Publicació al DOGC de les bases de la convocatòria mitjançant oposició lliure per cobrir places de la categoria de mosso/a de l'escala bàsica del cos de Mossos d'Esquadra (núm. de registre de la convocatòria 46/17).\nLa sol·licitud telemàtica s’ha de tramitar a través de la plataforma Tràmits Gencat. Les sol·licituds enviades per aquest portal queden registrades automàticament en el Registre General Electrònic.\nEl termini s'inicia el dia 8 de juliol i finalitza el dia 27 de juliol.\nQuina titulació acadèmica es demana?. S’ha d’estar en possessió del títol de batxiller, tècnic o equivalents. Si es tracta d’un títol obtingut a l’estranger, cal tenir l’homologació corresponent de l’òrgan competent.\n- Haver complert 18 anys i no superar l’edat establerta per a la jubilació forçosa.\n- Tenir el títol de batxiller, tècnic o equivalents.\n- Tenir una alçada mínima d’1,65 els homes i d’1,60 les dones, i complir el requisit d’índex de massa corporal de Quetelet entre 18,5 i 30. - No estar inclòs en cap causa d’exclusió mèdica de les detallades a les bases.\n- No tenir antecedents penals, ni trobar-se en situació d’inhabilitació absoluta o especial per a ocupacions o càrrecs públics per resolució judicial ferma.\n- No haver estar separat, mitjançant expedient disciplinari, del servei de qualsevol de les administracions públiques o dels òrgans constitucionals o estatutaris de les comunitat autònomes.\n- Pagar la taxa d’inscripció establerta a les bases.\n- Prendre el compromís de portar armes mitjançant una declaració jurada.\n- Estar en possessió del permís de conduir vehicles de la classe B, en vigor, o permisos equivalents d’acord amb la normativa aplicable.\nLa prova física consisteix en la realització dels exercicis físics següents: 1 Circuit d’agilitat, 2 Pressió sobre banc, 3 Cursa de llançadora\nConvocatòria per cobrir 500 places per al cos de Mossos d'Esquadra. sol·licitud de participació\n500 places MOSSOS D'ESQUADRA:\nPublicado por: Jesús. N el martes 06 de junio de 2017\n◄◄◄ Convocatoria de 1 plaza de Auxiliar Administrativo para el Ayuntamiento de CASARES en MALAGA Uniqlo llegará a España este otoño ►►►\nLos Drones generan nuevos puestos de trabajo\nLos camiones autónomos destruirán más de cuatro millones de empleos\nDiscoteca de Benidorm busca camareras sin novios celosos\nEstos son los Puestos de Trabajo emergentes más demandados\nEl sector eólico prevé 30.000 puestos de trabajo\nPuy du Fou dará prioridad de empleo a actores de la región


800 empleats de Banc Sabadell s'han acollit ja a el pla d'ajust\nGairebé 800 treballadors han abandonat ja Banc Sabadell en el marc de el pla d'ajust voluntari que està executat l'entitat, mentre que les aproximadament 1.000 sortides restants tindran lloc durant el mes de març, segons fonts pròximes als sindicats.\nEl pla pactat entre Sabadell i els representants treballadors, amb el qual el banc vol estalviar uns 115 milions d'euros en costos anuals, preveu que 1.817 persones deixin voluntàriament la entidad.Este diumenge s'han fet efectives al voltant de 700 sortides, que se sumen a les 14 jubilacions anticipades de el passat mes de desembre i les prop de 70 desvinculacions es van produir durant el gener.\nPer tant, encara queden prop de mil empleats que abandonaran Sabadell el proper 31 de març. Per garantir la continuïtat de determinats negocis, quedaran set treballadors 'residuals' inclosos en el pla que no sortiran fins a l'abril.\nEl pla d'ajust, que consisteix en sortides voluntàries i no en un ERO, avança segons el previst, de manera que la pràctica totalitat dels adherits estarà fora de Banc Sabadell en el primer trimestre de 2021.Una vegada completades les sortides, el banc haurà de reorganitzar les aproximadament 1.500 activitats que realitzaven les 1.817 persones que s'apartaran de l'entitat entre els 16.000 treballadors que seguiran en plantilla.\nPer a això, Sabadell està anticipant diferents plans de gestió i mobilitat interna, com l'acompanyament de comercials o el retorn equips de servicing a oficines, entre d'altres.\nLes condicions pactades\nPer a les sortides voluntàries, sindicats i banc van signar una indemnització de 35 dies per any treballat i un màxim de dues anualitats. En el cas de les prejubilacions, es va establir el 75% de l'salari anual fins als 63 anys, amb un màxim de 280.000 euros per als nascuts entre 1958-1961, i de 300.000 euros per als nascuts entre 1962-1964.\nDavant la incertesa de el marc laboral, el banc es compromet a cobrir un any de l'pagament a la Seguretat Social en el cas que es retardi la primera edat de jubilació anticipada, ara en els 63 anys.\nAls que es jubilin anticipadament a partir dels 63 anys, els ofereix el 10% (per a nascuts abans de 1956) o el 20% (per a nascuts entre 1956 i 1957) de l'salari anual.


PVC KÖMMERLING | Finestres, portes, cuines i complements | OBERTURES: Finestres i portes de PVC i alumini\nKömmerling Eurofutur Elegance 70\nEls sistemes de finestres practicables o abatibles d’Obertures són ideals per a proporcionar aïllament tèrmic i acústic, alhora que faciliten tasques com la ventilació i la neteja dels vidres.\nLes finestres d’Obertures son una solució de per vida per garantir el perfecte aïllament. Gràcies als elements de reforç dels seus perfils, les finestres son molt resistents e indeformables. També compten amb tancaments d’alta seguretat.\nPVC CORREDERA PARAL.LELA\nLa corredera paral·lela d’Obertures presenta un recorregut molt suau i còmode. Aquest sistema permet a la finestra tancar amb la màxima estanquitat, quedant a més perfectament assegurada per diversos punts de tancament que es distribueixen al voltant de tot el perímetre del marc.\nLa corredera paral·lela ofereix les màximes prestacions aïllants, fàcil conservació i gran durabilitat, ademés ofereix una gran varietat d’acabats diferents.\nPVC CORREDERA ELEVABLE\nCorredera elevable PremiDoor\nLa corredera elevadora PremiDoor és l’opció ideal per cobrir obertures de grans dimensions. Amb els seus perfils de gran inèrcia es poden realitzar fulles de fins a tres metres d’amplada el desplaçament és suau i silenciós.\nEls porticons exteriors (mallorquines) d’OBERTURES aporten clars beneficis al seu habitatge: protegeixen les finestres davant de les dures condicions climatològiques i no es veuen afectades per la humitat i la corrosió.\nPVC CORREDERA LINEAL\nEl sistema de corredisses Premiline aconsegueix un desplaçament suau i silenciós gràcies a la seva sòlida estructura. Amb un perfil de tres càmeres, aconsegueix uns excel·lents valors d’aïllament tant tèrmic com acústic. Disposa d’un tercer carril, per afegir un full mòbil, aconseguint així una major versatilitat de l’estructura.\nAmb la tecnologia GREENLINE millorem el medi ambient. Com ho fem?\nMillora constant dels sistemes per millorar l’aïllament tèrmic, acústic i economizar consums d’energètics.\nReciclatge dels perfils , que es tornen a incorporar al cicle de producció, estalviant així energia i matèries primeres.\nCompliment de les normatives mediambientals de la Unió Europea pel que fa a l’eliminació total dels metalls pesants (cadmi i plom) en els processos industrials.\nAïllament tèrmic = protecció del clima\nReciclatge = preservació de matèries primeres\nEstabilitzants sense plom = protecció del medi ambient\nConnecta't amb OBERTURES\nCarrer de Bretón, 5 Terrassa 08224\n© 2022 OBERTURES: Finestres i portes de PVC i alumini\nHola! Parlem x Whatsapp?


+q mil Paraules: Treballar amb il.lusió\nPublicat per Òscar Rodbag a 6:27\nMaria Rosa Vila 18 de gener de 2010 a les 23:25\nSenyor Rodbag, jo no ho hauria explicat millor. Té vosté tota la meva admiració i respecte. És vosté el millor!\nmanel 24 de gener de 2010 a les 13:19\nS'graeix descobrir blogs com aquest. Amb el teu permís aniré pasant a veure que expliques. Una salutació.


Les impressores entres dimensions (3D) s'utilitzen en entorns tecnològics i industrials des dels anys 80 del segle XX. Al llarg d'aquest temps s'ha integrat el seu ús als mètodes i filosofies dels pensaments de disseny, enginyeril i computacional, ja que des del disseny i l'enginyeria s'ha vist que tenen aplicacions molts útils a altres entorns i en general a la vida. El desenvolupament i entrenament d'aquestes competències (incloent eltreball col·laboratiu, aprendre a aprendre, adaptar-se a situacions canviants, etc.) s'ha introduït al món de l'educació formal i no formal, sent la base de la robòtica educativa.\nA la segona desena del segle XXI es van començar a produir impressores 3Dsenzilles de baix cost, cosa que fa la seva utilització viable per a entorns no especialitzats. Així, persones particulars i petites organitzacions poden imprimir i compartir els models dissenyats per elles mateixes o per altres, per a usos artístics, lúdics, educatius, etc. Naturalment, la robòtica educativa l'ha incorporat ràpidament.\nLa impressió 3D proporciona a l'alumnat una manera de fabricar objectes reals i tangibles segons els seus criteris, necessitats i dissenys. Per les monitores i educadores és una bona eina per a realitzar activitats seguint metodologies actives, basades en la resolució de problemes, aprenentatge per projectes, aprenentatge i servei, etc. onl’alumnat és el centre del procés d’ensenyament-aprenentatge.\nPermet fer algunes activitats senzilles de programació visual per blocs a les quals de manera ràpida es pugui obtenir un prototip per a ser imprès. Resulta molt fàcil d'utilitzar per a persones ja iniciades a laprogramació per blocs o, al contrari, també pot ser una via d'introducció de nous públics a la programació per blocs. També pot ser una presentació o transició entre activitats de programació per blocs i activitats de dibuix amb eines educatives, com per exemple SketchUp o TinkerCad. (Vegeu també: Introducció a Tinkercad)\nRetrieved from "http://wiki.edutec.citilab.eu/index.php?title=Introducció_a_Beetle_Blocks&oldid=14175"


La colla dels dimecres: La xemeneia\nPublicat per Antoni Boronat a 13:11\nTeresa Giménez Pous 29 d’abril de 2010, a les 17:13\nCal ser molt atrevit per dibuixar la xemeneia en primer terme........\nJordà Vitó 29 d’abril de 2010, a les 20:06\ni si et fa nosa pq no talles? l'arbre florit et dona una bona perspectiva de primer pla\nCinta F. Agell 29 d’abril de 2010, a les 20:10\nLa xemeneis és emblemàtica, jo crec que està molt bé així.\nBueno 29 d’abril de 2010, a les 22:02\nHola Antonio, per tratar aquesta xemeneia s´ha de\nser valent, per això: el meu suport. Els colors\nm´agraden més que la perspectiva però en general,\nMªCarmen Morales 30 d’abril de 2010, a les 1:45\nTe ha quedado perfecto ,nosé que más decir FELICIDADES\nLluís Montañá 30 d’abril de 2010, a les 11:32\nJo també estic d'acord amb la Teresa Jordà, l'altre part queda força bé i milloraría més sensa la ximeneia.\nAntoni Boronat 1 de maig de 2010, a les 17:24\nMoltes merces a tots pels vostres comentaris.M'agradaría fer-ho d'un a un peró encara em faig un embolic amb l'ordinador.Tot arribara.


Raúl Agné: «Confio poder veure el camp ple a final de temporada, però ara volem que vingui tothom qui pugui»\nRaúl Agné: «Ha estat un resultat just contra un rival difícil de batre»\nAgné, amb el seu segon, Dani Vidal, en una imatge d'arxiu.\nL'entrenador grana es mostra «ambiciós» de cara al partit del Nàstic contra el Barça B de diumenge al Nou Estadi\nActualitzada 03/09/2021 a les 12:11\nEl Gimnàstic de Tarragona rebrà aquest diumenge, a partir de les cinc de la tarda, al Barcelona B en el que serà el primer partit dels granes davant l'afició del Nou Estadi.\nRaúl Agné s'ha mostrat molt content a la roda de premsa prèvia al matx pel que fa a l'estrena de l'equip a casa, «ens fa molta il·lusió començar a casa amb la nostra gent, a més és un partit molt maco per l'espectador». Sobre el nombre d'aficionats que podran entrar al camp ha indicat que «som conscients que l'aforament és reduït i confio poder veure el camp ple a final de temporada, però ara volem que vingui tothom qui pugui».\nPreguntat pel plantejament que veuran els aficionats del Nàstic que puguin anar al camp, Agné ha dit que «aspiro a tenir un equip reconeixible més enllà del resultat, així és com estarem més a prop de la victòria». També s'ha mostrat clar pel que fa als jugadors que sortiran d'inici, tal com va passar en la primera jornada contra l'Atlético Sanluqueño «tinc més o menys clar l'onze inicial», ha comentat.\nPel que fa al rival, l'entrenador ha reconegut que «els jugadors del Barça B tenen molta creativitat al mig del camp, els hi falta Balde i Gavi, però baixarà Nico del primer equip». Preguntat sobre el plantejament del Nàstic en la primera jornada contra un rival més tancat, Agné ha explicat que «d'equips com els de la setmana passada ens en trobarem tres o quatre», però ha asseverat que diumenge «hem de ser ambiciosos». «La idea inicial és pressionar ser agressius i intensos, però no podem fer-ho tota l'estona així que hem de discutir-los la possessió, tenir la pilota i saber defensar l'espai i la pilota quan calgui» ha explicat l'entrenador grana. «Hem d'estar per sobre el que passi al camp i així tenir opcions de portar el partit per on volem, amb la pilota quan la tinguem i tenint continuïtat en la possessió» ha aclarit.\nFinalment l'entrenador del Gimnàstic considera que «tenim molts arguments a la zona de creació, al mig del camp i a la zona de finalització, per tenir opcions». «Estic convençut que farem un bon partit» ha conclòs.\nEl Nàstic ha d'aprofitar que el Barça B encara està en plena construcció\nComenta el contingut : Raúl Agné: «Confio poder veure el camp ple a final de temporada, però ara volem que vingui tothom qui pugui»


La platja del Cavaió d’Arenys de Mar està en procés de renaturalització. | Ràdio Arenys 91.2FM\nDijous 9 d'agost del 2018\nLa platja del Cavaió d’Arenys de Mar està en procés de renaturalització.\nFoto: (Ajuntament d'Arenys de Mar)\nL’Ajuntament d’Arenys fa una crida …\nEl Consorci de Promoció Turística …\nJa es poden enviar fotografies pel concurs fotogràfic de La…\nEls macips, macipes i macipets assajaran avui els goigs de …\nDe la mà del biòleg arenyenc Pere Alzina, aquesta iniciativa pretén accelerar la seva restauració ecosistèmica i protegir l’hàbitat sorrenc. El projecte, basat en diferents zones, es va constituir fa cinc anys entre el govern i l'oposició que hi havia en aquell moment a l’Ajuntament d’Arenys de Mar.\nL’Ajuntament va arribar a un acord polític per decidir i determinar cada zona de preservació de patrimoni i de recuperació d’ecosistemes. Van dividir la platja en zones i les zones en colors segons els usos que els hi volien donar, com natural, gastronòmic o esportiu. Posteriorment, van demanar-li al biòleg Pere Alzina fer un projecte per omplir aquestes zones i ajudar a la renaturalització d’aquestes zones malmeses. Alzina ha explicat que va presentar el projecte fa uns tres anys i no va ser fins a l’any passat que es va iniciar.\nEs van dividir les zones en desembocadures de rials i rieres, penyes amb vegetació o l’estesa de sorra. En aquest últim cas, Alzina ha destacat que hagués preferit que tingués continuïtat però, per contra, l’Ajuntament va decidir posar una zona esportiva entremig. Segons Alzina, en total entre un 40% i un 60% de l’espai és zona de protecció i de recuperació d’ecosistemes, mentre que l’altre restant és zona d’ús lúdica social.\nFinalment, Alzina ha destacat que la platja de la Picòrdia està dedicada principalment al bany tant de persones com de gossos, mentre que a la Musclera no hi quedava espai per a dedicar-la a la renaturalització.


Més de 20 morts en la primera jornada de l'operació militar "Marge Protector" a la franja de Gaza\nIsrael intercepta un míssil de Hamàs que anava dirigit cap a Tel Aviv\nRedacció 08/07/2014 - 17.47 Actualitzat 09/07/2014 - 01.04\nLes sirenes alertant d'un possible atac aeri han tornat a sonar a Tel Aviv. Per primera vegada des de l'any 2012, Hamas ha llançat un míssil cap a la ciutat costanera, tot i que ha estat interceptat per Israel.\nLes imatges en directe de la televisió han mostrat un doble esclat de fum, just després que sonessin les sirenes. Segons una font militar israeliana, el sistema d'intercepció Iron Dome ha enderrocat el projectil disparat per milicians palestins. La periodista de "Haaretz" Gili Cohen ha penjat al seu compte de Twitter una imatge on es veuen dues taques al cel de Tel Aviv:\n¿ Gili Cohen (@gilicohen10) July 8, 2014\nLes alarmes prevenint atacs aeris també han sonat a Jerusalem i Hamàs ha admès haver llançat una desena de coets Katiúixa contra dues bases israelianes.\nSegons les xifres facilitades pel portaveu de l'exèrcit, Peter Lerner, les forces israelianes han llançat 146 atacs, 98 dels quals contra zones en les quals actuen les llançadores de coets de Hamas. A més, el sistema antimíssils Iron Dome ha interceptat 23 del centenar de coets que s'han llançat.\nEl braç armat de Hamas, les brigades Azedin al-Kasem, també han fet una temptativa d'infiltració a Israel per mar, avortada per l'exèrcit israelià, que ha abatut quatre milicians. En l'enfrontament, un soldat israelià ha resultat ferit lleu.\nOfensiva israeliana a Gaza\nAquest míssil arriba hores després que Israel hagi intensificat els bombardejos a la Franja de Gaza. L'exèrcit israelià i Hamas creuen atacs en la primera jornada de l'operació militar "Marge Protector". En total, almenys 23 persones han perdut la vida aquest dimarts, entre els quals hi ha tres palestins menors d'edat.\nSegons el portaveu d'Emergències de la Franja de Gaza, Ashraf al-Qedra, cinc membres de Yihad Islàmica han mort durant un atac contra el cotxe en què viatjaven. Un sisè milicià, presumpte membre de Hamas, ha perdut la vida en un bombardeig israelià sobre Deir al-Balaj. A més, els bombardejos israelians han deixat al voltant de 80 ferits, la majoria dels quals civils.\nIsrael ha mobilitzat sobre el terreny 1.500 soldats i també 40.000 reservistes en una ofensiva per aire i mar. El govern de Netanyahu, però, podria estar preparant una incursió terrestre a la Franja i ja ha advertit l'exèrcit que es prepari per una llarga campanya militar.\nEl president palestí exigeix a Israel que aturi immediatament l'ofensiva a Gaza\nUna escalada de tensió que s'inicia amb la mort dels tres joves israelians\nTensió i bombes entre israelians i palestins


Converses telefòniques evidencien que l'entorn dels jihadistes del 17-A ja sospitava d'ells\nTV3 ha tingut accés a una part de les comunicacions que no han permès als Mossos anar més enllà\n1 min. Barcelona 27/11/2018 17:06\n651x366 Mohamed Houli Chemlal –supervivent d’Alcanar i processat per terrorisme–, Youssef Aalla i Younes Abouyaaqoub, membres de la cèl·lula, preparant els explosius, en una imatge que forma part del sumari del cas / ARA Mohamed Houli Chemlal –supervivent d’Alcanar i processat per terrorisme–, Youssef Aalla i Younes Abouyaaqoub, membres de la cèl·lula, preparant els explosius, en una imatge que forma part del sumari del cas / ARA\nL'entorn més proper als membres de la cèl·lula jihadista de Ripoll, que va matar 16 persones i en va ferir centenars en els atemptats de Barcelona i Cambrils del 17 d'agost del 2017, sospitava d'ells. Així ho evidencien les converses telefòniques intervingudes just després dels atacs terroristes a amics i familiars seus, i que ha avançat TV3.\n"L'Omar m'ha fet espantar", diu en un d'aquests fragments la germana de Mohamed i Omar Hichami –morts abatuts en l'atac de Cambrils– a la seva cunyada. "Jo dic que són ells, perquè les seves maneres últimament no m'agradaven", conclou la conversa que forma part del sumari.\nPoc abans dels atemptats, Moussa Oukabir, també abatut a Cambrils, havia enviat un vídeo a una de les seves germanes que explicava què passa quan un musulmà mor. "Aquest noi ha anat al paradís", deien altres familiars del jove en les converses intervingudes.\nEn total els Mossos d'Esquadra han estudiat el contingut d'una vintena de converses, moltes de les quals, segons TV3, no van més enllà per por.\nEl ritme de contagis cau per sota de l'1 però Salut aigualeix la millora


Falten dies en el calendari (Laura Ràfols)\nSi és vol que la Lliga sigui professional, que ho sigui en tots els sentits\n3 min. 20/11/2018 20:15\n651x366 Falten dies en el calendari / FIRMA FOTO Falten dies en el calendari / FIRMA FOTO\nUna de les coses que crec que són vitals en l’esport és l’organització. Tots els partits i els entrenaments s’han de preparar amb un temps determinat. Tot està pensat i estudiat perquè el dia del partit tothom hi arribi al 100%. Però què passa quan aquest temps és limitat? Com s’ha de preparar un partit sense totes les jugadores?\nAquest estiu hi ha Mundial femení a França. Comença el 7 de juny. Això significa que la Lliga Iberdrola s’ha d’acabar abans, ja que les jugadores ja hauran d’estar concentrades al mes de maig per poder-lo preparar.\nLlavors, quines solucions hi ha? Es disputen les mateixes competicions, però amb menys temps. La Copa de la Reina canvia el format i ara es jugarà en caps de setmana, mentre que els partits de Lliga seran entre setmana. Hi ha parades per seleccions gairebé cada mes, i moltes jugadores marxen amb el seu país una mitjana de 10 dies per mes. Molts deveu pensar que no passa res, que hi ha moltes lligues en què es juguen dos partits per setmana, però la qüestió no és aquesta. El tema és que la Lliga no és professional, que per molt que vulguem que ho sigui continuen havent-hi moltes jugadores que treballen i han de demanar-se dies de vacances. Que, si ho fem, fem-ho bé, perquè fer-ho a mitges i amb una solució pensada a cuita-corrents no serveix. ¿L’any vinent què farem? ¿Tornarem a canviar-ho tot segons d’on bufi el vent?\nEs veu que si ets de les que van amb la selecció, t’has d’oblidar de tenir dies lliures. A veure què us heu pensat, que això de descansar està sobrevalorat! Doncs si voleu tenir un bon espectacle i gaudir d’un equip de futbol, estaria bé que els deixéssim temps perquè es preparin i es concentrin. I és que les dinàmiques en un equip són molt importants, i no es pot parar la competició cada mes per jugar partits de seleccions perquè al final qui acaba patint és el club. I se suposa que és el que més importa a la jugadora, perquè és gràcies a jugar-hi cada setmana que pot anar a defensar el seu país després. Caldria que ens paréssim a pensar uns segons per trobar alguna solució a tot el que envolta la Lliga Iberdrola.\nSi el que es vol és que la Lliga sigui professional, que ho sigui en tots els sentits. Remarco que no em queixo de la quantitat de partits, sinó de la mala organització. No ens oblidem que les jugadores també tenen un seguit de necessitats.\nPer cert, aquest cap de setmana i com a novetat de la temporada 2018-2019 hi ha un partit de la Copa de la Reina al Miniestadi. I no és només un partit: hi ha un derbi, a les 15 h. Sí, a les 15 h. Del tema de l’horari ja en vam parlar un dia, però hi seguirem insistint fins que algú faci algun canvi.\nNeymar i Mbappé, lesionats amb la selecció a pocs dies del PSG-Liverpool


La Barceloneta amb l'aigua al coll: Querella del fiscal per una central energètica pionera a Gas Natura\nQuerella del fiscal per una central energètica pionera a Gas Natura\nLa Fiscalia de Barcelona ha presentat una querella contra tres tècnics de la companyia Gas Natural i un cap de servei de la Direcció General d’Energia de la Generalitat per la instal·lació a la seu de l’empresa a la Barceloneta d’una pila de combustible destinada a la generació d’electricitat en què s’utilitza aigua, hidrogen i gas natural. És una minicentral elèctrica pionera, però que ha generat recels entre els veïns i que, al final, ha acabat als jutjats per presumptes irregularitats en els permisos i per contaminació acústica.\nLa querella del fiscal de Medi Ambient Francisco Javier Pérez Ruiz detalla que amb motiu de l’obertura de la seu de Gas Natural a la Barceloneta es va instal·lar al seu interior una pila de combustible per generar electricitat i calor. Aquest aparell de vuit metres de longitud per 2,70 d’amplada, situat a l’interior de l’edifici, és d’una eficiència superior a altres tecnologies, segons la companyia. La instal·lació va anar a càrrec de la responsable de tecnologia de l’empresa, T. C. S., i del tècnic d’innovació, A. J. S, i el responsable del manteniment és V. E. M,. l’encarregat de mitjans, tots ells querellats. El quart acusat és E. S. F., cap de servei d’autorització d’instal·lacions elèctriques de la Direcció General d’Energia. Se’ls atribueix a tots un presumpte delicte contra el medi ambient (contaminació acústica), falsedat de document i prevaricació.\nLA NORMATIVA / El fiscal relata que segons l’ordenança municipal per a l’aprovació de l’ús de generadors d’energia era necessària la concessió d’una llicència ambiental municipal, que es concedeix reglada si la potència dels aparells és superior als 200 quilowatts. Si és inferior, és necessària una mera comunicació a l’ajuntament. El mateix es fixa en la normativa de la Generalitat.\nLa pila de combustible va començar a funcionar el gener del 2008 i el juny d’aquell any es va practicar una inspecció per part del querellat E. S. F., cap de servei de la Direcció General d’Energia. En aquest document es va fer constar que la potència del generador era de 276 quilowatts i que en el període de dues hores en què va durar la inspecció la potència mitjana era de 201,6 quilowatts.\nSegons la fiscalia, com que els responsables de l’empresa preferien una qualificació de la instal·lació que els permetés realitzar l’activitat amb una mera comunicació a l’ajuntament, van acordar amb el cap del servei que es fes constar una potència diferent. I així es va fer en la inscripció definitiva a la Generalitat, on es va exposar que la potència era de 200 quilowatts, quantitat molt diferent i inferior a la real. Un portaveu de la Conselleria d’Economia va assegurar ahir que es va cometre un error a l’apuntar en la inspecció la potència nominal de la màquina i que en lloc de quilovolts es va posar quilowatts. Va afegir que la fiscalia aplica una normativa que, al seu entendre, està derogada.\nCONTAMINACIÓ / L’acusació relata que, després que la pila de combustible comencés a funcionar, veïns d’un edifici pròxim a la seu de Gas Natural van començar a patir sorolls per sobre del màxim previst per a zones urbanes, cosa que els produïa insomni i irritabilitat. Per aquest motiu també s’atribueix als querellats un presumpte delicte contra el Medi Ambient o de contaminació acústica. Aquests sorolls podrien procedir dels ventiladors extractors necessaris per evitar una temperatura excessiva en la pila de combustible.\nFonts de Gas Natural van manifestar ahir que desconeixien la presentació de la querella, a la vegada que van assegurar que compten tant amb la llicència de l’ajuntament com del registre sobre energies de règim especial de la Generalitat. Van insistir que la pila d’hidrogen és segura i com que genera electricitat mitjançant processos químics s’eviten les vibracions i alts nivells acústics.\nHOTEL, MAR, BARRERAS VISUALES (POR LLÀTZER MOIX)\nEl Ayuntamiento de Barcelona gastó miles de euros ...\nQuerella del fiscal per una central energètica pio...\nLas inyecciones de liquidez a los bancos impidiero...


Desconnectem a Altafulla! – Grandalla\nAltafulla, municipi situat a la comarca del Tarragonès, a la Costa Daurada, ha estat el lloc escollit per a realitzar el penúltim Desconnecta del 2017, efectuat el cap de setmana del 10 a l’11 de juny. Una decisió que no ens extranya pas ja que Altafulla té un munt de coses interessants: resguardada per dues muntanyes (la de Sant Joan i la de Sant Anton) en aquesta localitat hi desemboca el riu Gaià. A més, té ofertes d’activitat per a tots els gustos: si som més d’aigua, podem gaudir de les magnífiques platges; si nó, podem fer magnífiques rutes a peu o en bicicleta. Seguiu llegint per conèixer com van gaudir els nostres participants del cap de setmana en aquesta localitat.\nAltafulla: vista des del mar\nEl cap de setmana va començar el dissabte a primera hora del matí, quan les i els participants van trobar-se a l’estació de Renfe Sabadell Centre per tal de dirigir-se a l’Estació de Sants de Barcelona. Un cop allà, era el moment de pujar al tren que els portaria fins a Altafulla.\nAl tren direcció Altafulla\nArribats a l’estació del municipi, un petit esforç: caminada fins l’alberg Casa Gran d’Altafulla, que ha estat el que ha acollit en aquesta ocasió als nostres participants.\nEn Manuel, voluntari de Grandalla, ens mostra l’Alberg\nLa Patricia a l’entrada de l’alberg\nUn cop localitzat arribats a l’alberg era hora de fer una petita parada per dinar i, tot seguit, instal·lació a l’hotel i una petita migdiada per reposar forces després del viatge.\nDinant a la fresca\nMoments del dinar\nSomriures durant el dinar\nUn cop recuperada l’energia, els participants vàren dirigir-se a fer una petita visita pel centre històric d’Altafulla (les antigues muralles d’Altafulla, el castell…).\nVisitant el centre històric d’Altafulla\nDescobrint el centre històric d’Altafulla\nPassejant pel centre històric d’Altafulla\nCaminant pel centre històric d’Altafulla\nCaminant pel bell centre històric d’Altafulla\nMés tard, el grup es va dividir en dos: els més partidaris de l’aigua van anar a passar una estoneta a la platja; la resta, a fer una volteta i prendre alguna cosa. Tot seguit, soparet i cap a prendre alguna cosa tot prenent la fresca i fent uns bons riures!!\nPart del grup preparant-se per a una sessió de platja\nEl diumenge va començar a Altafulla tot fent un bon esmorzar i deixant les maletes i les habitacions preparades per a la posterior marxa.\nMoments a l’alberg\nA continuació, els participants van anar de compres per Altafulla i a fer un passeig per la platja. Més tard, tocava anar a prendre alguna cosa fresca i de dinar.\nPrenent alguna cosa\nA la tarda era hora de tornar cap a casa. Ha estat un cap de setmana fantàstic. Ens veiem al proper Desconnecta!!\nBen contents ens acomiadem fins la propera!


Resum literari 2019! · Et recordaré\nHome » General » Resum literari 2019!\nLa veritat és que aquest any ha estat carregat d’esdeveniments, certamens i publicacions, així que aniré desgranant amb explicacions i fotografies aquests successos des de la meva perspectiva i punt de vista.\nÒbviament parlaré de coses en les que m’hi he involucrat d’una forma o altra, per blocs. És possible que em deixi alguna coseta, però ja l’afegiré!\nNo hi afegeixo un llistat dels llibres què m’he llegit, que si no mai acabaria!\nEspero que gaudiu aquest resum! Bon any 2020 si estàs llegint això!\nEntrevistes a Ona Bitlles\nDes de la ràdio municipal de Sant Pere de Riudebitlles em varen entrevistar a finals de gener en el seu programa 200 de “L’hora del conte” per parlar una miqueta sobre els meus projectes i els vaig fer un avançament del que s’acostava… Et faré dansar l’ànima.\nPodeu llegir i escoltar com va anar en aquest enllaç.\nI en aquest altre hi teniu la narració del meu relat “L’escriptura el mirall de l’ànima“, també a “L’hora del conte“. Un programa que circula en una xarxa de més de cent ràdios locals, fins i tot la d’Andorra, i que per tant, el deuria sentir força gent.\nLa segona entrevista va ser el dissabte 20 d’abril, l’endemà de la presentació del meu segon llibre auto-editat, a Sant Quintí. Va ser un dissabte i va ocupar una hora, malauradament no disposo de l’àudio d’aquesta entrevista! Si me’l fan arribar ja el penjaré.\nGràcies a la Pilar Castro, al Lluismi Garcia, a l’Amadeu Parache, al Jaume Font, i a qui més participés en les entrevistes i lectures.\nLa preparació del meu segon recull de relats em va ocupar la major part de l’inici de l’any fins a la seva publicació a l’abril.\nAcabar d’escriure, retocar, perfilar relats, la tasca de corregir, les il·lustracions interiors i la portada, el pròleg, les imatges promocionals, la maquetació, impremta, totes les converses i preses de decisions que comporta amb les persones implicades en aquestes tasques, porta feina, molta feina.\nUna feina que es torna gratificant en veure el gran resultat obtingut amb una estètica ben definida que simula el cosmos i s’adequa totalment a l’estil predominant dels relats amb les diferents tonalitats roges, a més a més amb la clara referència en la portada on també hi surt a la mà de la noia, el personatge que trobem en la portada d’Et faré ballar la ment (2017), anterior llibre de relats del que ha sorgit aquest segon i que van estretament lligats.\nAprofito per saludar i agrair per fer-ho possible, Albert Torrents, Clàudia Sánchez, Ricardo Villas i Sònia Torné.\nTambé en vaig fer punts de llibre amb l’ajuda del meu amic Ferran Duran, que varen quedar de meravella!\nA Et faré dansar l’ànima tornarem a viure dins la pell de personatges o mons ja visitats, com en els relats “Mar de glaç”, “Els bessons”, “La senda del guerrer”, “Quin parell!”, o la gran ciutat de Crisòl. Una edició amb solapes més optimitzada que l’anterior llibre, on ja es comença a notar l’experiència d’auto-editar.\nPer saber més sobre Et faré dansar l’ànima, fes clic aquí!\nNomés vaig programar dues presentacions, una a Sant Quintí el 19 d’abril i una a Sant Pere de Riudebitlles el 23 de maig. Ho pots veure aquí.\nI en vaig publicar una crònica explicant com van anar: aquí.\nEl resum seria que en la de Sant Quintí, a banda de sentir-me com a casa, es va omplir la biblioteca del tot, varem llegir alguns relats i parlar dels dos llibres i en acabar un tast de vins, gentilesa de Qualiavins.\nA Sant Pere no forem tants, però també vaig ser com ser a casa, el Jaume Felipe, bibliotecari va conduir la presentació la mar de bé.\nPresentació a Sant Quintí\nAquest any també vaig recopilar els reculls de premsa en el que sortís “Et faré dansar l’ànima” i coses relacionades.\nEl Xavier Gonzàlez, periodista del 3de8 em va entrevistar, publicant-ho a la secció de cultura la setmana de Sant Jordi.\nLa Fura i El Cargol també varen fer ressó del nou llibre.\nHo podeu trobar tot aquí!\nEl llibre, a Rac1 i 8TV\n“Et faré dansar l’ànima” va tenir una breu aparició al programa “La segona hora“, de Rac1, emès alhora a 8TV, igual que ja ho va fer “Et faré ballar la ment” i “Et recordaré“, anys anteriors, i que podeu escoltar aquí.\nHo podeu veure en el vídeo a continuació i al meu canal de YouTube.\nDe Sant Jordi hi ha tanta cosa a dir i anava tan de bòlit que no vaig crear-ne l’entrada al seu dia, aquí en faré un resum.\nDurant el dia, vaig estar signant llibres de 12h a 14h i de 18h a 20h a la parada d’autors locals penedesencs a la rambla, amb altres companys i companyes d’escriptura, entre els quals, l’autor del pròleg d’Et faré dansar l’ànima, el riudebitllenc Jordi Romeu Carol. Aquí sota en teniu algunes fotografies.\nQue Sant Jordi és el meu dia preferit ja no és un secret! I és per moments i persones com aquests. @jordi_romeu_carol l'home que ha escrit el pròleg d'Et faré dansar l'ànima i escriptor riudebitllenc. @alberttorrents_sax company i amic que ha revisat i corregit Et faré dansar l'ànima ♥ i Et faré ballar la ment ? #etfaredansarlanima #etfareballarlament #EtRecordaré #llibre #book #bookstagram #instabook #read #writer #writersofinstagram #català #santquinti #penedes #vilafranca #escriure #santjordi #stjordi #diada #catalunya\nA post shared by Miquel Florido Díaz?♥ (@et_recordare) on Apr 23, 2019 at 5:09am PDT\nDe 17h a 18h vaig estar signant llibres a la llibreria Abacus, també a Vilafranca.\nHe assistit a uns quants actes com espectador. No aprofundiré en aquests actes per no allargar més el resum, però en faré un llistat.\nPresentacions d’altres llibres:\n-Els límits del Quim Porta – Josep Pedrals\n-Fins que siguem lliures – Sergi Sol\n-Si vols que t’estimin – David Monteagudo\n-La primera vez que vi un fantasma – Solange Rodríguez\n-El gran salt d’en Clarinet – Jordi Romeu\n-II Relats eròtics amb DO Penedès – Diversos autors\n-Sant Quintí a la premsa en temps de Joan Sardà i Lloret, Segon període – Aureli Díaz i Ramon Creixell.\n-La pell sobre el setí – Miquel Cartró\n-Terra de Marca – Jordi Romeu i Jaume Font\nEn canvi també he participat d’altres actes com a ponent o col·laborador.\nRiudevins i Riudelletres\nEl 4 de maig vaig ser al Riudevins, a Sant Pere de Riudebitlles, recitant en el portal d’una casa antiga amb arc de pedra, els meus relats curts. El Riudevins es va fusionar amb el Riudelletres aquest cop, aprofitant l’acte de tasts de vins i combinant-lo amb literatura, un maridatge ideal.\nEl Riudelletres és una trobada de persones vinculades amb el món literari on es treballen diferents àmbits en cada trobada. Es va fer al setembre.\nTot sobre el Riudelletres a través del seu portal web.\nRiudelletres 2019 de setembre\nA través del col·lectiu Mir Geribert, originat a partir dels Riudelletres i amb la principal implicació de Jordi Romeu Carol i Bienve Moya, grup del qual en formo part, es varen organitzar unes xerrades al Centre d’interpretació de la Malvasia, al Celler de l’hospital de Sitges.\nLa xerrada a la qual vaig assistir va ser el 19 de juliol i varem parlar sobre els gèneres literaris, el seu ús i la seva necessitat.\nEl balanç corresponent a participació / premis rebuts d’aquest any ha sigut francament alt! Faig una valoració ben positiva, perquè del total de sis participacions en certamens, cinc varen obtenir un reconeixement. Ho podeu veure aquí!\n–1r premi de poesia al certamen literari de Sant Jordi, Pere Ribé i Durban, de Torrelavit. L’alcalde i el bibliotecari em van fer entrega del premi.\nTorrelavit St Jordi 2019\n–3r premi de narrativa, categoria adult, al certamen literari de Sant Pere de Riudebitlles, organitzat per l’associació Rivo Birlarum. Em varen entregar el premi els organitzadors junt amb els locutors de l’Hora del conte.\nSt Pere, St Jordi 2019\n–Menció d’honor per narrativa adult, al certamen de Sant Jordi de Sant Quintí de Mediona, organitzat per la biblioteca Joan Sardà i Lloret.\nEl meu pare llegint el relat, St Quintí, St Jordi 2019\n–Finalista amb premi de publicació del relat al III certamen de relats eròtics amb DO Penedès.\nL’acte, organitzat per tercer any consecutiu per l’associació Futura Local i la DO Penedès, es va dur a terme a Mas Rodó, terme municipal de Sant Joan de Mediona. El certamen consisteix en escriure un relat eròtic que es desenvolupi en un entorn vitivinícola associat al Penedès. Aquí podeu trobar les bases.\nEl meu relat serà publicat en el llibre que recopilarà els millors relats presentats. Sortirà al llarg del 2020. El llibre compta aquesta edició amb una correcció acurada per part d’una filòloga de llengua catalana. Espero que aviat el pugueu llegir!\nAdjunto algunes poques fotografies de l’acte i un vídeo on es pot escoltar com en Toni Regueiro, actor i presentador de l’acte, crida el meu nom com a finalista.\nL’acte, a Mas Rodó\n–Finalista per segon any consecutiu al V premi literari Guillem de Belibasta, de Tragó de Segre. A l’enllaç hi teniu tota la informació d’abans d’anar al certamen.\nNou escriptors varem resultar finalistes i es varen donar 4 premis, els quals varen ser editats i publicats en el llibre anual, a través de l’editorial Salòria.\nPrimer varem sopar, i en el sopar vaig poder conèixer altres autors i familiars dels autors. L’acte va estar carregat de contingut, ajuntant la Festa Major, el Correllengua i el certamen i ple d’emoció fins a l’últim moment.\nCom l’any anterior, un autèntic plaer formar part d’aquest acte i aquesta festa que fan a la petita població de Tragó de Segre (Lleida).\nAquí teniu la crònica de l’acte a la seva pàgina. I jo us deixo algunes fotografies:\nMUSA va ser, i segueix sent, un web-relat dividit en uns teòrics deu capítols, que varen ser més en el fons, on vaig experimentar diferents formes d’integrar i explicar una història a través de la xarxa.\nDes de l’ús d’imatges creades expressament per acompanyar el text i que s’hi adeqüen a la perfecció, a música per tenir de fons, amb unes lletres i un to que es correspon amb la temàtica de cada capítol, passant per enllaços que distorsionen i amplien els capítols, fent-te dubtar de què és real i què és ficció.\nMUSA parla d’un amor. Parla del romanticisme, de l’ego, de la vanidositat, de seguir sent un mateix mentre estimes, i de saber en quin punt t’has d’equilibrar per estimar i ser estimat a parts iguals. Tot des d’una absorbent història totalment imprevisible amb un final de bogeria. El pots llegir gratuïtament en aquesta web. Que comenci la música.\nPodeu llegir MUSA, si encara no ho heu fet, en aquest enllaç.\nL’any ha acabat amb el sorteig de nadal que vaig realitzar a través del meu Instagram @Et_recordare i amb la col·laboració de la bookstagrammer @meyonbook. Cada un va sortejar un dels meus llibres entre els participants, amb aquestes bases, i ho varem decidir en directe a través d’un live del mateix Instagram que vam fer conjuntament.\nEls llibres varen ser repartits entre un poble proper a Benidorm i un proper a Lleida i les afortunades van ser @avegadesllegeixo i @maisseportraits, les dues van escollir Et faré ballar la ment (millor per començar!) i el varen rebre abans de cap d’any amb el punt de llibre i la caixeta corresponent.\nLa web etrecordare.cat\nHe arreglat tots els apartats de la web un per un, des de l’entrada fins a l’apartat de compra, optimitzant entrades i pàgines com Art, Ressenyes, Llibres i afegint sinopsis i capítols de mostra de cada un….\nI ara fixeu-vos en el logo… L’ull s’ha clos.\nEstigueu atents a les xarxes socials. Fixeu-vos en aquest ull clos.\nBen aviat tindreu novetats. Estic treballant amb amics i amigues en el projecte més gran que he escrit. La xarxa ens embolcalla, no la deixeu escapar.\nNomés puc avançar que aquest 2020 sortiran, ja confirmats, dos llibres amb el meu nom com autor.\nI possiblement acabi un tercer que també vegi la llum cap a l’estiu.\nNo us perdeu els jocs! De moment tipus test per saber si has entès el que has llegit… Tot un repte!\nPer cert! L’edició digital d’Et faré dansar l’ànima ha baixat a només 2.99€, aprofita! I gratis amb Kindle Unlimited. Et faré ballar la ment es manté a l’irrisori preu d’1.99€.\nRecorda que si t’has llegit qualsevol dels meus llibres o els primers capítols d’Et recordaré, pots enviar-me una crítica o ressenya i la penjaré en aquesta pàgina! Agraït!\nGràcies per haver arribat fins aquí! Ens llegim!


Acció anti-transgènics a Lleida (2 juny) - Indymedia Barcelona\nAcció anti-transgènics a Lleida (2 juny)\nper APC\t 02 jun 2005\nAcció de protesta contra els Transgènics.\nAvui dijous dia 2 de juny s’ha realitzat una acció de protesta contra els cultius transgènics i de critica a la postura del nostre govern, del DARP i de la Universitat en relació a aquests cultius.\nEl lloc de l’acció ha sigue el Rectorat de la Universitat de Lleida, on es celebrava la segona trobada del IOBC amb el títol de Ecological Impact of GMOs (per més informació www.eigmo.udl.es). Diferents investigadors d’universitats i centres d’investigació d’arreu del món s’han trobat aqui per parlar dels possibles impactes dels transgènics en la fauna i en les plantes. També hi participaven investigadors de cases comercials com Monsanto, Pioneer i Syngenta (aquests presents en l’equip científic de la trobada), que ja sabem la seva postura.\nL’acció ha consistit en fer una plantada de creus en la gesta de davant de l’edifici del Rectorat de la UdL i una penjada de pancartes i de cartells a la universitat. El que s’ha volgut representar és la mort del territori i de la pagesia davant de la imposició dels cultius transgènics al nostre país. També s’ha volgut recordar la postura del nostre Govern i del Decret de Coexistència que volen fer per tal de (mal)legislar la (im)posible coexistència dels diferents sistemes de producció: transgènica i lliure de transgènics.\nEn el document adjunt podeu veure el manifest que s’ha realitzat i veure algunes fotografies de l’acció que ens han facilitat la gent de SuportPonent (http://www.nodo50.org/suportponent/article.php3?id_article=524, si no aneu a www.nodo50.org/suportponent/ i trobareu l’acció penjada).\nPer acabar comentar que l’acció s’ha realitzat des de l’Assemblea Pagesa de Catalunya, Alternativa Estel, la CGT i l’Ateneu La Maranya de les terres de Ponent.\nRe: Acció anti-transgènics a Lleida (2 juny)\ncomunicat.doc (21 KiB)\nper crític\t 03 jun 2005\nla denúncia: un 10.\nl'escenografia: un 5 (comença a ser massa recurrent això dels monos blancs i la parafernàlia de la desinfecció)\nel tema de les creus: fatídic zero.\nper xut\t 03 jun 2005\nMite'l el crític. I a tu qui t'ha demanat cap mena de puntuació? o et creus per sobre de tot per valorar amb quatre cops de tecla sense fotre res?\nper a critic\t 03 jun 2005\npots ficar una accio teva per a q la pugam puntuar?\nNi ganes, company/a. Les accions no es fan per a que tu les puntuis. Les accions es fan per cridar l'atenció, de manera vistosa, sobre una problemàtica. I es fan en funció de les capacitats, de qui es vol que sigui el receptor de la mateixa, del lloc on es faci, del context polític o del grau de suport, entre d'altres. Per tant, pots deduir que la teva "valuosa" i "científica" valoració la porta fluixa a tothom, listillo.\nAixò va pel "crític" de dalt.


“D’aquesta en sortirem més pobres i més ximples”, Óscar Tusquets - BARCELONA RADICAL\n“D’aquesta en sortirem més pobres i més ximples”, Óscar Tusquets\nSis mesos i una pandèmia després de l’aparició de Pasando a limpio ( Acantilado), un compendi lliure i implacable de les seves idees sobre la vida i l’art, Oscar Tusquets ja té en cartera un nou assaig amb el títol provisional Vivir no es tan divertido y envejecer, un coñazo . D’aquí uns dies farà 79 anys i presumeix de “vell rondinaire”, tot i que la seva indignació no és enrocada, sinó vital i divertida, motor creatiu i preludi, gairebé sempre, d’una gran rialla.\nCRÍTIC I VITAL\n“Jo sempre dic: ‘Deixeu-me arribar a la mort viu’; veig molta gent covarda”\nEnvellir és una murga?\nVaig començar a escriure el llibre abans de la crisi del coronavirus i era un pamflet. Però ara té una lògica demolidora: l’acceptació de la mort. Parlo d’això. La lluita per la vida i el triomfar sobre la mort és una cosa fantàstica, i en canvi el conformar-se es veu com una covardia. I jo dic que això és totalment absurd i que viure no és tan divertit. La meva germana [l’escriptora i editora Esther Tusquets], que va morir abans de tenir la meva edat, em va dir que això que la vida és curta és una mentida, que dona per a moltíssim. Hi estic totalment d’acord. Tinc tots els testaments vitals firmats i he demanat a metges amics que m’ajudin a morir amb dignitat, sense donar la pallissa a la gent, sense mortificar la meva família, sense arruïnar-la i sense patir.\nLa pandèmia l’ha fet pensar més en la mort?\nNo, ja ho tenia pensat. De petit la mort és inimaginable, però si als 70 anys ho continua sent és que ets una mica ximple.\nPer fi ha arribat el desconfinament.\nSí, i el primer dia vam anar a dinar a una terrassa amb la gent de l’editorial Apartamento, que m’han publicat el llibre Sketchbook: The industrial design of Oscar Tusquets Blanca , que recull esbossos dels meus dissenys, i vam estar rient, menjant, bevent, des de dos quarts de dues del migdia fins a dos quarts de dues de la matinada. Vivint. Jo sempre dic “deixeu-me arribar a la mort viu”. Veig molta gent covarda. Tots aquells polítics donant-me consells morals... Sisplau! Vull una persona com la Merkel, una matemàtica que em mostri les dades i deixi de donar-me consellets i de pressionar-me com si fos un nen.\nVeig que està disgustat.\nEmprenyat. Tinc facilitat per a la indignació i l’edat l’agreuja. D’aquesta en sortirem més pobres i més ximples. És fals que en sortirem més savis i amb la ciutat més lògicament utilitzada.\nMés pobres ho entenc, però vol dir que més ximples?\nNo havia sentit mai dir tantes ximpleries. Que la pandèmia és conseqüència del món modern, que és per massa tecnologia... La pandèmia s’ha estès amb més velocitat, però amb menys virulència que les pandèmies medievals o que la grip espanyola. El que passa és que l’alcaldessa Colau odia el cotxe, odia el turisme, i per fi farà fora els uns i els altres aprofitant-se d’una circumstància dramàtica.\nPerò com a arquitecte, no el fa pensar que potser hi ha altres maneres de viure la ciutat?\nLa ciutat no té culpa del que ha passat. Viure agrupats evidentment facilita la transmissió, les ciutats han patit més que els pobles aïllats, esclar, sí. Però això posa en crisi la idea de les ciutats grans? Em sembla d’un gran oportunisme. Javier Marías deia en un article que tothom està aprofitant la crisi per fer les seves pròpies reivindicacions. Hi estic d’acord. I també amb John Carlin quan es pregunta si els vells tenim dret a mortificar els joves. I ho dic jo, que faré 79 anys. No sé si tinc dret a paralitzar el país i el futur dels meus fills. Hi ha molta gent covarda.\nI llavors, ho deixem tot com està?\nNo, això ens obliga a replantejar altres coses a escala global. Per exemple, viatgem massa i a més ho fem d’una manera molt estúpida. El low cost de l’aviació ha fet un mal urbanístic universal. Si una secretària no pot anar a les Seychelles no passa res. Centenars de milers de persones anant amunt i avall amb Ryanair no té cap mena de sentit.\nCada vegada és més pintor i menys arquitecte?\nLa professió s’ha tornat molt trista. És una formació entre científica, artística i humanística que em sembla collonuda per fer el que sigui, però avui tot es redueix a lluitar amb ordenances incompatibles, amb companyies d’assegurances, parlar amb advocats. Jo tinc fills de gairebé 16 anys i no els recomanaria que fossin arquitectes. El meu pare em va aconsellar que no estudiés Belles Arts, sinó alguna cosa econòmicament molt més garantida com l’arquitectura. Ja ho veus. M’ha agradat ser arquitecte, però hauria guanyat més diners fent Belles Arts.\nJo crec que sí. No hauria estat tan bo com Antoñito López, però hauria estat un pintor figuratiu dels pocs que quedaven i, per tant... Sí, penso que sí. L’arquitectura m’ha donat alguna alegria, però molts problemes. És molt dura. Quan em pregunten: quina virtut hauria de tenir algú per fer arquitectura? Jo dic, salut. I ho dic molt de debò.\nI ara pinta arquitectures.\nL’últim és un quadre incomplet de la Sagrada Família incompleta. Aquests dies he pintat els meus fills i m’he fet un autoretrat confinat. M’ho vaig passar molt bé fent-lo. Alguns amics m’han dit que estic molt seriós, com si estigués emprenyat, però és que quan un està pintant està preocupat perquè li surti bé. Ha, ha, ha.


Duran Lleida anuncia que es presentarà a la reelecció com a líder d'UDC\nEl líder d'UDC, Josep Antoni Duren, ha anunciat formalment aquest dissabte davant el Consell Nacional de la formació que vol repetir com a candidat de CiU a les properes eleccions generals del 2012 i que es presentarà al congrés del partit posterior a aquests comicis per seguir-lo liderant.\n"He comunicat al Consell Nacional que penso ser el candidat a les properes eleccions a les Corts Generals i anunci que tornaré a presentar-me al proper congrés", ha explicat Duran Lleida després de la seva intervenció. Ha admès també que havia sospesat deixar-ho a les mans d'altres persones perquè hi ha un equip "capaç de substituir-me en qualsevol moment".\nNo obstant això, Duran ha considerat que un dirigent "ha de saber respondre" i que l'hi deu "tot a UDC", i més quan és el dirigent de grup del Congrés més ben valorat, segons ha recordat, coincidint amb el Consell Nacional, en què ha presentat la seva dimissió com a membre del Comitè de Govern la nova presidenta del Parlament, Núria de Gispert.\nElogis a De Gispert\nDuran ha explicat que els presidents del Parlament de la formació sempre han entès que han de ser "presidents de tots", i en conseqüència es deslliguen de qualsevol funció executiva del partit. Malgrat això, seguirà sent "una dirigent destacada" i militant d'UDC.\nLa rellevarà Benet Maimí, qui assumirà la secretaria de política municipal cara a les eleccions de maig. Duran espera que Maimí, diputat en el Parlament la passada legislatura, pugui acabar entrant en el Parlament en aquesta.\nEn relació a la decisió de Joan Puigcercós de no optar a la presidència d'ERC al congrés de tardor, Duren s'ha limitat a afirmar que és "una decisió personal".


5 sèries, 5 estats d'ànim - Catalunya Ràdio\nPoques coses m'atrauen més de les sèries que la seva capacitat de transcendir la pantalla i dissoldre's dins la pell... Aquí cinc propostes per sacsejar l'estat d'ànim amb ficcions televisives de gamma alta.\n04/05/2018 - 01.00\nSi pots veure "The Handmaid's Tale" sense patir un nus a la gola de la mida d'una pilota de ping-pong, és probable que siguis més insensible que el Doctor House en plena pujada de Vicodina. La distòpia dibuixada per Margaret Atwood el 1985 denuncia a crits una instrumentalització de la dona que fa posar la pell de gallina, per la crueltat de la ficció i pels paral·lelismes amb l'escenari actual. L'actriu Elisabeth Moss ens deixa sense alè amb el seu paper de criada en una societat estèril que esclavitza i viola les dones fèrtils, sotmeses a un classisme i a una religió que escanyen fins a l'asfíxia. L'atmosfera, el càsting i la banda sonora, al servei del malson més ben dissenyat. Una autèntica puntada als ovaris. La seva segona temporada acaba d'arrencar a HBO i ja en té garantida una tercera. "Under his eye".\nMUGRONS DURS COM PEDRES\nLa possibilitat que el contrast tèrmic entre la calor corporal i l'exterior et faci petar les dents literalment no és la pitjor amenaça amb què s'enfronten els protagonistes de "The Terror". L'adaptació de la novel·la de Dan Simmons amb la producció de Ridley Scott, ambientada l'any 1847 i inspirada en fets reals, gela la sang des del primer capítol amb l'expedició de dos vaixells britànics, disposats a conquerir el Pas del Nord-oest, tot i les hostilitats d'un mar decidit a solidificar-se. Que l'empresa implica perills i anuncia morts no és res que no tinguin present els seus capitans i la tripulació. El que no contemplaven és que no només ells trencaran el silenci sepulcral de l'Àrtic. Hi ha un depredador còmode a 30 graus sota zero... Excel·lent el repartiment encapçalat per Jared Harris, Tobias Menzies i Ciarán Hinds . Caçeu-la ja a aMC España.\nCom ja va fer "Adventure Time" fa uns anys, "Rick and Morty" torna a demostrar que l'enginy d'una sèrie d'animació pot ser tant o més estimulant que el d'una de carn i ossos. La perversió de "Back to the future", firmada per Dan Harmon i Justin Roland, és capaç de filosofar, blasfemar, conscienciar i fer que et pixis de riure en capítols de només 20 minuts. Ciència-ficció d'alta volada al·lucinògena i brillant. Quan creus que ja ho has vist tot, prepara't per agenollar-te una vegada més! Espero que prosperi la voluntat de fer-ne una 4a temporada... De moment, les tres primeres són a Netflix.\nDe donar vida al típic graciós motivat de la oficina a "Parks and Rec" a demostrar una sensibilitat de vellut darrere i davant de les càmeres. A "Master of None", Aziz Ansari desplega tot el seu carisma per parlar-nos dels obstacles amb què xoca un nord-americà d'ascendència índia sense feina ni parella estables. Però Ansari va molt més enllà d'una denúncia dels prejudicis racials. En el seu viatge en busca de l'amor, s'atura en la reivindicació feminista, reflexiona sobre la discriminació del col·lectiu LGTBI, rebenta estereotips, critica l'"ageism"... És cert que el seu esperit de protesta s'ha vist tacat per una acusació de conducta sexual inapropiada, però, si ens cenyim a la sèrie, la primera temporada de "Master of None" va deixar clar que tenia potencial per ser més que una comèdia simpàtica amb espurnes genials, i la segona la consolida com una ficció brillant i obligatòria. Les dues es poden trobar a Netflix i no se'n descarta una tercera.\nViatjar al passat per recuperar una bona ficció sempre és bona idea, i més si torna a instal·lar Jack Bauer a la teva pantalla. Si t'atrau la idea que el cor et bategui a mil per hora i sentir una escalfor interna irrefrenable, és bàsic que et deixis endur per "24" i la seva lluita antiterrorista per salvar el món. Sembla difícil empatitzar amb un agent federal que tortura tant com respira, però Jack Bauer aconsegueix que enviïs a la merda qualsevol dilema ètic. Per esgarrapar el sofà a gust... I, si ja l'has vista, Kiefer Sutherland t'espera a Netflix amb "Designated survivor". (Del reboot del 2016, "24: Legacy", no cal parlar-ne).


a Hong Kong desapareixen els llibreters (només si són crítics amb el Govern) - BARCELONA RADICAL\na Hong Kong desapareixen els llibreters (només si són crítics amb el Govern)\nHong Kong sembla que s’ha convertit en l’escenari de la versió oriental i verídica de l’obra Els deu negrets d’Agatha Christie, encara que sense desenllaços tràgics. Des de l’octubre cinc persones han desaparegut, totes relacionades amb una editorial i una llibreria famosa per vendre llibres crítics amb el règim comunista xinès i els seus dirigents. El misteri d’on han anat a parar i el que els hagi pogut passar manté amb l’ai al cor la societat hongkonguesa, que veu en aquestes desaparicions l’allargada ombra de Pequín.\nEl 30 de desembre, Lee Bo, accionista de l’editorial Mighty Current i de la llibreria Causeway Bay, va avisar la seva dona que se n’anava a lliurar una desena de llibres, però que a l’hora de sopar seria a casa. No hi va arribar mai. Cap a les deu de la nit d’aquell dia, Susie Choi va rebre una trucada del seu marit des de la veïna ciutat xinesa de Shenzhen en la qual li deia que estava bé, que cooperava en una investigació i que no digués res a ningú, segons el diari Apple Daily. La trucada va angoixar Susie Choi, que va denunciar el cas a la policia. El número des del qual l’havia telefonat no era el seu, li havia parlat en mandarí, quan ells sempre parlaven en cantonès i, a més, tenia a casa la targeta d’identificació, imprescindible per passar la frontera. Alguna cosa no anava bé. Prou detalls per convèncer el veterà parlamentari hongkonguès i activista pro drets humans Albert Ho que Lee Bo havia estat segrestat i portat clandestinament a la Xina.\nDes d’aleshores, aquest hongkonguès amb passaport britànic està en un lloc desconegut. Encara que no és l’únic. Quatre socis més i amics van córrer abans la mateixa sort, segons va alertar el mateix Lee al novembre, va informar el South China Morning. Una situació que ha impulsat Ho a assenyalar que tots cinc podrien haver estat detinguts a causa de la imminent publicació d’un llibre sobre una presumpta examant del president xinès, Xi Jinping.\nAl primer que se li va perdre la pista va ser a Lui Bo, un dels tres accionistes de Mighty Current. L’últim que se’n sap és que va iniciar la sessió del seu ordinador de la llibreria el 14 d’octubre. Des d’aquesta data ningú no l’ha vist.\nDesapareguts. Diversos cartells reclamen l’alliberament dels llibreters (a la imatge, les fotos de Gui Minhai i Lee Bo) (Jerome Favre - EFE)\nTres dies més tard va desaparèixer l’escriptor i copropietari de l’editorial, Gui Minhai, quan era de vacances a la ciutat tailandesa de Pattaya. L’últim que se’n coneix és que el 15 d’octubre aquest hongkonguès amb passaport suec va enviar un correu electrònic a Lee Bo, on li demanava que avisés la impremta que ja tenia a punt el material d’un nou llibre i que l’enviaria ben aviat. Des d’aleshores, res.\nI a finals del mateix mes Lam Wingkei, gerent de la llibreria, i Cheung Jiping, gerent de l’editorial, també van desaparèixer.\nDes d’aleshores, les especulacions s’han disparat i han despertat a Hong Kong el temor que l’autoritats de Pequín, que no tenen competència per practicar detencions a l’antiga colònia britànica, hagin utilitzat agents clandestins per capturar els cinc llibreters crítics.\n“Si la informació és certa, seria un cas molt preocupant i implica un seriós deteriorament de la llibertat d’expressió a Hong Kong”, ha dit Patrick Poon d’Amnistia Internacional. I els EUA i la UE han expressat la seva preocupació. La Xina ha assegurat que no sap res d’aquestes misterioses desaparicions. La portaveu d’ Exteriors, Hua Chunying, va dir la setmana passada que “no estava al corrent” del cas i que no tenia informació per oferir.\nLa seva resposta, tot i això, no ha tranquil·litzat els hongkonguesos i ha alimentat tota mena d’especulacions sobre l’enigmàtic motiu de les desaparicions dels llibreters. Diumenge, unes 6.000 persones es van manifestar per demanar-ne la llibertat i en els últims dies les principals llibreries de la ciutat han retirat de les prestatgeries els títols prohibits per la Xina. El cas ha tornat a encendre el debat sobre la creixent influència de Pequín a l’excolònia.\n12-I-16, I. Ambrós, lavanguardia


Ernest Sena: La crisi, cinc anys després - Anàlisi - VilaWeb\nAquesta setmana ha fet cinc anys que va començar la primera gran crisi financera del segle XXI, la segona gran contracció d'aquests darrers cent anys. La caiguda de la borsa nord-americana, l’agost del 2007, a conseqüència de la recessió del mercat immobiliari i de la crisi consegüent de les hipoteques 'subprime', fou l’espurna que originà el gran incendi actual al món.\nEl sistema financer plenament mundialitzat s’encarregà de transmetre'n els efectes pertot arreu: a Europa i als grans centres financers mundials, de primer, i, després, també als països emergents, cada vegada amb més dificultats. Quan allò que podria haver estat una forta crisi bancària es va trobar amb la corresponent bombolla immobiliària i la bombolla del sector públic, com en el nostre cas, la crisi es va multiplicar i aprofundir i, a hores d’ara, resta sense control, tot i que comença a delimitar-se.\nContra corrent, aquest diari anunciava, a principi de l’any 2008, que la crisi seria molt greu, que les causes eren prou clares i previsibles, que els supervisors dels mercats i de les institucions de la política monetària n’eren molt responsables, que els governs l'havien afavorida i que d'aquests depenia sortir-ne més tard o més d'hora, i que els més afectats serien, com sempre, els més febles: les famílies, els autònoms, les PIME.\nDissortadament, el pronòstic s’ha complert amb escreix, tot i que durant gairebé tres anys va continuar regnant entre nosaltres allò de 'tenim el sistema financer més sòlid del món' o 'el sistema financer català no s’ha debilitat' i 'el sistema català de caixes és molt sa'.\nCinc anys després el panorama és desolador. No calen més detalls. A guisa de resum, i per tal d’encarar el futur amb més ànim i claredat, potser convé recordar el comportament dels principals actors de la funció. Aquests són, a criteri meu, quatre: els bancs, els governs, els supervisors amb les altres institucions independents, i la societat.\nDe primer, la banca, incloent-hi bancs, caixes d’estalvis i intermediaris financers. Per dues raons: perquè són a l’origen de la crisi, car van facilitar la formació de la bombolla immobiliària, i perquè és el sector que ha rebut més recursos públics. Els seus equips directius, administradors i executius, s’han caracteritzat, en una primera fase, per no haver estat capaços de preveure les conseqüències de les seves decisions i de no haver admès la dimensió del problema; i tot seguit per haver tractat de salvar-se per separat, aïllant-se del sistema productiu i beneficiant-se al màxim de tots els suports públics possibles. La incompetència i l’egoisme han dirigit i dirigeixen les entitats de crèdit. Costa trobar-hi excepcions.\nSegon, els governs. Encara és més difícil de trobar-n'hi, d'excepcions, en aquest àmbit. Dels governs locals als europeus, perdura la sensació, pel comportament que tenen, que, vivint en el seu món particular, no són plenament conscients de la dimensió i de la gravetat de la crisi i que els seus interessos a curt termini, electorals en definitiva, pesen més que tota altra consideració. La negativa i la passivitat inicials han allargat la crisi bancària, moltes de les decisions posteriors han originat en bona mesura la crisi del deute públic, han posat en perill la viabilitat de la nova moneda europea i han aprofundit i allargat la crisi econòmica general. Resulta insuportable de contemplar, dia darrere dia, ara mateix, com miren de salvar la pell amb absurdes maniobres de vol gallinaci i amb un permanent joc de paraules i focs d’encenalls, indiferents als drames de milers i milers de persones de tota condició.\nTercer, les institucions públiques del sistema financer independents dels governs. Teòricament independents; plenament mediatitzades, en realitat. Es tracta del Banc d’Espanya i de la CNMV, en el nostre cas, i del Banc Central Europeu a l’eurozona. Els màxims responsables de les primeres han estat i són objecte d'investigacions diverses, d'ordre parlamentari i judicial. Amb això s'ha dit tot, i no hi ha indicis consistents de rectificació.\nDel Banc Central Europeu i de la seva autoremarcada independència dels governs estatals de l’eurozona i de la resta d’institucions de govern europeu com de les seves funcions estatutàries, caldrà parlar-ne molt més. Manca constituir la comissió d’investigació, a l'estil anglosaxó, no llatí, que ha d'analitzar a fons el rol de l'entitat en el desenvolupament de la crisi financera i del deute. És evident que les decisions, les inaccions i les declaracions dels seus màxims representants han posat i posen ara mateix en perill l’estabilitat de la moneda que tenen per missió de defensar i del sistema financer que la sustenta, infringint el mandat que tenen amb el pretext de formalitats nímies.\nI, finalment, la societat. Això és, la suma de tots els habitants, ciutadans i contribuents del país, individualment, i dels grups o associacions que lliurement integren. És un lloc comú acceptat que tothom és responsable del que passa al país --en l’origen de la crisi i en el desenvolupament també. Però no és encara prou comú de reconèixer que no hi tenen el mateix grau de responsabilitat, per exemple, un catedràtic d’economia que una perruquera, tot i que tots dos poden tenir-hi a veure i que, en tot cas, la seva implicació i possibles beneficis personals, és a anys llum dels dels tres actors anteriors.\nPerò, en l’àmbit social, convé no oblidar el paper fet per alguns protagonistes especials, com ara les organitzacions empresarials, sindicals, grups de pressió diversos i grans mitjans de comunicació. Vinculats i dependents dels poders públics i dels bancs, han practicat el servilisme governamental i l’opinió dictada, com a norma general. També ací costa de trobar-hi excepcions.\nCertament, cinc anys haurien de permetre un balanç més encoratjador. Sempre són a temps de rectificar.


35 Lluita contra totes les personalitats ISTP - Astrologia\nTipus De PersonalitatNarcissisme I Trastorns De La PersonalitatCites En LíniaIntimitat FísicaAbúsFamíliaIdees De DatesEnganyarCompatibilitatMatrimoni\nHome/Astrologia/35 Lluita contra totes les personalitats ISTP\n35 Lluita contra totes les personalitats ISTP\nEls ISTP són manipuladors, virtuosos i mecànics. | Font\nISTP significa introvertit, detecció, pensament i percepció. La funció dominant d'aquesta personalitat és el pensament introvertit, seguit de la detecció extrovertida, la intuïció introvertida i el sentiment extrovertit (últim). Aquest tipus acostuma a ser mecànic i manipulador.\nL’ISTP pot ser un salvavides en situacions d’emergència, una força d’atracció i un gurú de resolució de problemes. Són grans treballadors i enginyers, però sovint lluiten amb les relacions i l’empatia. Probablement és millor que un ISTP estigui sol o tingui una família petita. L'ISTP és molt similar a una de les personalitats amb més probabilitats de cometre assumptes i divorcis: l'ESTP. Vés amb compte, ISTP! Heu de pensar en els altres i en les conseqüències de les vostres accions.\nConvindria a l’ISTP trobar persones que tinguessin millor un sentiment extrovertit millor desenvolupat, com l’INFJ, l’ENFJ i l’ESFJ, però aquests tipus poden confondre l’ISTP. O l’ISTP els confon amb la seva ambigüitat.\nLes 35 lluites més grans per a l'ISTP\nNo tens temps per a les emocions ni l’empatia i no estàs segur de com són aplicables en moltes situacions. Paciència per les emocions? Per què?\nAconsegueix compromisos a llarg termini. Sou persones de mentalitat actual, de manera que és natural planificar coses amb altres persones.\nTé dificultats per esbrinar com desenvolupar emocionalment una relació i acabar fent-se massa ràpid.\nT’agrada despertar coses per ajudar a crear accions, que poden acabar causant dramatisme i friccions.\nAcostumes a ser un solitari extrem i no t’obres sovint emocionalment.\nT’avorreixes fàcilment. A classe, la vostra atenció pot deambular horripilant, ja que no us preocupen les conferències i les explicacions de llarg termini. Si no podeu veure com funciona immediatament, no esteu segur de com portar-lo al cervell.\nEts genial en casos d’emergència, però és terrible a l’hora de gestionar les crisis en curs.\nTeniu la tendència a ser excessivament privats i protectors del vostre món privat. Pot ser com intentar estirar les dents per treure’t informació,\nEts massa bo en falsificar coses i lluites amb l’autenticitat de vegades.\nTens canvis d’humor.\nNo funciona bé en entorns estructurats i regimentats; o us sentireu ofegats o us avorrireu molt. I un cop avorrit, ho comproveu. Gran estona.\nPots ser un mal company de pis. És possible que els vostres companys de vida es trobin amb plats bruts, paneroles i equipament per acampar deixats a tot arreu, acumulant escombraries, objectes mecànics estranys que es portin a la casa, roba bruta, mala pudor i sense subministraments de neteja.\nT’oblides de banyar-te si tens molta tensió. Mires i fas com una llimac amb sal vessada a l’esquena.\nSembla relaxat, però està jutjant el nucli dur de les altres persones.\nNo sou un fanàtic de tenir massa decisions sobre la taula.\nEts exigent amb moltes coses i tens moltes regles peculiars que poden ser difícils de seguir per als forasters. . . o tenir ganes de seguir. És confús quant a què us molesta i què us provocarà que aneu a un estat més solitari. Qui sap?\nPots ser un gilipoll. No vol dir cap mal, però tendeix a cancel·lar els seus amics. . . molt.\nFeu el que podeu per evitar conflictes en lloc de fer-hi front.\nAcostumes a envoltar-te de persones que donen suport al teu estil de vida i rebutges les persones que pensen o viuen de manera diferent.\nNo us importen tant com alguns els sentiments dels altres i, en conseqüència, pot fer mal sense saber-ho. Però, de vegades, realment no t’importa. Perquè. . . Per què? Les vostres emocions no estan tan desenvolupades, ja que tenen una funció inferior. Preferiu fer servir el vostre pensament per superar les coses, que no sempre funcionen, i després teniu una còpia de seguretat emocional i sentiu la necessitat de fer un passeig enutjat pel planeta.\nSota l’estrès, tens emocions intenses que semblen desproporcionades amb la situació.\nSi alguna cosa és massa abstracte o fantàstic per a vosaltres, probablement ho ignorareu.\nTens un profund amor pels fets i com es processen les coses. Teniu una ment mecànica, però hi ha moltes coses en què aquest enfocament no és aplicable.\nTeniu més atenció als detalls que al pensament general. Es confon quan la gent salta entre temes en converses.\nTendeixes a aïllar-te en una experiència estreta i solitària. (Intenteu tenir una mentalitat més oberta. És possible que hagueu d’afrontar les vostres pors per créixer i gaudir de la vida més que no només centrar-vos en un sol projecte mecànic.)\nSi no heu mostrat a la vostra persona significativa els vostres múltiples costums de mal humor, encara no us caseu Necessiten saber més sobre la intensitat de la vostra personalitat abans de comprometre’s. A més, no relaxeu-vos molt en la relació només perquè és el més fàcil de fer.\nÉs probable que tingueu dificultats per esbrinar exactament com us sentiu per algú. És important que ho entengueu. No conduïu algú amb un sentiment romàntic amb la vostra ambivalència. Si decidiu que valoreu la persona, digueu-li-ho cada vegada que hi penseu. Aquesta és la millor manera de fer-los sentir segurs en els vostres afectes i de promoure una relació duradora. En cas contrari, si els conduïu, us acabaran odiant i us tallaran tots els llaços. Altres persones no són només joguines ni els vostres projectes.\nCal respectar els principis externs encara que no s’adaptin al vostre estil de vida. El fet que no vegeu el sentit de parar-vos a un semàfor vermell no vol dir que hagueu d’evitar la regla.\nÉs possible que oblideu fer certes coses pràctiques o mundanes, com ara cites anuals de metges, omplir formularis o recordar l’aniversari de la vostra parella.\nLa sensualitat és la vostra criptonita.\nNo us oblideu de les vostres relacions properes a favor d’altres activitats. Les relacions necessiten un manteniment constant.\nPodeu ser massa vulnerable al rebuig. Dubteu a dir als altres com us sentiu, cosa que de vegades provoca situacions ambigües.\nSovint resisteixes i et rebels en situacions completament noves o que requereixen una gran planificació i pensament estructurat.\nEl tarannà NF no tindrà sentit per a vosaltres. Ho fingiràs i intentaràs ser educat, però al cap i a la fi, el millor que pots fer és admirar-lo. Probablement trobareu que molts d’ells són disfuncionals o irracionals.\nEstàs més còmode utilitzant les teves habilitats conegudes, en lloc de deixar-te caure en situacions amb les quals no tens experiència personal.\nPer què us agrada ISTPS?\nEl seu racional\nEl seu comportament relaxat\nLa seva amistat\nLes seves habilitats mecàniques\nLa seva sensualitat\nnovia canvis d'humor


Promoció ROC: 50% de descompte en la 2a unitat | Farmàcia Morales\nPromoció ROC: 50% de descompte en la 2a unitat\nConeixes el tractament de Roc MULTI CORREXION?\nUn tractament antiedat 5 en 1!\nLo bo es fa esperar, després de 7 anys d’investigació, Roc ha desarrollat una nova tècnica que permet combate els signes de l’envelliment des del seu origen.\nNo només redueix les arrugues, sinó que també reafirma la pell, hidrata, diminueix les taques i aumenta la lluminositat, tot al mateix temps. A més a més amb factor de protecció solar 15 per evitar l’aparició de noves taques i protegir la pell dels efectes nocius de les radiacions solars.\nLa Farmàcia Morales de la Rambla de Sabadell t’ofereix fins al 9 de desembre un 50% de descompte en TOTS els productes ROC per la segona unitat de compra.\nAprofita aquesta promoció pel teu tractament facial!


Terrassa (Barcelona) impulsa un projecte per millorar l'ocupació de les persones trans\nPublicat 21/04/2021 17:30CET\nTERRASSA (BARCELONA), 21 abr. (EUROPA PRESS) -\nL'Ajuntament de Terrassa (Barcelona) ha impulsat un projecte per millorar la feina de les persones trans, sobretot les que es troben en situació d'atur, a través de Foment de Terrassa --el servei d'ocupació municipal-- i el servei LGTBI+.\nEs tracta de la iniciativa TransRassa que pretén facilitar l'accés a contractacions de qualitat i estables, a través del contacte directe i personalitzat amb les empreses del territori, mitjançant ajuts com subvencions, bonificacions i dotacions, segons ha informat el consistori aquest dimecres en un comunicat.\nA més, preveu "aplicar la discriminació positiva en processos de selecció públics" i acompanyament durant tot el procés, entre altres mesures.\nLa tinenta d'alcalde de Promoció Econòmica i Projecció, Núria Marín, ha garantit que es treballarà per desenvolupar els continguts del programa i "poder aconseguir aliats en les contractacions dels i les participants".\nMarín també ha destacat que es fomentarà l'eliminació d'estereotips, prejudicis i discriminacions cap al col·lectiu LGBTI+.\nEs farà una anàlisi de la realitat sociolaboral del col·lectiu a la ciutat, amb la participació d'actors del teixit socioeconòmic i altres entitats que formen part del Pacte Local per a l'Ocupació de Terrassa.\nLa regidora LGBTI+, Jennifer Ramírez, ha recordat que es tracta d'una mesura que pretén "donar sortida a una demanda històrica" del col·lectiu i ha subratllat el caràcter innovador del projecte.


Mercè Conesa admet que els votants d’Unió es poden sentir estafats | elCugatenc\nCristina Paraira, Mercè Conesa i Esther Salat a la roda de premsa. Foto: Miquel Margalef\nFinalment ahir, 30 de setembre, va ser el dia que es va fer oficial la marxa de Cristina Paraira i Esther Salat a Convergència Democràtica de Catalunya, que ja va avançar aquest mitjà. Les fins ara democratacristianes han deixat de formar part del partit democratacristià per tal de donar estabilitat al projecte amb el qual es van presentar a les eleccions municipals. “Prenem la decisió fruit de com han anat les coses aquest últims mesos i després dels resultats del 27S”, va explicar Paraira. Tant Paraira com Salat van assegurar que en el cas que els resultats electorals haguessin estat diferents, la decisió hagués estat la mateixa.\nD’aquesta manera la crisi a nivell nacional de CiU emmarcada per la posició independentista de Convergència i l’immobilisme d’Unió ha acabat afectant la federació local, que ja va quedar tocada amb la marxa de Brugarolas a Demòcrates.\nLa fins ara presidenta local d’Unió també va voler deixar clar que la decisió ja feia temps que s’estava estudiant però que conjuntament amb l’Esther Salat van decidir posposar-ho fins després del 27S per no perjudicar Unió en els comicis. Les unionistes sortint també van voler apel·lar que la decisió també s’ha pres pel fet que no volien ser rivals polítics entre ells, ja que el trencament a nivell nacional de la federació els deixava en aquest posicionament. “El trencament l’hem viscut sense esperar-ho i sense voler-ho. Un govern en minoria i amb les sigles separades no és el que volíem. El nostre compromís és amb la ciutat i l’alcaldessa”, va al·legar Esther Salat.\nMercè Conesa justificava aquest canvi de partit a la coherència i al reforç del govern santcugatenc. “Des de la coherència amb el que hem vingut votant els darrer anys, del que pensem i sentim i mirant el futur, tenim l’oportunitat de continuar amb un equip de govern més estable i blindat”. L’alcaldessa també va voler avisar que aquests canvis s’aniran produint a tota Catalunya, ja que el problema és d’abast nacional.\nFruit d’aquest canvi de partits, Unió es queda per primera vegada en 28 anys sense cap representant al ple de Sant Cugat. L’alcaldessa Mercè Conesa va admetre que els votants d’Unió podrien sentir-se estafats pel fet de que ja no hi quedi cap membre del partit representat al ple. Però tot i així, a instàncies de Damià Calvet que estava present a la roda de premsa, l’alcaldessa va rectificat i va indicar que el què voten els ciutadans és el programa electoral i els regidors, i tots dos elements seguiran endavant.\nTot i la nul·la participació de cap membre d’Unió al ple, el grup municipal es continuarà dient CiU ja que així va estar registrat en el seu moment a la junta electoral. De la mateixa manera, tant Salat com Paraira continuaran mantenint el càrrec de Regidoria delegada d'Educació, Universitat i Família i Tinència d'alcaldia de Presidència i Serveis Urbans, respectivament.\nEl no a demòcrates i la indefinició sobre la independència\nTant Salat com Paraira van voler deixar molt clar que en cap moment s’havien plantejat marxar a Demòcrates, tal i com va fer el seu company Brugarolas. “Teníem molt clar que ha Demòcrates no hi aniríem i havíem pres la decisió de donar-nos de baixa d’Unió. Per tal de donar l’estabilitat i compromís amb el projecte vam creure convenient acabar de donar el pas cap a Convergència”, va explicar Paraira. En ser preguntades pel no a Demòcrates Paraira va dir que “jo no en parlaré perquè acabaríem fent mal i la decisió està presa. No n’he parlat mai i no ho faré ara”.\nMercè Conesa també va voler recordar que Demòcrates ara mateix estan apadrinats dins de la federació, però que no estan sota el paraigües de les sigles CiU on si que hi són les noves membres Convergents.\n“No sóc una persona molt rebel, però estic convençuda que Catalunya ha de seguir el camí”, aquestes van ser les úniques paraules que Paraira va deixar anar en relació a la independència.\nCom queda Unió a Sant Cugat?\nAmb la marxa de Cristina Paraira que fins ara era la presidenta local, Xavier Cortés, vicepresident d’Unió a Sant Cugat passarà a ocupar el seu lloc. D’aquesta manera la formació unionista continuarà fent el seu camí per separat, sense comptar ja amb la presència de Paraira i Salat.


Joan Munné imagina que els segells es van inventar a Catalunya - Regió7\nJoan Munné imagina que els segells es van inventar a Catalunya\nL’autor barceloní presenta avui a Manresa «La peceta porpra», una novel·la editada per Parcir\nJoan Munné | ARXIU PARTICULAR\nRestaurant un moble vell que ha trobat als Encants, on remena el Ramon amb el seu pare d’ençà que ambdós es van quedar a l’atur, se li trenca un calaix i queda al descobert un doble fons amb una carta datada el 1812. Un document que conté una important revelació sobre l’origen d’un invent cabdal en la societat moderna com és el segell de correus. I si aquesta aportació a les comunicacions globals fos d’autoria catalana i no anglesa? El barceloní Joan Munné construeix a partir d’aquest supòsit imaginat el relat de la novel·la La peceta porpra, publicat per Llibres Parcir i que avui es presenta (19 h) a la llibreria del mateix nom amb la presència de l’autor, l’editor Antoni Daura i l’enginyer informàtic Arnau Padró.\n«El tema dels segells m’ha entusiasmat sempre, jo en col·lecciono», explica Munné, que s’estrena en el camp de la novel·la. «Fins ara, havia escrit narracions curtes, algun conte infantil, però no havia fet un relat tan llarg», afegeix l’autor, reconeixent que «durant l’escriptura, el procés se’m va fer obsessiu i pesat, però quan tens el llibre entre mans et fa il·lusió. El final queda obert per fer una segona part, però ja veurem què faré».\nLa història diu, tal i com explica Munné, que els segells de correus es van inventar el 1840 a Anglaterra. A partir d’aquesta dada real, l’escriptor posa cara a cara el Ramon i «una noia que ha estudiat història» per fer forat en la hipotesi que un fill del Baró de Maldà fos l’autèntic responsable d’aquesta nova manera de fer circular el correu amunt i avall.\n«Per a ell, el document és una possible font d’ingressos», apunta Munné, «però la noia, més idealista, creu que aquests papers, una carta manuscrita i un seguit de dibuixos, poden servir per demanar a la Gran Bretanya que no es posi a favor dels espanyols en una hipotètica independència de Catalunya. «El tema de la novel·la és aquesta pugna entre el pragmatisme i l’idealisme», conclou Munné.


Palets J.Martorell - EPAL llança els seus nous embalatges per a productes químics\n01 març EPAL llança els seus nous embalatges per a productes químics\nPosted at 15:18h in Sin categoría\tby\ttekla\nA partir del proper 1 de gener, els palets CP de EPAL estaran disponibles en els mercats de tot el món.\nAquests nous palets presentats recentment a la ciutat alemanya de Düsseldorf per l’European Pallet Association (EPAL), es fabriquen d’acord amb les normes que marca la Reglamentació Tècnica de EPAL, es tracten d’acord amb la norma NIMF 15 i són aptes per al moviment internacional de mercaderies.\nL’associació europea aplica a la fabricació d’aquests elements de transport el seu reconeixement sistema d’estandardització i control de qualitat independent, el que contribueix a tancar un buit en la cadena logística de la indústria química, que des de fa anys venia demandant solucions per al transport de productes químics en palets.\nAmb aquests nous elements es posa al mercat una solució adequada i segura en aquest segment, que pretén satisfer la demanda dels usuaris en aquest sector i s’incorpora un nou component a l’oferta existent d’elements de càrrega de fusta.\nAmb anterioritat, la competència de preus i la manca de garantia de qualitat independent feia que els palets químics no complissin els requisits necessaris per a un transport segur de productes químics.


Ciutadans exigeix una comissió d'investigació per les últimes sentències urbanístiques\n03 de gener de 2017 - 18: 26\nMari Martínez, Regidora del grup Ciutadans a l'Ajuntament de Dénia, ha manifestat la seva "Profunda decepció" per la forma en què l'equip de govern ha gestionat la informació sobre les últimes sentències urbanístiques, que condemnen a la ciutat a pagar 15 milions d'euros.\nPer a Martínez, "És inacceptable que es jugui amb la bona fe i la transparència al consistori i que no s'ha de caure en les mateixes males formes que s'han criticat durament de les legislatures passades". L'edil va recordar que, el dia abans del ple, el regidor no adscrit Antonio Losada va preguntar al respecte de sentències econòmiques que poguessin afectar els pressupostos de 2017 sense que l'equip de govern ni els funcionaris presents informessin res al respecte.\nLa portaveu de Ciutadans ha exigit a l'alcalde que es porti endavant una comissió d'investigació i es depurin responsabilitats polítiques i tècniques. Des de Ciutadans també volen descobrir què és el que impedeix el funcionament del registre de sentències la creació va ser acordada en l'anterior investigació.\nDes de la formació taronja recorden que "El pressupost per 2017 ha saltat pels aires i que és summament important començar a consensuar mesures de correcció que permetin recuperen més aviat possible la bona marxa de l'economia de l'consistori".


Portada >> Especials >> Cecili Buele >> Entrevista\nCecili Buele: "...a Mallorca, -un poble de cultura deu vegades mil·lenària- pot esser mallorquina qualsevol persona que ho vulgui esser"\n28 d'agost de 1999\nAprofitant una de les eines més positives d'Internet, com és el correu electrònic, ens hem posat en contacte amb Cecili Buele --el nou responsable de Cultura i Joventut del Consell de Mallorca-- per fer-li una entrevista, just enviant-li un missatge a la seva bústia personal. Així de fàcil i directe!, en qüestió d'hores, sense cites prèvies, sense compromisos, sense intermediaris... aquestes són les noves formes que hem de potenciar. Cecili Buele es defineix com a nacionalista, ecologista i d'esquerres, és militant del PSM i en l'anterior mandat fou regidor de l'Ajuntament de Palma.\nPRIMER DE TOT, SR. BUELE, FELICITAR-LO PER LA SEVA NOVA RESPONSABILITAT I AGRAIR-LI QUE ENS HAGI CONCEDIT AQUESTA ENTREVISTA. QUÈ ÉS EL PRIMER QUE LI VA PASSAR PEL CAP QUAN VA ASSABENTAR-SE DE LA SEVA NOVA FEINA?\nMoltes gràcies per la vostra felicitació. M’entusiasma la idea de mantenir aquesta entrevista per correu electrònic. És la primera vegada que faig una cosa com aquesta. Esper que no sigui la darrera. De totes maneres, crec que seria molt millor que poguéssim tutejar-nos. Per a les amistats, CIL he estat fins ara,. CIL som ara, i CIL voldria continuar essent sempre.\nEl primer que em va passar pel cap, quan se’m va donar aquesta nova feina, fou tot un bon caramull de sentiments molt intensos: d’una banda, un sentiment d’agraïment molt profund cap a la Mallorca que tant estim: al conjunt de la població mallorquina, -tan acollidora amb tanta d’estimació-, a la gent que va voler anar a votar el passat dia 13 de juny, -prenent part activa en unes eleccions democràtiques-, i, sobretot a la gent que aquell dia va voler votar l’opció política que represent, el PSM-Entesa Nacionalista. El meu personal i molt profund agraïment a tota aquesta gent.\nNo s’ha d’oblidar que, en aquestes darreres eleccions, -i això resulta particularment significatiu per a mi- s’han produït alguns fets que mai no havien succeït a Mallorca. Que fins i tot esdevenien impensables no fa gaire temps. N’he de remarcar dos que m’afecten moltíssim: per primera vegada en la història, el Consell de Mallorca compta amb un govern nacionalista i progressista; per primera vegada en la història, també, entre els membres d’aquest govern nacionalista i progressista, s’hi compta un dels descendents –en primera generació- de la primera immigració africana que arribà a l’illa (ara fa 74 anys). Mumpare és africà, de Guinea Equatorial; mumare, mallorquina, d’Ariany. Havia de ser un partit nacionalista, i havia de ser el PSM, el que realitzàs una gesta com aquesta, que d’altres no han arribat a fer mai fins ara. N’estic molt agraït a Mallorca, i n’estic molt agraït al meu partit.\nD’altra banda, també m’envaí un sentiment molt profund que m’empenyia a fer una convidada pública, en aital ocasió, a tota la gent que, venguda de fora de Mallorca, s’ha volgut establir entre nosaltres. Volia encoratjar-la i animar-la a prendre’s amb entusiasme la tasca fascinant d’integrar-se dins una societat com la mallorquina. Volia dir-li que bé s’ho paga fer-ho. Volia manifestar-li que aquí, a Mallorca, -un poble de cultura deu vegades mil·lenària- pot esser mallorquina qualsevol persona que ho vulgui esser. Que no hi ha cap barrera real que ho impedeixi. Que no hi ha cap nivell que quedi barrat a descendents d’immigrants africans: fins i tot el més alt i honorable de governant.\nNo ha de resultar, doncs, gens ni mica estrany (per a qui va poder fixar-s’hi) que el dia de la constitució del nou Consell de Mallorca, el passat dia 29 de juliol, jo, que no acostum mai a dur corbata, volgués lluir-la com a conseller elegit democràticament, i a més a més amb molt d’orgull. Però això sí, no me’n vaig voler posar cap altra que aquella mateixa que mumpare, antic ordenança de la casa durant prop de 40 anys, havia hagut de dur massa sovint fort i no et moguis!\nQUINA ÉS LA DENOMINACIÓ OFICIAL DEL SEU CÀRREC I QUINES COMPETÈNCIES GESTIONARÀ L'ÀREA DE GOVERN QUE VOSTÈ ASSUMEIX?\nEl nomenament oficial que m’arribà a les mans, amb la signatura de l’Honorable Srª Presidenta,, el proppassat divendres, dia 13 d’agost, fou el de CONSELLER DELEGAT DE CULTURA I JOVENTUT. Vull creure i pensar que, amb aquest nomenament, a més de les competències relatives a JOVENTUT, se m’encarrega la tasca de gestionar les àrees que, en aquests darrers anys, tenia encomanada la Comissió de Cultura i Patrimoni. És a dir, tot allò que fa referència a Arxius, Biblioteques, Museus, Serveis administratius de la conselleria, Patrimoni Històric, Teatre Principal, Promoció sociocultural, etc etc. Dic això de “vull pensar i creure”, perquè, al moment de contestar aquesta entrevista, encara no hem tengut temps de repartir-nos les àrees diverses que s’encarreguen a cadascun dels responsables polítics del Consell de Mallorca...\nSEGONS EL PACTE DE PROGRÉS, EL CONSELL DE MALLORCA ES CONVERTIRÀ EN EL GOVERN DE MALLORCA. COM ES DELIMITARAN LES COMPETÈNCIES I ACTUACIONS AMB LA CONSELLERIA DE CULTURA I EDUCACIÓ DEL GOVERN DE LES ILLES BALEARS?\n...Això encara està per fer i se n’haurà de parlar més d’una vegada, a l’hora de concretar fins al mínim detall aquest tipus de procediment. No hi ha dubte que, amb les negociacions mantengudes pel Pacte de Progrés, els acords del qual varen esser signats per les diverses formacions polítiques que l’integren, no crec que hi hagi cap casta de problema a l’hora de delimitar quines competències i actuacions en matèria de cultura hauran de correspondre al Consell de Mallorca i quines al Govern de les Illes Balears. I més si es té present que a totes dues conselleries hi ha com a titular responsable gent del PSM-Entesa Nacionalista. Crec que la tasca de delimitar-ne competències i actuacions ha de resultar del tot fàcil.\nQUINS SÓN ELS SEUS OBJECTIUS MÉS IMMEDIATS?\n...Primerament, tant la Coordinadora de Cultura i Joventut, Srª Fernanda Ramon, que succeeix en el càrrec al Sr. Pere Muñoz, com jo mateix, successor del Sr. Damià Pons, ens hem proposat com a objectiu prioritari una coneixença més directa i profunda del conjunt de la conselleria: pel que fa al personal que hi treballa, l’organització existent, les instal·lacions diverses, els recursos disponibles, els projectes de futur, etc.\nEn segon lloc, volem intensificar els contactes, les converses, la comunicació amb les entitats, associacions, empreses o individus que es dediquen a fer aportacions concretes perquè la cultura a Mallorca es vagi consolidant com a realitat creixent.\nEn tercer lloc, estam analitzant i estudiant amb deteniment la manera millor d’aplicar el programa cultural que la nostra formació política presentà a l’electorat. Un programa d’actuació cultural que, a grans trets, pretén gestionar l’àrea de cultura i joventut, amb la finalitat de contribuir, des d’aquests vessants, a la reconstrucció d’una Mallorca més verda i neta, més culta i sobirana, més solidària i oberta.\nFinalment, amb la voluntat de continuar mantenint la línia d’actuació iniciada pels nostres antecessors, ens hem marcat com a un dels objectius d’aquests propers quatre anys, aconseguir que l’àrea de cultura del Consell de Mallorca deixi de ser la parenta pobra de l’administració pública més representativa de Mallorca; i aconsegueixi, d’aquesta manera, els recursos humans, materials i econòmics que corresponen a una illa com la nostra.\nCOM VEU EL FUTUR DE MALLORCA I DE LES ILLES BALEARS I QUIN ÉS L'ENCAIX DE LA CULTURA CATALANA DINS AQUESTES DUES REALITATS?\n... Amb l’impuls que podem arribar a donar els governs nacionalistes i progressistes de les illes Balears i Pitiüses, i amb el suport que hi pugui aportar la majoria de la població illenca, de cara al futur veig Mallorca, Menorca, Eivissa, Formentera i les illes més properes, amb una fesomia totalment renovada. És cert que encara duim l’empenta d’un urbanisme que avança desbocat. És cert que l’ús dels cotxes s’està fent abusiu. És cert que el medi ambient s’hi troba amenaçat. És cert que l’econòmic s’hi està valorant com a mesura suprema de gairebé totes les coses. És cert que s’hi augmenten les més greus situacions de marginació social. És cert que la moneda, enlloc de tenir dues cares, només en té una i una creu. Però pens que, a hores d’ara encara hi som a temps en molts d’aspectes. Promovent més contactes. Impulsant més converses. Arribant a més convenciments. Compartint més factors de convivència democràtica... Mallorca és Mallorca. I, per continuar essent-ho, no pot anar surant tota sola enmig de la mar Mediterrània. Fa part d’un conjunt de pobles que l’envolten, des d’una perspectiva geogràfica, però també cultural i política. Les illes Balears i Pitiüses ens hem anat esforçant per assolir, al llarg de la nostra història, la plena condició de pobles adults, amb destins, mitjans, processos i esforços més o manco compartits segons les circumstàncies històriques. De cara al futur, la cultura i la llengua catalanes s’hi han de continuar enfortint com les úniques pròpies de les nostres illes, si és que de bon de veres volem continuar essent qui som. D’altres cultures hi ha que intenten imposar-se com a oficials, oficioses o “manyoses”. Però no deixen de ser una espècie d’empelt mal aferrat. Com a mallorquines i mallorquins, crec que hem d’anar aprenent a desplegar les quatre barres / cap als quatre vents del món, / desplegant-les ben ufanes / sense por ni cares llargues / amb l’orgull de ser qui som.\nI PER ACABAR, QUIN PAPER CREU QUE HA DE JUGAR INTERNET EN AQUEST PROJECTE DE FUTUR?\n...Cada dia es fa més i més imprescindible el paper d’Internet dins la nostra societat, com pertot arreu del món. Per explicar-ho com ho veig, m’agrada contar allò que passava a la dècada dels anys setanta, quan em trobava treballant a terres d’Àfrica o d’Amèrica Llatina. Cada vegada que volia escriure una carta a la família o a les amistats, tothom ja sabia què passaria. Hauria de seguir un procés tan llarg que la seva arribada al lloc de destinació duraria més d’una mesada, si tot anava bé. I per obtenir-ne la resposta, s’haurien d’esperar dos mesos més. Avui dia, faig arribar escrits meus a gent que viu al mateix cor de l’Àfrica negra o al capcurucull d’alguna zona andina peruana: i ho faig en pocs segons, mentre que la resposta m’arriba al cap d’uns pocs minuts. Sembla increïble, però hi esdevé del tot ben cert. La rapidesa de la comunicació interpersonal que permet Internet és un dels factors més admirables d’aquesta nova via de la comunicació. En té moltíssims d’altres, com puguin esser la facilitat en l’obtenció de més coneixements, la difusió pràcticament il·limitada de la nostra llengua pròpia, l’enfortiment dels lligams entre persones, pobles, cultures, etc.\nDes d’una institució pública, com és ara el Consell de Mallorca, no hi ha cap dubte que Internet esdevé una de les eines més eficients per acostar aquesta administració pública a la ciutadania mallorquina, per fer més eficients determinats serveis públics que a l’actualitat pateixen greus mancances, per prestar una millor atenció als diversos problemes que comporta una convivència democràtica cada cop més enfortida, per implantar taules d’opinió ciutadana on cadascú pugui fer les aportacions, suggerències o crítiques que vulgui, etc..\nAcab aquí avui. Podrem continuar un altre dia, si en teniu ganes. Ben vostre. CIL.