer infantil.\nAquest any, la caminada s’inclou la programació del Dia mundial de l’activitat física, que s’escau el 6 d’abril. El recorregut previst té una distància de 13 quilòmetres, amb una dificultat de nivell baix, i combina trams urbans amb trams de camins. La sortida serà des del parc de Mas Iglesias (a la plaça de Ramon Amigó, davant del CIMIR) i l’itinerari anirà en direcció al camí de Vila-seca, i després de travessar el nucli antic de la població s’arribarà al paratge natural de la Torre d’en Dolça (punt d’avituallament).\nDes d'aquest indret caldrà arribar a la platja, en concret a la zona dels pins de Mariscal. L’organització habilitarà un servei d’autobús per tornar a Reus. La inscripció és gratuïta i ja es pot fer a través de la web tretzesports.com.\ncaminada Reus-La Pineda\nPresentació del llibre 'Urbanismo feminista', del col·lectiu Punt 6


Ferida una noia en rebre diverses ganivetades per part del seu company de pis a Palamós • Ràdio Capital de l'Empordà\nFerida una noia en rebre diverses ganivetades per part del seu company de pis a Palamós\nL'home ha quedat detingut per presumpte autor d'un delicte de temptativa d’homicidi després d'anar personalment a la comissaria dels Mossos a la Bisbal\nUn home de 28 anys s’ha entregat als Mossos d’Esquadra de la Bisbal d’Empordà després de presumptament apunyalar la seva companya de pis diverses vegades a Sant Joan de Palamós. L’home ha quedat detingut per presumpte autor d’un delicte de temptativa d’homicidi.\nEls fets han succeït aquest dimecres a la nit a l’interior d’un domicili que compartien els dos involucrats a Sant Joan de Palamós. Segons fonts policials, la noia estava “molt malferida” amb “lesions compatibles amb arma blanca”.\nEncara amb la investigació oberta, s’ha esbrinat que el presumpte agressor ha fugit amb un vehicle. Moments més tard, però, s’ha presentat a la comissaria dels mossos de la Bisbal on ha estat detingut.\nLa víctima ha estat traslladada a l’Hospital Josep Trueta de Girona a causa de la gravetat de les ferides. Ara el detingut, sense antecedents, passarà a a disposició del Jutjat d’Instrucció en funcions de guàrdia de La Bisbal d’Empordà.\nArticle anteriorSupermatí – 11 juny 2020\nArticle següentCesc presenta ‘Queda’t amb mi’\nPalamós ACN - 15 de setembre de 2021\nPalamós aprova poder portar gossos a la platja de Pere Grau un cop acabat l’estiu\nPalamós Paula Balsebre - 15 de setembre de 2021\nEls palamosins voten el Parc de l’Arbreda com a espai de millora prioritària al municipi\nPalamós Sergi Villena - 13 de setembre de 2021\nCastell - Platja d'Aro Eugènia Güell - 13 de setembre de 2021


Associació d'Amics de la Música de Palma i Andreu Valor oferiran un concert conjunt - Diari Serpis\nAssociació d’Amics de la Música de Palma i Andreu Valor oferiran un concert conjunt\nL’Associació Amics de la Música de Palma de Gandia ha organitzat per al dissabte 4 d’Agost un concert molt especial que serà el tret d’eixida de la tradicional Setmana Cultural i Esportiva del municipi.\nSi l’any passat la banda va comptar la participació de Pep Gimeno Botifarra i la seua rondalla, enguany tindrà el plaer de comptar amb el cantautor valencià Andreu Valor. Aquest concert començarà a les 21:00h. a l’Avinguda Sant Cristòfol.\nLes obres que conformaràn el programa del concert seràn les següents:\n– EL PROGRÉS (instumental)\n– SENSE LA TERRA PROMESA\n– TORNAREM A CAURE\n– DIES QUE VINDRAN. En format acústic.\n– LA TINENÇA\n– ACÍ EM PARIREN\n– MENTRE SOL AUTOGESTIONE EL MEU PLAER\n– EN LES NOSTRES MANS\n– CAMÍ DE LES GARLANDES\n– HISTÒRIA D’UN AMOR ALTERNATIU\n– VERÒNICA [LLUM]\nEl Real de Gandia impulsa el programa de formació «El Real et Beca»\nLa Biblioteca Xeraco disposarà dels llibres de lectura que es demanen en cada curs\nArriba la III edició de la ‘Trobada [a] la plaça’ de Ròtova


Rafa Nadal s'enfrontarà amb el britànic Alex Bogdanovic en la primera ronda de Wimbledon - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nRafa Nadal s'enfrontarà amb el britànic Alex Bogdanovic en la primera ronda de Wimbledon\nRafael Nadal s'enfrontarà en la primera ronda del Torneig de Wimbledon amb el britànic d'origen serbi Alex Bogdanovic, que hi participa amb una invitació especial. Nadal, que mai ha aconseguit passar de la tercera ronda d'aquest Grand Slam sobre herba, ha manifestat que li agradaria guanyar-lo. Pel que fa als aparellaments catalans, han quedat de la manera següent: Robredo-Greul, Portas-Clement, Montañés-Zib i Beto Martín-Alessio di Mauro. Per la seva banda, el suís Roger Federer, defensor del títol, s'enfrontarà amb el francès Richard Gasquet.\n23/06/2006 - 20.21\nEl número 1 del món suma 41 victòries consecutives i ha igualat el rècord de Bjorn Borg. Dels aparellaments, també destaquen el partit entre Juan Carlos Ferrero i Fernando Vicente, i el de Fernando Verdasco contra Vincent Spadea.\nPel que fa al quadre femení, la defensora del títol, Venus Williams, es trobarà amb la també nord-americana Bethanie Mattek, mentre que la número 1 del món, la francesa Amelie Mauresmo jugarà en la primera ronda davant la croata Ivana Abramovic, que ve de la fase prèvia.


Agricultura encarrega un estudi per conèixer la realitat actual i el potencial econòmic, laboral i social de la producció balear ecològica\nLa conselleria d’Agricultura, Pesca i Alimentació ha encarregat un estudi per conèixer el pes de l’agricultura ecològica de les Balears. En concret, l’objectiu és aconseguir una diagnosi completa des del punt de vista econòmic, laboral i social. La radiografia ha d’aportar dades sobre el moviment econòmic que genera el sector, les relacions comercials entre operadors, la internacionalització, la professionalització del sector, el nombre de persones vinculades laboralment, les característiques específiques de les finques i les indústries, així com el grau d’autoabastiment d’aliment animal, entre d’altres. En definitiva, es tracta de determinar el grau de maduresa del sector ecològic de les Balears i quines perspectives de futur se l’hi presenten, a curt i mitjà termini. L’estudi ha d’analitzar les particularitats de cada illa, de forma diferenciada, i el paper de cada subsector. Comunitats com Andalusia, País Basc, Catalunya o València compten ja amb una diagnosi del sector ecològic. A les Illes, sobre alguns dels temes abans esmentats, es compta amb un treball de l’any 2009, realitzat per l’Associació de la Producció Agrària Ecològica de Mallorca (APAEMA).\nActualment, segons les dades del Consell Balear de la Producció Agrària Ecològica (CBPAE), l’òrgan encarregat de la certificació dels productes ecològics, a les Balears hi ha inscrites més de 35.000 hectàrees i 900 operadors, entre productors i elaboradors. Les Balears són, per tant, la segona regió espanyola amb més proporció de terreny inscrit. Segons el CBPAE, les finques ecològiques suposen el 12,78% de la superfície agrària útil de les Illes. En el període 2017 i 2018, es va produir un 14% en el nombre d’hectàrees i més d’un 7% en el nombre d’operadors inscrits. L’objectiu de la conselleria és doblar la superfície agrària útil en un termini de 10 anys i arribar així al 25%.\nSegons l’anuari estadístic de l’agricultura ecològica, elaborat i publicat pel CBPAE, a petició del Ministeri d’Agricultura, Pesca i Alimentació, es coneixen algunes dades bàsiques com el nombre d’hectàrees per cultiu i per illa, els operadors per sector i per illa, la seva evolució, el nombre de caps de bestiar per tipus i per illa, i el nombre i tipus d’indústries elaboradores.\nL’agricultura ecològica es caracteritza per combinar pràctiques i tècniques més respectuoses amb el medi ambient i el clima, la biodiversitat i el benestar animal, per obtenir aliments de qualitat que responen a la demanda d’un creixent nombre de consumidors. Entre altres punts a destacar, no empra fitosanitaris químics, fertilitzants de síntesi ni permet l’ús d’organismes modificats genèticament. L’agricultura ecològica és una de les eines que han de permetre assolir una agricultura amb baixes emissions de carboni i més eficient en la utilització dels recursos naturals.\nEl termini per a presentar les ofertes és fins al 10 d’agost a les 14 hores. El termini per a la realització d’aquesta diagnosi és de dotze mesos, amb un import de 46.311,98 euros, IVA exclòs.


Dar victoria Fes Marroc - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n31 Rue Makhfia, Fes El-Bali, Fes, Marroc - Veure al mapa\nMés informació sobre Dar victoria\nOferint allotjaments de qualitat al els paisatges, la cultura districte de Fes, Dar Victoria és una selecció popular tant per oci com per negoci. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. També són a fàcil accés Palau Mokri, Mesquita Al-Oued, Madrassa Sahrij.\nDar Victoria ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com recepció 24 hores, transport hotel/aeroport, biblioteca, saló, servei de llançadora.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, articles de tocador, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Dar Victoria és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Fes.


Cocoville Phuket Resort Phuket Tailàndia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n10/23-30 Soi Ta-iad, Moo 5, Chalong, Phuket, Tailàndia, 83130 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Cocoville Phuket Resort?\nCocoville Phuket Resort, ubicat a Chalong, Phuket, és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Tarn Tara Spa, Wine Connection, Wat Chalong.\nA Cocoville Phuket Resort, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, servei postal, servei de taxi, servei de compra d'entrades, Zones públiques amb Wi-Fi.\nCocoville Phuket Resort té 44 habitacions, totes amoblades amb gust per tal d'oferir comforts com televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), piscina privada, aire condicionat, escriptori. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, piscina exterior, massatge, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Phuket, el Cocoville Phuket Resort és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (127) Viatger de Negocis (2) Parelles (50) Viatgers en solitari (48) Famílies amb infants petits (8) Famílies amb infants grans (6) Grups (13)\nTots els tipus de viatgers (109) Parelles (35) Viatgers en solitari (50) Famílies amb infants petits (2) Famílies amb infants grans (1) Grups (21)


Catedràtic d’Arquitectura i Tecnologia dels Computadors de la UIB\n5 min. Palma 10/04/2020 20:17\n651x366 Carlos Juiz “Ens preocupen les emissions dels avions I els cotxes. I els nostres mòbils, què?” / ISAAC BUJ Carlos Juiz “Ens preocupen les emissions dels avions I els cotxes. I els nostres mòbils, què?” / ISAAC BUJ\n“Som e-pòcrites?”, es demanen respecte de la lluita contra el canvi climàtic el catedràtic d’Arquitectura i Tecnologia dels Computadors de la Universitat de les Illes Balears, Carlos Juiz, i la professora associada Belén Bermejo. Amb aquest article, que ha guanyat el I Concurs de Divulgació Científica de la UIB i que properament serà publicat a la plataforma digital The Conversation, posen el focus d’atenció i les dades sobre les emissions de gasos d’efecte hivernacle que té l’ús de les tecnologies de la informació i les comunicacions (TIC) cada vegada que compartim una imatge al WhatsApp o miram un vídeo a Youtube. De si som e-pòcrites o no, en parlam amb Carlos Juiz (Santiago de Compostel·la, 1966), investigador en cap del grup de recerca ACSIC de la UIB i expert en enginyeria de rendiment, Green IT i govern de les TI.\nDestriam els residus, apagam els llums, reduim el plàstic, sabem que és millor optar pel transport públic per contribuir a la lluita contra el canvi climàtic. Però ens passam el dia enganxats al mòbil o descarregant sèries. Som e-pòcrites? : per què l’interrogau?\nPerquè cal que ens ho demanem, sobretot pel que fa a l’ús de les TIC en l’àmbit personal. En l’àmbit professional i tècnic hi ha una certa consciència i se cerquen solucions per reduir les emissions que, indirectament, causen les TIC. En canvi, en l’ús particular som un poc e-pòcrites i volem pensar que fer servir els nostres dispositius mòbils no té impacte. El fet és que en té i és bastant significatiu. Ens preocupen els residus, els plàstics i les emissions dels avions i els cotxes, i això està bé. I els nostres mòbils, què? L’ús dels smartphones consumeix molta energia. No som conscients de l’impacte dels nostres mòbils en el canvi climàtic.\nQuè va motivar el vostre article?\nCrida l’atenció el tractament que fan els mitjans de comunicació, sobretot les televisions, de les emissions de CO2 que fa el transport aeri. Mai o gairebé mai es diu res de les emissions de les TIC. Això, quan la contaminació provocada por les TIC representa ara prop del 4% de les emissions mundials de gasos d’efecte hivernacle. És més alt que el de l’aviació civil, encara que l’mpacte d’aquesta en l’escalfament global és més gran. El 2025, les TIC arribaran a emetre tant com ho fan els cotxes ara. I d’aquí a 20 anys, les TIC representaran entre el 7%, per als més optimistes, i el 15% del total de les emissions, per als més pessimistes.\nPodeu posar equivalències al consum de les TIC?\nMirau, ara que estam confinats pel coronavirus, el consum de plataformes de visualització de sèries i pel·lícules ha augmentat extraordinàriament. Es consumeix moltíssima energia amb aquest fet. Estudis als EUA varen posar dades a la pel·lícula més vista a l’octubre del 2019: Bird Box va tenir 80 milions de visualitzacions, i això significa 66 milions de quilos de CO2 emesos, l’equivalent al que emet un cotxe que recorre 150 milions de milles.\nA l’article posau d’exemple el viatge d’Estocolm a Nova York que no va voler fer en avió Greta Thunberg per no contribuir a les emissions.\nÉs perfecte que Thunberg cridi l’atenció sobre els efectes de les emissions de gasos del transport aeri, però el consum per part del públic de la seva esplèndida campanya a Youtube ha generat 46,98 tones de CO2. Això és equivalent a un passatger que fa aquest trajecte en avió divuit vegades, d’anada i tornada.\nEl consum de TIC, sobretot a través dels mòbils, no deixa d’augmentar.\nEl que preocupa són les tendències. Entre 2010 i 2020, el nombre d’ordinadors de sobretaula s’ha mantingut constant; el de portàtils, s’ha duplicat, però el d’ smartphones s’ha multiplicat per nou (enguany n’hi haurà més de 3.700 milions al món). Tots aquests dispositius estan tot el dia a les xarxes socials, consumint vídeos, en streaming, compartint imatges, etc. Hi ha una part de la població, els més grans, que han accedit a les xarxes directament a través dels mòbils, no de l’ordinador. I perquè això funcioni, els centres de dades han de ser cada vegada més potents i més grossos. També són més eficients, però consumeixen més energia. S’hi estan cercant solucions. Precisament la virtualització dels servidors és el tema de la tesi de la professora Belén Bermejo, coautora de Som e-pòcrites?.\nAl vostre article no recomanau reduir l’ús de les TIC. Si no és això, què s’hi pot fer?\nI qui posa barreres al camp? També és cert que el confinament demostra la necessitat de les TIC. Gràcies a elles, vós i jo podem treballar ara. Però calen polítiques de TIC, i sobretot de TIC verdes, perquè la majoria dels centres de dades encara no fan servir energia neta. Els n’haurien d’exigir una major proporció. També la reunió, en un servidor físic, de més de virtuals, és una solució, tot i que no potser ad infinitum. I hi haurà d’haver campanyes per conscienciar els usuaris sobre el consum de TIC. Cal entendre que darrere cada dispositiu hi ha centres de dades, consum energètic i emissions. I aquestes s’han de reduir.


Ajuntament de la Garriga/Una ruta de la Transhumància adaptada\nData i hora oficials: 25/01/2022 17:36\nÚltima revisió 28-05-2021 11:41\nDel 4 al 13 de juny, es recupera la Transhumància a la Garriga, amb un format adaptat a la situació de pandèmia.\nAixí, s'han programat una sèrie d'actes i activitats, que arrenquen divendres 4 de juny amb la presentació del documental Vindran temps millors, seguida d'un debat amb Miquel Vallmitjana, de Som lo que sembrem.\nDavant la impossibilitat de poder dur a terme la ruta de la transhumància amb el ramat de Can Nualart per la situació sanitària, fins al 13 de juny es podrà seguir l'antic camí ramades des de Can Nualart fins a prop de Puiggraciós. A través d'una sèrie de codis QR es podran descobrir tots els secrets del camí.\nTambé fins al dia 13, s'organitza un concurs d'Instagram, en què hi podrà participar tothom qui hagi fet la ruta. Només caldrà pujar una foto mostrant que s'ha fet el camí amb l'etiqueta #TranshumànciaLaGarriga.\nDiumenge 6 de juny, qui vulgui degustar una caldereta de xai, podrà tastar la que cuinarà el xef de Santa Àgata Casa de Menjars. Caldrà, però, encarregar-la als telèfons 936784731 o 62929451.\nFinalment, dissabte 12 de juny, les places del Can Dachs (al matí) i del Silenci (a la tarda) acolliran una exposició sobre el camí ramader de Marina. A les 18.30 h, l'Auditori de l'Escola de Música acollirà la xerrada de Joan Rovira i Daniel Girado "Present i futur de la transhumància".\nPrograma Transhumància a la Garriga


Jesús Moncho » Articles » Els bolets i el Halloween són per a la Tardor\nEls bolets i el Halloween són per a la Tardor\nOctubre, el mes de les celebracions i les efemèrides sentides i assenyalades, va tombant: 9 d’octubre; dia de la Hispanitat, el 12; el 25, revolució d’octubre, assalt al Palau d’Hivern pels bolxevics… Però una, entre totes, ressalta per nova i exitosa: el Halloween, el 31, festa esta d’origen celta per a celebrar el final de les collites, el final del bon temps, i la retirada cap a casa per passar l’hivern, nit en què tornaven també a casa les ànimes dels avantpassats a arreplegar menjar, calor i caliu familiar. Festa que entronca amb la romana anomenada del “MUNDUS PATET” en què les portes del món dels morts, de l’Inferus, s’obrien per al món dels vius… Un temps en què la Tardor pren carrera i ompli els camps i boscos de color ocre, també de castanyes i bolets, i l’aire de malenconia i records. És el sol minvant. Tot canvia…\nTot canvia o, simplement, es torna distint, mostra una altra cara. Així hem de recalcar, amb la importació del Halloween, l’assalt de la imaginació i la fantasia sobre d’altres aspectes més seriosos o solemnes, festa, hem de dir, quasi capaç de competir econòmicament amb els mateixos Nadals i que enamora de valent als comerciants i botiguers, no així a l’Església.\nI si d’efemèrides parlem, ací no volem saber, clar és, ni recordar res de res sobre el Martí Luter i la seua embranzida el 31 d’octubre de 1517 perquè l’Església no es corrompera, i es reformara segons la Paraula de Déu acatant la puresa de la seua doctrina. Això sí, canviem l’hora l’últim diumenge d’octubre, segons la directiva europea 2000/84, perseguint un estalvi en il·luminació d’uns 300 milions d’euros, sense perjuí que eixa mateixa xifra, per exemple, haja estat dilapidada en la poc viable Ciudad de la Luz d’Alacant.\nUna cosa atractiva té l’octubre: els capvespres (vespre, capvesprada, ocàs, tardet, poqueta nit, boqueta de nit, poqueta llum, crepuscle, hora baixa, llostre, foscant, posta de sol, gravor…), acolorits i grandiosos. Els caça-crepuscles apunten que el fenomen depèn de la quantitat de boires i núvols, de la presència de vent o d’airet, de la pol·lució o limpidesa del firmament. És la tardor. Tardor, metàfora de la maduresa. “A la tardor, ix el caçador”, metàfora també d’allò que no es té. El mateix Joan Miró encara no havia definit el seu estil quan aprofità el tema del Caçador per arribar a la seua particular estilització i a l’ideograma.\nI, sense cap mena de dubte, els bolets són per a la tardor. Tots a fer bolets. Ara amb el meravellós kit, modern i funcional, del bon boletaire, llançat al mercat: una navalla de disseny boletaire, una magnífica cistella de muntanya, un xiulet multiús de seguretat, i un botelleta d’acer i lleugera per a líquids, amb tapó, gràcies al qual podreu disfrutar d’un descans per a la pertinent hidratació. Comerç i tradició van de la mà. És que Espanya, en estos camps, va bé.


“Rufmord”, de la suïssa Viviane Andereggen, Premi al Millor Format de Ficció del Zoom Igualada 2019\nUn any més, el Zoom ens ha convidat a mirades molt més àmplies i profundes sobre determinats continguts, independentment de la seva procedència; tot una oportunitat per a descobrir -dins l’embalatge d’una sala fosca i davant de la gran pantalla- produccions de qualitat que no sempre estaran a l’abast del gran públic.\nI, més enllà dels tradicionals films per a la petita pantalla, la pel·lícula alemanya “Rufmord”, del 2018; una de les guanyadores dels Premis Zoom, de la Secció Oficial, produïda en nom de la ZDF i Arte per la productora bàvara Hager Moss Film Gmbh, i dirigida per Viviane Andereggen, apunta a desbancar-se de les típiques produccions dramàtiques adscrites al gènere del thriller cinematogràfic per a esdevenir un provat document de denúncia social, de 88 minuts.\nAmb un sensible tracte de gènere, i partint de l’excel·lent guió de Claudia Kaufman i Britta Stöckle, aquesta història que podria considerar-se d’entrada com a intranscendent va guanyant punts des del moment en què passa de ser un drama de signe psicològic a una inquietant qüestió d’àmbit social en què la trama exigeix una complexa –o quimèrica- investigació policial contra un cas de coacció i de difamació. Així, establerts en la ficció –d’uns fets que poden ser perfectament reals i no gens mediocres- la trama, amb diferents flashbacks que ajuden a enfilar l’agulla, se centra en una mestra vocacional molt apreciada pels seus mètodes pedagògics que, després de negar-se a signar una recomanació en favor d’un estudiant -malgrat els intents de persuasió del pare del nen- es converteix en una víctima d’assetjament i de denigració per a tot una comunitat. Això és, a la pàgina web de l’escola apareixen fotografies seves nua (d’una antiga relació) i a la vegada rep amenaces anònimes pel mòbil.\nMentre la investigació policial no avança, ella viu una creixent campanya de desprestigi no solament a l’escola sinó també en el seu entorn més immediat; un infern que es veu incapaç de frenar. Però, poc després, desapareix de sobte; i, a casa seva apareixen rastres de sang i proves que verifiquen una última relació. Tanmateix, malgrat les recerques, la policia no troba el seu cos … Tot plegat, un escenari inquietant on el llac del municipi serveix de teló de fons per a un seguit de seqüències de suspens; i un desenllaç que només pot contemplar una intrigant solució.\nLa pel·lícula reiteradament premiada com a millor film de TV, tant per part del públic alemany com de l’estranger, posa en valor el treball d’una jove directora i fotògrafa suïssa: Viviane Andereggen, formada a l’Acadèmia d’Art i Disseny de Basilea, així com especialitzada en Mitjans de comunicació i Etnologia a la Universitat de Basilea. A més del món de l’art, va perfeccionar-se en Estudis cinematogràfics; i, des del 2012 ha vist realitzat el seu anhel de dirigir diversos curtmetratges i llargmetratges, realitzacions per les quals ha estat mereixedora de reconeguts guardons fins a arribar al Zoom 2019.\nPrevious articleRegala igualtat\nNext articleL’Agrupació Cultural i Recreativa de Vilanova estrenarà l’himne dels Reis en el marc del 50è aniversari


Laura Pont - Un taller de Relacions Familiars\nI comença el taller: em sento molt segura que anirà bé, és a dir, que cadascú trobarà allò que necessita; que posarà més llum, amor i acceptació en la seva vida; o se li obriran noves preguntes i dubtes. Es respira molta fluïdesa, molta tendresa, molta comprensió i escolta, i anem presenciant com els cors s’obren, sobretot cap a dins, és a dir, cap a estimar-se i aceptar-se a si mateix.\nAl matí es donen constel.lacions d’expansió, d’autovalidació, de trobar el camí i el sentit a la vida. El dinar és un “pic-nic” en una altra sala, on tothom compartim allò que hem elaborat amb molta cura i amor, un dinar familiar entre iguals.\nI arriba el comiat, el punt final, i aquí és on la meva meravella arriba al zènit, quan cadascú comparteix allò que s’emporta. Des de: “la responsabilitat d’un mateix és la base de qualsevol canvi”, a “he vist que l’amor existeix, m’he sentit estimada i bressolada com feia anys i anys que no sentia o que potser no havia sentit mai” i “m’emporto consciència de la meva queixa, si en sóc conscient alguna cosa podré fer a partir d’aquí”; i “sento molt més el meu cos des de l’amor i me’n vaig amb ganes de cuidar-lo”; i “em sento borratxa d’amor” ; i “l’agraïment m’envaeix, us estic molt agraïda i també al món i també a la meva família, gràcies”.\nUn cop més estic impressionada, sorpresa de la gran meravella de l’ésser humà, de quina gran capacitat d’apertura de cor tenim i de com des de l’agraïment, la compassió, entés com amor sense judici, podem caminar molt més lleugers i poder arribar on el cor, la ment i el cos ens portin, en pura harmonia, fluïdesa, autenticitat i sinceritat.


La petroquímica, entre l'ecologia i la crisi - Eduard Batlle Blog\nLa crisi econòmica global agreuja la situació que pateix la indústria petroquímica davant les altes exigències de control ambiental i la major competitivitat de les plantes instal·lades als països en desenvolupament. Aquest seria el cas de les petroquímiques de Tarragona, que es troben en un moment d’impàs important amb vista el futur. Les instal·lacions de la petroquímica ja tenen uns anys i algunes plantes deixen de ser rendibles davant noves instal·lacions asiàtiques. En els dos darrers mesos ha tancat una de les plantes de Repsol química i el més sorprenent de tot plegat són les ordres que ha donat la direcció: que ningú s’atansi ni toqui ni una sola peça d’aquesta planta, quan normalment les peces s’aprofiten per a altres plantes (turbines, motors…).\nDavant d’aquesta situació d’incertesa, és lògic que els treballadors afirmin que aquesta planta serà desmuntada sencera per portar-la a un altre país en vies de desenvolupament on no hi hagi tantes exigències ecològiques. Un exemple més de la incertesa que genera la crisi a escala global i com pot sortir-ne perjudicada la demarcació de Tarragona, amb plantes que són una referència al territori. A l’espera de la redefinició necessària del sector, seria important trobar una nova oientació en la qual tots els implicats poguessin arribar a un bon acord final, sigui quin sigui el resultat final.\nAra el nou plantejament del territori del camp de Tarragona és saber quins reptes assumeix per intentar avançar en noves formes de desenvolupament econòmic sostenibles i respectuoses amb el medi ambient i la població, i al mateix temps consolidar-se com a referent turístic de qualitat.\nMúsica / Watching You # Ayo\nPD: Bono, anit, amb la samarreta del Barça durant la cançó One (el poder dels mòbils a l’instant).


Guardons 3r Concurs Captuframe\nEts aquí:Guardons 3r Concurs Captuframe\nDivendres, 02 Gener 2015 09:18\nFotografia inspirada en el cinema i sèries de tv\nLes recreacions fotogràfiques inspirades en els cartells originals del la tercera temporada de la sèrie Vikings (1r Premi) i de la pel·lícula La Naranja Mecánica (2n Premi), han estat les dues propostes guardones en el 3r Concurs Captuframe de fotografia en homenatge al món del cinema organitzat per l’Associació Arocinema amb la col·laboració de l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro. Les instantànies són obra de Maria Ruz (Vikings) i de Laura Gómez (La Naranja Mecánica), que han obtingut una càmera lomogràfica Dina Deluxe Kit i La Sardina 8Ball, respectivament.\nLa convocatòria proposa reproduir una escena o cartell d’una pel·lícula o sèrie de televisió, de qualsevol gènere i antiguitat. El jurat, format pels fotògrafs professionals Lluís Català i Diego Espada, i el regidor de Cultura, David Prohias, han escollit les guanyadores, que ara –conjuntament amb les 38 obres participants- s’exposen al Centre l’Avenir Fanalenc (CAF) de Platja d’Aro (Av. Cavall Bernat, 47) fins a l’1 de febrer (de dimarts a diumenge, 15-21 h) o al lloc web d’Arocinema, on alhora estan confrontades amb l’escena o cartell original.\nS’hi poden observar imatges inspirades en films de tots els gèneres, estils i temps, com ara Lolita, Camino, El Resplandor, The Ruins, Bullying, Saw, 8 Mile, Pulp Fiction, Carrie, Los Juegos del Hambre, La Por, Under the Skin, 3 Idiots o Rec, entre d’altres. Els guardons prenen el recull a la segona edició (2013), quan es van premiar instantànies inspirades en el cartell de la pel·lícula Rec (1r Premi), i del film The Hobbit (2n Premi). En la primera convocatòria (2012) les imatges escollides s’inspiraven en les pel·lícules Qui va enganyar a Roger Rabbit? (1r Premi) i Paranormal Activity (2n Premi).\n3r Concurs Captuframe\nFotografia d'homenatge al cinema o sèries de televisió\nCreacions inspirades en Vikings (1r) i La Naranja Mecánica (2n)\nParticipació de 38 propostes que s'exposen fins l'1 de febrer al CAF\nInformació: Associació Arocinema · web · facebook\nLlegir 1666 vegades\nMés en aquesta categoria: « Premis 2n Concurs Aparadors de Nadal\tCondicionament d'espais públics »


Troben un fetus momificat en un avió a l'aeroport de Madrid\nEl fetus ha estat traslladat al Institut Anatòmic Fornense de Madrid on se n'investigarà la procedència | La Guàrdia Civil es troba a l'espera de novetats\nper Redacció divendres, 19 de juliol 2019 - 11:41h\nTroben un fetus momificat en un avió de la T-4 a l'aeroport de Madrid | Europa Press\nEl passat 3 de juliol la Guàrdia Civil va trobar un fetus momificat ocult en un dels lavabos d'un avió procedent de Cuba que acabava d'arribar a l'aeroport Adolfo Suárez- Madrid Barajas, concretament a la terminal 4. Els investigadors estan analitzant si les restes són humanes o si podrien pertànyer a algun simi.\nAixí ho assenyalen fonts de l'Institut Armat, després de la informació publicada pel mitjà 'El Mundo', on la primera hipòtesi que es plantegen els encarregats del cas és que es tracti del fetus d'un simi. No obstant això, els resultats de l'autòpsia del cos seran els que en determinaran la procedència.\nEstava embolicat en una tela\nPer al moment, la Guàrdia Civil es troba a «l'espera dels resultats» després que el fetus fos traslladat a l'Institut Anatòmic Forense de Madrid per destriar-ne la procedència. Segons 'El Mundo', l'embrió, que estava embolicat en una tela, es trobava dins d'un recipient ocult en un dels habitacles on es guarden les tovalloles de l'avió. El cos es trobava en molt mal estat, cosa que va fer dubtar als agents sobre si corresponia a un embrió de primat o humà.\nLa troballa es va fer en un dels registres rutinaris que els agents realitzen als avions, en concret va ser la tarda del passat 3 de juliol. Al fetus se li està realitzant un examen antropològic que de moment, tot i que no s'ha publicat l'informe oficial, apunta que l'organisme seria de simi.\nEls agents van interrogar als treballadors, els quals no s'explicaven com havia pogut arribar un fetus en aquell lloc. A més a més, s'utilitzarà la llista de persones que anaven en aquell vol per si fos necessari prendre'ls-hi declaració.\nURGENT: Crítica una nena de 3 anys per consumir drogues a Eivissa\nMadrid Guàrdia Civil Aeroport


El Thyssen dissenya una tornada amb visites adaptades i audioguie\nEl Thyssen dissenya una tornada amb visites adaptades i audioguies que vibren per mantenir la distància\nNoticies » Cultura 07 de maig, 2020\nAudioguies per respectar la distància, neteja amb ozó, noves maneres d'entendre les activitats i nous discursos on entren en joc col·leccions privades. Segons ha avançat el conservador del Museu Carmen Thyssen Andorra a Ràdio i Televisió d'Andorra, l'equip comença a dissenyar la tornada perquè el visitant se senti segur i a gust en una nova normalitat en què art i territori es donaran la mà més que mai.\nA partir d'ara visitar el Museu Carmen Thyssen Andorra es convertirà en una nova experiència. Es podrà reservar hora ja que l'aforament per torn de visita es reduirà a una trentena de persones i s'exposaran menys obres per garantir la distància.\nEn aquest espai entre persones és on també hi tindran un paper destacat les audioguies. El director artístic i conservador del museu, Guillermo Cervera, explica que estan treballant en un sistema que consisteix en què "si una persona està molt a prop d'una atra, l'audioguia vibri". A més, s'establirà un sistema per netejar-les amb ozó.\nD'igual manera es netejaran els elements de la botiga i es disposarà de gel hidroalcohòlic al costat de les pantalles tàctils.\nPel que fa a les activitats no s'hi renuncia però sí que es redissenyen, per exemple, avança Cervera, distribuint-les de 10 en 10 en diferents espais de la sala amb circuits que no es creuïn.\nEn aquest nou escenari també es volen incloure obres de fons d'art properes i crear diàleg amb altres equipaments i artistes locals per acostar art i territori. Si tot va bé, volen estar llestos a inicis de juliol esperant poder rebre els joves dels esports d'estiu i els primers turistes.


Les tasques de vigilància dels rius, torrents i canals continuaran durant les properes setmanes - FÒRUM.ad\nLes tasques de vigilància dels rius, torrents i canals continuaran durant les properes setmanes\nEl 26/04/13 15:00\nEl ministre de Justícia i Interior, Xavier Espot, ha informat que els treballs d’inspecció i vigilància dels rius, torrents i canals del Principat, continuaran durant les properes setmanes. El passat 9 d’abril es va celebrar una reunió entre Protecció Civil, els Bombers, el COEX, el Departament de Patrimoni Natural, el Cos de Banders, els responsables de Medi Ambient de les set parròquies i el Cenma. Tots aquests organismes es van posar en situació de prealerta sobre l’estat dels rius, torrents i canals del Principat per anticipar possibles problemes derivats de la fosa de la neu.\nL’esforç de vigilància per crescudes de rius i torrents es va concentrar aigües amunt de les zones urbanitzades i en conques amb força acumulació de neu. En aquest sentit, tots aquests organismes es van repartir la feina d’inspecció i d’actuació.\nD’altra banda, el Govern destaca en un comunicat que el treball de neteja realitzat durant l’any per Patrimoni Natural s’ha pogut materialitzar en un bon estat dels rius. En alguns casos puntuals, els comuns han pogut treure alguns troncs i branques acumulats al riu. En pocs casos, de difícil accés o tècnicament més complicats, ha estat necessària l’actuació dels Bombers o el COEX.\nNotícia Anterior: L’Associació d’Amics amb el Poble Sahrauí donarà a conèixer el projecte ‘Vacances en Pau’ durant els play-off del River\nSegüent Notícia: L’Ajuntament de la Seu convoca places per treballar a la piscina municipal


Expert en polítiques públiques i direcció pública - Facultat de Dret - Universitat de Barcelona\nExpert en polítiques públiques i direcció pública\nTítol propi Universitat de Barcelona d’Expert\n23 crèdits ECTS\nDirectors: Esther Pano i Jaume Magre.\nLes titulacions oficials que donen accés seran el graus (i les llicenciatures anteriors) de l’àmbit de les ciències jurídiques, polítiques, econòmiques i sociològiques.\nIgualment serà possible accedir des de qualsevol altra titulació universitària oficial.\nCal matricular de manera simultània les assignatures equivalents del màster de gestió pública avançada.\nPersones que es vulguin incorporar i prestar serveis al sector públic.\nPersones que ja presten serveis a les administracions públiques o en ens o empreses vinculades, i en empreses que presten serveis a les administracions públiques o exerceixen funcions públiques.\nPersones interessades en la gestió pública.\nAdquirir els coneixements per especialitzar-se en tècniques de gestió i administració pública, segons un perfil generalista i interdisciplinari en l’àmbit de les polítiques públiques i la direcció pública.\nCapacitar, en l’àmbit de les polítiques públiques i la direcció pública, per al desenvolupament de les tasques pròpies dels alts funcionaris, directius i categories laborals i cossos superiors de les administracions públiques i del sector públic en general, així com també d'altres organitzacions i empreses que presten serveis al sector públic o exerceixen funcions públiques.\nMÒDUL 1: Anàlisi i disseny de les polítiques públiques (5 crèdits)\nA.- Polítiques Públiques\n1. Introducció a l’anàlisi de polítiques públiques 1.1. Marcs teòrics i enfocaments per l’estudi de les polítiques públiques 1.2. Models d’intervenció pública 2. Agenda i dinàmica política 2.1. Sobre quins problemes es dissenyen polítiques publiques? 2.2. Formació de l’agenda i definició de problemes 2.3. La dinàmica de les polítiques públiques 3. Institucions i preferències polítiques 3.1. Incentius electorals 4. Actors clau en l’anàlisi de polítiques 4.1. La burocràcia com a actor polític 4.2. Grups d’interès: regulació i accés a l’arena política 4.3. Opinió pública i mitjans de comunicació 5. Indicadors i metodologia per l’anàlisi de les polítiques públiques\nB.- Gestió Pública\nTema 1. Qüestions conceptuals: Gestió pública, administració pública. Política i administració. Tema 2. La situació actual de l'administració pública. Tensions i respostes. Tema 3. La Nova Gestió Pública. Tema 4. La gestió formal de les organitzacions públiques Tema 5. El control de la gestió Tema 6. La gestió estratègica. Tema 7. La gestió de la qualitat. Tema 8. La gestió dels recursos humans. Tema 9. El govern electrònic\nMÒDUL 2: Aspectes clau de la direcció pública avançada\nEs poden escollir quatre de les sis assignatures proposades de manera expressa en aquest apartat per aconseguir la totalitat del mòdul. També és possible que amb caràcter excepcional es demani als directors d‘aquest títol d'expert cursar assignatures amb una especial incidència en la matèria polítiques públiques i direcció pública, de les que s'imparteixen en els diferents mòduls dels títols d'expert en gestió financera i pressupostària de les AAPP; expert en gestió de recursos humans del sector públic i expert en organització i règim jurídic de les AAPP. Per fer-ho caldrà en tot cas la conformitat dels directors dels esmentats títols d'expert.\nDisseny i anàlisi d'organitzacions públiques (2,5 crèdits)\n1. Teoria de l’organització i administració pública. Estructures administratives 2. Models teòrics d’apropament a l’estudi de les organitzacions públiques 3. Tipologies, processos i elements de les organitzacions públiques 4. Disseny aplicat i anàlisi de cas Governança i polítiques públiques(2,5 crèdits) 1. Governança i governabilitat a. Crisis de governabilitat i canvis en les funcions de l’Estat b. El concepte de governança c. Governança europea i bona governança d. Estudi de cas 2. Xarxes de polítiques públiques a. Definició i orígens del concepte b. Pluralisme, neopluralisme, neocorporativisme i pluralisme reformat c. Tipologies de xarxes d. Les xarxes com a estructures de poder e. Estudi de cas 3. Institucions i agenda política a. Definició i tipologies d’agenda b. El procés de formació de l’agenda c. Interacció entre institucions i marcs conceptuals d. Estudi de cas 4. Capital social i tercer sector.\nGestió pública i partenariat (2,5 crèdits)\n1. Partenariat i col·laboració publicoprivada 1.1. Elements conceptuals i marc analític 1.2. Models o tipus dels partenariats publicoprivats 1.3. Àmbits en què es desenvolupen els PPP 1.4. Actors públics i privats 1.5. Principis i previsions normatives aplicables als PPP 2. Els partenariats publicoprivats de base contractual 2.1. Principis que emmarquen la relació dels partenariats de base contractual 2.2. Les modalitats contrcatuals 3. Els partenariats publicoprivats institucionalitzats 3.1. Principis que caracteritzen la configuració dels partenariats publicoprivats institucionalitzats (PPPI) 3.2. Les societats mixtes publicoprivades 3.3. Els consorcis 3.4. Les fundacions mixtes 3.5. Altres modalitats de partenariats publicoprivats institucionalitzats 3.6. La problemàtica de les relacions entre els PPPI i les parts 3.7. Recapitulació 4. Altres formes de partenariats publicoprivats.\nMàrqueting de polítiques públiques (2,5 crèdits)\n1. L’administració orientada als ciutadans 1.1. El sector públic com a productor de serveis. L’especificitat dels productes i serveis públics 1.2. Els paradigmes de la producció i el consum de serveis públics: ciutadans, clients i usuaris. L’administració orientada al servei dels ciutadans 2. Màrqueting i comunicació al sector públic 2.1. El màrqueting de serveis com a part de la gestió pública. Legitimitat, necessitat i utilitat. Disseny de serveis públics. Cicle de gestió dels serveis públics 2.2. El màrqueting com a funció integrada: comunicació de serveis, ús de mitjans de comunicació, publicitat i esdeveniments institucionals. 2.3. Màrketing digital i gestió de les xarxes socials en el sector públic. 2.4. El Pla de Comunicació i Màrqueting 2.5. Organització i funcions dels departaments de comunicació a les organitzacions públiques 2.6. La gestió de la marca a les organitzacions públiques. "City marketing" i "Nation marketing" 2.7. La distinció entre comunicació pública i comunicació política. Les regulacions legals de la comunicació institucional 3. Eines i instruments per a la gestió de les relacions amb els ciutadans 3.1. Gestió del coneixement al sector públic. Informació i bases de dades al sector públic 3.2. L’atenció al ciutadà: organització i gestió dels canals presencials, web i telefònic. Gestió de queixes i suggeriments dels ciutadans 3.3. Identificació i avaluació de les necessitats, expectatives i satisfacció dels ciutadans. Tècniques d’investigació 4. El Govern Obert com a paradigma emergent 4.1. Origen i desenvolupament del Govern Obert 4.2. Transparència governamental i comunicació pública 4.3. Govern Obert. Experiències i casos 5. Gestió de la qualitat al sector públic.\nTècniques i mètodes d'avaluació pública (2,5 crèdits)\n1. L’avaluació de polítiques públiques: conceptes introductoris 1.1. Presentació de l’assignatura 1.2. L’avaluació en el marc de les polítiques públiques 1.3. Evolució dels enfocaments sobre l’avaluació i autors principals. Avaluació criterial i Avaluació orientada per la teoria 1.4. Singularitat de l’avaluació entre altres estratègies d’investigació social 1.5. Cas pràctic: Identificació de programes públics (per grups) 2. Planificació estratègica d’intervencions públiques i seguiment. Teoria del canvi com a recurs per a l’avaluació 2.1. Planificació estratègica 2.2. Teoria del canvi / Model lògic 2.3. Cas pràctic: Descripció del programa i Anàlisi estratègica amb la teoria del canvi 2.4. Seguiment de programes. Indicadors 2.5. Cas pràctic: indicadors del programa 3. Plantejament de l’avaluació 3.1. Tipus d’avaluació segons el cicle de gestió d’un programa 3.2. Preguntes d’avaluació. Cas pràctic 3.3. Cas pràctic d’aplicació de diferents tipus d’avaluació i anàlisi de l’avaluabilitat del programa 3.4. Fases d’un projecte d’avaluació. Organització de l’avaluació 3.5. Encàrrec d’avaluació. Cas pràctic 4. Enfocament metodològic i tècniques quantitatives aplicades a l’avaluació 4.1. Enfocament metodològic. Formulació d’hipòtesis i abordatge de l’avaluació 4.2. Conceptes bàsics Dissenys Descriptors estadístics bàsics Anàlisi bivariant Anàlisi multivariant 4.3. Cas pràctic: aplicació al programa a avaluar 5. Tècniques qualitatives aplicades a l’avaluació 5 6. Resultats de l’avaluació 6.1. Anàlisi i interpretació: els criteris d’avaluació i el judici de valor 6.2. Les conclusions i les recomanacions de millora 6.3. La comunicació i difusió de resultats 6.4. L’aplicació de l’avaluació 6.5. Cas pràctic.\nDirecció i gestió d’institucions públiques (2,5 crèdits)\n1.-El Sector Públic en els contextos de crisi. 2.-Institucions i ciutadania: models de relació. 3.-La construcció de la confiança.4.-Política i gestió: definició de rols i distinció de funcions.5.-Gestió i direcció. Institucions públiques que funcionen.\nMÒDUL 3: Matèries optatives i pràctiques externes (5 crèdits)\nL'estudiant haurà d'escollir 5 crèdits entre les assignatures que es proposen dels tres blocs següents:\nBloc 1: Una de les tres assignatures de matèries transversals vinculades\nGestió de Recursos Humans en el Sector Públic (5crèdits)\nAprofundiment en el dret administratiu (5 crèdits)\nBloc 2: Les dues assignatures no escollides del mòdul 2 entre les expressament definides (cada una té\n2,5 crèdits) i d’altres vinculades.\nBloc 3: Pràctiques externes (5 crèdits)\nMÒDUL 4: Informe final (3 crèdits)\nL'estudiant haurà de realitzar un treball de síntesi tutoritzat.\nÀmbit polítiques públiques i direcció pública\nJose Luis Martinez-Alonso\nÀmbit gestió financera i pressupostària de les administracions públiques\nÀmbit gestió de recursos humans\nÀmbit organització i règim jurídic de les administracions públiques\nFrancesc Xavier Padros\nEn cada assignatura com a mínim un 30 % de les sessions s'imparteixen en forma de conferències i col·loquis realitzats amb persones amb responsabilitats en administracions i empreses públiques i en organitzacions socials i amb professors convidats d'altres universitats.\nOrganització, lloc de realització i informació\nAvinguda Diagonal, 684, 08034 Barcelona\nInscripció: Escola de postgrau de la Facultat de Dret\nTelèfon de contacte: 934 037 691\nAdreça electrònica: mmuu.dret@ub.edu\nTelèfon de contacte: 934 020 129\nAdreça electrònica: propis.dret@ub.edu\nCorreu electrònic: master_gpa@ub.edu\nMásteres y postgrados propios


Vi Vidigal Reserva dos Amigos: totes les anyades a Uvinum\nFitxa tècnica · Vidigal Reserva dos Amigos\nQuina és l'opinió sobre altres anyades o volums de/d' Vidigal Reserva dos Amigos?\n“excel·lent vi de nou un crèdit al seu servei d'assessorament. Gràcies”\n“15 pts Revista de Vinhos - de color robí amb tons de color maó. Aroma de fruita madura i baies silvestres. Una boca estructurat ben equilibrat, amb tanins suau, cos mitjà i final suau.”\n“De color robí amb tons de color maó. Aroma de fruita madura i baies silvestres. Una boca estructurada ben equilibrat, amb tanins suaus, cos mitjà i final suau.”\n“Color robí amb tons de color maó. Aroma a fruita madura i baies silvestres. Una boca estructurada ben equilibrat, amb tanins suaus, cos mitjà i final suau.”\n“Nota de tast: De color robí amb tons de color maó. Aroma de fruita madura i baies silvestres. Una boca estructurada ben equilibrat, amb tanins suaus, cos mitjà i final suau. - Enòleg: Antonio Ventura - Elaboració: maceració clàssica, la fermentació en dipòsits d'acer inoxidable a una temperatura controlada de 26ºC - Varietats de raïm: Tinta Roriz, Castelao, Tinta Miúda. - Maridatge: Combina bé amb carns blanques, rostits i formatges amb sabors intensos. - Desar i servir Consells: Servir a una temperatura de 16-18 º C.”\n“El seu color intens em va atreure. Fins aromes de violetes.Fort gust de cafè. Bon vi que, tot i el menú tan variat com el que vam menjar, es va adaptar. Vaig anar amb els companys de treball a Vidigal Wines i el vam provar allà.”


Basquetbloc: Partit d'escoles de Basquet\nPartit d'escoles de Basquet\nEls petits de l'escola de basquet varen fer el seu segon partit amistós, va ser la primera vegada que van trepitjar el pavelló de Taradell.\nMolts nervis tan a la pista com a la graderia, que per cert estava plena de càmeres,davant el debut a casa. El rival va esser el Viladrau , molt mes rodat que nosaltres, i com que son uns "feres"del resultat ja en parlarem un altre dia.\nEn fi, el partit va esser una festa i es va acabar amb un petit refrigeri, per renovar forces. Per el proper 8 de maig tenim programat partit amb el JOAN XXIII i desprès amb el Tona, es tenen que anar foguejant ja que son el futur del club.


Dansa Moviment Teràpia a Reus.\nQuè és la Dansa Moviment Teràpia (DMT)?\n“La DMT és l’ús psicoterapèutic de la dansa i el moviment en un procés que té com a propòsit promoure la integració psicofísica de l’individu”. (Stanton Jones, 1992).\nLa DMT és una psicoteràpia basada en teories psicodinàmiques i pertany al grup de les Art Teràpies com la música, el drama o l’art teràpia.\nEs centra en la connexió entre el moviment i l’emoció, i treballa amb el cos i el seu propi llenguatge: el moviment corporal pot provocar canvis en les esferes psicològiques i emocionals de la persona.\nEs basa en quatre principis bàsics:\n- El reconeixement del valor terapèutic de l’activitat expressiva i creativa.\n- La relació cos-ment.\n- El caràcter expressiu i comunicatiu del moviment.\n- La relació terapèutica.\nLa DMT combina aspectes creatius i expressius per tal d’afavorir el procés psicoterapèutic i així assolir la integració física i psíquica de la persona, és a dir, establir una connexió entre les experiències emocionals, les corporals i les psíquiques.\nS'empra el moviment per a conèixer i explorar noves formes de ser i de sentir, i per apropar-se a sentiments que no poden ser expressats verbalment.\nNo es dirigeix ni es recomana quines emocions s’han d’expressar, ni s'ensenya tècniques de dansa o com cal moure’s.\nLa DMT pot ser un suport important a aquelles persones que tenen dificultats per a expressar-se a nivell verbal, ja que a través del cos, el moviment, la música i la relació terapèutica, es poden trobar altres llenguatges i formes de comunicació. Aquest tipus de teràpia comença allà on les paraules s’han acabat, o on aquestes mai han arribat a estar.\nEl terapeuta interpreta el moviment i la manera a través de la qual la persona s’expressa, mitjançant les seves qualitats en el ritme, espai, pes, temps i fluir, a més de tenir en compte el contingut simbòlic latent en cada gest i moviment.\nL'Art al servei de la persona i la seva salut.\n- Unir els aspectes psicològics i físics de l’experiència emocional a través del moviment.\n- Prestar atenció als aspectes creatius de l’inconscient, com a símbol de les emocions expressades a través del moviment.\n- Connectar moviments i imatges.\n- Emprar la creativitat per a potenciar la salut psicològica.\n- Fer conscient el contingut de l’inconscient i integrar-lo en la consciència.\nEs dirigeix a adults, nens i adolescents que:\n- Vulguin aprofundir en el seu coneixement i creixement personal.\n- Necessitin superar algun tipus de dificultat emocional, psicològica o física.\n- Pateixin algun tipus de trastorn mental, sensorial, emocional o motriu.\nLes sessions poden ser individuals o grupals.


01 de març de 2014\n40 / 24º\n39 / 25º\n01.03.2014 | 00:00\nEl que no diran\na la presentació de Gironacultura\nXèNIA TATALA. GIRONA.\nL'Ajuntament de Girona ha presentat la revista Gironacultura, el que no han explicat és que els comerciants i les empreses de Girona hem rebut un e-mail d'una empresa privada de Barcelona per contractar la publicitat de la revista, acompanyat d'una carta del Sr. Albert Riera, Gerent de l'Ajuntament de Girona, convidant-nos a publicitar-nos en una revista de qualitat, el contracte, però, se signa amb l'empresa de Barcelona que és qui s'encarrega de la publicitat i impressió de la revista.\nDeixi'm donar-li el meu parer: En primer lloc, considero l'e-mail i la carta que he rebut, i el to dels mateixos, com un acte de competència deslleial vers els mitjans de comunicació gironins que des de fa anys ens informen i cobreixen les nostres necessitats publicitàries. En segon lloc, veig inapropiat que l'Ajuntament ens demani anunciar-nos a la seva revista, no oblidem que estem parlant d'una administració pública local i que la seva raó de ser és servir els ciutadans i no dedicar-se a competir amb les empreses del sector privat ni tampoc a utilitzar el poder de l'administració... ja ens entenem.\nPer acabar, només recordar que estem en època de crisi, i que som gironins. Quan les nostres em?preses han de tancar o fer reduccions de personal, són els nostres veïns que es queden sense feina. Ara, a més, aquells que han de servir i protegir els ciutadans donen feina als de fora. No estaria de més aquell famós "Perdoneu, però algú ho havia de dir"! Gràcies, Sr. Riera, ho tindré en compte.\nAlicia, sap vostè\nquè és autoritarisme?\nJOAN JANOHER I SADURNI. VULPELLAC.\nEm fa la impressió que vostè desconeix el seu significat, o almenys això sembla, per tal com insisteix a dir constament que el senyor Mas ho és. I no s'adona que els raonaments que fa servir a les seves trobades de partit s'omplen fàcilment de mentides, que només se les poden creure els que pensen igual que vostès; és llastimós que el poble espanyol hagi de combregar amb aquesta doctrina i que no coneguin la veritable realitat del que és Catalunya.\nTanmateix, senyora Sánchez Camacho: vostè, pel sol fet d'haver nascut i estudiat en aquesta terra nostra, sap sobradament que tot el que ve pregonant és purament fals i contrari als principis de la nostra idiosincràsia. El seu imperi polític és una greu inhibició de poder a favor de la tirania, on diuen reiteradament que vostès són el poder, deixant enrere el significat dels drets que tenim els pobles, aplicant la nomocràcia com a supremacia de poder.\nCom a base de legislació, i contemplant minuciosament el procés comparatiu de la igualtat, es pot revocar al Constitucional la seva acció de llei, per sobre del fonament bàsic, incloent-hi el mateixos jutges i poders fàctics que foren anomenats. Aquest s'esdevé com a exemple a seguir, de la manera intel·ligent que porten a terme la majoria de Constitucions, que sí són flexibles a escoltar i entendre qualsevol proposta dels seus pobles, per la seva autodeterminació o consulta.\nResposta al Lord Voldemort blanenc\nJosep Marigó i Costa. Alcalde de Blanes.\nDesconec on es va inspirar J.K. Rowling quan va escriure la sèrie de novel·les de Harry Potter en les quals es fa palesa la trama tradicional que els que són bons són molt bons i que els que són dolents són molt dolents. A Blanes, i no és cap novel·la, també tenim una història particular de "bons i dolents". El senyor de les forces del mal ha tornat a actuar en forma de carta publicada en aquest mateix diari.\nDe totes les barbaritats i mentides que expressa, i que l'Innominable està repetint des de fa anys, només en vull aclarir una per evitar que es continuï perjudicant la meva família. Quan afirma que "una part important de la seva -meva- família està col·locada a l'Ajuntament de Blanes (curiós, no??)", sàpiga la "gent de bona voluntat" que la meva dona va entrar a treballar a l'Ajuntament l'agost de 1979, molt abans que ens cone?guéssim, i que els altres dos membres de la meva família que també hi treballen ho van fer el febrer de 1984 i el febrer de 1986. Per a la "gent de bona voluntat", jo vaig entrar en la política local el juny de 1999. Per tant, queda clar que tots ells van accedir, a través de les corresponents oposicions, a un lloc de treball municipal sense que jo pogués influir-hi de cap manera.\nAh, una cosa més!; des que he entrat com a regidor a l'Ajuntament de Blanes cap d'ells ha canviat, millorat o ascendit a l'Ajuntament i, evidentment, d'això hi ha la documentació oficial que ho pot acreditar. Des de fa molts anys estic aguantant aquestes i altres mentides i les seguiré aguantant, ja que tinc clar que estic en el bàndol de la "gent de bona voluntat" i així ho demostren les conclusions de totes i cadascuna de les investigacions que fins ara han portat a terme els Jutjats, l'Oficina Antifrau, la Guàrdia Civil, la Fiscalia... que han conclòs arxivant-se.\nAmics i amigues, quan les forces del mal difamen per fer mal, no només me'l fan a mi sinó que l'estan fent a la imatge de Blanes i al conjunt de la ciutadania de "bona voluntat", ja que, vist des de fora, amb aquestes mentides, Blanes pot semblar una "república bananera" i de cap manera és així. És veritat, però, que alguns partits i polítics concrets, hi ajuden fent realitat el "tot s'hi val" per fer mal al que governa. Ells mateixos!\nLa meva pretensió personal i política és que Blanes i els que hi vivim sortim d'aquests moments difícils amb més força i més oportunitats. Des de l'Ajuntament hi estem treballant de valent, amb dedicació plena i voluntat ferma. Després de més de dos anys redreçant errors municipals anteriors i afrontant aquesta crisi tan ferotge per a tothom, avui puc dir que l'Ajuntament de Blanes està en millors condicions i està aprovant accions concretes per solucionar l'accés a un habitatge digne, pal·liar la pobresa energètica, ajudar les entitats socials, col·laborar amb Càritas per millorar les condicions de la distribució d'aliments, contrac?tant vint-i-sis persones en plans d'ocupació, etc.\nLa situació municipal actual ens permet poder endegar projectes com la reparació de la riera i l'obertura al trànsit de la Rambla Joaquim Ruyra, tallada des dels aiguats del 2011. Així mateix, d'aquí a pocs dies iniciarem les obres per millorar la zona turística; passat l'estiu es trauran els pous de captació de la punta de S'Abanell i arranjarem la zona de la plaça dels Països Catalans, al costat dels antics pavellons. Enguany hem posat l'accent a millorar l'atractiu de la nostra vila i facilitar la implantació d'empreses i activitats al municipi. Per això hem reduït les taxes d'obertura d'establiments entre un 50% i un 75%, i un acord amb la Generalitat ens han equiparat a una capital de comarca per facilitar la implantació de serveis comercials de mitjà format. Ara, seguim treballant amb tota la intensitat per fer possible un Blanes més atractiu i que prosperi humanament, social i econòmica.\nEl motiu principal d'aquesta carta ha estat poder aclarir a la "gent de bona voluntat" les mentides i difamacions a què ens té acostumats el senyor en qüestió, per això m'acomiadaré utilitzant una de l'article del Sr. Arbó publicat en aquest diari: "Que tingueu molt bon dia la gent de bona voluntat i als malvats, que els bombin!".\nPortu, un dels jugadors amb opcions de fer les maletes\nLes meduses que causen més picades avancen l´arribada\nIncendi en una ambulància del SEM a Girona\nL´home que només ha tingut una professió: fer de Jesucrist\n«Sense ficció» celebra aquesta nit a TV3 una dècada d´emissions\nL´emissió de l´últim episodi de «Joc de trons» bat tots els rècords d´audiència\nCs lamenta que el PSC descarti un pacte constitucionalista\nVeray demana actuar per solucionar els problemes de les hortes de Sta. Eugènia\n«Hem mostrat com és compatible la independència amb l´estat del benestar»\nSalellas considera que els municipis són «el primer esglaó en el camí cap a la república»


En el Douglas DC3 hi convergeixen una sèrie de factors que fan que sigui la màquina ideal, la que supera amb escreix les expectatives inicials dels seus creadors i respon perfectament als objectius pels quals va ser dissenyat. Hi ha un abans i un després a la mobilitat del món amb l'aparició d'aquest avió comercial, el pas de ser una activitat minoritària i elitista a convertir-se en un sistema massiu de transport, capaç de transformar radicalment les relacions dels pobles de la Terra en unes poques dècades.\nAmerican Airlines va encarregar un nou aparell a MacDonald Douglas Corp. que millorés les prestacions del DC2, per tal de realitzar vols nocturns entre Nova York i Califòrnia, i fer-se amb l'hegemonia del transport costa a costa, repte de la mobilitat nord-americana. Dissenyat per Arthur Raymond i Donald Douglas aprofita i millora l'experiència de l'anterior DC2. El DC3 s'enlairà per primera vegada l'any 1935; anava originalment equipat amb lliteres per tal de fer vols de nit, però això no va prosperar i es va equipar amb 21 seients. L'aparell, que superava a tots els avions anteriors, té les següents característiques:\nVelocitat: 346 km/h\nAutonomia (estimada) 2.560 km\nSostre 7.100 m d'altura\nBimotor de construcció totalment metàl·lica, tren d'aterratge retràctil i per primera vegada pilot automàtic.\nAquestes avançades prestacions van tenir com a conseqüència que al cap de tres anys del primer vol, el 90% del tràfic aeri dels Estats Units es feia amb avions DC3. El vol de costa a costa trigava unes 15 hores, amb tres parades per repostar, el tren més ràpid, l'emblemàtic “Super Chief”, amb tracció diesel des de 1935, s'hi estava 39 hores entre Chicago i Los Ángeles; evidentment al cap de pocs anys els trens intercontinentals nord-americans foren història i passaren a ser peces de museu.\nFins ara hem parlat d'un avió de disseny perfecte que encetà l'era de l'aviació comercial massiva, però hi ha un altre factor decisiu en l'historia d'aquest aparell: l'esclat de la segona guerra mundial que reconverteix el DC3 amb el C47, anomenat “Dakota”, la versió militar de l'aparell, una màquina de guerra massiva, que malgrat no ser un avió de combat va prendre part a moltes batalles, sigui avituallant o bé transportant paracaigudistes. Es considera que va ser un giny fonamental en la victòria aliada d'aquesta guerra. Se'n va construir més de 10.000 als Estats Units i prop de 6.000, sota llicència, a la Unió Soviètica; de la versió civil abans de la guerra ja se n'havien construït uns cinc-cents, això totalitza més de 16.000 unitats i és tot un rècord, el del vehicle de transport col·lectiu del qual s'han construït més unitats al món.\nL'enorme excedent d'aparells que va quedar un cop acabada la guerra, va permetre equipar d'avions moderns i a molt bon preu a gran part de les línies aèries de tots el continents; a Iberia, les línies aèries de l'estat espanyol, n'hi van arribar haver uns 34, els tres primers a l'any 1944 i d'una forma bastant rocambolesca; un contingent de l'USAF es va despistar pel mal temps i tres avions C47 van aterrar per error a la zona espanyola del protectorat marroquí, en aplicar la llei de guerra els avions quedaren immobilitzats, aleshores el govern espanyol va negociar amb els Estats Units la compra dels aparells; aquests amb una bona visió comercial ho van acceptar de seguida i a bon preu per tal de foragitar la omnipresència alemanya a la companyia, i els pilots d'Iberia quedaren encantats dels nous aparells que superaven en molt els atrotinats trimotors Junkers JU 52 alemanys.\nEl DC3 ha volat per tot arreu, ha aterrat a tots els aeroports del món i també a molts llocs que poc tenen a veure amb aeroports, com ara el camp d'aviació de Banyoles-Pla de Martís. El 26 de setembre de 1946, quan Espanya estava sotmesa a un rigorós bloqueig internacional, dos caces Messerschmitt 109 de l'exèrcit de l'aire espanyol varen interceptar i obligar a aterrar a aquella antiga base aèria de la República a l'avió DC3 de la KLM (holandès) que feia el vol Amsterdam-Ginebra-Madrid-Lisboa, un cop aterrat el pilot va demanar explicacions, i els militars espanyols, davant la presència de diplomàtics nord-americans a l'aparell, es van adonar de que havien ficat la pota fins el coll i van intentar sortir-ne com van poder, amb evasives i fent-se l'orni; malgrat reconèixer que si que havien disparat les metralladores, però no com senyal d'intimidació. El pilot holandès va reconèixer a peu el pedregar que feia de pista d'aterratge, va confiar en el seu DC3 i és va enlairar amb normalitat malgrat l'esglai de tot el passatge, afortunadament durant l'esperpèntic incident ningú va prendre mal.\nDesprés de quasi vuitanta anys del primer vol encara queden en servei alguns centenars de DC3 arreu del món, alguns en museus i altres a les remotes selves sud-americanes, transportant persones i coses a llocs on no hi pot aterrar cap altre aparell. Sens dubte el DC3 és el giny que millor representa el segle XX.\nAeroport de Los Rodeos-Tenerife, a cavall dels anys 40/50, el protagonista és el DC3 d'Iberia, matrícula EC-ABQ comprat a la USAF en acabar la II guerra mundial, on havia portat la matrícula NC 44884, al timó porta el núm. 36 de la flota d'Iberia, que el va tenir en servei fins l'any 1965 quan el va vendre a l'exèrcit de l'aire, en aquesta institució el van fer volar fins els anys 80 amb la matrícula T3-58.\nFa el vol núm. 3 d'Iberia que ha sortit de Madrid a les 8:45 i ha fet escala tècnica a Casablanca (¡Quin luxe!, l'aeroport fetitxe del cinema), finalment ha arribat a Los Rodeos a les 16:00; segur que era un dimecres, perquè aquest vol només anava els dimecres, i així anaven les coses en aquells temps (Madrid-Barcelona: dos vols diaris).\nTot respira un ambient casolà, com si fos un petit hotel “avec charme”, hi ha varis personatges, els tripulants que van de vint-i-u boto i rigorós blanc, i en primer terme la protagonista que segurament acaba de començar la seva lluna de mel, però que se la veu cansada després de dotze hores de vol amb aquest artefacte, completa el decorat els carretons de les maletes, més propis d'un carrilet que d'un aeroport.\nEn aquest instant sembla que hi ha silenci, i només ensumem la flaire potent de la gasolina d'aviació i de l'oli calent, però aviat engegaran els dos motors Pratt & Whitney que amb els seus 28 cilindres petaran d'allò més fort, i quan li treguin les calces accelerarà i el brogit serà esgarrifós, enfilarà la pista i s'enlairarà per a menjar-se el món el nostre DC3.\n(Negatiu d'acetat 6x9 propietat del FIVV, fons d'imatge Valero Vilaginés)