Aventures i desventures dels 30: Casa futurista?\nJa sabeu que m’agrada prendre’m la vida amb un toc d’humor així que avui us porto una reflexió sobre la vivenda del segle XXII.\nSi ho sé, encara no hem canviat de segle! Sóc ben conscient que vivim al segle XXI però jo us he d’anunciar que disposo de l’ avantatge, del privilegi, de l’honor, bé de la “sort” de viure en una casa futurista pròpia del proper segle.\nI és que ara us posaré en situació i espero que me’n doneu l’opinió. Quan pensem en una casa futurista no podem obviar la domòtica, els aparells robotitzats, el mobiliari innovador…però això és massa típic i en algunes cases ja ho podem trobar (poques però és una realitat que ja existeix).\nNo, no, casa meva és molt més avançada que tot això. Heu sentit mai la frase típica del cinema o de la televisió que si es poguessin sentir les olors l’experiència visual passaria a ser multisensorial i per tan una pel·lícula 3D olfactiva seria tot un aconteixement. Doncs bé, a casa meva, es va instal·lar en primer sistema en proves de realitat 3D olfactiva.\nEn principi pot semblar que ningú ha assolit encara aquesta tecnologia, però us asseguro que és real.\nSi, si, si a casa meva tu pots gaudir ,en el nostre WC d’una experiència 3D olfactiva completa. Entres per dutxar-te, pentinar-te o dur a terme altres gestions orgàniques i pots gaudir de la sensació olfactiva de saber que esmorzen, dinen, berenen o sopen el veïns del costat!\nPots jugar al qui és qui de la cuina. Què fan avui? Avui estofat, avui macarrons…etc\nUs he de dir que és una experiència diferent, curiosa, divertida… no us sabria dir si alguna vivenda més gaudeix d’aquest dispositiu. El que si us puc dir que anar al wc de casa meva és tota una experiència multisensorial. Últimament, però, no puc evitar pensar si els veïns correran la mateixa sort que nosaltres, perquè en el seu cas, n’estic segura que ha de ser una experiència surrealista més que multisensorial.\nPublicat per Mabel (aventuresidesventuresdels30) a 21:37\nAlquimia Deco 27 de setembre de 2016 a les 0:43\nJajajajajaj!!!, nenaaa, ben mirat, si feu intercanvi d'olors tu sempre ens surts guanyant amb aquet cas!!!, Nosaltres també gaudim d'aquesta experiencia si sortim a la terrassa, ja que a la part de sota tenim un bar, i cada vegada que surtu a regar les plantes puc endevinar si fan gambes a la planxa, xai al forn o carxofes a la brasa!, T'entenc perfectament!, be, si mai sentes als veins queixar-se, ja els ho pots dir que tu també sents les seves olors i no dius ni piu jajajajja.\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 1 d’octubre de 2016 a les 10:00\nJajaja si està clar que hi surto guanyant de totes totes. Si tens un bar a sota casa segur que ja saps perfectament de que parlo. Una abraçada\nlaia.altimir 27 de setembre de 2016 a les 6:07\njajjajajaj em parteixo de riure ;)))))\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 1 d’octubre de 2016 a les 10:01\nJajaja no hi ha res com predre's la vida amb bon humor. Una abraçada\nENTRE PUNTS 27 de setembre de 2016 a les 22:25\nJajajaja!!! Jo per sort aquesta domòtica no la tinc contractada ... però tinc la del clau del veí\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 1 d’octubre de 2016 a les 10:03\nOhh quina domòtica és aquesta del clau de veí? ara m'has deixat ben intrigada! una abraçada\nENTRE PUNTS 1 d’octubre de 2016 a les 21:59\nJAJAJA , la del "polvo" setmanal ; )\nDescabdello 28 de setembre de 2016 a les 17:02\nEncara podria ser pitjor: olors de WC a la cuina. ;)\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 1 d’octubre de 2016 a les 10:04\nHI tant jajaja jo tinc la part afortunada amb això estic totalment d'acord amb tu! una abraçada\nMari QKdes 29 de setembre de 2016 a les 1:05\nJajajaj mira, així esteu distreus quan aneu al WC!!! Jaja :D\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 1 d’octubre de 2016 a les 10:05\nSi si és el qui és qui de les olors. A nivell de distraccions no ens podem queixar! Una abraçada\nSilvia LGD (Little Green Doll) 3 d’octubre de 2016 a les 20:22\nJajajaja què bo!!! I la cara que posaria el vostre veí si li parleu del menú setmanal jajaja\nMabel (aventuresidesventuresdels30) 3 d’octubre de 2016 a les 21:28\nJajaja si seria una bona conversa d'ascensor...igual es pensaria que som espies...sense voler-ho això si!


Els ibers i el mar - Museu d'Arqueologia de Catalunya - Seu Ullastret\nEl poblat ibèric de Castell, situat en un promontori que s’endinsa en el mar a la platja que porta el mateix nom, és un assentament fortificat ocupat des del s.VI aC fins a l'època romana. En aquesta visita, vinculada a l'exposició temporal Navegants d'aiguamolls. 2000 anys de secrets enfonsats, coneixerem a fons la seva evolució històrica i descobrirem la vinculació dels ibers amb el mar.\nActivitat organitzada conjuntament entre l'Ajuntament de Palamós, Àrea de Patrimoni, Museu de la Pesca i el Museu d'Arqueologia de Catalunya - Ullastret.\nServei d'Atenció al Visitant. Museu de la Pesca. 972 600 424 | infomuseu@palamos.cat\nCal recordar als participants que hauran d'aparcar els cotxes a l'aparcament de la platja de Castell i pujar a peu fins al jaciment (15/20 minuts aproximadament). L'aparcament és de pagament.\nOn Poblat ibèric de Castell (Palamós)


Valencia Basket ha disfrutat d'una espectacular mascletà en l'Ajuntament de València | Valencia Extra\nUna nodrida representació de la primera plantilla masculina del Valencia Basket ha vibrat un any més amb la visita al balcó de la Plaça de l’Ajuntament de València per a assistir a la mascletá aprofitant que l’equip taronja no tornava al treball fins a esta vesprada per a començar a preparar l’encontre de la jornada 25 de la Turkish Airlines Euroleague davant el Baskonia (dijous 8, 20:30h, Fonteta, Movistar Deportes 1).\nEn una expedició encapçalada pel conseller delegat Paco Raga i el president Vicente Solá, els jugadors Joan Sastre, Alberto Abalde, Sergi García, Tibor Pleiss i Tryggvi Hlinason, així com els tècnics del primer equip amb Txus Vidorreta al capdavant i el delegat Alfonso Castella han pogut gaudir en directe de la mascletà d’este dilluns, que ha sigut a càrrec de la de la Pirotècnia Nadal Martí de L’Olleria.\nUna experiència especial, sobretot per als que la vivien per primera vegada, que en esta ocasió eren tots els jugadors assistents i la majoria dels tècnics, a excepció de Juan Maroto. Abans del tret de la mascletà, l’expedició taronja ha tingut l’oportunitat de conèixer i fotografiar-se en el Saló de Cristall de la casa consistorial amb la Fallera Major de València i la Fallera Major Infantil, acompanyades de les seues respectives corts d’honor. L’expedició taronja ha coincidit a més amb l’alcalde de València Joan Ribó, que ha posat al costat del grup i Fallera Major amb la seua cort d’honor, i la regidora d’esports Maite Girau.


Set empreses de distribució dicten la llei de l'embut - Alternativa Ciudadana Progresista\nSet empreses de distribució dicten la llei de l’embut\nEl sistema imposat per Euromadi, IFA/1, Carrefour, Mercadona, Alcampo, Eroski i El Corte Inglés dispara els preus al consum dels aliments fins a sis vegades per damunt del que paguen en origen als productors, com explica aquest reportatge d'El Triangle.\nUn quilo de taronges costa avui, en qualsevol botiga o supermercat de casa nostra, 15 cèntims d'euro més que fa un any; el quilo de sardina val gairebé mig euro més ara que al maig de 2007; el pollastre fresc s'ha apujat en 31 cèntims d'euro. Són dades oficials de l'Observatori del Preu dels Aliments, del Ministeri de Medi Ambient, Medi Rural i Marítim espanyol, que cada setmana elabora una mitjana estatal dels preus dels mercats agroalimentaris, tant en les llotges com en les transaccions de majoristes, com en el comerç final.\nTanmateix, no cal tenir a l'abast grans dades estadístiques ni ser expert en macroeconomia, perquè qui faci la compra habitualment ha comprovat com els preus dels aliments bàsics s'han disparat en pocs mesos, per damunt de la mitjana de l'IPC. D'altra banda, però, el sector de la pagesia viu a casa nostra una permanent situació de crisi que, segons els sindicats agraris, amenaça de forma severa multitud d'explotacions i negocis familiars.\nSegons Joan Guitart, responsable de producció lletera d'Unió de Pagesos, fa deu anys hi havia a Catalunya 3.500 granges dedicades a la producció de llet: ara n'hi a 820, a tot estirar, i només l'any passat en van tancar 66. Guitart detalla que avui les grans empreses comercialitzadores de llet els paguen menys que fa un any; però, en canvi, el preu del pinso –a causa de la pujada global dels cereals– s'ha incrementat gairebé un 60% i els carburants també són cada cop més cars. El sector ramader viu immers en mobilitzacions de protesta pels mateixos motius: avui els paguen a la llotja entre un 10% i 18% menys el quilo de carn que fa un any.\nCom es menja, doncs, que els aliments siguin cada cop més cars a la botiga i als pagesos no els surtin els números perquè cada cop els paguen menys pels seus productes? Com és possible que, tal com s'assenyala des de la Coordinadora d'Organitzacions Agràries i Ramaderes d'Espanya (COAG), els aliments ens costen sis cops més cars a les botigues que el que paguen als productors?\nSegons la periodista Esther Vivas, la resposta cal cercar-la en la imposició d'un model de distribució comercial dels aliments dominat per unes quantes grans companyies que «han contribuït a la mercantilització del què, com i a on comprem, i han supeditat l'alimentació, l'agricultura i el consum a la lògica del capital i del mercat». Vivas és membre de la Xarxa de Consum Solidari –entitat dedicada a la promoció del comerç just amb els països pobres– i també és coordinadora del llibre Supermercados, no gracias (Icaria Editorial, 2007), en el qual es radiografia a fons aquest model consumista basat en la concentració dels capitals.\nLes dades d'aquest llibre són demolidores: a l'Estat espanyol, set companyies controlen el 75% de la distribució alimentària: dues centrals de compra (Euromadi i IFA/1) i cinc cadenes de gran distribució (Carrefour, Mercadona, Alcampo, Eroski i El Corte Inglés). La primera gran víctima d'aquest procés de concentració ha estat el petit comerç, que, en deu anys, s'ha reduït en un 20%: si fa deu anys hi havia 95.000 botigues familiars a l'Estat espanyol, ara n'hi ha, a tot estirar, 25.000. La segona víctima és el consumidor, empès a uns hàbits de consum tendents a la uniformització, no solament dels preus, sinó també dels gustos i dels hàbits alimentaris, i la pèrdua de varietats autòctones.\nPerò també en pateixen les conseqüències els productors, ja que la situació de monopoli en la pràctica dels intermediaris fa que sovint hagin de doblegar-se als dictats d'aquestes cadenes i vendre al preu que els imposen. Els productors catalans de llet, per exemple, assenyalen que les grans indústries comercialitzadores –com ara Pascual, Puleva, Ato– pacten els preus a la baixa deixant el ramader lligat de peus i mans, sense poder optar als beneficis de la llei de l'oferta i la demanda.\nEn l'àmbit europeu, la concentració industrial de l'alimentació encara es fa més evident. Segons s'explica a Supermercados, no gracias, al continent hi viuen uns 160 milions de consumidors i tres milions de productors agrícoles i ramaders, però tan sols 110 grans cadenes de compra d'aliments. Esther Vivas explica gràficament la situació com «una teoria de l'embut: els consumidors cada cop tenen menys portes d'accés als productes i els productors disposen de menys canals per arribar als consumidors». No obstant això, els efectes col·laterals d'aquesta concentració dels mercats no s'acaben aquí, sinó que, directament o indirectament, se situen a l'origen de la crisi alimentària a escala global que acaba d'esclatar. Perquè, com molts altres sectors industrials, l'alimentari també ha apostat de valent per la deslocalització a gran escala, és a dir, anar a cercar les matèries primeres allà on són més barates. Això té com a primera conseqüència unes alarmants despeses en combustibles de transport que no fan cap favor al canvi climàtic.\nAquest augment de la demanda, però, tampoc no ha estat cap remei per a les economies dels països pobres. Sotmesos a les lleis de la liberalització dels mercats, molts pagesos s'han posat a produir per al gran comerç internacional i per a la florent indústria dels biocombustibles, i qui ho paga són les poblacions locals. A aquest procés, hi contribueixen amb decisió les polítiques de desregulació del mercat marcades per organismes internacionals com l'Organització Mundial de Comerç (OMC), que han forçat un gir en la política comunitària de la Unió Europea, tradicionalment proteccionista amb el teixit agrari del continent. Així doncs, cada cop les grans corporacions són les que dicten què, on i quan s'ha de produir. Com explica gràficament Josep Pàmies, portaveu del sindicat Assemblea Pagesa, «vivim una situació de total desequilibri, marcada per polítiques ultraliberals. Podem estar produint pomes en excés i que, en canvi, hi falti algun altre producte».\nSé el primero en comentar en «Set empreses de distribució dicten la llei de l’embut»


Castell de Peralba – Vilanova de Meià / Noguera | Catalunya Medieval\nCastell de Peralba\nCastell de Peralba – Vilanova de Meià / Noguera\nSituació: En terrenys del terme municipal de Vilanova de Meià (Noguera) – Lleida.\nÈpoca: Segles X-XI.\nEstat: Malmès. Lliurament accessible. Aparcament en una petita clariana situada davant mateix de les restes existents del poblat de Peralba. No hem pogut determinar amb propietat la situació de les restes del castell.\nAccés - Visitat el 26/05/2011:\nHem iniciat l’itinerari a Santa Maria de Meià, on al costat de l’església trobarem l’inici d’una carretera sense asfaltar (N 41 59 33 E 00 59 27), perfectament transitable, amb destinació a Figuerola de Meià, situada a 11 km. cap a on ens dirigirem. Abans d'arribar a aquesta població, veurem Peralba a la dreta.\nLocalització: N 41 59 34 E 00 55 08. Altitud: 750 m.\nAltres: Bibliografia: El llibre “El municipi de Vilanova de Meià”, editat l’any 2001 per l’Ajuntament del mateix nom, obra de Ramón Bernaus Santacreu i Ferran Sánchez Agustí, ens ha proporcionat informació gràfica i històrica que ens ha estat de gran ajuda per la localització de varies edificacions properes.\nDins l’antic terme de PERALBA es troben també les restes de l’ermita romànica de Sant Pere (segle XII-XIII) i el castell de CABRERA (També anomenat Torre d’en Lluc).\nEdificacions properes: Dins del terme municipal de Vilanova de Meià, hi podem trobar varies edificacions. Veure el mapa de Google d’aquesta mateixa pàgina.\nMasia de Cal Cisteller\nTorre de l’Espinal\nTorre de Mataperunya\nPaisatges de La Noguera\nNoguera : Veure en un mapa més gran.\nPublicat el 27 juliol 2011 per Ricard\tdins de Noguera amb l`etiqueta Castells, Catalunya, Lleida, Vilanova de Meià .


La cadena de diaris Gannet McLean afronta un futur digital - Observatori Beat\nPublicat el dilluns, d’agost 13, 2007\nLa cadena de diaris Gannet McLean afronta un futur digital\nEstats Units d'Amèrica, Gannet McLean, premsa, web 2.0\nGannett McLean la cadena de diaris més gran dels Estats Units, propietaris del Cincinati Enquirer i 84 diaris més arreu del país afronten, des del 1985, una davallada del 30% en vendes, davallada que sembla irreversible. A principis de 2006 i per fer front a la crisi el propietari va donar carta blanca a dos especialistes en nous mitjans (Michael Maness i Jennifer Carroll) amb l'objectiu de portar una empresa del segle XIX cap al segle XXI. El mes de març 2006 ja havien decidit el pla pilot que estan seguint 11 diaris de la cadena: la web seria la plataforma de notícies principal del diari amb continues actualitzacions al llarg de tot el dia; el departament de Redacció passsaria a anomenar-se Centre d'Informació; els fotògrafs rebrien formació específica per crear de videos online; els periodistes professionals comptarien amb l'ajut de lectors-col·laboradors amateurs per ajudar-los en les seves pesquises i la informació local seria cada vegada més important.\nUn exemple d'innovació interessant és el cas del diari Cincinnati Enquirer, que va iniciar una col·laboració amb el lloc web cincyMOMS.com, destinat a les mares de la ciutat de Cincinnati. Shawnda Mitchell es dedica des de principis d'any i per compte del Cincinnati Enquirer (a banda de la seva feina), a dinamitzar les el bloc a través de posts i a moderar els fòrums. A les 12 setmanes el lloc web ja tenia 40.000 visualitzacions per dia i generava espai publicitari, i en 6 mesos ja havia assolit els objectius ingressant el doble del que tenien previst per a tot l'any.\nGannett confia que amb cincyMOMS i 39 llocs més destinats a mares podrà recuperar lectors a través de versió digital i també confia que podrà atreure nous anunciants El següent pas previst és la creació de llocs web destinats al jovent de 18 a 24 anys, que no acostuma ni a comprar ni a llegir diaris.\nfont: Wired (24/07/2007)


Olot acull el primer Congrés nacional de gegants i imatgeria festiva a Catalunya - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Olot acull el primer Congrés nacional de gegants i imatgeria festiva a Catalunya\nAvui té lloc la primera sessió del Congrés Nacional de Gegants i Imatgeria Festiva a Olot. La jornada, organitzada a càrrec de País Gegant conjuntament amb la col·laboració de l’Agrupació de Colles Geganteres de Catalunya, el Museu dels Sants i l’Ajuntament d’Olot, és monogràfica i està dedicada a aprofundir sobre els artesans i constructors de gegants i altra imatgeria festiva.\nLa primera jornada del Congrés Nacional de Gegants i Imatgeria Festiva ‘País Gegant’ s’ha dut a terme aquest cap de setmana a Olot. La jornada ha estat monogràfica sota el nom ‘Figures festives i mans creadores’ dedicada als artesans i constructors de gegants i imatgeria i a tots els aspectes relacionats amb la creació de figures. Aquest es un sector poc reconegut, però molt important en el món dels gegants ja que Catalunya és el país en el que hi ha més tradició, nombre i creació de figures.\nEl congrés, en el que s’hi han pogut veure les rèpliques dels gegants originaris d‘Olot, ha escollit la capital de la Garrotxa com a ciutat inaugural a causa de la seva tradició farandulera. La d’avui ha estat la primera sessió del congrés, que s’anirà desenvolupant al llarg d’aquest any i de l’any que ve en diverses seus de tot el territori català.


El SEL VNG celebra el Dia del Club | SEL VILANOVA\nParticipació dels s8 al Memorial Baldiri Aleu i derrota de l’infantil a la Foixarda\nMés de cent cinquanta persones persones van gaudir el passat diumenge 24 de maig del Dia del Club celebrat pel SEL Vilanova i la Geltrú. El club de rugbi de la capital del Garraf oferí als jugadors, familiars i seguidors una jornada on fruir de l’esport de l’ovalada i els seus valors en un ambient lúdic i distès, marc ideal per a la celebració de l’aniversari del Club. No fou aquesta l’única activitat, ja que la categoria més petita del Club, els sub8 (minis) participaren del Memorial Baldiri Aleu mentre que els infantils s’enfrontaren al BUC, dilluns, a la Foixarda.\nDiumenge, des de dos quarts d’onze del matí, se succeiren les diverses activitats previstes al camp de rugbide la Sínia Batadet: des de la gimcana adreçada als més petits, en què també participaren entrenadors, fins als clàssics partits en què, sobretot pares i amics, van voler demostrar les seves habilitats amb la pilota ovalada. Abans de la celebració del dinar de germanor, la directiva del Club va procedir al lliurament derecordatoris d’aquesta temporada. Els jugadors de l’Escola van rebre la tradicional medalla commemorativa, i es destacà especialment el paper de diversos jugadors, que van rebre una menció especial per la seva actitud tan dins com fora del camp. Especial fou el lliurament de Premi Personalitat de l’Any, que es lliurà al jugador del sènior masculí i responsable de la promoció escolar, Isaac Richmond, que enguany penjava les botes. L’àpat i una llarga sobretaula van donar per acabada una intensa jornada que va servir per intercanviar experiències i anècdotes, fer club i començar a perfilar la propera temporada.\nNo foren aquestes, però, les úniques desenvolupades pel Club durant el darrer cap de setmana. Com ve sent tradicional des de fa quatre anys, la UE Santboiana va organitzar el Memorial Baldiri Aleu, jornada pensada exclusivament per a la categoria més menuda de l’Escola: la sub8 (minis). Els jugadors més petits de l’Escola de Rugbi vilanovina van participar, juntament amb centenars de jugadors més, d’una matinal perfecta on fruir de l’esport de l’ovalada. Els “cadells” disputaren quatre partits, comptabilitzant tres victòries, en una diada en què més que mai la formació es la protagonista. Dilluns, per la seva banda, els infantils es desplaçaren a Barcelona per afrontar el BUC a la Foixarda en el primer partit de Copa Catalana. Tot i srtir fred i centrar la primera part en la defensa, en què patiren els atacs dels tres quarts locals i molt especialment del primer centre, al segon temps els de blau cel no van acusar l’esforç físic i van saber sobreposar-se, atacant diverses vegades la zona de marca local i aconseguint dos assajos i una transformació; al final, el 48 a 12 permeté els vilanovins passà a quarts de final.\nAquest proper cap de setmana, l’activitat del rugbi vilanoví és doble i a casa: dissabte, a partir de les 11 hores, els infantils mesuren forces amb els RC Sitges en els quarts de final de la Copa Catalana; diumenge, a partir de les 14 hores, el sènior masculí s’enfrontarà al conjunt anglès Maddogs RFC, de Kent.


Abans de comprar o llogar un habitatge, consultar la fitxa urbanística | Consumer\nAbans de comprar o llogar un habitatge, consultar la fitxa urbanística\nEns indicarà les possibilitats que ofereix la nova adquisició\nA continuació s’explica en termes generals la legislació urbanística d’un municipi per a comprendre, en certa manera, les limitacions al dret de la propietat procedents del camp urbanístic. Així:. Així:\na) Tot municipi està dotat d’un Pla General d’Ordenació Urbana o d’unes Normes Subsidiàries en les quals es classifica tot el sòl del seu àmbit municipal. La classificació pot ser la següent:\n1. Urbanitzat: És aquell en el qual ja existeixen construccions o en el qual es pot construir en el futur, atès que compta amb l’equipament necessari, com per exemple accessos rodats, aigua, energia elèctrica, evacuació de fecals, etc.\n2. Urbanitzable: La normativa permet una futura edificació però prèviament els propietaris han de transformar el sòl en urbà. Caldria realitzar les obres d’urbanització precises per a dotar al terreny dels equipaments necessaris a dalt assenyalats. A més, l’Ajuntament pot obligar a efectuar més obres, com realitzar vials de comunicació, reservar sòl per a dotacions comunals: centres docents, comercials, zones verdes, etc.\n3.no urbanitzable: És aquell en el qual no es pot construir ni està prevista en la planificació municipal la possibilitat d’edificació en el futur. En aquests terrenys es poden emprendre tan sols accions de rehabilitació de les edificacions ja existents, a vegades a més amb limitacions si es tracta de sòl especialment protegit per interès paisatgístic, històric, arqueològic, etc.\nb) A més, en aquestes normes urbanístiques no sols s’estableix la possibilitat d’edificar, sinó també la volumetria edificable, és a dir, la superfície a edificar (dues altures, tres o quatre). També es detalla la tipologia de l’habitatge: unifamiliar, adossat, habitatge col·lectiu agrupat, etc. I també els usos que es puguin donar a aquest habitatge: residencial, comercial, recinte hostaler, etc. Fins i tot es recullen normes concretes sobre la manera de construir.\nA la vista de l’exposat, cal actuar amb prudència a l’hora d’adquirir terrenys o habitatges la situació urbanística dels quals es desconegui. Les possibilitats edificatòries o d’ús vindran marcades per la normativa urbanística del municipi en el qual es radiqui el bé immoble..\nPer a conèixer la classificació del terreny n’hi ha prou amb acudir al Registre del municipi, i sol·licitar la fitxa urbanística del terreny o de l’habitatge que ens interessa. Aquests Registres són públics i de lliure accés per a qualsevol ciutadà. Resulta important realitzar aquest tràmit per a evitar sorpreses i conèixer fefaentment les característiques de la compra.\ncomprar habitatge llogar


Notícies Vídeos Agenda Les Rutes Història Pallerols Blog del Caminant Portada > Noticies > Caminada Cal Pallar�s � Cal Roger, 10 de mar� de 2007\nCaminada Cal Pallar�s � Cal Roger, 10 de mar� de 2007 Passades les 10 del mat� ens trob�rem a la cru�lla de la carretera de Noves de Segre amb el cam� de Carrerada, que coincideix en aquest tram amb el Cam� d'Andorra. Deix�rem els cotxes i comen��rem a caminar cap a les 10,30 hores. inserir comentaris\nEn total f�rem 7 expedicionaris: 3 de Barcelona, 1 de Brasil, 1 de Portugal, 1 d'Alemania i un altre que venia d'Holanda.\nAnar al text Travessant el Riu d�Aravell\nA la Caubella. Al fons les roques a on descans� l�expedici� de 1937, el dia 1 de desembre\nAls camps de Cal Roger. Al fons l�Auben�, Ares i la Creueta\nEls expedicionaris abans d�arribar a la Caubella\ncamps de Cal Roger. Al fons la Seu d�Urgell i el Cad�\nA la casa de l�Edra\nAls 5 minuts est�vem a Cal Pallar�s. Salud�rem al Joan Rojals, la seva esposa Celestina i al seu fill Pere. Ens digueren que, juntament amb l'ajuntament de Noves de Segre, estaven netejant el nostre Cam� i que en pocs mesos estaria totalment net; i que fins i tot recuperarien el cam� en el lloc dels esllavissaments, de manera que ja no caldr� fer una petita volta com fem ara. �s a dir que, d'acord amb el qu� ens han dit, en uns tres mesos aquest cam� estar� totalment recuperat, tal com ha estat sempre un cam� de carrerada, abans de qu� es produ�ssin les esllavissades per les filtracions d'aigua d'un canal que va per sobre del cam�. Continu�rem caminant pel cam� de Carrerada, passant per les bordes del Ganauet, del Fuster i del Poblad�. Cap a les 12 del migdia arrib�rem al riu de Castellb�. Prop despr�s pass�rem per la Borda del Riu i tot seguit remunt�rem el Riu d'Aravell. Per sort anava bastant fluix d'aigua, de manera que el pogu�rem travessar f�cilment, sense necessitat de botes d'aigua, les 5 vegades que �s prec�s fer-ho. Sortint del Riu d'Aravell travess�rem el golf d'Aravell, i cap a les dues de la tarda arrib�rem a Cal Tamborino. Sortint de Cal Tamborino remunt�rem el Serrat de la Mola, arribant a la Caubella cap a les 3 de la tarda. Aqu� ens menj�rem tot el que port�vem, mentre contempl�vem davant nostre les Roques de la Caubella, que fou el lloc a on l'expedici� de l'any 1937 va descansar el dia 1 de desembre, mentre el guia Josep Cirera se'n anava a casa seva, Cal Roger, a saludar els seus pares i germans, i a buscar menjar pels fugitius. La tornada la f�rem per Cal Roger, i les cases de Porredon i l'Edra, arribant cap a les 5 de la tarda a Cal Peret, de Bellestar, a on ens esperaven amb cotxe per tornar-nos a Noves de Segre a recollir els nostres cotxes. Eren les 6 de la tarda. Un dia amb molt de sol, per� tamb� amb un fort vent fred del nord. V�rem caminar en total 4 hores 40 minuts, a les que s'hi han d'afegir 1 hora 40 minuts de descans, totalitzant unes 7 hores. Inserir comentaris\nBarcelona, 10 de Mar� de 2007


En el Dia Internacional de la Dona recordem a les primeres dones notari de la Comunitat\nCarolina Bono Huerta va ser la primera dona de la Comunitat, i al seu torn de la província d'Alacant, a obtindre plaça de notari en 1952 a Monòver\nFoto cedida pel Col·legi Notarial de Castilla-La Mancha: la primera dona notari en la Comunitat, Carolina Bono Huerta, rep una placa honorífica a la seua llarga trajectòria professional en un acte organitzat en 2011 al Col·legi Notarial de Castilla-la Mancha de la mà de la seua anterior degana, Palmira Delgado\nVa nàixer a Torrent en 1918 i va ser una de les tres primeres dones a nivell nacional a aprovar l'oposició de notaria en 1947 amb 29 anys. Així comença la biografia professional de Carolina Bono Huerta, il·lustre valenciana que va començar la seua marxa professional en Camprodón (Barcelona), la seua primera destinació després d'aprovar l'oposició, aconseguint tornar a la seua terra cinc anys després. Va ser el 8 d'agost de 1952, quan Carolina pren possessió en la notaria de la localitat alacantina de Monòver, convertint-se en la primera dona a obtindre plaça de notari en la Comunitat. El 30 de març de 2015, als 97 anys d'edat, mor la nostra benvolguda companya torrentina, deixant un llegat importantíssim en el Col·legi Notarial de València, que en el Dia Internacional de la Dona i sempre mereix ser recordat.\nAixí comença la història de les dones en el notariat valencià, en uns anys plens de prohibicions i impediments per a la igualtat de gènere. Anys decisius per a la inclusió de les dones en professions com la de notari, que hui dia tenen un protagonisme absolut en totes les oposicions.\nA Carolina Bono Huerta, com a primera dona notari de la Comunitat i de la província d'Alacant, li succeeix en 1981 María de la Concepció Amalia Alonso Vasallo, que pren possessió el 30 de setembre de 1981 de la seua plaça en la localitat de Xelva com a primera dona notari de la província de València. A la província de Castelló, va ser María Consuelo Ribera Pont la primera notari de la província a prendre possessió de la seua plaça el 30 de setembre de 1981 en la localitat de Sant Mateu.\nPerò l'arribada de les dones a la professió notarial en les tres capitals de província va tardar un poc més. No va ser fins a 1988 quan la ciutat de Castelló va tindre entre els seus notaris a una dona, Pilar Chofre Oroz. En 1996, s'incorpora Ligia María Portolés Reparaz a la ciutat d'Alacant i no és fins a l'any 2003, quan Ana Julia Roselló García i Mari Paz Zúnica Ramajo comencen la seua professió a la ciutat de València, el 12 i el 14 de maig respectivament.\nEsment especial mereixen també les dues primeres dones que van aconseguir càrrec en una Junta Directiva del Col·legi Notarial de València. En concret, de 1987 a 1990, la notari de Quart, Carmen Moroder Tomás, es convertix en Vicedegana del Col·legi Notarial de València amb el deganat de Vicente Simó Santonja. En esta mateixa junta, li acompanya com a censora 5a, la notari de Pedreguer, Ligia María Portalés Reparaz, que va estar fins a 1992 com a membre de la Junta Directiva del Col·legi Notarial de València, càrrec que s'unix al ja esmentat de ser la primera dona notari a la ciutat d'Alacant, anys després en 1996.\nPer mitjà d'estes línies, el Col·legi Notarial de València vol retre homenatge a les precursores del notariat valencià i donar-los les GRÀCIES, en nom de totes les dones que hui dia poden accedir a una oposició i exercir lliurement la professió notarial.


L'Arxiu Comarcal del Bages ingressa el fons ... - Govern.cat\nL'Arxiu Comarcal del Bages ingressa el fons documental i bibliogàfic de Francesc Villegas i Martínez.\nquery_builder 30 desembre 2020 09:35\nEl fons personal l’estudiós i col·leccionista manresà Francesc Villegas està format per més de 300 metres lineals de documentació, fotografies, postals i biblioteca\nL’arxiu comarcal disposa de 3.650 metres lineals de documentació des del segle X, 750.000 fotografies i uns 3.000 pergamins\nAmb ingrés, s’afegirà als 101 fons personals i patrimonials de famílies i particulars de Manresa i el Bages que conserva l’Arxiu Comarcal del Bages\nL’estudiós i col·leccionista manresà Francesc Villegas i Martínez ha decidit fer donació del seu important fons personal a la Generalitat de Catalunya per tal que es conservi i es pugui consultar a l’Arxiu Comarcal del Bages. L’acte de formalització d’aquesta cessió ha tingut lloc a la seu central del Departament de Cultura i ha estat presidit per la seva consellera, Àngels Ponsa, en un acte en què també hi ha estat present el mateix Francesc Villegas; la directora general de Patrimoni Cultural, Elsa Ibar; el director de l’Arxiu Comarcal del Bages, Marc Torras; la regidora de Cultura de l’Ajuntament de Manresa, Anna Crespo; el vicepresident primer del Consell Comarcal del Bagès, Eloi Hernández; el director del SSTT de Cultura a la Catalunya Central, Lluís Cerarols, i el cap del Servei de Coordinació de la Xarxa d'Arxius Comarcals, Enric Cobo.\nEl fons Villegas està format per una gran quantitat de documents, impresos, fotografies i llibres sobre art, geografia i història de Manresa, el Bages i Catalunya en general. Francesc Villegas i Martínez és membre actiu de diverses entitats culturals de la comarca del Bages (Amics de l’Art Romànic, Centre d’Estudis del Bages, Centre Excursionista de la Comarca de Bages, Grup Pessebrista, entre d’altres). Fruit d’aquesta vinculació amb entitats i de les seves inquietuds com a estudiós, ha publicat diversos llibres i opuscles i ha col·laborat en altres publicacions, periòdics i revistes d’arreu de Catalunya. Bona part de la informació i de les dades utilitzades per a l’elaboració dels seus treballs han sortit de la documentació i biblioteca que ha anat recollint al llarg del temps i que ara lliura a la Generalitat de Catalunya.\nEl fons està format principalment per dossiers temàtics, en alguns casos molt exhaustius, amb documentació diversa sobre poblacions, monuments, institucions, personatges, toponímia, esglésies i capelles, edificis singulars, festes, tradicions, entitats, empreses, fets d’història local, etc., de Manresa i dels altres municipis del Bages i de les comarques properes. Dins de cadascun dels dossiers s’hi poden trobar documents manuscrits o mecanoscrits, impresos, fulletons, programes d’actes i de festes, separates, retalls de premsa, opuscles, fotografies, postals, etc. A banda d’unes 10.000 fotografies relatives a Manresa i el Bages. També cal destacar les importants col·leccions de goigs, postals, cartells i altres impresos d’arreu de Catalunya, així com una biblioteca de monografies locals d’història, art, biografies i monuments dels Països Catalans formada per uns 30.000 llibres i opuscles.\nEn conjunt, es tracta d’un important volum documental i bibliogràfic de més de 300 metres lineals de prestatgeria amb documents, fotografies, llibres i opuscles de gran interès que esdevindran una font molt útil per a la recerca i els estudis d’àmbit local. Amb el seu ingrés, el fons Francesc Villegas i Martínez s’afegeix al més de 350 fons que en aquest moment ja es conserven a l’Arxiu Comarcal del Bages, dels quals més d’un centenar són de persones i de famílies de la comarca.\nMoment de la signatura de la cessió 67\nEls participants en l'acte, al Palau Marc 74\nL'acte de formalització de la cessió va tenir lloc al Saló Pompeu Fabra del Palau Marc 76


05 juny 2019 xarxesDeixa un comentari\nUna persona que va a peu per la carretera és la baula més feble del trànsit. Els vianants que caminen per zones interurbanes o els conductors que, per un imprevist en el vehicle o altres incidències, es converteixen en vianants han de ser conscients d’aquesta fragilitat extrema i dels riscos que corren. Les mesures d’autoprotecció, com fer-se ben visibles i distanciar-se de la calçada principal, els poden salvar la vida en aquesta situació de vulnerabilitat elevada i d’entorn hostil a causa de les velocitats dels vehicles que hi circulen. En aquestes situacions de risc cal que els vianants hi posin llum i distància.\nPer aportar xifres a la problemàtica, enguany 9 vianants han perdut la vida a les carreteres catalanes. Al llarg de tot el 2021, 14 persones que anaven a peu van morir a les vies de Catalunya, fet que va suposar un increment dels atropellaments mortals en un 27,3% respecte al 2019, quan se’n van registrar 12. Convé destacar que dels 14 atropellaments mortals registrats l’any passat, 10 van ser imprudències, 9 sense llum solar i 7 en autopistes/autovies. A més, dels 14 vianants atropellats mortalment en zona interurbana el 2021, 12 eren homes i 2, dones.\nL’any 2020, tot i l’excepcionalitat de les dades de sinistralitat davant l’escenari de pandèmia i que es considera un any invàlid per a les estadístiques, convé destacar que es van registrar 11 vianants morts en zona interurbana, només un menys que el 2019, tot i el descens de la mobilitat que hi va haver. En aquest sentit cal tenir en compte que el nombre de vianants morts el 2021 i el 2020 suposen el 10% del total de víctimes mortals registrades a les carreteres catalanes.\nLes dades de sinistralitat revelen que hi ha diversos perfils de vianants que han acabat perdent la vida a les carreteres catalanes aquests darrers anys, però se’n diferencien i identifiquen dos grans grups: persones que transitaven a peu per la carretera mal equipades quant a peces reflectores o que havien comès alguna altra negligència, i conductors que per circumstàncies puntuals havien hagut de baixar del vehicle i van passar a ser vianants. Són dos perfils diferents que requereixen consells viaris distints per augmentar la seguretat i que resumim en aquestes dues infografies:\nCal tenir en compte que un conductor, amb l’enllumenat del vehicle, no percep un vianant fins a 10 metres de distància. En canvi, si va equipat amb armilla reflectora, la visibilitat augmenta fins als 150 metres.\nEn aquest punt, cal tenir en compte que properament entrarà en escena un element nou que suposarà un augment de la seguretat dels usuaris que tinguin un imprevist o contratemps amb el vehicle durant la circulació per carretera. Es tracta del senyal lluminós V-16, un dispositiu que no requereix sortir del vehicle per col·locar-lo, atès que se situa a la part superior, simplement traient el braç per la finestra. D’aquesta manera, els usuaris no hauran d’abandonar el vehicle per situar els triangles a la distància estipulada i no s’exposaran al risc com a vianants en un entorn de trànsit viari ràpid.\nA partir de l’1 de gener de 2026, aquest senyal substituirà definitivament els triangles, haurà de tenir geolocalització i connexió a la DGT 3.0 i des d’aquesta data en serà obligatori l’ús. Tanmateix, la DGT ha anunciat que al segon semestre d’aquest 2022 publicarà una modificació del Reial decret 159/2021 amb la finalitat que els productes que surtin al mercat siguin de la màxima qualitat possible i siguin ja senyals connectats, un requisit que serà indispensable quan l’ús d’aquest senyal lluminós sigui obligatori.


Els infants descobreixen els secrets de l'orgue de la catedral - Regió7\nLa restauració de l'instrument permet mostrar elements que habitualment estan amagats als nens i nenes de les escoles de Solsona\n11·05·21 | 16:53 | Actualitzat a les 16:10\nEls infants descobreixen els secrets de l'orgue de la catedral acn\nLa restauració de l'orgue de la Catedral de Solsona ha permès donar a conèixer les entranyes d'un dels grans orgues històrics de Catalunya, que data de l'any 1853. Aprofitant que l'instrument està desmuntat, l'Ajuntament de Solsona promou visites per donar-lo a conèixer a tots els alumnes de primària de la ciutat. La visita permet veure l'instrument per dins i gaudir d'uns minuts musicals en mans d'un organista. «És molt important que la ciutadania se'l senti seu i que no el vegi només com una peça litúrgica per acompanyar les misses», explica Jordi Xandri, organista i membre la comissió de restauració de l'orgue. La restauració de l'orgue ja encara la recta final però encara falten 70.000 euros per acabar-la de completar.\nUna de les coses que més sorprèn als infants és la gran quantitat de tubs que hi ha -més de 3.000- i les diferents mides que tenen. «Estem en un moment perfecte per fer visites perquè podem veure peces que normalment no són visibles com els secrets, ja que, un cop es munten els tubs, ja no es tornen a veure mai més», relata. També constata la sorpresa que tenen els infants en veure els tubs: «n'hi ha que poden fer més de cinc metres de llarg i això permet fer-se una idea de la complexitat de l'instrument».\nFa prop d'un any i mig que va arrencar el projecte per tal de recaptar els 671.000 euros necessaris per restaurar l'esquelet de l'orgue, que consta de 3.165 tubs i 46 registres. L'instrument es trobava molt desgastat i en avançat estat de deteriorament. Es tractava de l'únic orgue d'escola catalana pendent de restaurar a Catalunya. A hores d'ara, només falten 70.000 euros per poder completar la restauració global i, per això, des de la comissió fan una crida a empreses, entitats i particulars per poder recollir els diners. Calculen que, si els aconsegueixen, la restauració es podria completar en dos anys mes.


NOU RC 300H VERSIÓ 2018: MÉS CONNECTIVITAT, MÉS SEGURETAT\nBrowse: Home » NOU RC 300H VERSIÓ 2018: MÉS CONNECTIVITAT, MÉS SEGURETAT\nLexus comença avui la comercialització de la nova gamma RC 300h MY18. El nou RC 300h MY18 incorpora novetats molt importants a nivell de seguretat i tecnologia com és el sistema Lexus Safety System + o el nou sistema multimèdia amb navegador Connected.\nLexus aposta clarament per dotar els seus vehicles amb els més avançats sistemes de seguretat disponibles. Per això, el sistema Lexus Safety System + (LSS +), es troba present com a equipament de sèrie des de l’acabat Executive per a la gamma MY18 del RC 300h\nEl LSS + és un sistema de seguretat global, que inclou les següents ajudes a la conducció:\nSistema de Pre-col·lisió (PCS), ara amb reconeixement de vianants\nControl de Creuer Adaptatiu (des de 40 km / h)\nLlums de carretera d’encesa automàtica (AHB)\nSistema d’Assistència de Manteniment al Carril (LKA)\nSistema d’Alerta de Fatiga\nSistema de Reconeixement de Senyals de Trànsit (TSR)\nSISTEMA DE PRE-COL.LISIÓ (PCS)\nUn radar d’ona mil·limètrica en combinació amb una càmera i un ordinador a bord calculen el risc de col·lisió frontal. Si el risc és elevat, el conductor rep un avís mitjançant advertències sonores i visuals, i s’incrementa la pressió sobre els frens. Quan el risc és molt alt o la col·lisió es considera inevitable, els frens s’accionen de manera automàtica segons sigui necessari i els cinturons de seguretat davanters es tensen, per evitar l’impacte o per mitigar els danys en cas que la col·lisió sigui inevitable.\nEl sistema pot ser activat i desactivat pel conductor a través de la pantalla multi-informació. El RC 300h (MY18) és capaç de detectar vianants i evitar o minimitzar l’impacte causant per un atropellament.\nCONTROL DE CREUER ADAPTATIU (DES 40 KM / H)\nPer reduir la fatiga del conductor, el Control de Creuer Adaptatiu manté una distància predeterminada entre el RC 300h i el vehicle que el precedeix, tot i que aquest vehicle variï la seva velocitat o s’aturi completament. Una vegada que quedi lliure el carril pel qual circula, el Control de Creuer Adaptatiu restableix automàticament qualsevol velocitat anteriorment seleccionada.\nLLUMS DE CARRETERA DE ENCESA AUTOMÀTIC (AHB)\nEl RC 300h (MY18) disposa del sistema de llums de carretera d’encesa automàtica (AHB), que encén i apaga els llums llargs quan detecta un vehicle que circula per la mateixa carretera.\nEl sistema d’Assistència de Manteniment al Carril (LKA) ajuda a evitar que el conductor abandoni el seu carril sense adonar-se, per mitjà d’un advertiment visual (a la pantalla multi-informació), acústica i una vibració al volant. Addicionalment, el sistema genera una lleugera força de correcció sobre el volant per mantenir la trajectòria dins del carril.\nAquesta funció controla la posició del vehicle al carril i les accions que realitza el conductor sobre la direcció per tal de detectar una possible manca d’atenció o concentració del conductor, per factors com ara somnolència o distracció al volant. En cas que el sistema detecti una possible falta de concentració, el conductor rebrà un avís acústic i visual a la pantalla multi-informació. El sistema pot ser configurat per modificar la sensibilitat, i fins i tot pot desactivar-se.\nEl sistema de Reconeixement de Senyals de Trànsit utilitza una càmera instal·lada al RC 300h per proporcionar la informació a la pantalla multi-informació. Els senyals reconegudes pel sistema són les indicades a la taula de la dreta.\nEn cas que un senyal de prohibit avançar o prohibit el pas estigui activa, si el vehicle detecta que el conductor intenta avançar o circular per direcció prohibida, el conductor rebrà un avís visual (parpelleig en el Display) i sonor.\n← EL GRUP RENAULT COMPTA AMB UNA COMPLETA OFERTA D’ADAPTACIONS\nHYUNDAI NEXO DEBUTA A ESPANYA EN CONGRÉS EUROPEU DE L’ENERGIA DE L’HIDROGEN →


Ferma petició de Laura Rosel, pel segon pagament de Joan Carles a Hisenda – CATzona\nJordi Basté, en el programa El món a Rac1, cada matí llegeix el seu particular davantal. Laura Rosel, presentadora del matinal, El matí de Catalunya Ràdio, fa el mateix. A les vuit en punt, la periodista pronuncia el seu Accent Rosel relacionat amb un tema de rigorosa actualitat. En el del divendres 26 de febrer ha parlat del segon pagament de més de quatre milions d’euros que Joan Carles, escapat als Emirats des de fa diversos mesos mesos, ha fet recentment a Hisenda per regularitzar la seva situació fiscal. Un discurs, de poc més de dos minuts, que Rosel ha acabat amb una ferma i contundent petició. Quina?\nLaura Rosel, Catalunya Ràdio\nDesprés d’explicar als oients el motiu pel qual Joan Carles ha fet un segon pagament a l’Agència Tributària, i recordar que al desembre del 2020 va realitzar un primer pagament valorat en 678.393,72 euros, Laura Rosel, molt clara, ha dit el següent: “Porta mig any fora de l’estat espanyol, acorralat per la justícia de sospites de corrupció, encara que des del govern i alguns partits insisteixen a fer veure el contrari. Negar-ho és una manera de tractar els ciutadans com si fossin menors d’edat”. O ximples, podria haver dit també.\n✍ “Joan Carles I no ha marxat de viatge, ni està prenent l’aire, està evitant la justícia. Negar-ho és una mostra més d’aquesta mania de tractar la ciutadania com si fos menor d’edat”\nLlegeix l’#AccentRosel d’avui! https://t.co/RGypPMYehT pic.twitter.com/4aU62YVHbn\n— El matí de Catalunya Ràdio (@maticatradio) February 26, 2021\nUn editorial que la de Catalunya Ràdio ha acabat amb una rotunda i ferma petició, en relació amb el pare de Felip VI. Rosel, per acabar el seu discurs en contra del monarca i la seva situació fiscal, ha deixat anar: “El CIS hauria de tornar a preguntar als espanyols què els sembla la Monarquia“. I posats a repartir estopa, també ha carregat contra el marit de Letizia Ortiz, del qui ha dit: “Sembla que, una vegada més, no té res a dir sobre l’escàndol”. Laura Rosel en estat pur. Directa i sense vaselina. Cada matí, de dilluns a divendres, de les sis a la una del migdia a Catalunya Ràdio.


Una vintena de comparses i 700 participants inscrits van omplir els carrers de Gironella\nEl carnestoltes de Gironella ha superat amb èxit la segona edició d’un carnestoltes totalment renovat, amb nous elements per potenciar la festa. Aquest any, la rua del dissabte ha comptat amb 700 persones inscrites i 20 comparses que han fet de Gironella una festa. El regidor de Cultura i Festes, Lluís Vall, considera que l’èxit d’aquesta edició “confirma l’encert dels actes que es van implantar l’any passat, i també de les millores que s’han fet en aquesta edició per aconseguir un carnestoltes rodó”. Per Vall, l’objectiu d’oferir quatre dies de festa i diversió “s’ha complert amb escreix” gràcies a la implicació de tot el municipi i especialment dels joves que han format part de l’organització, a més dels nombrosos assistents d’altres punts de la comarca.\nMés actes per completar la festa\nMés enllà de l’èxit de la rua, l’Ajuntament ha reforçat, també, la resta d’actes relacionats amb la festa. Així, la diversió va començar dijous amb un ball de carnestoltes i una botifarrada popular a la Llar d’avis, i la novetat de celebrar un ple fictici i un pregó per encetar la festa. Divendres, les activitats van continuar amb la rua infantil escolar i l’espectacle de la Perla i els seus amics per als escolars del poble.\nA la tarda, l’activitat va seguir al Local del Blat pels més petits, i a la Llar amb un concert de Casal de Gràcia organitzat per Gerundella. Com l’any passat, al vespre la purpurina va omplir tots els racons del Blat, amb la festa Glitter per a nens i adults, que va anar seguida d’un concorregut sopar popular.\nUna altra de les principals novetats d’aquesta edició ha estat la figura de la Mega Pubilla, que va arribar dissabte al matí per exercir de jurat del concurs d’aparadors.\nJa tenim guanyadors del concurs d'aparadors! Perruqueria Txus, Centre Òptik Gironella i cal Faura. Tots ells amb la Megapubilla #Gironella pic.twitter.com/qoHBTANiZd\n— Ajuntament Gironella (@AjGironella) 4 de març de 2017\nLa Mega Pubilla va recórrer els carrers de Gironella buscant parella acompanyada per la caravana de solters/es d’or, tietes i padrines, i a continuació es va desplaçar a Cal Bassacs per escollir el guanyador del concurs de balcons, que es va endur Far West, de Jordi Garrit i Diana Fort. El segon premi va ser per Miquel Alarcon, per Bassacs Beach, i el tercer per Montse Larrubia, amb Balcó reciclat.\nDissabte a la tarda va arribar el plat fort de la festa, amb la segona edició d’una rua de carnestoltes multitudinària. Aquest any, la cita va comptar amb 20 comparses i 700 inscrits, superant així les 18 comparses i els 600 inscrits de l’any passat. De les comparses, 18 competien a la categoria de local i dues a la de foranies.\nA les 5 de la tarda, els grups es van concentrar davant del Local del Blat per iniciar una rua conduïda per la Perla, la Tocada del Bolet, la Perla Negra, el Sr. Callau, la Mega Pubilla, cinc xarangues i un grup d’animació. El recorregut va anar acompanyat de confeti i un espectacle final de llum i color a la plaça del Doctor Armengou, que el públic va poder seguir des de les grades.\nEl primer premi d’aquesta edició se’l va endur Inventem, de l’Escola Gironella. El segon va recaure en les Tacades del Bolet, de la Llar d’Infants, i el tercer pels Unicorns de Kambüa. Pel que fa a la categoria de comparses foranies, el premi se’l va endur Olvan Fly.\nA la nit, la festa va continuar amb el Carnabars, que va recórrer els bars del poble per acompanyar la gent fins al Local del Blat, on es va celebrar una exitosa festa jove amb l’orquestra de versions All i Oli, el DJ Sergi domene i DJ Parentesis Grup.\nPer acabar d’arrodonir quatre dies de disbauxa, més de 330 persones van gaudir diumenge de l’espectacle #DPUTOCOOL, de la companyia The Chanclettes, que va portar al Local del Blat el millor cabaret carregat de bon humor i provocació.


sal i oli: Brownie\nCom ja us vaig avançar el meu amic invisible em va regalar un llibre amb receptes de xocolata (DELICIAS DE CHOCOLATE DE TRISH DESEINE) i aquest cap de setmana no he pogut resistir la temptació de provar-ne alguna! Val a dir que en aquesta ocasió vaig comptar amb l'ajuda de dos "pinches" meravelloses...les Martes...va quedar boníssim així que no puc més que recomanar-vos la recepta.\nSincerament no tenia una recepta de brownie i és un postre boníssim (jo el prefereixo per berenar ja que es bastant farragós...). De fet, crec que només n'havia fet un cop amb una recepta que hem van donar per fer-lo al microones...va quedar prou bo pero no recordo ni on tinc aquella recepta...Avui us ensenyo com fer aquesta versió de brownie que com ja us he dit venia en el llibre que em va regalar l'amic invisible aquests nadals! Recomanar-vos també el llibre per fer un regalet si teniu algun amic cuinetes ja que és un format bastant original...venia tot dintre una caixa: el llibre amb les 40 receptes, 3 utensilis per treballar la xocolata, uns motlles per fer tauletes de xocolata i uns motlles per a bombons... Animeu-vos a provar aquest postre i ja m'explicareu!\n120g xocolata negra\n90g de farina\n50g de nous (o avellanes o nous de macadamia)\nPreescalfeu el forn a 180ºC. Foneu la mantequilla i la xocolata al microones o bany maria i deixe-ho refredar una mica. Afegiu els ous batuts i després el sucre i la farina. Remene-ho tot bé i incorporeu les nous previament picades (tampoc no massa).\nPoseu la pasta dintre un motlle (quadrat d'uns 20cm de costat) i coeu-ho al forn uns 30 minuts (això es lo que posava el llibre, jo amb 15min en vaig tenir prou i massa...ane-ho vigilant...cada forn és un món...i també dependrà del motlle....)\nDeixeu refredar, desentmotlleu i disfruteu d'aquest pecat...\nLa gràcia es que quedi cuixent per fora i l'interior esponjós (una mica humit).\nGràcies Ivan pel regalet i a vatros Martetes per ajudar-me!!\nPublicado por Sal i Oli en 20:53\nRap als alls tendres\nVieires amb carxofes i pernil\nPollastre amb ceba i carlota


LES FINESTRES DE PVC - Gremi de Serrallers de Catalunya\nLES FINESTRES DE PVC\nby Marta | maig 18, 2018 | Consells | 0 comments\nVols instal·lar unes bones finestres a casa teva? Unes que t’aïllin del soroll i temperatura exterior? Les finestres són un element molt important per a la nostra casa, que pot garantir-nos un confort i estalvi a tenir en compte.\nEl PVC és un material barat i que ofereix gran quantitat de beneficis aïllants per la nostra llar. La seva instal·lació és senzilla, fàcil i no requereix de manteniments específics.\nCaracterístiques del PVC\nActualment aquest tipus de finestres PVC són molt utilitzades, pel bon resultat final que ofereixen i la seva assequible preu. No es deterioren amb el pas del temps i són molt resistents als diferents canvis climàtics que puguin patir. Un altre punt a favor és el seu manteniment, tot just necessiten cures especials. Amb una simple esponja i aigua podrem netejar les nostres finestres i deixar-les com el primer dia.\nSón accessibles, compten amb diferents models i colors i són absolutament reciclables, íntegrament.\nEl famós PVC o clorur de polivinil, prové de variants del petroli en conjunt amb la sal. Aquest tipus de plàstic conté nombroses propietats, són resistents al foc, l’aigua, la força i possibles canvis flexibles. I sens dubte el seu principal valor resideixen en el seu poder aïllant, evita sorolls i ens protegeix de les temperatures de l’exterior.\nHi ha mesures estàndards de finestres de PVC i la seva instal·lació és ràpida i senzilla. En un dia o dos, podrem gaudir dels beneficis d’aquest tipus de producte.\nUn altre pro d’aquestes finestres és que podem trobar-les en diferents formats, des de la típica finestra, a corredisses, finestres de sostre o altres variants. A més, tindrem acabats en mate o en brillant, a triar, segons els nostres gustos.\nEn resum, es tracta d’un material resistent, aïllant i de bona qualitat. Tindrem l’interior de la nostra llar protegit de sorolls i temperatures externes i tot això a un preu molt assequible per a la nostra butxaca.\nUna dada important a conèixer, és que si instal·lem una finestra abatible de PVC obtindrem un 60% d’estalvi energètic a la nostra llar.


Publicat per M. Roser a 15:47\nQuadern de mots 20/2/13 16:47\nAquest any aprendre mooolt Espriu.\nM. Roser 20/2/13 19:13\nEspriu és un gran poeta, però de vegades em costa entendre la seva poesia...N'he buscat uns fragments que m'han semblat més assequibles...\nSílvia 20/2/13 17:04\nBona tarda i bona poesia! Aquests dos poemes són molt evocadors, gràcies per compartir-los.\nM. Roser 20/2/13 19:19\nSi que són bonics i sobretot entenedors, que Espriu està a un nivell de vegades massa elevat, i cal ser tot un expert/a en saber interpretar poesia...\nCarme Rosanas 20/2/13 20:12\nGràcies per afegir-te a l'any Espriu! M'agrada llegir-lo aquí i allà.\nSaps quins versos m'han arribat més endins?\nExplica tant bé un estat d'ànim, un sentiment sens e anomenar-lo!\nM. Roser 20/2/13 21:45\nTens raó Carme, són uns versos preciosos...Pensa que em vaig fer un tip de llegir-ne, per poder triar els que jo trobés més entranyables i també entenedors i els més adients per aquest aniversari, Si t'hi fixes, l'últim fragment, s'assembla una mica a aquell poema que jo no sabia de qui era...\nMontserrat Llagostera Vilaró 20/2/13 21:12\nGràcies per aquest recordatori d´quest gran escriptor de la llengua catalana.\nT´envio un petó desde la terra de les flors, de la llum i de l´amor, Valencia..\nM. Roser 20/2/13 21:47\nÉs que aquest any, gairebé és una obligació moral, igual que els poemes de la Joana...\nFlors, llum i amor una terra preciosa...\nGlo.Bos.blog 21/2/13 0:35\nBonic poema, M.Roser, m'agrada tant que el tenia preparat per posar-lo demà...\nM. Roser 21/2/13 13:02\nVeig que tenim gustos semblants Glòria...El pots posar igual, no passa res...Jo vaig mirar i remirar, fins que aquest em va dir que li agradaria sortir al post, he, he...\nPetponets també per a tu.\nAnònim 21/2/13 12:51\nEspriu for ever...\nM. Roser 21/2/13 13:05\nI tant, per sempre tot i que de vegades no és massa assequible( per mi)...\nAnònim 21/2/13 15:08\nper tan l'homenatge gros a Espriu el guardes per demà, no? ;)\nM. Roser 21/2/13 17:37\nUi, si que em vols fer treballar...És que he pensat que demà gairebé ho faria tothom i així la gent ja es pot anticipar i gaudir-ne una mica abans...Sóc previsora, jo!\nPapallona blava. 21/2/13 19:47\nM. Roser has fet un gran homenatge a Salvador Espriu, i pel que veig n’ets molt coneixedora de la seva obra. Suposo que les fotos que has publicat deuen ser de la vila d’Arenys de Mar (Sinera), on n’era fill adoptiu.\nVells versos per rellegir i recordar.\nAbraçades d’anada, tot recordant Espriu.\nM. Roser 21/2/13 22:39\nNo et pensis Papallona, no és pas dels poetes que he llegit més, però he repassat la seva obra poètica i m'he quedat amb aquests dos fragments de cementiri de Sinera, perquè m'han agradat especialment...Les fotos si que són de la vila d'Arenys, el mar , les vinyes(Maresme), la seva làpida...La casa no, però i queda bé.\nMés endavant, també faré un petit homenatge a la Joana Raspall. Precisament ara vinc de l'acte d'inici de l'any del seu centenari, pensa que està com una rosa!\nPetons de mar i muntanya...\nGemma Sara 23/2/13 2:49\nJo l'he llegit poc però l'he escoltat molt en la veu del Raimon, "He mirat aquesta terra", que m'encanta... és curiós estimar l'ombra viatgera d'un núvol... A mi també em costa i potser per això no el llegeixo, o a l'inrevés... Petons de matinada, com m'agrada el dissabte!\nM. Roser 23/2/13 18:37\nSí, en Raimon ha posat música a alguns dels seus poemes.Es veu que l'amor no té límits... Aquesta imatge poètica , és molt bonica...Segurament amb la pràctica , deus arribar a entendre millor la seva obra!\nPetons també de dissabte , però en el meu cas de cap el tard!\nmontse 23/2/13 9:19\nJo també m'afegeixo a aquest homenatge, tan ben preparat, i amb aquesta bona tria del poema, que li has fet.\nCom tu dius, a mi també em costa llegir-lo, o potser quan ho he fet no he triat bé.Aquest trocets del poema que ens mostres, m'han arribat molt i m'han animat a rellegir-lo. Gràcies.\nM. Roser 23/2/13 18:44\nCrec que hi ha poetes que has de ser molt lletraferit, per entendre'ls bé i penso que jo no estic a l'altura...Però si investigues una mica, sempre en trobes alguns de més propers, que és el que jo he fet...\nPetonets de dissabte a la tarda, amb sol, després de la nevadeta del matí. És tan bonica la neu!!!\njulia rubiera 23/2/13 15:40\nInfinitas gracias querida poetisa por concedernos el privilegio de ser participes del bello homenaje que le dedicas a tan magno poeta. Muchos besinos y feliz fin de semana te desea esta amiga con inmenso cariño.\nM. Roser 23/2/13 18:49\nGracias por tus palabras qerida amiga. Salvador Espriu, es uno de los más insignes poetas en lengua catalana. Este año está dedicado a él, por ser el centenario de su nacimiento.\nMuchos besinos también para ti, a la luz del atardecer.\nJoan Abellaneda 23/2/13 16:47\nun bonic record i homenatge a un gran poeta, veí de mataró\ngràcies per compartir algunes de les seves magistrals poesies\nabraçadetes , m roser !\nM. Roser 23/2/13 18:55\nJo em pensava que feia 25 anys de la seva mort, però no, en fa 28...Penso que sí, que és de la categoria dels grans poetes...Per això n'he buscat alguns fragments, que jo he entès bé (està molt amunt)...\nJudit 23/2/13 22:03\nAmb la celebració del centenari, espero que molts dels que el "desconeixen" hi facin, una aproximació. Com tu dius, l'Espriu és molt Espriu!\nMolts petons bonica Roser!\nM. Roser 23/2/13 23:14\nPenso que no és pas que la gent el "desconegui", sinó que potser la seva poesia, no està a l'abast de tothom (començant per mi), com sol passar amb molts dels grans poetes i és una pena... Potser si fossin una mica més planers, serien igual de grans , però els trobaríem molt més propers...\nPetonets també per a tu, formosa Judit!\nAnna Guilanyà 23/2/13 22:35\nM'agrada aquesta selecció de fragments que has escollit d'Espriu, encara que coneixo poc la seva obra, penso que és una bona ocassió aquest any per descobrir-lo.\nM. Roser 24/2/13 0:48\nDoncs si Anna, sempre és una bona ocasió per conèixer els nostres grans poetes i segur que entre la seva obra, en trobaràs d'altres de semblants que aquest que també t'agradaran, pensa que les lletres d'algunes de les cançons que canta Raimon, són de l'Espriu.\nGalionar 24/2/13 16:48\nPer a mi l'obra d'Espriu és una mica com l'Òpera; al principi o esculls molt bé el que escoltes o acabes agafant-li mania. Espriu no cau bé a la primera, sinó que cal conèixer-lo molt profundament per estimar-lo i per saber perquè l'estimes. Però val la pena fer l'esforç, perquè la recompensa és màxima. Segur que aquest any n'aprendrem moltes coses gràcies a la iniciativa blocaire.\nM. Roser 24/2/13 20:32\nPotser si que tens raó, Montse. A mi l'òpera no és la música que més m'agrada però hi ha unes quantes àries, que em fascinen...Serà qüestió de fer els deures i llegir Espriu tant com puguem, a veure si així ens el fem ben nostre...La veritat és que els poemes que entenc bé, m'agraden molt...\nJoana 24/2/13 18:05\nUn plaer trobar Espriu a l'entorn blocaire. Aquest és l'any Espriu/Estellés. Una bonica coincidència que ens agermana una mica més.\nEspecialment emotius són els darreres versos\nM. Roser 24/2/13 20:37\nSuposo que sí, Joana, que en trobarem a molts blocs...\nJo vaig llegir-ne uns quants i finalment hi he posat aquests, perquè m'agraden molt.\nAquest lent somni ran de la mar , que és com una casa que embolcalla...\ncantireta 25/2/13 21:00\nJa he posat l'enllaç al bloc. He trobat una activitat docent per als Espriu-ferits.\nPetons! (de pa tou)\nM. Roser 25/2/13 23:56\nSuposo, Montse que els teus alumnes ja són prou grans per entendre els poemes d'Espriu, sobretot si tu els dones un cop de mà...Gràcies per l'enllaç.\nAis!...Els sospirs s'encomanen, com els badalls!\nFackel 25/2/13 23:38\nGran Espriu. Sempre vaig tenir entre els meus llibres favorits seva obra 'La pell de brau'. M'identifico amb ell en el seu sentiment del temps, de la història i del país, i això que sóc castellà. Moltes gràcies per recordar-ho.\nM. Roser 26/2/13 0:03\nSi que és "gran" Espriu, per això de vegades em sembla que estic a anys llum de la seva poesia; sinó l'entenc prou bé, em sento poqueta cosa...\nI no importa la procedència, ni l'idioma, la bona poesia no té fronteres!\nGràcies a tu per passar per les meves Petiteses.\nImma Cauhé 26/2/13 2:03\nRealment la poesia de Salvador Espriu, com la de majoria de poetes és difícil d'entendre, per aixo la Joana Raspall va voler dedicar uns anys a fer una poesia que la podes entendre tothom, no per fer bonic i tenir paraules difícils, si no per expressar sentiments a les coses més cotidianes. Així els lectors poden veure la poesia com una cosa propera.\nNo vaig poder estar amb tu l'altre dia, a veure si un altre dia tenim més temps. Gràcies per venir.\nM. Roser 26/2/13 19:40\nJo penso que la gent no llegeix més poesia perquè com dius , de vegades és poc entenedora...I tens raó , la poesia de la Joana si que s' entén molt bé i trobo que això s'agraeix. I penso que la qualitat de la poesia no vol dir que hagi de ser més elitista, sinó que arribi a tothom de la manera més planera possible, sense deixar de banda la tècnica...\nEm va agradar molt l'altre dia veure-la, i és un goig que estigui tan bé...Com que l'enfocaven tota l'estona, era bonic veure l' il·lusió a la seva mirada...No et preocupis, ja ens veurem en algun altre acte que no sigui tan multitudinari. Com que anava amb la meva germana, no la vaig voler deixar sola.\nJordi Dorca 26/2/13 8:29\nPassat el naufragi,\nem quedo amb el somni lent arran de mar.\nM. Roser 26/2/13 19:55\nSí, Jordi, els naufragis millor que els deixem enrere... Tenir un somni arran de mar que et faci d'aixopluc, deu ser un petita felicitat!\nVerba volant, scripta manent 26/2/13 9:42\nturons de pins i vinya."\nQuin gran poeta en Salvador Espriu! He llegit, a més a més de diversos poemes, l'Antígona del mateix autor. L'any passat vaig anar a Arenys de Mar per fer un recorregut des del cementiri fins a la casa on va residir! Una abraçada.\nM. Roser 26/2/13 20:02\nPel què veig tu n'ets tota una experta en l'obra d' Espriu. Ha de ser bonic conèixer els llocs on va viure el poeta i que van ser la seva font d'inspiració...Segur que ara te'l deus sentir encara més proper.\nOlga Xirinacs 27/2/13 12:44\nEl poeta Casasses (o Casassas) diu en una entrevista recent de Vilaweb que Espriu és el poeta de la CATALUNYA MORTA.\nDedueixo que Casasses (o Casasses) és el de la Catalunya viva.\nM. Roser 27/2/13 14:51\nCaram , Olga, si precisament Espriu destaca per l'amor al nostre petit país, que sempre ha destacat per la seva capacitat de tirar endavant, malgrat els pals a les rodes que se l'hi han posat. No coneixia l'obra d'aquest senyor, però he llegit alguns dels seus poemes i francament...I ves per on he troba un vers que parla d'estar enamorat d'un mateix!!!\nLluís Bosch 10/3/13 12:42\nHe escoltat aquesta entrevista i més avall intento defensar la postura de Casasses, perquè la comparteixo. Crec que és molt bo que hi hagi veus discrepants i crítiques, perquè en aquest país tendim massa sovint a pensar que els catalans som collonuts.\njulia rubiera 1/3/13 22:38\nEsta amiga que te quiere un montón te desea con inmenso cariño feliz fin de semana querida poetisa. Muchos besinos\nM. Roser 1/3/13 23:07\nGracias amiga Ozna, también yo te deseo un lindo fin de semana, con la siempre agradable companyia de las palabras , en prosa o en verso, però siempre entranyables...\nLluís Bosch 10/3/13 12:40\nEm temo que amb el temps m'he guanyat una certa fama de barrufet rondinaire pel món dels blogs, però no me'n puc estar. No et diré que no m'agradi l'Espriu, però em sembla un cas clar de sobrevaloració. Com en d'altres casos, les peculiaritats del país fan que una persona esdevingui enorme (o molt petita) sense merèixer-ho. Fins ara només he sentit l'Enric Casasses, que ha gosat dir que Espriu li sembla un poeta molt limitat, amb una llengua molt seca. Un poeta que una certa classe social (lligada al poder cultural) va engrandir i que ara li fa un homenatge. Segons Casasses, les dues accions són un error.\nEl que jo puc dir és que de la generació de l'Espriu hi havia poetes molt superiors, i que ell només em sembla vàlid en alguns dels contes.


El clàssic: un dur termòmetre per avaluar banquetes (Natàlia Arroyo)\nEl clàssic: un dur termòmetre per avaluar banquetes\nLa situació de Lopetegui no és nova, altres entrenadors han estat condemnats en un clàssic\n5 min. Periodista I Entrenadora 28/10/2018 02:14\n651x366 Alguns dels tècnics més afectats per un clàssic Alguns dels tècnics més afectats per un clàssic\nLa situació delicada de Julen Lopetegui se suma a casos anteriors d'entrenadors que van arribar tocats al clàssic i que van acabar de ser condemnats per un mal resultat contra l'etern rival. Els repassem.\nBenito Floro (1993/94)\nEl 5-0 del Dream Team de Cruyff\nSe les havien tingut quan Benito Floro era a l’Albacete, i Johan Cruyff no acabava de trobar la manera de derrotar-lo. Però la visita del Madrid al Camp Nou va desfer el malefici. Tot i les vigilàncies inicials per por de perdre, l’agressivitat blaugrana es va menjar els plans tàctics de Benito Floro, que va marxar amb un històric 5-0 a la motxilla, després del hat trick de Romário i les dianes de Koeman i Iván Iglesias. La humiliació va acabar de prendre-li a l’entrenador madridista els pocs suports que tenia entre els directius, i unes jornades més tard va acabar sent destituït.\nGuus Hiddink (1997/98)\nLa llavor de l’era Florentino\nDos gols de Luis Enrique i un de Rivaldo van condemnar el Madrid de Mijatovic, Seedorf, Panucci i Roberto Carlos a una derrota per 3-0 al Camp Nou que deixava els blancs en cinquena posició a la classificació. Els culers lideraven la taula. L’ensopegada va deixar Guus Hiddink molt tocat a la banqueta blanca. El president Lorenzo Sanz, que l’any anterior havia guanyat la desitjada séptima, va intentar defensar-lo en el càrrec, però ni tan sols la contundent victòria a la Copa davant del Racing de Santander va calmar els ànims. El va substituir John Benjamin Toshack, que l’any següent tampoc va completar la temporada. La tecla per estabilitzar el club va acabar sent Vicente del Bosque, que va tornar a repetir corona europea. D’aquí naixeria l’era Florentino Pérez.\nMariano García Remón (2004/05)\nLa decadència dels galàctics\nLa temporada no havia començat bé a Madrid: José Antonio Camacho renunciava a la banqueta a la jornada tres, incapaç de liderar el vestidor madridista. Era l’època de Beckham, Figo, Zidane, Raúl i Owen. L’era dels galàctics. Mariano García Remón va ser designat a la jornada 4, però dos mesos més tard va estimbar-se al Camp Nou. La derrota per 3-0 va distanciar els blaugranes a 7 punts de la classificació i, tot i que només s’havia disputat un terç del campionat, les alarmes es van encendre. S’estava acabant la fórmula que havia donat tants èxits a l’entitat madrilenya. Dues jornades després de perdre el clàssic, García Remón va ser cessat i al seu lloc hi va entrar Vanderlei Luxemburgo, que tampoc va encetar un cicle. Capello i Schuster acabarien redreçant el rumb després.\nVanderlei Luxemburgo (2005)\nEl dia de l’ovació a Ronaldinho\nVa fer una exhibició. Ronaldinho va lluir tot el seu talent al Bernabéu amb dos golassos. Després del 0-3, el públic va aplaudir la superioritat blaugrana i l’estrella brasilera. És una de les escenes més repetides d’un clàssic. El tècnic Vanderlei Luxemburg només va resistir dues jornades més al càrrec.\n540x306 Un dur termòmetre per avaluar banquetes Un dur termòmetre per avaluar banquetes\nFrank Rijkaard (2007/08)\nEl Bernabéu obre l’etapa Guardiola\nEl cas de Frank Rijkaard és l’únic exemple d’un entrenador del Barça a qui se li fa la creu en un clàssic. El seu cicle ja havia anat deixant símptomes de decadència, però el 4-1 del Bernabéu en l’avantpenúltima jornada i després d’haver hagut de fer-li el passadís de campió al Reial Madrid pel títol de Lliga va esmicolar tots els arguments a la junta de Joan Laporta. De fet, s’ha acabat explicant que hores abans del partit ja se li va comunicar al tècnic que seria cessat a final de temporada. Ho va fer Txiki Begiristain a l’hotel de concentració. Rijkaard encara tenia un any de contracte, però l’aposta del club ja era ferma: Pep Guardiola, aleshores tècnic del filial, es faria càrrec de l’equip. En arribar, Guardiola va prescindir de Ronaldinho i Deco, els estendards de l’era anterior.\nBernd Schuster (2008/09)\n“No es pot guanyar al Camp Nou”\nEl temps va acabar donant-li la raó, però dir tan obertament que el Barça de Guardiola era superior i que era impossible derrotar-lo al Camp Nou va fulminar Bernd Schuster. Des de la direcció esportiva, Pedja Mijatovic va cessar-lo només quatre dies abans de jugar el clàssic. Juande Ramos va ocupar el seu càrrec i va parlar de “prestigi” per reivindicar l’orgull competitiu que sempre havia de tenir el Madrid. El Barça va guanyar per 2-0.\nRafa Benítez (2015/16)\nL’última víctima d’un clàssic\nEra novembre. Messi arribava just i va començar el partit a la banqueta. Però el Barça de Luis Enrique, fins i tot sense la seva estrella, va passar per sobre del Madrid al Bernabéu. El 0-4 va sacsejar les clavegueres madridistes durant un parell de setmanes fins a fer caure Rafa Benítez, la gran aposta de Florentino Pérez per recuperar l’ordre perdut del segon any d’Ancelotti. L’entrada de Zidane, a la jornada 19, va catapultar el Madrid, que va remuntar a la Lliga i va acabar guanyant la Champions.\nL’ombra de Cristiano\nNo acaba de trobar ni els gols ni l’espurna competitiva que resolien els partits més grisos. L’actual Madrid no sembla haver-se refet de la sortida de Cristiano Ronaldo. Per molt que, per moments, a l’equip de Julen Lopetegui se li detectin més intencions i més joc que en algunes etapes de l’era Zidane, l’entorn madridista està desencantat. La premsa apunta a l’entrenador després de tres derrotes i dos empats en nou jornades de Lliga. El pobre bagatge golejador, que ha tingut el Madrid sense marcar un gol durant 481 minuts, està indignant l’afició i molts exigeixen que el clàssic al Camp Nou sigui el punt d’inflexió. Si no es guanya el Barça o s’aconsegueix un bon resultat -i una bona actuació-, perilla la continuïtat de Lopetegui, que no s’ha acabat d’allunyar de la polèmica pel seu fitxatge abans del Mundial.\nNova operació contra les entrades falsificades en un Camp Nou amb llargues cues per entrar\nFlorentino, la trituradora de tècnics


A KOPS D'STICK: BRUTAL AGRESIÓ A UN ÀRBITRE A LA LLIGA ANGLESA\nL'hoquei patins ha tornat a mostrar la seva cara bruta i vergonyosa, aquest cop a Anglaterra, on aquest passat diumenge 23 de març durant un partit de la Premier League, l'àrbitre canari Bruno Sosa va patir una brutal agressió per part d'un jugador.\nEls fets en qüestió van succeir durant l'encontre entre el Kings Lynn i el RHC Invicta, quan als deu minuts de joc, durant un altercat, un jugador del RHC Invicta -el nom del qual no ha transcendit- va agredir de forma premeditada per l'esquena a l'arbitre, fent-lo caure a terra provocant-li un trencament de mandíbula. El col·legiat va ser traslladat a un centre hospitalari, on va necessitar d'una intervenció quirúrgica per implantar-li dues plaques de titani per reconstruir la mandíbula trencada, i tindrà que passar varies setmanes de baixa.\nBruno Sosa, a l'hospital, en una imatge on s'aprecia el fort cop rebut a la mandíbula\nEl club implicat, el RHC Invicta -últim classificat de la Premier- va decidir no continuar amb el partit i ha concedit la victòria al seu rival per 10-0. Alhora ha expulsat immediatament al jugador causant de la deplorable agressió i ha publicat a la seva web una nota de disculpa condemnant els fets. Per la seva part, l'arbitre agredit, que va presentar una denúncia a la policia, i el comitè de competició de la federació anglesa estan estudiant les mesures sancionar esportivament i legalment al agressor.\nBruno Sosa, d'origen canari però afincat a Anglaterra des de fa varis anys, és un dels àrbitres més populars de la Premier League i disposa de llicencia internacional, per el que resulta habitual veure'l arbitrant en molts campionats europeus d'hoquei base.\nBruno Sosa, en una imatge d'arxiu del 2012\nDes d'A Kops d'Stick també volem condemnar aquests tipus de fets, que tant mal causen al nostre esport, amb el desig de que siguin exemplarment castigats per les autoritats competents. I alhora, volem fer arribar al nostre amic Bruno tot el nostre suport i els millors desitjos d'una ràpida i fructífera recuperació.


Tossa aprovarà un pressupost de més de 12,5 milions d'euros per a l'any 2020\nLa Selva - 12/02/2020 - 15:04\nProp de 800.000 euros es destinaran a inversions\nL'Ajuntament de Tossa té intenció d'aprovar aquest dijous el pressupost per a l'any 2020, que ascendeix a 12.677.820 euros. D'aquests diners, 765.790 euros es destinaran a inversions. Entre les principals inversions hi ha part del pagament de la compra del terreny de Can Truges per fer-hi un aparcament de 500 places (500.000 euros); la restauració de l'àpside de l'església de la Vila Vella (104.320 euros); la rehabilitació de diversos equipaments culturals (69.000 euros); o la rehabilitació del Casal de Joves (11.130 euros).\nPel que fa a despeses corrents, destaca la recollida de residus i vidres (1.463.130 euros); la neteja viària (623.770 euros); la promoció turística (273.730 euros); les reparacions a les instal·lacions esportives, culturals i educatives (70.000 euros); l'arrenjament de carrers (53.700 euros), o el manteniment d'enllumenat (51.600 euros).\nEl regidor d'Hisenda, Joan Antoni Hervías, afirma que "es tracta d'un pressupost molt tècnic a causa de les obligacions reconegudes amb les quals ens hem trobat, però l'objectiu principal és donar cobertura a totes les necessitats de la població".


40 aniversari d’aquelles primeres eleccions\nLila Thomàs | 20 juny 2017\nEl 15 de juny del 1977 se celebraren les primeres eleccions democràtiques després de 38 anys del final de la Guerra Civil. Trenta-vuit anys de dictadura, de manca de llibertats, de repressió i sobretot trenta-vuit anys de por. Trenta-vuit anys de la fi de la guerra amb armes i sang, però sobretot molts d’anys d’obscuritat.\nI morí el vell dictador, al llit, per múltiples malalties, el novembre del 1975. La democràcia no arribà fins dos anys més tard, i la constitució tres, el 1978. Una Corts Constituents sorgides de les urnes d’aquell 15 de juny que mostraren un mapa polític inesperat per tantes i tantes persones que havien lluitat en la clandestinitat per a la democràcia.\nUnes Corts constituents dominades per la UCD, del Sr.Suárez, amb un PSOE liderat pel tàndem Gonzàlez-Guerra, i un Partit Comunista amb vint diputats i diputades sobre 350. Uns resultats que deixaren sense escó demòcrates com en Ruíz Jiménez, per exemple, en canvi sí hi havia franquistes reciclats de darrera hora.\nUnes Corts que redactaren la Constitució que havia de donar pas a la vertadera democràcia. Una Carta Magna que no resolgué els problemes de les nacions que conformen l’Estat, però que acontentà els «poders fàctics» que sobretot tenien por de les esquerres. Han passat quaranta anys, la maduresa de la democràcia s’ha de donar per segura. Però així i tot, després de quaranta anys, continuen fent por aquells que volen canviar-la. Avui la dreta més conservadora, més rància, clama que la unitat de Espanya és intocable.\nNo cal repassar els fets més notables d’aquests quaranta anys, ni recordar la responsabilitat del PSOE, en els seus catorze anys de majoria, en el fet de no tocar segons quins àmbits que podien molestar, com per exemple la memòria històrica dels vençuts, front a les presses per entrar a l’OTAN i a la UE.\nNomés tenir present, en aquest aniversari, tot allò que resulta tan «intocable»»inamovible» per uns i en canvi per molts altres, sí es mou sí es pot canviar. El procés català vulguin o no posa en entredit la conformació de l’Estat espanyol, l’afany de canvi, d’avanç, de moure’s, per part del poble de Catalunya sacseja allò més profund d’aquells que creuen en la sacrosanta unidad de España .\nI per molt que vulguin emparar-se en la Constitució del 78, per molt que vulguin aturar el procés, aquest està en marxa perquè és el poble català que empeny amb força als seus representants polítics.\nHo ha demostrat des de fa més de set anys. Amb sortides massives al carrers, any rere any, els onze de setembre, amb el suport als representants polítics elegits en els seus processos judicials o com el cas de Francesc Homs en la seva inhabilitació com a diputat a les Corts espanyoles.\nEn l’aniversari d’aquell 15 de juny del 1977 convindria unes altres actituds, una visió més ampla i oberta de la realitat que vivim. Aquells que volen fer-se seves les institucions, com si fossin herències adquirides, convé que escoltin les veus dels pobles que mostren dia a dia la seva voluntat de canvi i d’avanç.\nHan passat quaranta anys i n’hi ha que encara veuen la democràcia com a fràgil i vulnerable. Són aquells que no confien en la força del canvi, en la força de la bona gent conscient, honesta, solidària.\nidò es ben fàcil,\nes modifica aquesta constitució amb els 3/5 que fan falta ....... i podreu fer tot allò que tengui cabuda a la nova constitució\nEncara n'hi ha que veuen la democràcia com a fràgil i vulnerable perquè no s'han pogut llevar de damunt, del tot, la por implantada pel règim franquista, i perquè diversos fets mostren que els franquistes vells encara tenen molta força i els neofranquistes pitgen fort. Un dels exemples és la ridícula polèmica sobre el monument de sa Faixina, i un altre les contínues ofenses a mallorquins per parlar la nostra llengua. Fins quan durarà això? Quaranta anys més? O sortiran polítics carismàtics i valents que endreceran la cosa?


Lumine aconsegueix la certificació Global Safe Site per Bureau Veritas | LUMINE Beach & Golf Community\nLumine aconsegueix la certificació Global Safe Site per Bureau Veritas\nLumine Golf Club ha obtingut la Certificació Global Safe Site pel seu compromís d’implementar noves mesures de seguretat derivades de la pandèmia COVID-19, per a activitats en el sector de l’hostaleria, restauració i comerç.\nLa certificació ha estat creada per Bureau Veritas; líder mundial en verificació, inspecció i certificació; i cobreix tres grans àrees d’actuació del sector: persones, processos i instal·lacions.\nAmb aquest reconeixement, Lumine Golf Club ha demostrat que compleix amb totes les normatives i recomanacions assenyalades per les autoritats sanitàries pertinents, a més d’anar més enllà de les mesures exigides per l’Organització Mundial de la Salut (OMS) i el Ministeri de Sanitat.\nL’objectiu principal d’aquesta certificació és ajudar els clubs de golf a afrontar els reptes que se’ls presenten davant la pandèmia, reduint els riscos i permetent-los treballar de forma més segura. S’atorga als establiments que compleixen amb els requisits pertinents donant suport al seguiment dels protocols de desinfecció i neteja, així com la implementació de noves mesures de seguretat.\nBureau Veritas també ofereix un servei de formació e-learning i Aula Virtual, per als treballadors, en noves mesures de seguretat i higiene, d’acord amb la legislació i amb les diverses recomanacions de les autoritats sanitàries autoritzades.\nAgustín García, Chief Bussiness Officer de Lumine Golf Club: “Estem molt orgullosos d’haver rebut aquesta Certificació Global Safe Site de Bureau Veritas. Al llarg de la pandèmia, la salut i la seguretat de tots els nostres membres, hostes i personal ha estat la nostra prioritat número u i hem treballat àrduament per a assegurar-nos que s’implementin les mesures pertinents al voltant del resort i el club de golf. Com sempre, continuarem monitorant la situació de prop i implementant les mesures que considerem necessàries per a mantenir els alts estàndards d’higiene i seguretat dins del resort ”


Joana Raspall: nominat el llibre Joana de les paraules clares.\nClijcat Consell Català del Lij\nJa tenim aquí els candidats al 10è Premi de Literatura Infantil Atrapallibres. El proper 10 d'octubre es podran començar a formalitzar les inscripcions a través de la nostra pàgina web.\nEnhorabona als autors i editors seleccionats!!https://www.facebook.com/andreugalanpoeta\n3 de octubre a la(s) 10:05 · Editado ·\nEncara emocionats per la nominació al Premi Atrapallibres de "Joana de les paraules clares"! Esperem que escoles i biblioteques s'animin a participar-hi, entre tots hem de fer que la literatura tingui un lloc prominent a la vida dels nostres nens i nenes... i aquesta n'és una iniciativa exemplar! Gràcies #JoanaRaspall, Mercè Galí SanarauMuntsa Fernández i Clijcat Consell Català del Lij\nCepiNansa Edicions Núria Thefabula, a partir del 10 d'octubre, s'obren les inscripcions per participar al Premi Atrapallibres :http://www.clijcat.cat/Atrapallibres-Inscripcio-i-BasesVer traducción\nPublicat per Imma Cauhé a 6:49


Recordeu la importància d'una bona postura | GenTMB\nRecordeu la importància d'una bona postura\nSi fa poc que t'has reincorporat a la feina després d'uns dies de vacances, pot ser que quan tornis a la rutina de treball sentis molèsties musculars, sobretot a l'esquena. És important que tinguis cura de la teva postura també durant la jornada laboral, ja que sovint passem moltes hores en una mateixa posició.\nPersonal d'infermeria del Servei de Prevenció, en col·laboració amb el Col·legi Oficial d'Infermeres i Infermers de Barcelona / 26.01.17 - 08:26h\nPer corregir una mala postura, abans has de tenir clar com és una bona postura. Fer-ho t'ajudarà a evitar lesions i molèsties a l'esquena a llarg termini. Et proporcionem unes recomanacions vàlides per a totes les edats.\nEn funció de la posició del cos:\nSi treballes majoritàriament dempeus, mantingues els peus una mica separats, les espatlles a la mateixa alçada i reparteix el pes a les dues cames per igual. Però a estones, recolza el pes del cos sobre una cama, tot flexionant lleugerament l'altra.\nMolta gent passa part del dia treballant davant d'un ordinador. Partint del principi que per seure en qualsevol superfície cal tenir l'esquena recta, mantingues el cos en forma de 4. És a dir, els peus tocant a terra, els genolls en un angle de 90º i l'esquena tocant el respatller del seient. Pel que fa a l'ordinador, col·loca la pantalla a dos pams de la cara i a l'alçada dels ulls. Tingues les espatlles relaxades i els braços formant un angle de 90 graus.\nEn funció dels moviments o accions concretes:\nSi has d'arribar a un lloc alt, evita posar-te de puntetes. Utilitza un tamboret o una cadira estable.\nPer ajupir-te doblega els genolls, tots dos alhora, o bé bascula una cama i desplaça el tronc mantenint l'esquena recta. Recorda que per aixecar-te de terra has d'ajudar-te de colzes i genolls.\nPresta especial atenció si manipules càrregues o has de transportar un objecte. Per agafar-lo, flexiona els genolls mantenint l'esquena recta i lleugerament inclinada endavant. Evita inclinar-te forçant la columna. Aixeca el pes estirant les cames, aprofitant la inèrcia, comprimint lleugerament la musculatura abdominal i apropant l'objecte al màxim possible al cos. No aixequis la càrrega per sobre de l'alçada de les espatlles, ni facis moviments bruscos o giris el tronc.\nNo es tracta de mantenir cap postura forçada sinó d'anar corregint-la a poc a poc. Fes pauses, estiraments i varia sovint la posició del cos. Aquest vídeo t'ajudarà a aprendre a mantenir una bona higiene postural. A més, si vols tenir un recordatori al teu lloc de treball, imprimeix-te aquesta infografia i tingues-la en un lloc fàcilment visible com ara la teva taula.


Estades de formació de tipus B`per al professorat de formació professional - CGT Ensenyament\ndimarts 9 de gener de 2018 - Visites: 0\nPresentació de sol·licituds fins al 29 de gener de 2018. El Departament d’Ensenayament convoca concurs públic per a la concessió de 120 estades de formació de tipus B en empreses i institucions, en períodes i horaris coincidents, totalment o parcialment, amb l’horari lectiu del professorat, durant el curs 2017-2018. Les estades es distribueixen de la manera següent: 100 places per al professorat de centres públics i 20 per al professorat de centres privats sostinguts amb fons públics.\nPot sol·licitar aquestes estades el professorat del cos de catedràtics d’ensenyament secundari, del cos de professorat d’ensenyament secundari i del cos de professorat tècnic de formació professional; el professorat interí dels centres educatius dependents del Departament d’Ensenyament; el professorat dels centres educatius públics dels ens locals, i el professorat dels centres educatius privats sostinguts amb fons públics, sempre que compleixin els requisits que preveu l’article 7 de l’Ordre EDC/458/2005, de 30 de novembre.\nRESOLUCIÓ ENS/10/2018, de 9 de gener, de convocatòria de concurs públic per a la concessió d’estades de formació de tipus B, en empreses i institucions, al professorat de formació professional dels centres educatius sostinguts amb fons públics, per al curs 2017-2018.\nEl Departament d’Ensenyament, dins del pla de formació permanent del professorat de formació professional, regula mitjançant l’Ordre EDC/458/2005, de 30 de novembre (DOGC núm. 4525, de 7.12.2005), les estades d’aquest col·lectiu a les empreses i institucions com a modalitat de formació que té per finalitat la seva actualització tecnicopràctica específica.\nAquesta Ordre preveu dos tipus d’estades de formació: les de tipus A i les de tipus B. Les de tipus A es realitzen en períodes i horaris fora de l’horari lectiu del professorat, i les de tipus B es realitzen en períodes i horaris coincidents totalment o parcialment amb l’horari lectiu del professorat i requereixen que a la plantilla del centre hi hagi disponibilitat de professorat per atendre les activitats lectives del professorat que participi en l’estada de formació. D’acord amb l’Ordre esmentada, les estades del tipus B les ha de convocar el Departament d’Ensenyament.


Donació d'òrgans: Augmentar les donacions, necessitat urgent [Pàg. 3 de 5] | Revista | EROSKI CONSUMER\nL'Organització Nacional de Trasplantaments (ONT), que coordina les activitats de donació, extracció, preservació, distribució, intercanvi i trasplantament d'òrgans i teixits dins del sistema sanitari espanyol.\nTot el procés es fa respectant els drets establerts en l'article 10 de la Llei 14/1986, de 25 d'abril, General de Sanitat, al costat de les normes i els principis exposats en la Llei 30/1979, de 27 d'octubre en relació als principis que han de regir en la donació: voluntarietat, informació, gratuïtat, consentiment dels donants, finalitat terapèutica, absència d'ànim de lucre i anonimat. L'ONT garanteix la distribució i adjudicació d'òrgans i teixits per a trasplantament, i hi utilitza els seus coneixements tècnics i el principi ètic d'equitat.\nCom s'estableix l'ordre dels trasplantaments?\nEls trasplantaments renals s'adjudiquen localment, n'hi ha 40 centres en tot el país. La raó per la qual el centre de trasplantaments decideix és perquè la isquèmia (disminució transitòria o permanent del reg sanguini) de què sofreix l'òrgan és menor.\nPer als trasplantaments extrarenals, la llista d'espera l'estableix l'ONT, que segueix un sistema de prioritats. En primer lloc es troben les afectacions clíniques que marquen la urgència per a tot el país; en segon, les urgències segons la zona (hi ha sis zones a tot Espanya), i finalment, el trasplantament selectiu, que s'efectua de forma local.\nLes prioritats en les donacions s'estableixen en funció de les compatibilitats entre el trasplantat i el donant, grandària, edats, sexe, etc., perquè encaixen tant com es pugui, sempre des d'un punt de vista mèdic. Cada any té lloc una reunió per a revisar els criteris que se segueixen a l'hora d'efectuar els trasplantaments, a fi que cap part de la població no en resulti discriminada.\nCal que hi hagi una comunicació ràpida i directa. Es fa un seguiment de la mortalitat en la UCI (Unitat de Cures Intensives) i de la mort encefàlica. Perquè el donant sigui apte ha de superar proves que garanteixin que no es transmeten malalties tumorals o infeccioses que perjudiquin el receptor. Tan sols l'1% dels cadàvers és apte per a ser donant, per això és tan important comptar amb un sistema de localització\nadequat a fi de minimitzar la pèrdua de donants potencials. I per a l'extracció dels òrgans s'ha de respectar tràmits legals, que varien en funció de la causa de la mort (una mort violenta necessita el consentiment judicial per a l'extracció dels òrgans, ja que pot afectar l'obtenció de proves). Com a pas final, cal posar en marxa el programa d'extracció i d'implantament.\nNo es consulta la família la possibilitat de la donació si no s'ha constatat prèviament que el difunt és apte per a la donació.\nHi ha organitzacions de donants i trasplantats en totes les comunitats autònomes. Es pot obtenir informació sobre adreces i telèfons en la pàgina web de l'ONT o en qualsevol centre sanitari. El carnet de donants es pot sol?licitar en aquestes associacions, en els centres sanitaris i en la pàgina web de l'ONT\nQuè fan i què n'opinen les associacions de donants?\nAsseguren que les campanyes de captació són efectives, ja que acosten la necessitat de les donacions a la població i sensibilitzen d'aquesta qüestió.\nL'ajuda als malalts en espera de trasplantament és un fi comú a totes les associacions, mentre que algunes també inclouen l'ajuda als trasplantats i als seus familiars.\nEl suport principal que proporcionen és psicològic, ja que el contacte amb altres trasplantats ajuda a enfrontar-se tant al futur trasplantament com al postoperatori. Algunes associacions col?laboren econòmicament amb les famílies desplaçades amb motiu de la intervenció quirúrgica i fins i tot disposen de pisos d'acollida durant el temps que dura l'operació.\nAlgunes associacions reclamen un nombre més gran d'hospitals trasplantadors, encara que la majoria de les consultades el considera suficient, si bé d'altres al?ludeixen la llunyania d'aquests hospitals del lloc de residència i les despeses que generen com un problema important per a la família de la persona a qui s'efectua el trasplantament.\nDiuen que el carnet de donant és només una declaració d'intencions que en cas de mort del donant servirà per a posar en coneixement de la família les seves intencions respecte d'això. La majoria de les associacions creuen que seria convenient que aquest document fos vinculant, ja que és un fidel reflex de la voluntat del donant. Però unes altres defenen el dret dels familiars a transmetre la voluntat del difunt, que podria haver canviat d'opinió abans de morir. N'hi ha que consideren que aquest problema podrà solucionar-se amb el testament vital, que és una declaració d'intencions en vida i que declararia la intencionalitat, sense possibilitat de refutació per part dels seus familiars.\nL'opinió sobre la cobertura dels mitjans de comunicació a les campanyes de divulgació de la donació d'òrgans és diversa. Algunes associacions indiquen l'interès que suscita el tema, mentre que unes altres es queixen de la poca atenció que hi presten.\nQuasi totes les associacions creuen que la informació per a fer-se donant no és l'adequada, subratllen la necessitat de dur a terme campanyes amb més mitjans i sol?liciten un interès major per part de les administracions públiques.\nCap no considera que hi hagi tràfic d'òrgans en els països desenvolupats.\nSegons les associacions, les raons principals que motiven la negació de les famílies a la donació són la falta d'informació i la situació emocional en la qual es troben els familiars, i reconeixen també altres factors com la por o les creences religioses. Mentre que els motius que contribueixen a una resposta afirmativa són la solidaritat i les experiències pròximes, a més de comptar amb donants en la família.\nL'ONT atén en el telèfon 91 314 24 06. Se'ls pot enviar també un missatge electrònic a ont@msc.es, en què se'n sol?liciti informació. L'ONT disposa d'un registre d'associacions subdividit en regions.\nEl trasplantament comporta riscos, uns de relacionats amb la intervenció quirúrgica i d'altres amb la resposta immunològica del pacient. El rebuig té lloc quan l'organisme del receptor identifica l'òrgan trasplantat com un element aliè. El rebuig es deu a la diferència entre el codi genètic del donant i el del receptor de l'òrgan. Els antígens de les cèl?lules trasplantades alerten el sistema immunològic del trasplantat en no reconèixer l'òrgan com a propi. La conseqüència del rebuig és una intensa reacció inflamatòria, que destruirà l'òrgan. Hi ha diversos tipus de rebuig: l'hiperagut té com a conseqüència immediata la pèrdua de l'òrgan i és produït per la presència en el receptor de defenses contra l'òrgan trasplantat que ja existeixen abans de posar-se en contacte; es detecten per mitjà d'una prova creuada abans d'efectuar la intervenció. El rebuig agut es produeix durant els primers mesos del trasplantament, encara que a causa dels avanços en els medicaments immunosupressors sol ser més lleu i de millor tractament; afecta entre un 20% i un 45% dels pacients i depèn de l'òrgan trasplantat. El rebuig crònic apareix després del trasplantament i mostra una evolució lenta, però pot provocar el fracàs del trasplantament. La majoria dels factors de risc (factors immunològics, trastorns circulatoris, hipertensió arterial) poden evitar-se o tractar-se. Per a reduir la possibilitat de rebuig, es redueix l'acció dels mecanismes de defensa a fi que el cos vagi assumint l'òrgan com a propi. Aquest procés requereix diversos anys i l'ús de medicaments immunosupressors. No es pot suprimir la immunitat per complet, ja que els pacients sofririen d'infeccions freqüents que dificultarien la viabilitat del projecte. Avui en dia es disposa d'immunosupressors que redueixen la immunitat només en la mesura necessària per a evitar el rebuigs sense exposar el pacient a aquestes infeccions. Aquest sistema no és perfecte, i el pacient pot sofrir lleus rebuigs, sobre els quals es manté una vigilància constant. El fi dels immunosupressors és evitar el rebuig sense afavorir el risc d'infecció. No hi ha un tractament estàndard, per la qual cosa cal fer proves i mesurar les conseqüències. Els mesuraments de l'activitat dels immunosupressors es duen a terme per mitjà d'anàlisis que estudien els limfòcits.\nEls immunosupressors es prenen des del primer dia de la intervenció, generalment abans de la cirurgia i després del trasplantament. Passades les primeres setmanes del trasplantament, arriben els moments més delicats per al trasplantat: poden aparèixer infeccions oportunistes, semblants a les dels individus sans, encara que els trasplantats han de visitar el metge davant de qualsevol símptoma d'alerta. Els medicaments més utilitzats són els corticoides, que a més de tenir un efecte immunosupressor també exerceixen un efecte antiinflamatori.\nDesprés de la intervenció quirúrgica, el pacient és traslladat a la unitat de vigilància intensiva de postoperatoris, on es recupera de l'anestèsia i se li evita el dolor que genera l'operació. Romandrà en aquesta unitat fins que el traslladin a planta. La durada estàndard de l'ingrés en l'hospital varia segons el tipus de trasplantament. Durant el temps en què es troba hospitalitzat, el pacient es recupera de la intervenció i rep instruccions per a un funcionament correcte del trasplantament, ja que durant la resta de la seva vida haurà de seguir uns hàbits estrictes i medicació.\n<< Anar a l'anterior pàgina: L'informe de CONSUMER\nAnar a la següent pàgina: Quins tipus de donants hi ha i com és el procés de donació? >>