E ES 4 Imatges 2 Col·laboradors 344 Visites Bústia de suggeriments\nespart m BOT (Stipa tenacissima) Família de les gramínies. Planta herbàcia perenne, molt robusta, cespitosa i rizomatosa, de 60-100 cm d’alçària. Les seues fulles són linears i llargues, glabres, convolutes i molt tenaces. Presenten inflorescència en panícula dreta, densa i groguenca, amb nombroses espiguetes; tenen una característica aresta de 4-6 cm, pilosa a la base i inserida a la glumel·la inferior. Creix en terrenys esteparis, secs o àrids, amb tendència a ambients marítims; ha substituït garrigues degradades. Tradicionalment l’espart ha tengut un gran ús, de caire menestral, per a la fabricació de cordam, senalles, sàrries, estores i espardenyes, encara que, el s XXI, la seua recol·lecció pràcticament ha desaparegut al nostre país. A les illes Balears, l’espart només és present a l’illa d’Eivissa. [GPA] CULT POP L’espart és la fulla de l’espartera, un material flexible que s’ha usat en cistelleria i en la fabricació de caps i cordes des de temps immemorial. A les Pitiüses l’espart es pot trobar a l’illa de s’Espartar, a Porroig, as Jondal i as Cap Martinet. Tradicionalment s’anava a collir quan l’espartera tenia les fulles tancades per culpa de la sequera, això és, a l’estiu, i a l’hivern, a causa del fred. Les dates exactes eren per Sant Cristòfol (10 de juliol) i per Nadal. A s’Espartar s’hi solia anar a l’estiu quan fa el temps més bo i segur a la mar. Els que anaven en aquest illot solien partir en llaüts ben de matinada, per arribar just a trenc d’alba i aprofitar tot el temps de fresca per collir espart, ja que és un lloc molt calorós i sense ombres. A vegades hi estaven més d’un dia, fent nit dins coves. De l’espart collit, se n’havia de deixar la meitat a l’illot per als amos. Si qui collia l’espart no era entès, corria el risc de collir espart bord, que té la fulla com el bo o, a vegades, més llarga i ufanosa, però quan s’asseca es torna rígida i es romp. A l’estiu es destria fàcilment per l’espiga; el bo fa una espiga llarga acabada en plomissols, gairebé com la boga, i el bord la fa baixa i amb una fulla blanca com una plometa. L’espart no es talla, s’arrenca amb les mans o amb l’ajut d’un collidor i així no es fa malbé l’espartera, ja que s’arrenca la fulla, però no la rabassa ni l’arrel. Els collidors són de fusta i s’usen enrotllant-hi l’espigó de l’espart (la part prima) i després tensant per arrencar-lo. Hi ha dos tipus de collidors: un de més petit que es porta fermat al braç i s’usa amb una sola mà; a un cap té la cordella per lligar-lo, a l’altre un forquet per fer les lligades de les manades i l’espart s’enrotlla a la part central. L’altre és més gran, se subjecta amb una mà pel centre, s’enrotlla l’espart amb l’altra mà per darrere de la pilota que forma a un cap i a l’altre cap té un forc com l’altre model, també per a la mateixa funció. Mentre es cull espart, aquest es va amuntegant fins que el manat ja no cap dins les dues mans juntes. Llavors amb uns quants esparts i l’ajut del collidor es fa la lligada i ja es té una manada feta. En haver acabat es fan feixos, lligant manades juntes amb una corda. Hi havia qui portava l’espart a ca seua i estenia les manades al sol, perquè s’assecassin abans d’amarar-les, ja que així en resultava un espart més blanc. Molts amaraven l’espart directament. Per a tal fi es penjava un boldo a cada feix i aquestos se submergien a la mar en un lloc de poca fondària, de fons d’arena a l’embat del sol. Es deixava a mar de trenta a quaranta dies. Després es treien els feixos, es desfeien i s’estenien les manades al sol perquè s’eixuguassin. Feina de dones i de vells era desfer les manades eixutes, triar l’espart bo del que s’hagués podrit i fer-ne manolls, que és la quantitat d’espart que cap dins una sola mà. Als manolls se’ls feien tres lligades. Quan estava tot amanollat, es tornava a enfeixar i s’emmagatzemava per al proper ús. Per a tot aquest procés explicat, al segle XXI hi ha dos problemes per dur-lo a terme: un és que com que l’espart treu fulla nova cada any i molt poca gent va a collir-ne, qui hi va troba les esparteres plenes de fulles seques que són les que es podreixen quan s’amara. L’altre és que el millor temps per amarar és l’estiu, que és quan no hi sol haver temporals, però és quan el litoral s’omple d’embarcacions que ancoren als millors amaradors desfent els feixos quan n’hi ha. Qualsevol pagès o pagesa sabia manobrar l’espart en les fases més elementals. Qui s’especialitzava en la seua elaboració rebia el nom de sarrier, de sàrria, un temps el recipient més important usat en el transport al llom d’animals de preu. L’espart abans emmagatzemat és cru i, per elaborar segons què, s’ha de menester picat. Els manolls es picaven un a un a colps amb la maça de picar espart damunt una picadora o una penya llisa. Amb espart picat es fa el més senzill de l’obra d’espart. Es fa cordella de dues camades, que s’usava per fer traves, estores de canya, cingles, sobrecàrregues... i, en general, qualsevol cosa que no hagués de patir molta fricció. Cordella i corda de tres camades per fer bagons de trava, bassetges, morrals, desmamadors, vencisos, cabestrells, regnes, xàvegues, encordats de cadira, soles i cobertes d’espardenya, ribets i anses de senalles, borses... Corda de cinc camades per fer soles d’espardenya i anses de senallons, senalles... I finalment llata de cinc camades per fer soles d’espardenya, enverducar garrafons, ampolles... La diferència entre llata i corda és que, en secció, la corda és redona o gairebé redona i la llata és molt més aplanada. Amb espart cru es fa llata de sàrria, de tretze i quinze camades, més fina o més gruixuda segons a què anàs destinada. Per fer el cos dels estris de llata, aquesta, una vegada feta i esporgada, es cosia amb una agulla sarriera i cordella d’espart, pitra o cànem. Si l’objecte tenia el sòl rodó, es feia tot amb una mateixa llata cosida en espiral. Si el tenia allargat, s’havien de menester postissos de llata per fer el sòl, i un d’ells havia de ser de llata esquerrana, d’onze camades també d’espart cru. Amb llata fina es feia el cos d’ulleres, senalletes d’anar a moldre i del que cosir, bosses, senallons, morrals, estores per a les baranes dels carros... Amb llata gruixuda es feien sàrries, estorins d’albardà, estores de carro, senalles, senallons, sembradores, sarrions, erers, enverducats de garrafa, cofes de palangre, arguenells... De sarriers n’hi havia tant homes com dones. Sovent ells es dedicaven a l’obra gruixuda i elles a la fina, però sense exclusivitat. Tots feien de tot. Era un dels pocs oficis on no hi havia feines reservades a un sexe en concret. [VMS]\nVicent Marí Serra [VMS], Guillem Puget Acebo [GPA]


musica – espaidelvi\nThe Band “Music For Food”\n1 agost, 2017 / Josep / Comentaris tancats a The Band “Music For Food”\nThe Band estarà present en la festa major de la Bisbal d’Empordà, el pròxim dia 15 d’Agost us oferirem\nun concert a l’aire lliure, en la plaça Benet Mercader, davant el restaurant els Indians.\nSens dubte serà un concert molt especial, ja que a més de la bona música en directe de the Band, el públic\ntindrà l’oportunitat de col·laborar amb el projecte solidari de la banda, Music For Food.\nPer a fer realitat el seu lema “Música x menjar” recollirem aliments que donarem a Cáritas perquè ho facin\narribar als veïns de la Bisbal que ho necessitin.\nL’accés al concert és totalment lliure.\nTan sols demanem als assistents que portin aliments solidaris.\nPer ho demés, ens deixarem portar una nit més pels grans èxits del pop-rock de l’última dècada:\nBeatles, Dire Straits, Rollings, Eagles, Bruce Sprinsgteen, Tina Turner…


Afegiu anotacions als vostres vídeos de Youtube | Martech Zone\nAfegiu anotacions als vostres vídeos de Youtube\nDimarts, maig 21, 2013 Diumenge, octubre 4, 2015 Douglas Karr\nLa majoria de les empreses carreguen vídeos a Youtube però no ho aprofiteu optimitzant el seu vídeo ni afegir anotacions. Amb les anotacions, podeu posar capes de text, enllaços i punts d'accés al vostre vídeo. Les anotacions permeten afegir informació, interactivitat i interacció. Per a les empreses, això significa que podeu superposar les crides a l'acció directament al vídeo, afegint un enllaç a una demostració, baixada o registre.\nLes anotacions no només es mostren a Youtube, sinó que també es mostren en qualsevol dels reproductors incrustats. Com a mínim, haureu d'afegir una anotació per sol·licitar que els espectadors es subscriguin al vostre canal de Youtube.\nHi ha cinc tipus diferents d’anotacions per triar:\nBombolla de discurs creeu bombolles de diàleg emergents amb text.\nFocus - ressalteu les àrees en un vídeo; quan l'usuari mou el ratolí sobre aquestes àrees, apareixerà el text que introduïu.\nNota - Creeu quadres emergents que continguin text.\ntítol - creeu una superposició de text per titular el vostre vídeo.\nEtiqueta - Creeu una etiqueta per cridar i anomenar una part específica del vostre vídeo.\nLes notes, les bombolles de discurs i els focus, es poden enllaçar amb "contingut", com ara altres vídeos, el mateix vídeo, les pàgines del canal, les llistes de reproducció i els resultats de cerca. De la mateixa manera, també es poden enllaçar amb "crides a l'acció", com ara subscriure's, redactar missatges i penjar respostes de vídeo. Marqueu la casella "Enllaç" a sota de la configuració "Inici" i "Finalitzar". Podeu triar si voleu que l’anotació enllaci a un altre vídeo, al vostre canal o a un enllaç extern.\nPer a alguns consells avançats sobre l’ús d’anotacions de YouTube - visiteu la seva pàgina d'assistència sobre el tema. Per aprofitar realment Youtube, fes un cop d'ull a Creador PlayBook han desenvolupat!\netiquetes: anotacions de youtubeetiqueta de youtubeanotació de l'enllaç de youtubenota de youtubebafarada de discurs de youtubefocus de youtubetítol de youtube\nL’evolució de Magento\nMaig 22, 2013 4 a: 30 AM\ncrec que és MOLT útil. gràcies!


Empresa_ca - Reparalia\n> Reparalia > Empresa_ca\nÁrea de Profesionales Àrea de Gestió Empresa Possiblement, gairebé tots ens hem vist en la situació de patir una avaria a casa i no saber què fer o a qui recórrer per a solucionar-la.A Reparalia estem per ajudar-te. Som l’empresa experta en assistències a la llar a disposició del client sempre que ho necessiti. Treballem per\nOferim serveis i productes de qualitat que donen resposta a les necessitats del mercat, i garantim, amb un projecte innovador, la satisfacció dels nostres clients, la rendibilitat als nostres socis i la contribució al desenvolupament professional dels nostres empleatsPer a desenvolupar la nostra feina, donem servei a través de 3 línies de negoci:\nRealització de tota mena de reparacions a la llar.\nComercialització de contractes d’assistència a la llar, per a empreses que necessitin una eina de fidelització amb què oferir als seus clients avantatges addicionals. Aquests contractes ofereixen, per una petita quota anual, la possibilitat de solucionar les avaries que normalment una assegurança multirisc estàndard no cobreix.\nGestió integral de sinistres per al sector assegurador.


La Família Salesiana comença el curs unida, resant i avivant el carisma - Revista SMX\nLa Família Salesiana comença el curs unida, resant i avivant el carisma\nEl passat dissabte 3 d’octubre va tenir lloc la trobada dels Consells Locals de la Família Salesiana, moment que simbolitza l’inici de curs, en el qual els diferents grups es congreguen per començar units, resant i avivant el carisma rebut.\nAquesta edició, amb motiu de la situació sanitària provocada per la Covid-19, va apostar pel format on-line després de les cinc edicions presencials anteriors. El canvi de format no va impedir que es compartís una jornada de trobada, comunió, fraternitat i família.\nDesprés de l’eucaristia de les 10 h, es va emetre el programa RADIOFASA com una forma creativa de promoure el curs pastoral de la Família Salesiana per a aquest curs tan especial que comença. «Des de primers de setembre ha arrencat un nou Consell de Família Salesiana i aquesta trobada on-line servirà de forma dinàmica per a presentar-lo i donar-lo a conèixer als Consells Locals de Família Salesiana i als qui vulguin connectar-se, ja que serà un programa en obert», comparteixen des de l’organització.\nDes de les 11:15 h, moment en què va arrencar la sintonia del programa amb l’himne ‘Som U’, es va posar en marxa un ampli ventall de continguts, en què es va entrevistar al nou delegat, don Luis Fernando Álvarez, i es va donar pas a connexions amb diferents localitats, presentant els diferents grups.\nUna jornada per viure un moment com a família salesiana que es va llançar a compartir els vincles d’unitat i seguir construint sentit de pertinença.\nLa imatge històrica: Els salesians, una alenada d’aire fresc per als xiquets de La Línea de la Concepción\nEl 12 de setembre de 1958 va arribar al municipi gadità el salesià Gabriel Ramos. Ho va veure clar i, acompanyat d’un grup de salesians, va decidir instal·lar-se a La Línea de la Concepción i dur l’obra de la congregació de Don Bosco al municipi.\nUn camí per celebrar amb esperança l’Advent i el Nadal\nGràcies a un calendari per al nou any litúrgic amb propostes de pregària i reflexió des del 29 de novembre fins al 10 de gener.\nEntrevista a Luis Fernando Álvarez, nou delegat inspectorial per a la Família Salesiana. Luis Fernando Álvarez, va...


JSJ Sant Feliu.: Com seran aquests dos espais a l'estiu de 2017?\nDelimitada pels carrers Comte Vilardaga, Roses, Frederica Montseny i Rosa de Luxemburg (aquest carrer ja a Sant Just), als anys noranta es va preveure una gran zona d'equipaments i verda, que es pot veure a la imatge, extreta de Google Earth. L'equipament ja hi és: l'escola Martí i Pol, i les zones verdes avui ja no corren cap risc de ser requalificades. El que toca ara, un cop aprovat el pla d'inversions d'aquest mandat, és que les dues zones verdes de la imatge deixin d'estar tancades (1) o inacabades (2) i siguin realment un espai públic de qualitat al servei dels veïns i veïnes del Mas Lluí i de tota la ciutat. Totes dues inversions han estat presentades al veïnat en diverses sessions al Centre Cívic del Mas Lluí. Tenen el projecte aprovat, el pressupost corresponent (590.000€ entre totes dues) i la seva previsió definitiva de calendari: començaran a la tardor de 2016 i acabaran a la primavera de 2017.\nZona 1: un espai per a l'esport i l'estada, especialment de la gent jove.\nÉs una zona de 4.700 m2, amb una part ampla i plana al costat de Comte Vilardaga i una part estreta i amb pendent que porta al carrer de les Roses. L'espai s'ha concebut tenint present aquesta doble característica i també tenint present els espais de joc que hi ha davant mateix, a Sant Just: una pista de ciment i una `zona de jocs per a infants. Per aquesta raó, s'ha concebut sobretot com un espai de trobada i d'activitat dels nostres adolescents, dels que ja fan Secundària (12-13 a 18-19 anys).\nLa síntesi és aquesta:\nEls dos camins que s'entrecreuen creen un circuit d'uns 400 metres, amb diversos aparells esportius i obstacles de baixa intensitat per ser recorreguts tranquil·lament a peu, fent footing o amb bicicleta. Les dues zones d'estada tindran un mobiliari molt inusual, acordat amb els joves al Casal. La inferior i més gran, tindrà un punt de recàrrega per a bateries de dispositius mòbils, i tota la zona tindrà wifi d'accés lliure. Tot estarà convenientment il·luminat i hi haurà una replantació important de diferents arbres pensats per generar ombra en les zones d'estada.\nAdjunto aquí la presentació que es va fer del projecte al Centre Cívic Mas Lluí:\nPresentació zona esport i estada mas lluí from Jordi San José Buenaventura\nSóc conscient que passem d'una zona tancada en què ara no es fa res, a una zona oberta i pensada per a adolescents i joves. Alguns veïns i veïnes ens n'han manifestat la inquietud i en som conscients, però inicialment no tancarem la zona a les nits. Són adolescents i joves, els nostres adolescents i els nostres joves, no són cap altra cosa que es pugui considerar preventivament o pejorativament. Sóc dels convençuts del valor de la confiança i de no posar benes abans de cap ferida. Però, si amb el temps, es comprova que hi ha un mal ús, ja hem dit que estem disposats a reconsiderar-ho.\nZona 2: ampliació del Parc Europa.\nAquesta és una zona de 8.500m2, salvada per la mobilització veïnal liderada per l'AVV Mas Lluí i d'alguns partits, especialment d'ICV-EUiA, de la construcció d'un bloc d'habitatges. Aquest espai va tenir una primera intervenció a primers de l'any que ve, amb moviments de terres i algunes replantacions que es van fer, per conveni entre els dos ajuntaments, en el procés d'urbanització del Mas Lluí de Sant Just Desvern.\nS'ha concebut com una ampliació del parc i tindrà tot allò que li cal per tenir un nivell de qualitat com la resta del Parc Europa o com el parc de Sant Just Desvern: sistema de reg en tot el parc, enllumenat a tot el parc, etc. Com la zona anterior, ha tingut en compte tot l'entorn per acabar de tenir el seu caràcter propi. Així, hi haurà diverses taules de picnic, una font, diversos recorreguts i alguna instal·lació d'esport per a gent gran, que no n'hi ha en cap altre lloc de la part alta de Sant Feliu. Aquest és la síntesi d'aquest espai:\nAmb la urbanització d'aquests dos espais, Sant Feliu i Sant Just queden units per un espai verd que supera de llarg cinc hectàrees: a les 3 Ha del Parc Europa i 1 Ha del Parc Iulia Quieta de Sant Just, s'hi afegiran a partir de la propera primavera 1,3 noves Ha entre els dos espais que s'obriran a la ciutat. Uns espais, a més, amb usos i equipaments per a totes les edats i a la mateixa porta del Parc de Collserola.\nN'adjunto també la presentació que es va fer al Centre Cívic Mas Lluí:\nPresentació ampliació parc europa from Jordi San José Buenaventura\nAl Mas Lluí continuaran quedant reserves importants d'equipament, la més gran de les quals és la zona esportiva que hi ha just davant dels dos solars on actuarem aquesta tardor. És bo que hi hagi reserves de futur, i caldrà que el seu ús es defineixi a mesura que els successius governs plantegin les seves visions de ciutat a mig i llarg termini. Però nosaltres, a ICV, ja apuntem cap a on voldríem: la que avui té qualificació d'esports ha de continuar tenint-la, i en les altres zones, la nostra prioritat serà l'habitatge de lloguer assequible i social i l'habitatge assistit per a persones grans i amb dependència. Però, d'això, ja hi haurà altres moments per parlar-ne!\nPublicado por Jordi San José i Buenaventura. a 8/22/2016 12:58:00 p. m.\n637159471 Hueso Israel ha dit...\nMás Lluji,es una de las zonas donde el pueblo de Sant Feliu va a pasear en plena natura.Esta el merendero de la Salud,en verano por la noche da gusto.Con estos nuevos equipamientos es un lujo.Y nuestros hijos adolescentes no tendrán que salir fuera del pueblo.\n22 d’agost de 2016 a les 13:49:00 CEST\n15 de setembre de 2016 a les 15:05:00 CEST


cf voltrega: d’agost 2009\nCARTA DE´N "JUANKI"\nM´ha enviat un mail en "Juanki" perque el fes public entre tota la parroquia voltreganesa. Com sabeu en Juanki es de Cardedeu, viu a Cardedeu i estudia a Granollers, l´any pasat quan el varem necessitar el varem tenir al nostre costat per donar-nos un cop de ma, en els moments dolents sempre hi va ser i jo no tinc mes que agrair-li el seu comportament i compromis amb l´equip. Aquest any pels motius que ell explica el tindrem quan el necessitem, ja que la seva feina es de cap de setmana i no es pot comprometre amb regularitat, aixo no treu pero que sigui un mes de nosaltres, i tant de bo la cosa funcioni d´escandol i no el veigem fins al sopar de Nadal primer i el de fi de temporada despres. Ha volgut donar una explicacio a la seva ausencia amb l´equip i m´ha demanat que la publiques. Vinga Juanki "a tope amb la penya..." jejejejejej\nAquí en Juanki ! Desprès de la bona temporada per les vostres terres aquest any tornaré a venir però encara menys que l’anterior, la raó es que encara em falta un anyet per acabar d’estudiar i a més a més m’he he associat amb dos companys per moure una casa rural on farem colònies i activitats per molts grups de “ personajillos ”.\nAixò em tindrà més lligat per pujar i vindré en menys ocasions.\nAquest petit escrit es per a tots els que formeu el Voltregà i els que setmana a setmana ens seguiu de manera incondicional, agraeixo la benvinguda que em veu donar i la bona convivència de la temporada anterior.\nAniré seguint setmana a setmana els resultats i estaré al dia del nostre equip.\nEns veiem aviat companys !!! Afició, seguiu així que el Sant Hipòlit te un gran equip però sense vosaltres anem “ coixos ” , jejeej , Salut!!!!!!!!\nJuanki ja ho saps, quan et necessitem cap a la teva segona casa, sino tant de bo ens veiguem per Nadal, voldra dir que l´equip no te lesionats i funciona, que es el que tots desitjem. Fins aviat Company.\nPublicat per enric a 2:12 2 comentaris:\nTARADELL 1 - VOLTREGA 0, BONES SENSACIONS EN EL PRIMER ASSAIG.\nAssaig positiu el d´aquest cap de setmana, davant un rival de superior categoria es va jugar un primer assaig mes que correcte, sobretot a la primera part mentre el fisic va aguantar, varem jugar amb criteri, cometent errades com es llogic en l´inici de temporada, pero pasant l´examen amb nota. El Taradell ens va marcar el gol de falta directa i i tot i que varem gaudir d´ocasions per fer l´empat no les varem aprofitar i el resultat ja no es va moure.\nL´objectiu pero, era merament fisic i es va superar amb escreix, tant per l´actitut dels jugadors, com per la seva entrega i treball. Felicitats i a seguir progresant setmana a setmana a tots els nivells. Com a nota negativa nomes destacar la lesio de´n Juan Cobo que es va fer un esguins de turmell de grau 2, a l´intentar recuperar una pilota, de manera totalment fortuita, espero i desitjem desde el cos tecnic que no sigui res i poguem tornar a comptar amb en Juan ben aviat.\nDissabte nou assaig en el cami cap a la nostra posta a punt, a 2/4 de 6 al Parroquial de Sant Hipolit contra El Figaro.\nPublicat per enric a 15:44 Cap comentari:\nJA HI TORNEM A SER... TORNADA LA FEINA!!\nAvui dimarts tornem a engegar. Com totes les temporades ho fem amb tota la il.lusio del mon i amb totes les ganes de fer una bona temporada, penso que hem confeccionat una bona plantilla i ara ens toca fer un bon equip, tenim la sort pero que amb el material huma de que disposem, sera de ben segur mes facil aconseguir-ho. Nomes dues coses demano a tots els jugadors, entrega i compromis. La temporada sera llarga i plena de dificultats, pero no dubto que pot estar tambe plena d´al.legries, sempre hi quan tots hi fiquem el coll, ens entregem al maxim i demostrem que volem fer grans coses, no val la pena fixar-se objectius, anem partit a partit i el temps i el futbol, ens posara alla on ens mereixem, senyors avui comença el ball i hem d´estar a punt per ballar amb tot-hom, lletges i maques, altes i baixes, grasses i primes... al acabar el ball veure´m qui es queda amb la princesa. Sort i endavant amb la temporada!!!\nPublicat per enric a 14:13 4 comentaris:\nTARADELL 1 - VOLTREGA 0, BONES SENSACIONS EN EL PR...


“Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” | Ramon Roca | Barcelona | Gran angular | L'Econòmic\n“Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” + “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” E-mail\nAnton Gasol, nou degà del Col·legi d’Economistes de Catalunya. RAMON ROCA.\nEl degà assenyala unes figures formades per lletres amb motius econòmics en forma de cavallets en homenatge a les atraccions Caspolino. RAMON ROCA.\n“Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” “Espanya tindrà un deute superior al 90% del seu PIB el 2035” E-mail\nLes famílies tornen a gastar més del que ingressen. L’endeutament torna a ser perillós\nCatalunya és un país exportador. Hi ha més de 30.000 empreses que ho fan cada any\nLa concentració en el totxo i la cursa per créixer, les causes de la desaparició de les caixes catalanes\nPer tal de buscar rendibilitats amb interessos baixos, s’ha invertit en indrets poc segurs\nVull que el Col·legi d’Economistes de Catalunya sigui un referent de la societat catalana\nEl salari mínim interprofessional no arriba al salari de suficiència. No és digne viure així\nAnton Gasol, que està orgullós de tenir una junta amb més presència de dones i més jove, diu que no hem de patir amb l’arribada de la robotització pel que fa a la disminució de l’ocupació. Afirma que els països més avançats tecnològicament són els que més llocs de treball generen.\nAcaba de ser escollit nou degà del Col·legi d’Economistes de Catalunya (CEC). Després de deu anys en el càrrec de l’anterior degà, Joan B. Casas, quins seran els objectius per a aquest Col·legi?\nSer degà és una responsabilitat i un gran honor, perquè hi ha una massa molt rellevant d’economistes, d’uns 8.000 col·legiats i més de 1.500 despatxos professionals. Una de les gràcies que té el CEC és que és una organització horitzontal, i les iniciatives venen dels mateixos col·legiats. I bàsicament es canalitzen a través de les comissions. Nosaltres l’hem enfortit, però volem que la junta no sigui la corretja de transmissió de les comissions, sinó que faci aquelles coses que les comissions per si soles no fan. Per exemple, despertar l’interès per la col·legiació. També hem de treballar perquè el CEC sigui un referent en la societat catalana.\nPodríem concretar alguna acció de les que s’han de posar en marxa a curt termini?\nLa primera mesura és la mateixa composició de la junta. Els candidats a governar el Col·legi teníem tres eixos per complir: el primer, la incorporació de la igualtat de gènere. En la junta, de vint membres, avui hi ha set dones incorporades, quan en la darrera comissió gestora, que era molt més àmplia, hi teníem només una dona. El segon, el rejoveniment de la junta, fet que hem aconseguit rebaixant més de deu anys l’edat mitjana en la seva composició. I el tercer, que els membres de la junta tinguin moltes habilitats transversals i que estiguin oberts a tenir responsabilitats sobre aspectes de la gestió del Col·legi d’Economistes de Catalunya.\nMirant els indicadors econòmics, podem constatar que una de les pitjors crisis econòmiques de les darreres dècades ja s’ha acabat. Hi està d’acord?\nEl món, Espanya i Catalunya han patit la pitjor crisi des dels anys trenta. Una crisi que en el cas espanyol es va veure aguditzada pel boom immobiliari, que va ser un factor afegit a la crisi financera que va esclatar. No oblidem que estem sota un rescat financer de 42.000 milions d’euros i que encara se n’han de retornar més de 23.000. Això vol dir que estem sota vigilància. Després de la crisi, hi ha hagut una reactivació econòmica com mai s’havia produït en el món. A més hi hagut coordinació entre les regions, però s’està posant de relleu que aquesta sincronia de la recuperació econòmica comença a fer fallida.\nEn quins aspectes fa fallida?\nUna fallida, sota el meu parer, induïda per una cosa que acostuma a passar quan es produeixen crisis com la recent, en què hi acostuma a haver mecanismes econòmics per sortir-ne. Bàsicament, podem parlar de dos: una expansió monetària sense precedents que ha fet que hi hagi molts milions d’euros a Europa i als EUA, i el fet que hi hagut una baixada d’interessos sostinguda que ha fet que es faci una bombolla financera més gran que la que hi va haver abans de la crisi del 2007. Això ha estat així, perquè, en part, aquests tipus d’interès tan baixos, per buscar rendibilitat, s’han anat a fer invertint en determinats països, on ara es veuen certs desequilibris perquè hi comença haver divergència en la paritat de les monedes, o perquè es veu que no pot ser sostenible el deute que han adquirit. També hi ha hagut una expansió fiscal. Les dues coses estan fent avançar una demanda futura.Hem passat la part bona del cicle expansiu, que està sent un cicle molt llarg i sostingut. Moltes economies del món estan creixent més enllà del seu potencial. Ara ja hi ha economies molt desequilibrades, com Turquia, l’Argentina, l’Índia i Sud-àfrica. Cal ser conscients que hi ha un deute global de 160 o 170 bilions de deute públic i privat en l’àmbit mundial, que vol dir que és més de dues vegades el PIB mundial.\nAquesta bombolla financera creu torna a estar a tocar?\nAra s’està produint la retirada dels estímuls monetaris. Als Estats Units es torna a recuperar el preu del diner; a Europa, la compra de bons tant públics com corporatius es reduirà a finals d’any de 30.000 a 15.000. Haurem d’estar amatents.\nLa crisi ha tingut moltes conseqüències.\nAquesta expansió econòmica, ja des dels anys vuitanta, s’ha produït d’una manera que ha fet revifar la desigualtat. La crisi ha accentuat també la pobresa. Ja estem parlant d’un 20% de gent pobra. El salari mínim interprofessional no arriba al límit del salari de suficiència. Per tant, la gent no pot viure amb dignitat. La crisi també ha afectat les partides de la innovació i la tecnologia. Perquè una economia funcioni i tingui futur necessita dos grans objectius: la formació acadèmica des del punt de vista universitari i des del punt de vista professional, i la innovació i la tecnologia. Els països que més aposten per la tecnologia, la robotització i la digitalització són els més avançats del món i els que més llocs de treball generen.\nLes exportacions i l’activitat industrial van a tota màquina.\nUna part del creixement que s’està produint a l’Estat i a Catalunya prové de la demanda interna. Afortunadament, Catalunya és un país que té tradició d’exportador. Està apareixent un fenomen que té a veure amb les rendes salarials. Hi ha activitat econòmica, hi ha ocupació, però s’està produint per primera vegada, com abans de la crisi, massa endeutament personal. És a dir, les famílies tornen a gastar més del que ingressen. No es vol renunciar a determinats consums.\nCatalunya té suficients empreses que exporten?\nLa indústria catalana fa un bon producte. Quedaríem parats de veure que milers de petites empreses poden exportar gràcies a les noves tecnologies. Qualsevol persona que tingui un producte que interessi el pot vendre arreu del món. Ara hi ha més de 30.000 empreses que estan exportant, de les qual n’hi ha més de 17.000 que exporten més de 50.000 euros l’any i, d’aquestes, 12.000 són empreses de gran volum exportador.\nEl preocupa la caiguda de les pernoctacions hoteleres?\nJo que vinc de la pagesia dic que ha finques bones i n’hi ha de no tan bones. Catalunya és una bona finca des del punt de vista industrial i des d’altres aspectes. I és una bona finca pel seu atractiu paisatgístic, monumental i de serveis. És veritat que hi pot haver períodes en què hi ha turisme prestat i si es deixa de prestar, no passa res. El més rellevant és que els ingressos per turisme creixen.\nEl deute públic de l’Estat el 2017 va ser d’1,14 bilions d’euros, el 98% del PIB. Què es pot fer per rebaixar aquesta xifra tan negativa?\nEl normal és que es facin coixins anticíclics. Què vol dir això? Vol dir que en les etapes bones d’expansió econòmica s’hauria de fer guardiola. I, per tant, s’hauria de contenir la despesa o fer que no augmentés al mateix ritme que augmenten els ingressos. És de sentit comú que en èpoques d’expansió es faci coixí. Des d’Europa es diu a Espanya que contingui el deute.L’Autoritat Independent de Responsabilitat Fiscal (AIReF) i el Tribunal de Comptes de la UE, també li diuen que no se sigui tan laxa fent que aquests deutes siguin de l’ordre del 100% respecte al PIB. Cal recordar que en els primers anys de la dècada dels vint, el percentatge del deute no hauria de ser superior al 60% del PIB nacional i el dèficit no hauria de superar el 3% anual. Jo crec que Espanya, el 2035, arribarà a estar, segurament, per sobre del 90% del PIB, molt lluny del 60% que marca Europa. Fer un coixí és bo perquè quan venen períodes de poca activitat econòmica i la part privada se’n ressent, tens mecanismes automàtics per fer front a la despesa social.\nCreu que ha estat just, mirant enrere, que en pocs anys desapareguessin una desena de caixes d’estalvi a Catalunya? Era necessari?\nA Espanya, i a Catalunya en particular, les caixes tenien molta significació. Hi havia 45 caixes a l’Estat, 10 de les quals catalanes. Ara només queden la d’Ontinyent i la de Pollença. Aquestes caixes van anar molt bé, perquè facilitaven fer previsió d’estalvis. La inclusió financera és deguda, en bona part, a les caixes d’estalvi. Aquestes entitats van cometre errors, un dels quals va ser que van fer mans i mànigues per ser més grans amb la liberalització de l’establiment d’oficines. I d’altres van voler fer seguidisme. El resultat va una expansió desmesurada i una concentració desbocada en el sector immobiliari. I no se’n van poder sortir.\nLa bombolla immobiliària no va ser exclusiva de l’Estat espanyol?\nNo. I tampoc ho va ser de les caixes. I ara faré una pregunta. A Irlanda hi va haver bombolla immobiliària? Sí. Tant o més grossa que a Catalunya? Sí. Quantes caixes hi ha a Irlanda? Cap. Tot són bancs. Per tant, que ningú atribueixi a la naturalesa jurídica un problema que era derivat del tipus de producte. Per tant, la gent que no es confongui. Tampoc no era per la politització i la gestió de les caixes.\nQuines eren les caixes més polititzades?\nNo la de Madrid, no les de Catalunya, sinó les del País Basc. I quines són les que ho van fer millor? Les tres caixes basques, que són les més polititzades, les més eficients i les que han funcionat amb millors marges de solvència.\nDoncs que ara hi ha una excessiva concentració bancària. En molts pocs anys, les cinc entitats més rellevants han passat de representar un 40% del total del sistema financer espanyol a representar el 60%.\nEuropa no gestiona bé l’arribada de migrants? La divisió en la recerca de solucions és evident.\nD’emigració n’hi ha de dos tipus. La del punt de vista econòmic i la del punt de vista polític. Pel que fa a l’emigració econòmica, cal fer dues consideracions. Si parlem d’Europa, resulta que és un continent envellit. Internet, la robotització, la tecnologia... ens han d’ajudar a crear ocupació. En tota la història de la humanitat, mai com ara hi havia hagut tants ocupats. En aquest cas, la UE, sí que és una zona envellida, però diria que no ens hem de preocupar per la generació d’ocupació. Per tant, necessitem que arribin persones a treballar com ja ha passat en altres èpoques. Ara, s’ha de saber gestionar i fer bé la integració de la nova ocupació. Les persones que mereixen tenir oportunitats se’ls ha deixar fer i les que no en mereixen, no han d’ocupar aquests llocs. L’altre aspecte és el país d’origen. Potser sí que s’ha de pensar en allò que hi va haver després de la Segona Guerra Mundial: el pla Marshall que es va desenvolupar en determinats països -els nostre no perquè estava en una altra òrbita-. Per tant, cal fer inversions als llocs d’origen perquè hi hagi futur des del punt de vista econòmic. Ja hi ha microiniciatives que fan que això sigui possible. Si, a més, fossin accions coordinades pels governs, el resultat seria que podríem satisfer que molts es poguessin quedar al país d’origen i d’altres poguessin venir a fer front a les oportunitats laborals que ofereixen els països europeus, entre els quals hi ha Catalunya.\nTota la vida laboral a La Caixa\nDoctor en Ciències Econòmiques per la UB, Anton Gasol és consultor i analista economicofinancer. A més, és conferenciant, ha escrit quatre llibres i és màster en assegurances per l’INESE i diplomat en Comunitats Europees. Gasol, fill de les Garrigues, és un especialista en sistemes financers. Ha estat gairebé tota la seva vida laboral a La Caixa, on va entrar a través d’unes oposicions amb el número 1. Dins de l’entitat, va tenir una llarga trajectòria professional en les àrees d’inversió creditícia, formació de personal, com a economista al servei d’estudis, com a director de planificació estratègica, com a director del holding e-lacaixa i com a director de seguiment sectorial del risc.\nLi agrada anar en bici, jugar a billar i, quan era més jove, esquiar. Cada setmana va a ballar amb la seva dona.\n“Una economia expansiva que conviu amb el procés”\nA Catalunya es podrà viure molts anys amb el procés? No s’hi hauria de buscar una solució política?\nHi ha una cosa que crec que és un clamor generalitzat, que els conflictes i les discrepàncies polítiques han de tenir una resolució per la via que s’han originat. Per tant, si hi ha un conflicte polític, crec que és evident que cal trobar-hi una solució política. Dit això, es pot conviure amb un conflicte polític, i la prova és que Catalunya ho està fent. El que importa és que hi hagi un cert horitzó. Si aquest horitzó és més o menys llunyà, dependrà de la mirada de cadascú. Si es posen les llums llargues com a mínim és té l’esperança o el convenciment que hi haurà una solució del conflicte. Mentrestant, es pot conviure des del punt de vista de l’activitat econòmica. Jo tinc experiències empresarials personals que demostren que això és possible. Però pel que fa al país, resulta que a Catalunya tenim un teixit social i empresarial amb iniciativa, amb ganes de tirar endavant. Fins i tot en els mesos que no hi va haver govern, l’activitat econòmica seguia sent expansiva.\nVeu aquest horitzó de solució política a curt o a mitjà termini?\nRecordo una frase que deia que les utopies són realitats futures. És bo creure en determinades utopies, que per a uns són una utopia i per a uns altres una necessitat o un sentiment. Quant? No ho sé. Darrerament, estan entrant inversions estrangeres rellevants i noves empreses.\nL'econòmic 09-09-2018, Pàgina 20


Bocins de paper, màgia i colors: Llibretes...\nRiure molt i sovint; guanyar-se el respecte de les persones intel·ligents i l’estima dels nens; merèixer l’elogi dels crítics sincers i mostrar-se tolerant amb les traïcions dels falsos amics; saber apreciar la bellesa i trobar el millor en cada persona; deixar un món millor; saber que almenys una vida ha respirat més lliurement gràcies a la nostra: això és haver triomfat.\nQuan vaig veure aquesta col·lecció de papers Lifetime de Prima m'hi vaig enamorar, malgrat que jo no sigui de marrons. Però són tan macos i plens de missatgets... que no m'hi vaig poder resistir. I finalment va arribar el moment d'utilitzar-los.\nLa primera llibreta feta amb aquests papers va ser per la Marta, volia agrair-li tota la feinada que suposa fer una trobada. Vaig agafar una llibreta, els papers i pim pam... això és el que en va sortir, per davant i per darrera. Les lletres de fusta les vaig segellar amb Stazon, les vaig envellir amb Distress i vaig donar una capa de glossy accents.\nCom em va encantar el resultat, vaig aprofitar la idea per regalar-ne una altra amb els papers de la mateixa col·lecció a un amic a qui li "devia" un regalet d'aniversari. Aquesta vegada vaig substituir els cors per quelcom que ell li agrada, la imatge i les paraules (simbolitzada per la màquina d'escriure) i... el temps... que és un petit joc de paraules entre nosaltres.\nEm vaig animar i vaig continuar decorant els paquets. Cada vegada m'agrada més utilitzar sobres craft per embolicar els regals i posar-hi un toc personal!!! Per cert... que vaig estrenar els segells fets per mi! :).\nPublicat per Montse a 14:13\nEtiquetes de comentaris: Llibretes, Scrap\nKris 16 de juliol de 2013, a les 14:48\nMaquíssima i plena de detalls! Jo sí sóc de marrons, així que m'encanta! Segur que a la Marta li ha agradat moltíssim.\nMolt xula, Montse! Abraçades,\nTarracoscrap 16 de juliol de 2013, a les 15:22\nMaquíssimes no...el següent!!!jajaja. De veritat, són una meravella i l'envoltori de totes dues t'ha quedat genial!. Cada vegada m'agrada més l'estil aquest antic...vintage..."llámalo X"!!jajajajaja\nRosa 16 de juliol de 2013, a les 15:55\nLa de la Marta ja l'havia vist al seu blog i ja vaig deixar el comentari però la segona no es queda enrera. Són espectaculars. I els paquets sensacionals. Cal afegir alguna cosa més? Petons\nElena "La aventura de los búhos" 16 de juliol de 2013, a les 16:13\nWawwwwwwwwwww!!!!!!!!! Yo también soy de marrones debo admitir y creo que me he enamorado jajaja. Pero que dulces son! Me encantan!!!! Besitos\nTXELL 16 de juliol de 2013, a les 16:53\nMontse, em trec el barret amb aquestes llibretes tan xules!!\nAmb papers i fils 16 de juliol de 2013, a les 17:05\nSon genials..... Els teus segells son autentics.... I els sobres kraft fantastics....\nMontse 16 de juliol de 2013, a les 19:30\nSon precioses!!! m'agraden molt!!!handmade total!!!\npilar 16 de juliol de 2013, a les 21:07\nOstres Montse!! que xules!! totes dues m'agraden però la de l'Albert m'encanta i segur que a ell també.\nEls embolcalls...en prenc nota per què donen un toc final magnífic.\nPD ja tinc el tag :-)\nIsabel 16 de juliol de 2013, a les 21:07\nTens ja un estil propi, actual, inconfundible i que a mi personalment m'encanta. I et puc assegurar que la meva crítica és totalment sincera, ho dic per les paraules de R.Emerson. Encara que treballis amb colors terra que en canvi a mi m'agraden molt, es veu la teva personalitat en cada treball. I les lletres del títol t'han quedat magnífiques. Tant, que m'apunto el procés. Es veuen precioses. Un petó molt gran!\nMontse Espinosa 16 de juliol de 2013, a les 22:10\nLes llibretes són molt boniques, li has tret bon suc als papers i als teus segells. Quina ilusió els deu haver fet! Un petó\nUnknown 16 de juliol de 2013, a les 23:45\nXulissimes, la de la Marta m'entusiasma, per a mi el millor de l'scrap, els papers sen se dubte, i aquestos són preciosos, i tu li dones un estil inconfundible.\nDina 17 de juliol de 2013, a les 10:58\nPer favor, m'he quedat amb la mandíbula oberta (a veure com la tanco jajaja) de la preciositat d'entrada que has fet. És genial, m'encanta l'estil que tens, és senzill però al mateix temps sofisticat. És S&C i al mateix temps "glamuroso". A més el text de l'entrada és molt profund ... Montse ets una gran artista. Molts petons :)))\nResi 17 de juliol de 2013, a les 11:03\nummmmmmmmmmmmmmmmmmmmmm però vols dir que van desembolicar els paquets????? si ja són una obra d'art sols!!!!!!!! m'encanten varies coses que has usat, jo sí que sóc de marrons i per tant, ja de bones a primeres trobo les llibretes precioses, però la tela d'arpillera m'encanta m'encanta!!!!!!!! i la idea de la corda amb les estrelles... ja paro perquè sembla que vagi enumerant-ho tot, però hi ha tantes coses maques!! per cert, que segueixo amb la idea de "copiar-te" allò de penjar a la cuina!\nOlaya (TaconesconGracia) 17 de juliol de 2013, a les 13:34\nLes llibretes preciosos Montse!! M'encanta el contrast de colors terra amb el vermell.\nI l'envoltori no es queda enrera, també és molt bonic.\nColors i Piruletes 18 de juliol de 2013, a les 15:23\nM'encanta com han quedat les llibretes!!! Jo no voldria utilitzar-les perque son massa boniques! Un beset\nDorcas y algo más 18 de juliol de 2013, a les 19:31\nes realmente espectacular tu propuesta\nMontse 19 de juliol de 2013, a les 12:01\nAish... no puc marxar tres dies que se m'acumula la feina de respondre comentaris, jajjaja. Moltíssimes gràcies a totes!!! d'algunes feines te'n sents més satisfeta que d'altres i aquestes llibretes la veritat és que són especials. Petonets\nmarta trescreatives 21 de juliol de 2013, a les 15:59\nJo sóc l'afortunada Marta de la llibreta !!!! Com ja et vaig dir em va encantar, entusismar i estic tant encantada amb ella que no se en que fer-la servir, de moment la tinc al meu reconet d'escrap i així m'inspira en els meus treballs !! Moltissimes gràcies. Per cert, m'encanten els paquets de les llibretes, són genials però et falta el sobre de la meva que també era una obra d'art!! A veure si el publico jo al blog.\nCREA: Art Journal 13\nPluja de regals...\nMúsica... i més...\nAquest és el moment...\nProjecte calendari: juliol\n3a trobada d'scrap


La Tebaida romana incloïa generalment deu nomós del Antic Egipte, i fou regida per nonarques. Plini esmenta onze nomós dins la Tebaida, i altres escriptors n'esmenten fins a catorze.Els deserts de la Tebaida eren poblats de llops, hienes i xacals. El cocodril hi era abundant llavors, però actualment n'ha desaparegut. La població es dedicava quasi al cent per cent a l'agricultura. Era egípcia però amb barreja amb elements nubis i semites. Va tenir una població núbia important que centrava els seus cultes al temple de Philae dedicat a Isis.\nLa Tebaida romana incloïa generalment deu nomós del Antic Egipte, i fou regida per nonarques. Plini esmenta onze nomós dins la Tebaida, i altres escriptors n'esmenten fins a catorze.Els deserts de la Tebaida eren poblats de llops, hienes i xacals. El cocodril hi era abundant llavors, però actualment n'ha desaparegut. La població es dedicava quasi al cent per cent a l'agricultura. Era egípcia però amb barreja amb elements nubis i semites. Va tenir una població núbia important que centrava els seus cultes al temple de Philae dedicat a Isis. Durant el període romà el país va estar tranquil i Tiberi va restaurar molts monuments. En temps de Dioclecià la regió fou envaïda pels blèmies i altres tribus de Núbia.Amb Justinià I, emperador bizantí, estava dividida en Tebaida Superior (de Tinis o Abidos cap al sud) i Tebaida Inferior (la resta de la província). Les capitals es creu que foren Abidos i Tebes. En època cristiana van sorgir al desert els primers eremites, com Sant Antoni (271) i monestirs com el de Sant Pacomi. El monestir fundat per sant Pacomi va esdevenir gairebé un orde religiós amb seu a Tabenna. Sant Pacomi va morir el 346 i el va succeir Orasi, i després Teodor, que van mantenir el nivell monàstic. La seva germana va fundar un orde femení. Begol va fundar a Atripis un orde encara més extrem en què els monjos es preparaven per viure com a ermitans, però el seu successor Eshouldi va morir el 452 i l'orde es va dissoldre. Tot i així els ordes monàstics no van desaparèixer fins al 638, amb l'arribada dels musulmans. Llocs de recolliment com Nitria, Tabenna o Atripis desapareixerien en poc temps. La província de la Tebaida va deixar de ser una entitat administrativa per ser un nom regional que va substituir al nom "Alt Egipte". (ca)\nLa Tebaida romana incloïa generalment deu nomós del Antic Egipte, i fou regida per nonarques. Plini esmenta onze nomós dins la Tebaida, i altres escriptors n'esmenten fins a catorze.Els deserts de la Tebaida eren poblats de llops, hienes i xacals. El cocodril hi era abundant llavors, però actualment n'ha desaparegut. La població es dedicava quasi al cent per cent a l'agricultura. Era egípcia però amb barreja amb elements nubis i semites. Va tenir una població núbia important que centrava els seus cultes al temple de Philae dedicat a Isis. (ca)


Contes a Internet | Patufets al món\nArxiu de la categoria: Contes a Internet\n“Quan la meva filla tenia 3 anys vam començar a llegir i veure “Els contes del Tom i la Laia”. Li agradaven molt i ara de tant en tant encara me’ls demana”.\nEls contes del Tom i la Laia són contes interactius que es poden llegir o bé escoltar. Al final del conte es poden fer activitats de comprensió.\nAquesta entrada es va publicar a Contes a Internet, Recursos a 28 Mai 2013 per patufetsalmon.\nAra que s’acosta Sant Jordi, ens han proposat alguns títols sobre la llegenda del cavaller, la princesa, la rosa i els llibres. Són aquests:\n– La rosa de Sant Jordi, de Jordi Sierra i Fabra. Editorial Alfaguara.\n– La llegenda de Sant Jordi, amb il.lustracions de Màriam Ben-Arab. Editorial Empúries.\n– Celebrem Sant Jordi, equip Baula amb il.lustracions de Bernadette Cuxart Picart. Editorial Baula.\nUn recurs que ens ha semblat molt interessant és el Manual Sant Jordi elaborat per la Generalitat de Catalunya i dirigit a les Comunitats Catalanes a l’Exterior: hi trobareu la llegenda de Sant Jordi en català, anglès, francès i alemany, així com recursos relacionats amb la tradició i amb la possibilitat de transmetre-la allà on sigueu. Alguns exemples en són poemes, gastronomia i pautes per a una obra de teatre.\nAquesta entrada va ser publicada a Contes a Internet, Llibres, Recursos i etiquetada Sant Jordi el 19 Abril 2013 per patufetsalmon.


Goirigolzarri rep el vistiplau del Consell d'Administració per presidir la nova CaixaBank\nActualitzat 30/03/2021 18:14 CET\nJosé Ignacio Goirigolzarri ha rebut el vistiplau del Consell d'Administració per presidir la nova CaixaBank, després que divendres passat es va fer efectiva la fusió per absorbir Bankia.\nEn un comunicat remès a la Comissió Nacional del Mercat de Valors (CNMV), CaixaBank ha confirmat que l'òrgan d'administració s'ha reunit aquest dimarts i ha acordat designar Goirigolzarri president del grup resultant.\nNo obstant això, a diferència del càrrec que ocupava a Bankia, Goirigolzarri serà president executiu però amb funcions limitades, al capdavant de les àrees d'Auditoria, Comunicació i la Secretaria del Consell.\nLes seves funcions no seran com les d'un president executiu a l'ús, sinó que reforçarà la gestió del conseller delegat, Gonzalo Gortázar, i comptarà amb les eines per ajudar el consell en la tasca de supervisió.\nD'aquesta manera, Gortázar liderarà tot el negoci i serà responsable davant el Banc Central Europeu (BCE), assumint el paper de primer executiu i portant la línia de comandament.


Els alumnes dels cursos bàsics del Consorci per a la Normalització Lingüística visiten el Museu de la Noguera - Balaguer Televisió\nEls alumnes dels cursos bàsics del Consorci per a la Normalització Lingüística visiten el Museu de la Noguera\nEl dimecres 21 de novembre els alumnes dels dos cursos de nivell bàsic que el Consorci per a la Normalització Lingüística està duent a terme a Balaguer han visitat el Museu de la Noguera. Durant la visita han pogut conèixer la història i els orígens de Balaguer a partir de les explicacions de la guia. La setmana vinent la visita per conèixer millor la ciutat es farà pel centre històric i les muralles.\nActualment s’estan duent a terme a Balaguer dos cursos de nivell bàsic per a persones no catalanoparlants, un a través de l’Associació Reintegra i dins del marc del Programa de Reinserció al Treball i l’altre gràcies a la Secretaria d’Igualtat, Migracions i Ciutadania. Tots dos cursos són en horari de matí dos dies a la setmana i finalitzen entre l’última setmana de novembre i la segona setmana de desembre.\nTots els participants, d’una desena d’orígens diferents, valoren molt positivament aquesta formació. La majoria també han expressat el seu interès per continuar amb l’aprenentatge de la llengua.


eduard.cat: Els petits herois\nM'he provat ja tantes malles i m'he disfressat de tot, que és que ja no sé com fer-ho per ser el teu superheroi. Súper Bon Noi (Bed&Breakfast). Els Amics de les Arts Encara llegeixo còmics. És un dels pocs bons costums que conservo de quan era petit i els diumenges al matí em llevava d’hora per poder arribar al Mercat de Sant Antoni abans que hi hagués molta gent. Donava tres o quatre voltes al mercat, anotant el què veia a cada parada, abans de decidir amb què em gastava les cinc-centes pessetes que el meu padrí em donava cada setmana. Sempre m’han agradat els còmics de superherois. Suposo que és perquè les seves histories et transporten a un viatge èpic, on tot és possible d’aconseguir i les dificultats es poden vèncer no només amb força sinó amb persistència i coratge, amb intel·ligència i creativitat. Crec que en el fons, les històries de superherois no estan gaire allunyades dels contes populars. Fa uns dies, un alumne em preguntava si tenia algun heroi de veritat, de carn i ossos. La veritat és que no vaig saber què contestar i la conversa va anar cap a un altre tema. Em passa sovint que les respostes em vénen més tard del què jo voldria. Tornant cap a casa vaig trobar la resposta: “Vosaltres. Vosaltres sou els meus herois, els meus petits herois”. I és que no només me’ls estimo, respecto i cuido... també em sorprenen, meravellen, i ensenyen. En el fons, els admiro. La seva manera de veure el món, amb la seva òptica de vuit-nou anys, a vegades em trastoca, em fa pensar que no els estem ajudant prou i em fa replantejar com hauria de ser l’educació del segle XXI. En Mitch Resnisk, director del Lifelong Kindergarten Group al MIT, utilitza una metàfora molt bonica per definir com haurien de ser les situacions d’ensenyament-aprenentatge: la metàfora de la casa amb terra baix, sostre alt i parets amples. Un terra baix perquè tothom hi pugui accedir, sense barreres ni obstacles, on l’alumnat s’hi trobi còmode i segur; un sostre alt perquè les activitats no és limitin a una resposta correcta sinó que permetin l’exploració de nous reptes, noves preguntes que facilitin la creació de nous coneixements; parets amples perquè un mateix problema pugui ser abordat des de diferents punts de vista, diferents estratègies, diferents disciplines i fins i tot utilitzant diferents intel·ligències. Segurament amb això no n’hi hauria prou però el mateix Resnick diu que el què es tracta és d’anar plantant llavors, llavors per una societat més creativa. Hem de ser capaços d’ajudar-los a transformar la societat ja que ja sabem, i hem pogut comprovar, a on porta l’ensenyament tradicional. El què l’alumne no em va preguntar era si tenia algun súper malvat de veritat, aquell personatge misteriós que s’amaga a l’ombra i que sempre té un pla secret per destruir les intencions del nostre heroi. Qui és, ara, el meu súper malvat? Doncs si fem cas del que opina Sir Ken Robinson, segurament l’escola és la que s’encarrega de matar la creativitat dels nostres alumnes (http://www.youtube.com/watch?v=iG9CE55wbtY). Personalment em sembla força injust, però, donar-li la culpa només a l’escola. D’una banda, l’escola sempre ha anat a remolc de la societat i ha anat tirant cap a un costat o l’altre segons el què ha vist, sentit o li han deixat fer. D’altra, queda aclarir qui és l’escola: Els docents? Els equips directius? La comunitat educativa? El ministre de torn? Les polítiques educatives? Tot indica que ara vénen temps difícils per els nostres petits herois i desgraciadament no podrem oferir-los ni l’antídot, ni la poció màgica, ni el plànol secret. Haurem de continuar plantant llavors, a veure si donen fruit. Frank Sabaté (Scratch a l'Escola Projecte)\nNota de l'editor: el primer cop que vaig veure en Frank va ser donant una xerrada sobre Scratch al Citilab, davant d'un públic format majoritàriament per professors d'escoles i instituts, amb un entusiasme d'aquell que s'encomana. Recentment l'he vist en acció dins de la seva classe de 3r de primària, i l'entusiasme era el mateix. En Frank és mestre a l'Escola Projecte, i a part d'haver-nos trobat uns quants cops a Barcelona, aquest passat estiu vam coincidir a Boston, on vam participar a l'Scratch Conference del MIT Media Lab. Ell per si sol és una llavor d'aquestes de les que parla en l'article. Una d'aquestes persones que ha trobat el que li agrada fer a la vida i sap encomanar el seu entusiasme als altres. Estic segur que per molts dels seus alumnes és ell el superheroi. Gràcies Frank!!


Peralada estrena la seva gran aposta - Diari de Girona\nPeralada estrena la seva gran aposta\nAhir va oferir per primer cop l'òpera "Turandot", de Puccini, dirigida per Mario Gas i amb escenografia de Paco Azorín\nperalada | acn/ddg 07.08.2016 | 00:00\nL´assaig general de dijous de l´obra "Turandot", que es va estrenar ahir al festival de Peralada. rosana vidal\nEl festival Castell de Peralada va estrenar ahir a la nit un dels plats forts de la seva programació d'aquest estiu: l'òpera Turandot, de Puccini, una peça mítica del repertori operístic i de gran exigència vocal -compta amb un cor d'un centenar de persones, a banda de les veus principals- que no s'havia programat mai al certamen altempordanès. I l'encarregat de fer-ho ha estat el director Mario Gas, amb l'ajuda de l'escenògraf Paco Azorín. El muntatge, que coincideix amb els 30 anys del certamen, es podrà veure dilluns un altre cop. Les entrades, però, ja estan exhaurides des de fa dies, i ahir a la nit l'auditori presentava l'aspecte ple de les grans ocasions.\nEl muntatge vol donar força a les emocions i endinsar l'espectador en l'essència d'una història on es parla de l'amor, la mort, la resistència a ser posseït o les classes, temes que continuen estant vigents i que Gas ha volgut transportar fins als temps actuals. "Puccini és un gran mestre en posar-se al cor de l'espectador, en penetrar en les emocions", destaca Gas.\nGas i Azorín, que ja han treballat junts altres vegades, han recreat un món de passions, sensualitat i lluites amb un muntatge que té aires orientals però també alguns tocs volgudament contemporanis -com ara els esmòquings dels tres ministres- per traslladar la història als temps actuals. I és que segons Gas, apareixen conceptes com l'amor, la mort, la crueltat, el no deixar-se posseir o la por a perdre el control de les coses.\nLa música i la veu humana són els principals vehicles de la narració amb àries tan conegudes i emblemàtiques com el Nessun Dorma. La història de Turandot parla d'una princesa xinesa que no creu en l'amor i decideix que es casarà amb aquell príncep que sigui capaç d'endevinar tres enigmes. Si no ho aconsegueix, li tallarà el cap. El repartiment està encapçalat per Iréne Theorin, Roberto Aronica i Maria Kazarava. La música va a càrrec de l'Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu, dirigida per Gampaolo Bisanti. Les veus d'Andrea Mastroni, Francisco Vas, Manel Esteve Madrid juntament amb el Cor Intermezzo completen el repartiment.\nDalt de l'escenari, un sol color i un sol material: el vermell i la fusta -en realitat és alumini i ferro-. Una única estructura constructiva i dos plafons grans als laterals són els únics elements que apareixen a escena. La peça principal és aquesta estructura feta pel que semblen bigues de fusta amb diferents nivells i una escala, que anirà perdent elements a mesura que avanci la història i que s'inspira en una antiga tècnica oriental on les fustes reposen les unes sobre les altres sense cap sistema de subjecció. La idea, segons Azorín, és buscar l'"essencialitat".


Inici ⋆ Fungi Girona\n620 853 657\nOlot, La Garrotxa (Girona)\nEl teu proveïdor de bolet fresc\nProducció pròpia a Olot (La Garrotxa)\nDistribució a les comarques de Girona\nBolet silvestre de temporada\nEl tercer bolet més cultivat i consumit al món. Bolet comestible de carn blanca, de fora presenta uns colors que van del gris al marró. Presenta un peu gairebé inexistent, de forma semblant a una ostra i que pot arribar a unes dimensions de 25 cm de diàmetre.\nVitamines del grup B\nEns referim al segon bolet més consumit al món després del xampinyó blanc o de París. Bolet molt apreciat a la Xina i al Japó, d’on és originari, però que s’ha estès a terres occidentals en les darreres dècades. De color marronós, és carnós i la textura recorda a la d’un tall de carn. Té un gust especial molt característic que rep el nom d’umami. Conté múltiples propietats terapèutiques (+ info).\nConté tots els\nFerro, calci i zinc.\n(contingut de vitamina B12)\nÀcids grassos instaturats\nXampinyó cosí-germà de l’arxiconegut xampinyó blanc (Agaricus bisporus), presenta un aspecte molt semblant al primer si bé el barret és més pla; té un color marró clar que li confereix una presència delicada. De carn blanca i ferma, desprén una aroma i gust més dolç i profund que el xampinyó de París. Pot consumir-se cru o cuinat.\n(B1, B2, B3 i àcid fòlic)\nVitamina Quitina (fibra insoluble)\nFungiGirona © 2021\nAquesta web utilitza cookies. Pots llegir més sobre el tractament que en fem a l ´enllaç. Veure Política de cookies


Els nous Stadler de la línia Lleida-La Pobla de Segur ja es troben en servei comercial\nLa unitat 331.02 va ser l'escollida per el tren inaugural entre Balaguer i La Pobla de Segur, on van viatjar premsa i autoritats. Imatge: Jordi F.G.\nDesprés de tres mesos d'incertesa i retards, finalment s'ha posat ara sí en servei, els nous trens d'Stadler per la línia Lleida-La Pobla de Segur. Ahir es va fer la inauguració oficial per part del conseller Josep Rull i el president d'FGC Enric Ticó.\nCom si d'un dia de festa major es tractés, ahir la línia Lleida-La Pobla de Segur va viure un ambient festiu. I és que l'ocasió ho mereixia. Després de tres mesos de retards per les homologacions exigides per part de l'AESF, ahir diumenge es va inaugurar les noves unitats dièsel 331 d'Stadler per la línia, en un acte que va començar a l'estació de Balaguer, on la unitat 331.02, seria l'encarregada de fer el trajecte inaugural entre Balaguer i La Pobla de Segur i viceversa, on van viatjar entre d'altres nombroses autoritats, com el conseller de Territori i Sostenibilitat Josep Rull, i el president d'FGC Enric Ticó, entre molts d'altres. El tren inaugural va sortir de Balaguer a les 9:20 del matí, i va efectuar parada a totes les estacions del recorregut, per a recollir els alcaldes dels municipis per on travessa la línia. En certs punts del recorregut, es van veure diverses persones realitzant fotos al tren inaugural. I és que aquesta era la tònica d'aquell dia. Tothom volia fer-se una foto amb el que és a partir d'avui, els reis de la línia.\nJOSEP RULL: "EL TREN DE LA POBLA ÉS UNA HISTÒRIA D'UN ÈXIT COL·LECTIU"\nEl conseller Josep Rull ha destacat que el tren de la Pobla és “la història de la mobilització de la gent d’un territori que mai no s’ha rendit”. “És la història d’un èxit col·lectiu”, ha subratllat. Ha recordat que l’Estat volia tancar la línia de la Pobla però que les institucions catalanes i, sobretot, la gent del territori van lluitar per mantenir-la. “Quan hi ha un poble que desitja fermament un objectiu, que treballa en positiu, i quan aquest poble s’alça ningú no el pot aturar”, ha dit.\nEl conseller Josep Rull i el secretari de mobilitat Ricard Font, a la cabina del nou tren amb la maquinista encarregada de conduir-lo. Imatge: Generalitat de Catalunya\nLes principals autoritats es fan una foto de família amb el mosaic de #LoTrenDeTots a l'estació de La Pobla de Segur. Imatge: Generalitat de Catalunya\nLes noves 331 es posen en servei després d'un retard de dos mesos i mig\nEL TREN DELS LLACS CIRCULARÀ FINALMENT A L'ESTIU\nLa posada en marxa de les 331 permetrà recuperar la circulació del Tren dels Llacs, aturada des de fa dos caps de setmana a causa de les altes temperatures de la zona. A partir del dissabte 30 de juliol i fins al 13 d’agost, el servei es realitzarà amb les noves unitats, que permeten fer el trajecte amb la màxima comoditat climatològica. Per a aquestes tres circulacions, FGC ha establert un preu especial: adults 22 euros, infants 20 euros i grups 18 euros.\nELS NOUS STADLER GTW 2/6\nAmb una longitud aproximada de 50 metres, els nous trens tenen una capacitat màxima de 201 viatgers cadascun (104 dels quals asseguts). El disseny interior és obert i diàfan, gràcies a les grans dimensions de les finestres, i inclou equipaments i serveis essencials per garantir la comoditat i el confort dels usuaris. Així, compta amb sistemes de climatització i d’informació al viatger amb equips de megafonia i intèrfons, a més d’endolls a l’interior per carregar qualsevol aparell electrònic.\nNOTA: En breu disposareu del reportatge complet de l'inauguració de les unitats 331 a la nostra secció Reportatges. També us anunciem que s'actualitzarà en breu la secció dedicada a la línia Lleida-La Pobla amb informació i fotos dels nous trens.\nRestablert el servei a les línies automàtiques del metro després d'una incidència tècnica\nEl servei de metro a les línies automàtiques s'ha vist alterat durant la primera hora del matí . Imatge: Bernat Borràs (trenscat.cat)\nEl servei a les línies automàtiques del metro de Barcelona ha patit alteracions durant la primera hora del matí, a causa d'una incidència a les comunicacions de ràdio i telefonia interna.\nEl servei de metro a les línies L9 Nord (La Sagrera - Can Zam), L9 Sud (Aeroport T1 - Zona Universitària) i L10 (La Sagrera - Gorg) ja està restablert després que no haguessin pogut obrir aquest matí a les 5.00 com cada dia, a causa d'una incidència tècnica que ha afectat les comunicacions de telefonia i ràdio interna d'aquestes tres línies automàtiques i que feia que no funcionessin ni la megafonia ni la interfonia dels trens.\nAquestes transmissions, informa TMB, permanents són necessàries per a la circulació segura dels trens i la comunicació entre els empleats i el centre de control.\nA les 08.15 hores s'ha posat en servei la línia L9 Sud, inicialment amb algunes limitacions -intervals d'uns 15 minuts i sense fer parada a les estacions de Parc Nou i Parc Logístic- i a partir de les 9 amb totes les estacions obertes i en procés de recuperar l'oferta habitual dels feiners de 7 minuts.\nA les 08.36 hores s'han posat en marxa les línies L9 Nord i L10, i a les 9 ja tenia tots els trens en circulació i les freqüències habituals de 3 i 6 minuts. S'han retirat, per tant, els serveis especials d'autobús que havien circulat com a substitució.\nLes obres de millora de l'estació de Tarragona, en marxa a partir de l'1 d'agost\nAdif iniciarà a partir del proper mes les obres per a la millora d'accessibilitat a l'estació de Tarragona. Imatge: Bernat Borràs (trenscat.cat)\nAdif iniciarà el proper 1 d'agost els treballs per a la millora de l'accessibilitat a l'estació de Tarragona, que representen una inversió de 3.165.406 euros. El contracte ha estat adjudicat al consorci empresarial format per CLM Infraestructuras y Servicios i Coymal, les obres tenen un termini d'execució estimat de 11 mesos.\nDe forma prèvia a l'inici de les actuacions d'accessibilitat, es modificarà l'actual configuració de vies, mitjançant l'aixecament dels elements de superestructura de la via 4, per tal d'alliberar l'espai necessari per possibilitar l'ampliació de l'andana 2.\nEl projecte té com a objectiu garantir la plena accessibilitat en els trànsits per l'interior de l'estació tarragonina i augmentar els nivells de seguretat i confort de les instal·lacions per oferir un millor servei als usuaris.\nPer garantir l'accessibilitat, s'instal·laran a les andanes principal i segon ascensors, a més de dues escales mecàniques per cada andana. Per a això, s'ampliarà l'andana 2 en més de 4 metres, fins arribar a una amplada mitjana de 7,8 metres i una longitud total de 370 metres, enfront dels 318 actuals.\nREFORMA D'ANDANES I ALTRES ACTUACIONS\nD'altra banda, es durà a terme el recreixement de l'altura de les dues andanes fins als 68 centímetres respecte a la cota de carril per facilitar un accés més còmode i segur als diferents tipus de material mòbil que tenen parada a l'estació.\nTambé es col·locarà nova il·luminació a les andanes, que incorporarà criteris d'eficiència energètica, i es construirà una nova marquesina de 80 metres de longitud a l'andana 2 per a garantir un major confort dels viatgers en cas d'inclemències meteorològiques.\nAdif ha planificat l'execució d'aquestes obres per poder compatibilitzar la seva execució amb el funcionament de les instal·lacions, minimitzant l'afecció als usuaris, establint itineraris alternatius en funció de les diferents fases d'obra.\nEls nous trens per la línia Lleida-La Pobla de Segur, en servei a partir d'aquest proper dilluns\nLes noves 331 rebran els primer passatgers a partir d'aquest proper dilluns. Imatge: Twitter FGC\nDesprés de dos mesos i mig d'espera, FGC estrenarà a partir d'aquest proper dilluns les noves unitats 331 d'Stadler per la línia Lleida-La Pobla de Segur, un cop que l'AESF ja ha homologat els nous trens per la xarxa estatal d'interès general.\nEls dos nous trens de la sèrie 331 dedicats a la línia Lleida-la Pobla de Segur es posaran en servei el 25 de juliol. Després de dos mesos i mig de proves que van comportar el retard de la data inicial, prevista per el passat mes d'abril, el Departament de Territori i Sostenibilitat ha rebut aquest dimarts al migdia el vistiplau de l’Agència Estatal de Seguretat Ferroviària (AESF) perquè els nous trens pugin circular per el tram d'1,9 quilòmetres de via per entrar a l’estació de Lleida Pirineus i que formen part de la xarxa bàsica d’interès general propietat de l’Administrador d’Infraestructures Ferroviàries (Adif).\nL'STADLER GTW 2/6, UN MODEL VERSÀTIL I FUNCIONAL\nEls nous trens, fabricats a Suïssa per Stadler Rail a Bussnang, pertanyen al model GTW (concretament la versió 2/6), actualment en circulació en diversos països d'Europa, entre els quals es troben Alemanya, Itàlia, Holanda, entre d'altres. La seva versatilitat i la seva funcionalitat, el permet adaptar segons les necessitats de l'operador, i són totalment aptes per als serveis de rodalies i regionals. A Catalunya, és la primera vegada que circula la versió convencional dels GTW, al marge de les versions de cremallera que circulen a Montserrat i Núria, i també al Tren Groc de la Cerdanya.\nFonts: FGC/Elaboració pròpia\nLa Generalitat estudia implantar un tren-tram entre Cambrils i Tarragona\nLa Generalitat estudia implantar un sistema de tren-tramvia a l'actual línia ferroviària entre Tarragona i Cambrils. Imatge: mesacamptarragona.cat\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat estudia desplegar un sistema de tren-tramvia entre Cambrils, Salou i Tarragona de cara a la supressió de la línia actual de ferrocarril de cara al 2017.\nEl Departament de Territori i Sostenibilitat estudia implantar un tren-tramvia entre Cambrils, Salou, Port Aventura i Tarragona, segons informa la Generalitat. L'objectiu és donar servei a aquesta zona, ja que la línia ferroviària actual quedarà anul·lada quan entri en marxa el Corredor del Mediterrani (previst per 2017).\nEl Corredor substituirà l'actual línia de via única entre Vila-seca i Vandellòs i la Generalitat estudia l'alternativa del tren-tramvia, que ja s'havia plantejat amb anterioritat (el projecte conegut com TramCamp). El sistema tindrà les característiques d'un tramvia en els trams estrictament urbans, mentres que adoptarà les funcions d'un tren de rodalies en sortir d'aquests límits.\nAquest servei tindria un recorregut d'uns deu quilòmetres de longitud i estaria dividit en dos trams, entre Cambrils i Port Aventura i entre el complex temàtic i la ciutat de Tarragona. El primer tram aprofita l'actual traçat que quedarà alliberat quan entri en servei el nou tram del Corredor entre Vandellòs i Vila-seca.\nSerà d'ús exclusiu per al tren-tramvia i caldrà adequar la infraestructura existent a la nova funcionalitat i integrar-la urbanísticament. A partir de l'estació de Port Aventura, el tren-tramvia circularà per la via única existent, gestionada per l'Administrador d'Infraestructures Ferroviàries (ADIF), fins a Tarragona.\nTambé s'estudia una possible convivència amb altres serveis ferroviaris de tipus regional o de mercaderies. A més de proposar el traçat i característiques tècniques i funcionals del tren, l'estudi definirà la demanda prevista, emmarcada en la rendibilitat socioeconòmica i també proposarà dates per a la seva posada en marxa.\nRenfe actualitza i simplifica el seu sistema d'indemnitzacions per retards\nRenfe actualitza el seu sistema d'indemnització per retards. Imatge: CLDA (Ferropedia)\nDes d'ahir dilluns, Renfe ha actualitzat el seu sistema d'indemnització per retards, per adaptar-se a les normatives que exigeix la Unió Europea i la llei espanyola del Sector Ferroviari.\nBàsicament el nou model de política de postvenda, que actualitza i millora el compromís voluntari de puntualitat en els serveis comercials, disposa d'un sistema d'indemnitzacions més simplificat i s'adapta a les últimes novetats en matèria de legislació europea.\nAixí, el nou sistema suprimeix la força major com a causa eximent del pagament d'indemnitzacions per retards i ofereix la possibilitat d'indemnitzacions per un import superior a través de descomptes per a un proper viatge.\nEntre les novetats més destacades es troba que l'import de les noves indemnitzacions passen a ser del 50 per cent o del 100 per cent, en funció dels minuts indemnitzables i dels productes comercials concrets.\nD'altra banda, amb aquesta millora del compromís voluntari de puntualitat s'amplien les opcions per al client pel que fa al reemborsament, ja que a més de la devolució en metàl·lic o targeta de crèdit com es produïa fins ara, es contempla la possibilitat de devolució amb descomptes aplicables en el proper viatge.\nEn cas que el viatger decideixi acollir-se a la devolució a través d'un descompte aplicable en el proper viatge, l'import a reemborsar s'incrementa en un 20 per cent sobre la devolució que s'efectuaria en metàl·lic o amb targeta de crèdit. A més, aquesta última modalitat també es podrà efectuar a través de punts per als clients inclosos en el programa de fidelització, i en aquest cas l'increment seria del 30 per cent.\nTaula de comparativa amb l'antiga i la nova indemnització. Extret de Vía Libre\nCOMPROMÍS VOLUNTARI DE PUNTUALITAT\nEl compromís voluntari de puntualitat començar el seu camí amb la inauguració de l'AVE Madrid-Sevilla l'any 1992.\nNo obstant això, el pas del temps i l'ampliació del mateix a la resta de productes de Renfe, fa necessària la seva revisió per actualitzar i simplificar el seu sistema d'indemnitzacions.\nAquestes pautes es refereixen només a viatgers de serveis comercials, ja que continuen en vigor els actuals compromisos de puntualitat voluntaris per Obligacions de Servei Públic.\nComsa entra en el mercat ferroviari de Suècia\nImatge d'una de les estacions on Comsa treballarà per a la seva renovació. Imatge: Cinco Días\nComsa entra en el mercat ferroviari de Suècia, després d'aconseguir el seu primer contracte d'obra ferroviària al país amb el desdoblament d'un tram de via al nord-est d'Estocolm.\nEl segon grup espanyol d'infraestructures entre els no cotitzats, Comsa, es consolida a Suècia a través de les seves filials a l'Est d'Europa. La firma que presideix Jorge Miarnau ha guanyat el seu primer contracte d'obra ferroviària en un mercat que ha deixat de ser exòtic per al sector espanyol de l'obra civil. Al costat de Noruega, Suècia figura ja com a destinació a tenir en compte en els plans estratègics de grans constructores de tot Europa.\nL'obra en qüestió és el desdoblament d'un tram de via al nord-est d'Estocolm, entre les estacions de Tibble i Visinge, a la localitat de Täby. Aquest primer encàrrec ascendeix a 26 milions d'euros i es converteix en una important referència per Comsa gràcies a la AB Stortockholms Lokaltrafik, autoritat responsable del transport urbà a Suècia, un dels estaments més actius en la licitació d'obra.\nEn el cas d'aquest primer contracte relacionat amb el ferrocarril, al costat del ramal de via urbana que ha de duplicar-se, la contractista renovarà les andanes i instal·lacions de tres estacions de viatgers, reconstruirà passos a nivell, crearà passos per a bicicletes, vehicles i vianants, a més d'ampliar els ja existents, i durà a terme els treballs d'electrificació, senyalització i telecomunicacions.\nL'EI s'atribueix l'atac en un tren a Alemanya\nVista del comboi de DB on es va produir l'atac terrorista. Imatge: bluradio.com\nL'Estat Islàmic (EI) ha revindicat l'atac d'aquest dilluns a la nit en un tren regional de la DB a Würzburg, on un jove afganès de 17 anys va atacar a diversos passatgers.\nL'Estat Islàmic (EI) ha reivindicat l'atac d'aquest dilluns a la nit a Würzburg, al sud d'Alemanya. A través de la seva agència de notícies, Amaq, el grup terrorista ha identificat el jove que va atacar diversos passatgers d'un tren regional amb una destral com un dels seus "combatents". També aquest dimarts, la policia ha trobat a l'habitació de l'atacant, un afganès de 17 anys, una bandera del Daesh (acrònim en àrab de l'EI), tal com ha avançat el ministre bavarès d'Interior, Joachim Herrman, a la televisió pública alemanya, ZDF.\nSegons el mateix titular del govern de Baviera, l'agressor, que va ferir de gravetat quatre persones, hauria fet una "exclamació" abans de ser abatut a trets per la policia mentre fugia. Alguns testimonis assenyalen que hauria cridat "Al·là és gran".\nHerrman també ha explicat que entre les pertinences del jove s'ha trobat un escrit que parla de l'islam i de la "necessitat de resistir". Un text, però, que el ministre ha aclarit que està obert a interpretacions. De fet, no s'ha confirmat oficialment que l'atacant "estigués en contacte" amb xarxes extremistes ni que tingués motivacions jihadistes. "No vull participar d'especulacions", ha sentenciat Herrmann, mentre continuen les investigacions.\nEls quatre ferits de gravetat serien turistes asiàtics, segons ha apuntat el secretari d'estat del ministeri bavarès d'Interior, Gerhard Eck, al diari 'Süddeutsche Zeitung'. Les víctimes procedirien de Hong-Kong, segons ha confirmat el cap de govern d'aquesta ciutat i regió administrativa especial de la Xina, Leung Chun-Ying. El 'South China Morning Post' informa que es tractaria d'una família formada per un pare de 62 anys, la mare de 58, una filla de 27 i el seu xicot, de 31. Un cinquè familiar passatger, un fill de 17 anys, hauria resultat il·lès.\nEl govern de Baviera va explicar dilluns a la nit que l'agressor havia actuat sol. El tren regional de DB Regio, que es dirigia de Treuchtlingen cap a Würzburg, es va aturar quan un passatger va poder accionar el fre d’emergència prop de la localitat de Heidingsfeld. L’agressor va aprofitar llavors per sortir del tren. Quan les forces de seguretat el van acorralar, el noi els va atacar. Va ser llavors quan els policies el van abatre.\nQuatre dies després de l’ atemptat a Niça, era inevitable que l’ombra del terrorisme planés sobre el sud d’Alemanya, de manera que el país se'n va anar a dormir amb l’ai al cor. Herrmann tot just va poder precisar que l’agressor havia arribat a Baviera fa dos anys "com a refugiat menor d’edat no acompanyat". L’atacant vivia al districte administratiu de Würzburg mateix, concretament, en un centre d’acollida situat a Ochsenfurt, i des de feia dues setmanes havia aconseguit millorar la seva situació perquè estava tutelat per una família alemanya.\nA partir del novembre, vuit trens Euromed tindran parada a l'Aldea\nA partir del mes de novembre, vuit Euromed per sentit tindran parada a L'Aldea-Amposta. Imatge: Bernat Borràs (trenscat.cat)\nA partir del mes de novembre, vuit serveis Euromed tindran parada a l'estació de L'Aldea-Amposta. Aquesta és la sol·lució temporal a la qual han arribat el Ministeri de Foment i la Generalitat per pal·liar el mal servei a la línia R16 de regionals.\nLes protestes dels usuaris de les Terres de l'Ebre ja tenen els seus efectes, encara que siguin temporals. La Generalitat ha pactat amb el Ministeri de Foment l'aturada de vuit serveis Euromed a l'estació de L'Aldea-Amposta a partir del mes de novembre, amb l'objectiu de minimitzar el mal servei que pateix actualment la línia R16 degut a les incidències a Mont-roig del Camp i a la via única entre Tarragona i L'Hospitalet de l'Infant.\nL'acord fixa que quatre expedicions d'anada i quatre de tornada s'aturaran a l'Aldea, a partir de l'1 de novembre. El nou servei permetrà reduir el temps de viatge entre les Terres de l'Ebre i Barcelona a 1 hora i 40 minuts, entre 40 minuts i una hora menys que ara, ja que el temps de trajecte entre Tortosa i Barcelona se situa avui entre les 2 hores i 20 minuts en trens de llarg recorregut i 2 hores i 40 minuts amb el servei de regionals.\nEl cost de l'homologació de les tarifes, que assumirà la Generalitat, ascendirà a 75.000 euros mensuals. «La nostra prioritat són els ciutadans i no volem tornar a veure les imatges ignominioses de la setmana passada amb gent caminant per les vies», subratlla el conseller de Territori, Josep Rull.\nEl conseller ha lamentat un cop més que la R16 presta «un servei impropi del segle XXI. És un desastre i una catàstrofe», pel que és necessari actuar de manera urgent.\nLa mesura és temporal fins que no es posi en marxa el desdoblament del tram en via única entre l'Hospitalet de l'Infant i Vila-seca, que hauria d'estar acabat al maig de 2017.\nNo obstant això, Rull posa en dubte que Foment compleixi aquest termini per desdoblar el tram de l'R16 entre Vila-seca i l'Hospitalet de l'Infant, que ja acumula diversos retards en la seva execució.\nFins a l'1 de novembre, Territori i el Ministeri de Foment pactaran la reconfiguració de tota la malla per aconseguir els «millors horaris» i captar el major nombre d'usuaris. Com a contrapartida, el servei de l'Euromed entre Barcelona i València registrarà un temps afegit de quatre minuts en relació al seu temps de durada habitual.\n«L'alternativa a la solució dels Euromed era no fer res, però hem volgut actuar en benefici de la gent», ha sentenciat Rull.\nEn paral·lel, la Generalitat continuarà negociant amb Adif perquè s'inverteixi a l'R16 alhora que es busca una solució per adaptar els horaris d'aquesta línia a la realitat, ja que actualment els trens funcionen sistemàticament amb retards en relació als horaris fixats.\nDesallotgen l'estació de Sants per una falsa amenaça de bomba\nImatge del moment del desallotjament de l'estació. Imatge: Vivonoticia\nUna maleta sospitosa a dins d'un TGV procedent de París ha fet saltar les alarmes aquest diumenge a la nit a l'estació de Sants, que ha hagut de ser desallotjada. La circulació de trens i metro havia quedat suspesa durant uns moments. Finalment, va ser una falsa alarma.\nL'estació de Sants de Barcelona ha estat desallotjada aquest diumenge a la nit davant d'una falsa amenaça de bomba per una maleta sospitosa d'un tren TGV que venia de París, segons han informat els Mossos d'Esquadra.\nLa circulació de trens havia quedat suspesa per uns instants i s'havia ofert als viatgers mitjans alternatius de transport. En el moment d'aturar la circulació, alguns trens de Rodalies s'havien quedat aturats entre Plaça Catalunya i Sants. No obstant això, minuts després s'havia restablert la normalitat a l'estació i es va tornar a permetre l'entrada als viatgers.


Terradelfoc: El dia de les ànimes, cançó\nEl dia de les ànimes, cançó\nJa estem en tots sants, temps de caquis, magranes i codonyats. El dia es torna breu i la llum és escassa. Ha arribat el fred i podeu acudir a visitar la Fira de Cocentaina, la millor fira de la tardor a Diània. Hui, a més, tocava cançó al bloc de Terradelfoc, però com que tothom està de pont vacacional, hem suspés la publicació fins el proper dia laborable, que és el 2 de novembre, dia de les ànimes. Aquest dia, avui, quasi oblidat, se celebrava junt amb el dia de tots els sants. El dia 31 d'octubre, per la nit, o el mateix dia 1 de novembre, se encenia un ciri pels sers estimats que ja no estaven o, simplement, pels morts. El mateix dia 1, els vius solien visitar als morts als cementeris. Però això ja ho sabeu massa bé. Menys conegut és el que ocurria el dia de les ànimes, que consistia, justament, en el contrari. Segons la tradició, aquest dia eren els morts, o, millor dir, les ànimes, les que visitaven als vius. Les ànimes vagaven per la ciutat de Xàtiva i acudien a les seues antigues cases on encara vivien els seus familiars. Per aquest motiu, calia deixar els llits ben fets ja que els avantpassats entraven a gitar-se durant el dia: xiquet! no desfaces el llit! que hui vindran les ànimes a dormir! Aixina ocurria a també a totes les poblacions de la Diània i a la resta de la Contestània i l'Edetània. Així que ja sabeu, enceneu els ciris, feu els llits i espereu a les ànimes... i la cançó de Terradelfoc!\nLa foto de la Viquipèdia\nPublicat per Refel a 10/31/2010 03:11:00 p. m.


Els arquitectes olotins van guanyar l’any 2008 el concurs públic que s’havia convocat per al projecte de rehabilitació del castell de Nègrepelisse amb una proposta que, segons els responsables del centre cultural, «reposava en la dimensió icònica del castell». L’arquitecte Josep Maria Montaner, catedràtic de l’Escola d’Arquitectura de Barcelona (ETSAB-UPC) i president de la Fundació Bunka, detalla en què ha consistit la intervenció: «S’insereix en la restitució dels grans murs i torres del castell del segle XIII, de planta trapezoïdal, aconseguint no sobrepassar mai l’alçada d’uns paraments de pedra que s’han completat i conso?lidat. D’aquesta manera, tota la intervenció nova queda inclosa a la fàbrica antiga. Es defineix una entrada molt clara, en forma de pavelló, i s’organitza tota l’esplanada de la fortificació reactivant-la amb les activitats dels diversos tallers, espais per als artistes residents, direcció, sala d’exposicions, biblioteca, auditori i forns de la cuina, equilibradament situats al voltant d’un pati de proporciones horitzontals». Montaner afegeix que «cada un dels espais està resolt en tots els detalls i elements del mobiliari, atorgant a cada sala la seva identitat: els despatxos de direcció; la biblioteca a l’antiga torre amb la taula rodona al centre i un lucernari cilíndric; la sala d’exposicions amb elements lleugers i suspesos; tot el sistema tan pulcre de la cuina, penjada del sostre i deixant el terra lliure, etc». Segons ell, «la relació entre l’obra con?temporània i la massa del castell és clara i estimulant; tota una lliçó d’intervenció en el patrimoni». En aquesta relació hi destaca el contrast entre la solidesa de les construccions originals de pedra i la lleugeresa i l’horitzontalitat de les noves aportacions, en les quals l’acer corten (característic de l’obra de RCR) hi té una important presència.