Trucs i consells per fer un bon canvi d'armari | Interdomicilio Barcelona\nTrucs i consells per fer un bon canvi d'armari\nHome > Blog > Noticies > Trucs i consells per fer un bon canvi d’armari\nHa començat la primavera i amb ella el bon temps el que comporta que vulguem fer el tant temut canvi d’armari. Començar a guardar la roba de més abric i substituir-la per roba més fresca i lleugera.\nPer a això, us proposem diversos trucs i consells per ajudar-vos en aquesta àrdua tasca.\nBuidar primer el teu armari\nEl primer pas és aprofitar que l’armari està buit per netejar-lo i perfumar-lo. Tanmateix, és el moment ideal per donar una nova disposició a tot el teu vestuari.\nDecidir les peces que no us posareu i desitgeu guardar\nRoba que ja no ens posarem a la primavera o estiu perquè son abrics, capes, pantalons de pana, vestits de llana, faldilles de teixits hivernals, leggings o mitges gruixudes, jerseis de llana, camises de quadros, de teixits gruixuts o pel seu color fosc, pijames de màniga llarga, gorres, bufandes, … Recomanem portar a rentar els abrics a la tintoreria i guardar-los nets, així quan els necessitem estaran llests i nets per utilitzar. Quant al calçat guardar botes i sabates tancades d’hivern. És aconsellable introduir cada model en una caixa o bossa individual, havent-los netejat anteriorment. Us recomanem, d’etiquetar cada caixa per poder identificar el seu contingut.\n3. Classificar la roba en tres piles\nPrimera – la roba que volem guardar per la següent temporada podem posar-la en caixes de cartró o bosses de plàstic i guardar-les en altell, armari, sota el llit, … Encara que les peces llargues seria millor protegir-les en fundes i no doblegar-les. Us aconsellem que renteu tota la roba abans de guardar-la. Si es tracta d’abrics o peces delicades seria convenient portar-les a la tintoreria. Les caixes o bosses protegiran la roba de la pols i les arnes. Per combatre les arnes es pot introduir en las caixes o bosses un saquet d’espígol, claus d’olor o cedre entre altres com a repel·lent i a la vegada com a perfum.\nSegona – la roba que ja no ens posem. Una recomanació seria que les peces que en la temporada passada ja no us vau posar ni una sola vegada el més probable es que no us la torneu a posar. Per això, us suggerim de regalar-la a qui cregueu que li agradarà i la podrà aprofitar i posar-la en un bossa de cartró per donar.\nTercera – la roba que teniu clar que no us tornareu a posar més i que els vostres amics o coneguts no voldran podeu donar-la a persones que ho necessitin. Podeu posar-la en una bossa d’escombraries per posar-la en un contenidor preparat per això o donar-la en llocs on recullen aquest tipus de roba com parròquies, ….\nEn qualsevol cas abans de decidir a quina pila ho poseu podeu provar-vos allò que us pugui generar dubtes i que porteu temps sense fer servir o que ja no es de la vostra talla i decidiu si encara ho voleu conservar o no.\nOrganitzar la roba de temporada\nA l’hora d’ordenar la roba podeu fer-ho segons diversos criteris: per colors, per tipus de peça, ….\nUn suggeriment és penjar camises, jaquetes, vestits, faldilles, pantalons en penjadors i posar-les totes mirant cap una mateixa direcció per tenir sensació d’ordre.\nLes samarretes, dessuadores o jerseis poden anar doblegats.\nPosar les sabates i sandàlies a mà. Es poden organitzar segons l’ús.


IB3 | TUI reclama una mesura estàndard europea sobre l’exigència de PCR negativa als turistes\nPortada > economia > TUI reclama una mesura estàndard europea sobre l’exigència de PCR negativa als turistes\nEls touroperadors es mostren a favor de la mesura però també demanen que s'ampliï als turistes espanyols\nEls turoperadors es mostren a favor de la nova exigència de tests PCR en origen per als viatgers procedents de països de risc, que són la gran majoria de mercats turístics de les Balears.\nFonts de TUI han explicat a IB3 Notícies que estan d’acord amb la resolució, que entrarà en vigor dia 23 de novembre per als passatgers de 65 països de tot el món. “El que reclamem és que aquest tipus de mesures siguin estàndard a tot Europa, i no que cada país vagi per lliure”, expliquen des del principal turoperador europeu. Creuen que a molt curt termini els tests obligatoris “poden fer que les reserves davallin”, però esperen que de cara a la temporada 2021 contribueixin a la recuperació del turisme, “juntament amb la vacuna”.\nLogitravel creu que és una mesura necessària per un destí turístic com les Balears. Joan Balaguer, director general de Logitravel.com, creu que “seria bo que aquest requisit de presentar una PCR negativa fos igual per a tots els viatgers, tant els nacionals com els internacionals. Però també és veritat que pot suposar un fre per al turisme nacional, que es el viatger majoritari que estam rebent des de l’estiu”. Balaguer afegeix que “l’ideal seria que les proves fossin més barates i ràpides”.\nLa PIMEM i les associacions de restauració de Mallorca també han reclamat que les proves PCR en origen es facin també als viatgers procedents de la resta d’Espanya que viatgin a les Illes.\nLa resolució de l’executiu central, publicada aquest dijous al BOE, afectarà el 83% dels turistes que arriben a les Balears, segons els càlculs del Govern, que ha mostrat la seva satisfacció per una mesura que havia demanat repetidament.\nEls hotelers també ho valoren positivament, però continuen reclamant controls més rigorosos als ports i als aeroports.


#libertadHasél El rapsoda Pablo Hasél és detengut per presumpte enaltiment del terrorisme – Saltant la línia\n#libertadHasél El rapsoda Pablo Hasél és detengut per presumpte enaltiment del terrorisme\n#libertadHasél és el ‘hashtag’ que difon aquesta notícia. Me n’anava a dormir i m’ho he trobat, així que he cregut de vital importància escriure això tot d’una. Ja hi havia una pàgina a Facebook i s’estan reunint signatures a Actuable (podeu firmar just aquí al marge —>).\nPablo Hasél és un rapsoda i poeta lleidatà nascut a finals dels vuitanta que difonia, difon i difondrà (segur) el seu missatge a través d’Internet (especialment YouTube) i concerts. A més de cançons i poemes d’amor i altres temàtiques, Hasél tracta especialment la temàtica política i social i manté una postura d’aferrissada defensa de causes de grups com els GRAPO o el Partit Comunista Reconstituït, així com una profunda crítica al sistema capitalista.\nAra mateix, informar des de Saltant la Línia és superflu i innecessari, però deixaré a la vostra disposició una sèrie d’enllaços de la notícia a diferents mitjans.\nSi grups com los Chikos del Maíz, At Versaris (@paullonch està movent molts de Twits, grups i persones), Obrint pas, artistes com Arma X i polítics com Gaspar Llamazares i el portal ‘Hip Hop life‘ s’han mogut en defensa de Pablo Hasél, ja sigui difonent, donant suport o posant en marxa la petició de la seva llibertat a Actuable, tots nosaltres també podem signar la petició (com ja he dit, just aquí al costat —>)\nTornarem parlar d’aquest tema més profundament. Per acabar, dedicam a Pablo Hasél la seva pròpia cançó, ‘Libertad Presos Políticos’.\nThis entry was posted in ribasvilanova and tagged mass media, música, Pablo Hasél, política, repressió. Bookmark the permalink.\n← Tampoc volen sindicalistes\nEn Darwin no se’n podria avenir →


Parkings a Blanes - Saba Aparcaments\nParkings a Blanes\nLa primera població de la Costa Brava: es tracta de Blanes, un municipi que atrau turistes d’arreu del món per les seves platges i cales increïbles, envoltades de muntanyes. Això fa que els carrers s’omplin de vehicles i que sigui difícil trobar-hi aparcament. Per facilitar-te la mobilitat, tens el nostre parking Saba per deixar-hi el teu cotxe.\nAparcaments Saba a Blanes\nBlanes disposa d’estacions d’autobusos i de tren des d’on et podràs desplaçar amb comoditat a altres llocs de Catalunya. Recorda que si no saps on aparcar el cotxe i vols evitar fer tombs, tens un parking Saba molt a prop dels punts d’interès principals. Així, estaràs tranquil de saber que el teu vehicle està vigilat les 24 hores.\nEl mar, la platja, els “xiringuitos” o les botigues: si et ve de gust voltar pel centre de Blanes o passar un dia de platja fantàstic prenent el sol, trobaràs un parking Saba per deixar-hi el vehicle just al punt més concorregut d’aquesta població. És una opció molt fàcil i còmoda per conèixer Blanes.


És una eina de gestió i anàlisi de l’acció de govern.\nPublicat 11/04/2019, Torelló - Política\nEl Pla d'Acció Municipal (PAM) de Torelló es tanca amb un 79% d'accions executades. A finals de març es va fer la darrera reunió de valoració del Pla d'Acció Municipal (PAM), una eina de gestió i anàlisi de l’acció de govern que té l'objectiu d'incrementar la transparència envers els ciutadans i el personal de l’Ajuntament de Torelló. El PAM, que ha rebut el suport tècnic de la Diputació de Barcelona, s'ha concretat en 115 accions específiques, amb un grau d'assoliment del 79%.\nAquesta eina de gestió que ha fet servir l'equip de govern durant la darrera legislatura va posar-se en marxa identificant 5 grans objectius estratègics, que es van desglossar en 24 objectius operatius. A la pràctica, es concretaven en 115 accions específiques repartides en nou categories i associades als diferents departaments de l’Ajuntament.\nMés enllà del 79% d'assoliment general, destaca que l'estat d'execució dels 5 grans objectius estratègics ha finalitzat per sobre del 50% i que en tres dels cinc objectius la xifra s'apropa o supera el 90%. L'objectiu estratègic amb un percentatge més alt d'assoliment ha estat “Assegurar la igualtat d’oportunitats i el dret de les persones a viure dignament durant totes les etapes de la seva vida, mitjançant la cobertura de les necessitats personals bàsiques i socials”, que ha arribat al 96%.


Història - Canamunt i Canavall\nCanamunt i Canavall foren els dos bàndols nobiliaris que s’enfrontaren a la Ciutat de Mallorca i a tota l’illa a finals del segle XVI. Les causes d’aquest enfrontament són complexes i s’han de cercar en les lluites nobiliàries mallorquines dels segles anteriors. També s’han de tenir en compte els moviments de la noblesa per monopolitzar el poder polític i econòmic de Mallorca després de les lluites civils de les Germanies, els llargs plets que mantenien entre ells i la boja carrera per aconseguir títols nobiliaris que els equiparassin a la noblesa espanyola.\nEncara que l’enfrontament originàriament fou entre bàndols nobiliaris urbans, tendí a absorbir i enquadrar altres bàndols de la part forana que cercaren la protecció i suport de les poderoses faccions aristocràtiques. D’altra banda els nobles tendiren a organitzar escamots particulars per perpetrar les seves actuacions i en aquests escamots hi participaren de manera activa, a la part forana, les colles de bandolers. Els grups nobiliaris actuaren sobretot a la ciutat, però feien baixar bandolers per dur a terme les seves venjances i donaven suport logístic i de tota classe als moviments de les colles amigues arreu de Mallorca.\nLa historiografia clàssica mallorquina parla dels moviments socials iniciats en el segle XIV amb l’Assalt del Call, continuats per la Revolta Forana en el segle XV, per les Germanies en el segle XVI i en el segle XVII per les banderies de Canamunt i Canavall i el bandolerisme.\nCanamunt i Canavall és una festa impulsada per col·lectius voluntaris i és autogestionada.\nAmb l’obtenció del marxandatge i el consum a les barres es finança tot aquest esdeveniment.\nGràcies per aportar el teu granet d’arena.


FAMÍLIA : APOCYNACEAE NOM CIENTÍFIC : Strophanthus speciosus NOM COMÚ : CORDA VERINOSA COL·LECCIÓ DEL JARDÍ : Escola Botànica DESCRIPCIÓ :\nÉs un arbust de fins de 10 m d'altura, molt ramificat, amb tiges verdes, brillants, volubles, enfiladisses i de creixement ràpid a la primavera. Les fulles són senceres, estretes, lanceolades, brillants i disposades en verticils de 3 o 4. Les flors, agrupades en raïms terminals, són perfumades, tenen cinc pètals estrets soldats en la base, formant un curt tub i són suaument ataronjades amb una taca roja en la base de cada lòbul; abans d'obrir-se, els lòbuls dels pètals es disposen retorçats. El fruit és un fol·licle dehiscent. Les llavors són xicotetes, lleugeres i presenten un plomall de pèls blancs (vil·là).\nViu als marges dels boscos de fulla perenne en zones de mitja muntanya, fins a 1800 m d'altitud, a la Regió Oriental de Sud-àfrica, des del Cap fins a Zimbabwe.\nFloreixen al principi de la primavera, durant una mica menys de dos mesos, potser fins a mitjan maig. Els fruits s'obrin a l'estiu i les llavors són dispersades pel vent.\nHui en #UnaFinestraAlBotanic et mostrem una planta que no coneixem en un altre jardí valencià, però que té gran interès ornamental per les seues flors cridaneres i la facilitat del seu cultiu, només hem de pinçar les tiges per a evitar que se'ns escape grimpant sobre altres plantes del jardí.\nCom moltes altres apocinàcies, aquesta espècie segrega un làtex tòxic en esquinçar les fulles o les tiges que, en dosis altes, pot ser verinós, cosa que ha estat aprofitada per a emmetzinar fletxes i llances. Per això, hem d'anar amb compte en tocar-la i evitar tocar-nos després els ulls o a la boca. En dosis moderades, s'utilitza per les seues propietats cardiotòniques.\nEl nom del gènere fa referència a la forma retorçada de la flor abans de la seua obertura. Deriva de les paraules gregues strophos = corda retorçada; anthos = flor. El nom específic significa vistós, bonic.\nEs reprodueix fàcilment a partir de llavors sembrades a la tardor o hivern, que germinen en 4-8 setmanes; o mitjançant esqueixos de fusta dura, tallats a la tardor o hivern, amb un període d'arrelament de 8 setmanes.


plaestanydigital.cat | Banyoles Televisió - Les llars d’infants i les escoles reobren dilluns\nPel que fa a l’escola bressol La Balca, reobrirà a partir del dimecres 3 de juny. El servei serà només per les famílies en la que els dos progenitors treballen, sense possibilitat de flexibilització horària. L’horari de la llar serà de les nou del matí a la una del migdia, tal i com s’indica des de PROCICAT.\nCom a compensació per aquestes restriccions, l’Ajuntament de Banyoles rebaixarà el 15% de les quotes de les famílies, durant els mesos de juny i juliol, i a l’agost no s’oferirà servei de casal d’estiu.\nDavant la imminent reobertura d’aquest servei, el Servei d’Educació de l’Ajuntament de Banyoles, amb la col·laboració del Centre d’Atenció Primària de Banyoles i el Servei d’Orientació i Acompanyament a les Famílies (SOAF), han ofert una formació en línia adreçada als professionals de les escoles bressol de Banyoles i Comarca, públiques i privades. Han participat trenta-dos professionals i s’han tractat temes com les mesures d’higiene i prevenció, així com l’acompanyament emocional als infants i famílies en la situació actual.\nD’altra banda, aquest proper dilluns també obriran els centres educatius de Banyoles, amb una priorització d’infants i només amb determinades activitats. L’assistència és voluntària i està orientada, també, a les famílies que no poden conciliar la vida familiar i laboral. En aquest cas s’haurà d’acreditar documentalment amb una declaració responsable.\nEl Pla d’Obertura dels centres preveu diverses mesures de protecció i higiene aprovades pel PROCICAT, com l’organització d’espais i recursos humans i la reducció de la ràtio d’infants en un mateix espai. A ESO, serà de 15 alumnes; a primària, 13 i a l’escola bressol, 5.


Notícies - 'Els contes d'Hoffmann' desperta la imaginació dels espectadors del Teatre-Auditori\n'Els contes d'Hoffmann' desperta la imaginació dels espectadors del Teatre-Auditori\nMés de 130 intèrprets han donat vida a aquest muntatge\nel 12/mar/11 Anna Berenguer Cultura PDF\nEl component fantàstic d''Els contes d'Hoffmann' ha estat el tret més destacat de la darrera producció del Cor Amics de l'Òpera de Sabadell. Una assignatura pendent per a l'agrupació sabadellenca, que ha posat en marxa la imaginació dels assistents amb una proposta onírica. Una òpera diferent per les seves característiques literàries i per la seva música, que ha concentrat més de 130 intèrprets a l'escenari. Mira l'espectacle Cugat tv\nDesprés de més de 20 anys sense veure la llum a Catalunya, el Cor Amics de l'Òpera de Sabadell ha rescatat 'Els contes d'Hoffmann', una producció esperada per l'associació. Després de passar per diversos teatres de la comarca, ha arribat aquest divendres al Teatre-Auditori.\nLa presidenta del Cor Amics de l'Òpera de Sabadell, Mirna Lacambra, ha explicat per què han esperat 15 anys per portar-la a escena.\nTall incrustat: Mirna Lacambra\nEra una assignatura pendent perquè era molt complicada ja que necessita molts protagonistes. Els decorats també requerien canvis.\nEstrenada a l'Opéra-Comique de París el 1881, 'Els contes d'Hoffmann' és una òpera amb música de Jaques Offenbach i text de Jules Barbier. L'única òpera que es va estrenar després de la mort del seu autor. El muntatge de tres actes i un epíleg ha conduït el públic a través de tres històries centrades en la impossibilitat de l'amor, totes elles contades pel mateix protagonista i sota un prisma de fantasia.\nLes característiques musicals també han estat aplaudides, amb una destacada 'Barcarolle' al tercer acte.\nMirna Lacambra n'explica els principals trets melòdics del muntatge.\nÉs una música molt distesa per la seva repetició. A més està molt ben composada.\nMés de 600 persones han assistit a aquesta òpera que de moment ha baixat el teló a la nostra ciutat. El Cor Amics de l'Òpera de Sabadell tornarà a pujar dalt l'escenari de l'equipament municipal l'últim divendres de maig amb 'El barber de Sevilla'.


Sala del fumador. Col·lecció de pipes (sala 6) | Museu Frederic Mares\nInici|Sala del fumador. Col·lecció de pipes (sala 6)\nSala del fumador. Col·lecció de pipes (sala 6)\nL'àmplia col·lecció de pipes -amb més de 300 exemplars- és la més destacada de la sala. La seva procedènca és molt diversa. Majoritàriament europees, també n'hi ha de turques i índies. Moltes conserven els seus estoigs originals -de sinuosa silueta- de cuir i vellut, en els quals s'hi pot apreciar els noms dels establiments i ciutats on van ser adquirides. La major part són per consum de tabac, però n'hi ha alguna destinada a l'opi. El seu particular mode d'exhibició ressalta l'aspecte decoratiu de la col·lecció.\nUna observació atenta permet apreciar fins a quin punt són variats els materials i les tècniques que s'hi han emprat. Pel que fa als materials distingim, entre d'altres: terracota, os, espuma de mar, ambre i metall.\nEn alguns casos les tècniques artesanals emprades les converteixen en petites escultures. Els temes representats són variats. Hi destaquen els retrats de personatges cèlebres -com el de Beethoven, situat en una de les vitrines planes-; les escenes mitològiques, els personatges zoomorfs -és a dir, amb forma d'animal-, i les escenes costumistes. Podeu mirar de localitzar alguns exemplars amb representacions realment curioses, com ara una mà que sosté un crani, una dama amb lents i ombrel·la, o un velocípede.


BLOCS DE FILOSOFIA » Comunitat Virtual de Filosofia » December 2016\nComunitat Virtual de Filosofia (9 unread)\nA l’arxiu adjunt teniu la presentació corresponent a la classe 34 sobre Galileu i la ciència moderna. classe-34\nA l’arxiu adjunt teniu la presentació corresponent a la classe 33 sobre la revolució copernicana. classe-33\nA l’arxiu adjunt teniu la presentació corresponent a la classe 32 sobre la cosmologia i la física d’Aristòtil. classe-32\n“La Llegada” y la filosofía de Nietzsche\nNo leer antes de ver la película, pero si ya la habéis visto, aquí tenéis algunas claves para entender mi punto de vista sobre la película: El tema central de la película no es la ciencia, por lo tanto, no … Continua llegint →\nA l’arxiu adjunt teniu la presentació corresponent a la classe 31 d’introducció al Renaixement. classe-31\nA l’arxiu adjunt teniu la presentació corresponent a la classe 30 sobre l’escolàstica (II). classe-30\nPrimer debat Curs 2016-17: Filòsof rei o autonomia moral?\nEl debat virtual ens servirà per practicar la quinta pregunta de l’examen de la selectivitat. 1r Debat Expliqueu quina d’aquestes dues opcions us sembla la millor forma de govern: «El govern del savi sobre l’ignorant (filòsof rei) de Plató o … Continua llegint →\nNotes de les activitats del 1r trimestre\nAquí teniu les notes de les activitats del primer trimestre. La nota màxima és 21 però és suficient amb un 8 per arrodonir la nota (sempre a partir de 0,5).\nResultats 1a avaluació\nAquí teniu la comparativa entre els tres grups de de segon de batxillerat. Els resultats podien haver estat millors però encara poden millorar al llarg del curs. Felicitats a totes les persones que han tret excel·lent però també a totes … Continua llegint →\n← November 2016 (14 items) January 2017 (14 items) →


Curiositats sobre la patata - El Gourmet Català\nCuriositats sobre la patata\nTant com a producte principal en el plat o com acompanyament, la patata és una de les hortalisses més consumides a Catalunya. En tenim diverses varietats, centenars de receptes i moltes curiositats per conèixer.\nLa patata és originaria d’Amèrica del sud\nLes primeres plantacions de patates s’ubiquen al llarg de l’Amèrica del sud, entre Xile i l’Equador. De fet, tenim registres que entre els anys 8.001 i 5.000 a.C. ja es cultivaven al sud de Perú.\nMés endavant, en el segle XVI, va ser introduïda a la península ibèrica però no va ser fins el segla XVIII que es va expandir entre la població com aliment de la dieta mediterrània. Va ser així conseqüència d’una greu crisi agrícola i la patata en va ser part de la salvació del sector.\nUsos alternatius més enllà de la cuina\nAquest tubèrcul és conegut com ingredient en la cuina, però també és utilitzat en la cosmètica i la salut.\nEl midó de la patata té un efecte calmant molt útil per les cremades del sol. És tan fàcil com tallar-la ben fineta i posar-la sobre la pell irritada o cremada.\nUna altra virtut amagada és el seu efecte per promoure el son. La patata bullida ajuda a equilibrar l’acidesa estomacal i redueix els problemes digestius que sovint ens provoquen malestar i insomni. Així que decidir-te per la patata bullida en el sopar, és una bona decisió.\nAra bé, no tots els benèfics requereixen la seva ingesta. Per exemple, és una excel·lent solució per treure el pegament de les mans. Només necessites fregar-te-les amb la patata crua i trauràs el pegament amb facilitat.\nFins i tot, és útil per netejar eines oxidades. Si barreges la patata crua amb cendra de fusta i fregues l’òxid, s’eliminarà amb facilitat.\nLa patata pot ser vella o nova\nLes patates noves són les que s’han collit entre els mesos de març i juny, per tant no han madurat del tot.\nEn canvi, les patates velles es recullen completament madures, durant la tardor.\nAliments que potencien la concentració


Llotja de Reus - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nLa Llotja de Reus és la institució més antiga de la capital del Baix Camp, ja que va complir el setè centenari l'any 2009. La Llotja és successora i actual gestora del tradicional Mercat del Dilluns.\nLa llotja representa l'actualització del privilegi del Rei Jaume el Just, que el 22 de febrer de 1309, concedí a Reus la facultat de celebrar mercat cada dilluns a la ciutat. Se celebrava el Mercat a la plaça del Mercadal, i després, al cap de bastants anys, es va desplaçar cap a la plaça de Prim. Últimament, els tractants se situaven sota els porxos de la plaça esmentada fins que es va construir l'edifici de la Llotja.\nEl procés de construcció del nou edifici de la Llotja comença al Ple de la Cambra de Comerç de Reus el 4 de gener de 1969, quan s'apuntà la possibilitat de creació d'una llotja amb accés directe a la plaça de Prim. El març de 1970, la Caixa d'Estalvis Provincial de Tarragona anuncià la construcció d'un edifici amb sengles entrades al carrer Boule i a la plaça Prim, i la Cambra decideix adquirir uns locals propis comunicats amb els de la Llotja. L'acord de creació de la nova Llotja de Contractació de Reus es prengué finalment al Ple del 21 d'abril de 1972, sota l'alt patrocini de la Caixa de Tarragona i amb la col·laboració del Col·legi Oficial d'Agents Comercials de Reus. Els nous locals de la Llotja s'inauguraren el 28 de juny de 1972.\nEl dia 13 d'abril de 2010, el Govern aprovà el Decret mitjançant el qual distingia amb la Creu de Sant Jordi a 32 personalitats i 13 entitats, entre les quals la Llotja de Reus. El 21 d'abril del mateix any, el president de la Generalitat de Catalunya, José Montilla, lliurà la Creu de Sant Jordi al president del Patronat de la Llotja i de la Cambra de Comerç, Isaac Sanromà, al Palau de la Generalitat.\nLa Generalitat de Catalunya reconeix amb aquest guardó “el paper històric de la Llotja en el potencial exportador de la ciutat i per haver esdevingut, al llarg dels segles, una de les referències bàsiques de l'economia agrària i ramadera de Catalunya”. A l'acte de lliurament, i acompanyant al president Sanromà, hi van assistir l'alcalde de Reus Lluís Miquel Pérez, el President del Col·legi d'Agents Comercials i vicepresident de la Llotja, Ricard Navarro, i una àmplia representació del Patronat de la institució.\n↑ [enllaç sense format] http://www.gencat.cat/diari/5611/10103074.htm\nLlotja de Reus - Lloc web oficial\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Llotja_de_Reus&oldid=18985174»\nLast edited on 16 oct 2017, at 19:23


Tossa de Mar. Urbanisme dóna la raó al govern de Tossa en la tramitació del POUM\nPublicat el Divendres, 16 Novembre 2012 21:11 Escrit per Ajuntament de Tossa de Mar\nLa Comissió Territorial d’Urbanisme de Girona, en sessió de 8 de novembre de 2012, ha donat la raó a l’equip de govern de Tossa (TU i PSC) que, en el ple municipal ordinari de 13 de setembre de 2012, va iniciar els tràmits per esmenar els defectes formals del POUM -posats de manifest per les sentències dictades pel TSJC els dies 13 de gener i 31 de maig de 2012-, mitjançant l’obertura d’un període d’informació pública dels convenis urbanístics signats entre l’Ajuntament i diferents propietaris i aprovats inicialment en sessió plenària de data 23 de març de 2006.\nLes sentències obliguen a retrotraure l’expedient al moment previ a l’aprovació provisional, sotmetre a informació pública els convenis aprovats en el seu dia i incorporar les determinacions de l’estudi d’inundabilitat, l’informe de Costes i els informes sectorials.\nLa Comissió Territorial d’Urbanisme de Girona afirma que, atenent que tres sentències han estat declarades fermes, “cal procedir al seu compliment d’acord amb el que disposen els articles 103 i següents de la Llei de la jurisdicció contenciosa administrativa”.\nCiU de Tossa es va mostrar radicalment en contra de l’actuació municipal amb qualificatius com “insensat”, “irracional” i “absurd” per definir l’actuació de l’equip de govern. L’exalcaldessa i cap de l’oposició, Imma Colom, va arribar a afirmar que l’alcaldessa, Gisela Saladich, “s’havia begut l’enteniment”.\nSaladich, en contrast a l’actitud de CiU, va plantejar l’inici de converses formals entre tots els grups municipals per donar compliment a les sentències que anul·len la revisió del POUM de 2006 i “posar així fi a anys d’enfrontaments i despeses”. Fa una setmana es va celebrar la primera reunió, que va servir per aproximar posicions en referència a les normes urbanístiques del POUM. “És un primer pas en la bona direcció, crec que important”, assegura l’alcaldessa.\nLa situació actual de l’expedient és complexa jurídicament. Són cinc les sentències que han resolt anul·lar la revisió del POUM. Les cinc tenen un contingut idèntic. Dues han estat recorregudes en cassació i les altres tres no. El Tribunal ha declarat fermes les sentències no recorregudes i ha ordenat la seva execució. Ara és la Comissió Territorial d’Urbanisme de Girona la que “indica” a l’Ajuntament que ha de donar compliment al contingut de les sentències.\nEl ple municipal ordinari de 13 de setembre de 2012 va iniciar els tràmits i, tot i que CiU va votar en contra de la proposta, s’han iniciat les converses. “El parlar i dialogar està en l’ADN de Tossa Unida”, diu l’alcaldessa, “i no deixarem d’intentar arribar a un consens sobre un tema que considerem cabdal: que la normativa urbanística de Tossa doni seguretat jurídica als veïns, superant els enfrontaments i disputes en els que tant sovint ens embarquem”, conclou.


Al Mare Vicino Al Paese Vecchio San Benedetto del Tronto Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVia Bixio 13, San Benedetto Del Tronto, San Benedetto del Tronto, Itàlia, 63039 - Veure al mapa\nMés informació sobre Al Mare Vicino Al Paese Vecchio\nConvenientment situat a San Benedetto del Tronto, Al Mare Vicino Al Paese Vecchio és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAl Mare Vicino Al Paese Vecchio ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de habitació familiar, ascensor.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, calefacció, balcó/terrassa, ventilador, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Si buscau un allotjament còmode i adequat a San Benedetto del Tronto, faci de Al Mare Vicino Al Paese Vecchio la vostra llar.\nCal que informeu el Al Mare Vicino Al Paese Vecchio de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Pau Capell disputarà la Travessa d'Encamp per preparar l'atac al\nEsports » Muntanya 18 de juny, 2020\nPau Capell, guanyador de l'Ultra Trail del Mont Blanc, resideix a Andorra des del 2019. L'últim que va fer abans del confinament va ser guanyar la Transgrancanaria. A poc a poc s'està convertint en una referència mundial en llarga distància. Els entrenaments a Andorra no han fet més que millorar les seves aptituds. Aviat tornarà a competir i ho farà a la Travessa d'Encamp.\nPer a Pau Capell arribar a Andorra ha estat una evolució més en la seva carrera. Aquí troba la plataforma ideal per seguir creixent com a atleta. "Per un corredor de muntanya, Andorra és un paradís", reconeix.\nParlar del millor corredor del planeta és una afirmació molt subjectiva. L'opció més tangible seria dir que és el guanyador de l'Ultra Trail del Mont Blanc, sens dubte la prova més prestigiosa. Capell la va guanyar el 2019, la cancel·lació del 2020 li assegura mantenir el títol dos anys. Però el corredor resident no es conforma i com tenia previst el 28 d'agost farà els 171 quilòmetres de la prova i mirarà de batre el rècord que ell mateix deté.\nAquest repte en solitari serà el principal objectiu en aquesta temporada tan condicionada. Amb tot, farà altres competicions; la primera després del confinament serà l'Otso travessa d'Encamp.\nL'Otso Travessa d'Encamp s'avança al 19 de juliol per obrir la Multisegur Assegurances Copa d'Andorra de curses de muntanya 2020.\nImatge: Sergi Linares-UTMB


Anna Jolonch i Anglada | Barcelona Metròpolis\nArxiu de l'autor: Anna Jolonch i Anglada\nQuant a Anna Jolonch i Anglada\nDoctora en Ciències de l’Educació per la Universitat de París 8. Professora associada de la Universitat Ramon Llull\nPer Anna Jolonch i Anglada.\n“L’educació no canvia el món: canvia les persones que canviaran el món.” Paulo Freire.\nEl lema del Congrés de Ciutats Educadores –“Una ciutat educadora, una ciutat que inclou”– és revolucionari en un temps de fractura social, de desintegració, d’augment de desigualtats, de noves formes d’exclusió social. Perquè enmig del luxe enlluernador, als carrers són temps de crisi. Temps de desnonaments, atur, desnutrició infantil, pobresa extrema, soledat i aïllament. Per això el lema esdevé l’estendard d’un ideal, d’una altra manera d’entendre i viure la ciutat.\nLes ciutats educadores són integradores, són escoles de ciutadania que garanteixen el desenvolupament dels seus habitants i la capacitat de reconstruir un “jo” col·lectiu. Volen que el “nosaltres” asseguri a tothom un lloc i un vincle de pertinença. Generen humanitat i combaten la desintegració i l’exclusió social amb accions i projectes que apleguen persones compromeses amb la comunitat i exerceixen la conciutadania fent realitat cada dia una societat més justa i fraternal.\nEl lema uneix la inclusió i l’educació com en dues cares d’una mateixa moneda. No es pot entendre l’una sense l’altra. El concepte de les ciutats educadores ens recorda que cal deixar de pensar i de voler resoldre l’exclusió i els problemes socials en termes paternalistes o assistencials sense tenir en compte la necessària dimensió política de l’educació. No n’hi ha prou amb la resposta, sovint urgent i fragmentada, des de la beneficència. No n’hi ha prou amb voler atendre les necessitats socials de les persones. Una acció educadora promou la participació i la capacitació dels actors, genera vincles de pertinença, recrea comunitat.\nEn el programa del congrés, la presentació d’experiències va ocupar un espai i un temps destacats. Participació, capacitació, lligam social i comunitat són dimensions que van aparèixer amb força en cinc d’aquestes iniciatives, de caràcter integrador, que expliciten la voluntat de promoure el compromís cívic, de treballar per una ciutat més justa, equitativa i igualitària i que s’adrecen als sectors més vulnerables de la ciutadania; són experiències sorgides en entorns difícils per acollir la fragilitat i la vulnerabilitat creixents. Aquestes accions generen noves formes de solidaritat i recuperen la centralitat de la persona com a subjecte protagonista de la seva vida. Són accions, totes, amb una dimensió política clara i, per tant, amb vocació educadora.\nDes del Brasil, la terra mare de Paulo Freire –el pare de la pedagogia alliberadora– ens van arribar dues experiències de les quals podem aprendre. A la regió metropolitana de São Paulo hi ha dos nuclis urbans, São Bernardo do Campo i Santo André, que treballen en diferents projectes presidits per la voluntat de transformar la ciutat a partir d’una gestió pública diferent. Processos rigorosos de participació ens parlen d’una nova manera de fer i d’entendre la política, de generar democràcia i de construir ciutadania.\nPer governar cal trencar amb la paràlisi\nLes primeres paraules que emmarquen el projecte plurianual participatiu de São Bernardo do Campo són prou reveladores del que es proposa: “Governar és trencar amb la paràlisi i posar fi a les pràctiques d’exclusió que alienen la majoria de la societat de les decisions del govern, les decisions que afecten la vida de tots. Governar és obrir-se, acollir-se. És saber escoltar, debatre, pensar i fer junts.” En Santo André, el procés de participació arriba als infants i aglutina tota la xarxa d’escoles municipals amb clara voluntat de “fer-los protagonistes de la història de la seva ciutat”. Els nois i les noies són protagonistes de debats i propostes sobre la salut, l’esport, la cultura, l’habitatge, el turisme, l’economia i el conjunt de la vida urbana.\nA Buenos Aires, a l’Argentina, l’experiència “Mujeres en el urbanismo cotidiano”, dirigida per la Secretaria d’Habitatge i Inclusió Social, promou un nou paradigma de la gestió pública i una nova manera d’exercir la democràcia. Les paraules clau són “participació, diàleg i convivència” des de la perspectiva de gènere. Conscients que massa sovint les dones en situació de desavantatge queden al marge de la vida política, es creen consells de dones per tots els barris. Es fan mapatges de la vida quotidiana, enquestes, debats i jornades de reflexió. Es treballa per incloure en la planificació urbana la realitat de les dones, per sentir-ne la veu, capacitar-les i fer-les partícips de les polítiques i la gestió públiques. Els consells de dones debaten i fan propostes sobre el treball domèstic, la mobilitat i la connectivitat, la segregació urbanística, les condicions d’habitatge, la violència de gènere, els serveis i l’espai públic.\nA la ciutat portuguesa d’Almada, l’experiència que es presenta promou l’exercici de la ciutadania activa entre la gent gran. El Consell de la Gent Gran és el motor d’un pla d’inclusió social amb què l’administració local, les entitats, les empreses, la universitat i els agents culturals es coordinen per dur a terme un seguit d’accions significatives. En són exemples la Universitat de Sèniors, el suport i l’ajuda a domicili, el Flexibus per millorar la mobilitat, el voluntariat per combatre la soledat, les activitats esportives, els projectes intergeneracionals i les campanyes de qualitat de vida. Tota l’activitat es fa en clau de reforçar l’autonomia, la qualitat de vida i l’exercici de la ciutadania dels més grans, i alhora per enfortir i recrear el teixit solidari.\nA Rennes, França, la creació de vincles socials entre els estudiants universitaris i els barris més populars guia els objectius de l’Associació d’Estudiants per la Ciutat (AFEV). Amb el lema “Viure junts”, han iniciat un projecte que uneix el dret a l’habitatge dels estudiants amb la seva voluntat de compromís social. Se’ls ofereix allotjament en habitatges socials a un preu molt moderat a canvi del seu treball solidari. L’intercanvi beneficia els estudiants i els barris, es treballa en defensa del dret a l’habitatge dels més joves i, alhora, es creen llaços comunitaris entre dos mons propers geogràficament però en realitat molt allunyats, com són la universitat i els barris d’atenció prioritària.\nEn les experiències presentades a Barcelona la ciutat esdevé agent educador de primer ordre: integra en la diversitat, obre oportunitats de futur, recrea l’espai comú. En el centre de l’acció hi trobem la participació i el dret de ciutadania dels diferents actors socials. Paraules com apoderament, capacitació, implicació, compromís ciutadà, cohesió comunitària, vincles i lligams són les notes que componen la melodia que vol combatre l’exclusió social. Una música de fons que fa que els mateixos beneficiaris dels diferents projectes, ja siguin joves, dones, persones grans o infants, esdevinguin els protagonistes de l’acció. La participació i el compromís cívic s’erigeixen, doncs, en peces clau per entendre el que són experiències integradores, constructores de ciutadania.\nPer lluitar contra l’exclusió social es promou la cohesió, el compromís, el sentiment de pertinença a la col·lectivitat, la interdependència i la convivència. Els governs locals treballen braç a braç amb les institucions i les entitats per generar ciutadans lliures, responsables, constructors de futur i de noves respostes als problemes socials. No els fan por el debat i les tensions; no neguen els conflictes i es recupera el sentit més noble de la vida política, de la civis. S’uneixen l’acció d’iniciativa social i l’acció pública per recrear l’espai comú, i es dóna la paraula als ciutadans no només per reivindicar o proposar, sinó també per dissenyar, planificar i gestionar. Els beneficiaris esdevenen actors i es retallen les distàncies que els separen dels centres de decisió. Es redueix la burocràcia i s’escurça la distància entre els que són dins i els que són fora, per construir el “nosaltres” en un espai comú on tothom hi té cabuda.


Els compostos químics en alimentació i salut\nQuímica per menjar millor\nEn aquest col·loqui, l'alumnat descobrirà com la química ens serveix per entendre de quina manera influeix l'alimentació en la salut. Comprendrà quina és la funció dels hidrats de carboni i quin efecte tenen en el nostre cos els productes químics i les nanoemulsions. També coneixerà com s'aplica la química en el sector farmacèutic.\nConferència en el marc de la celebració de l'Any Internacional de la Taula Periòdica.\nMés infomació a www.taulaperiodica.cat\nAny Internacional de la Taula Periòdica dels Elements Químics està promogut per la Societat Catalana de Química i l'Institut d'Estudis Catalans, i coorganitzat amb l'Obra Social "la Caixa" i les empreses i entitats del sector químic: BASF, Carburos Metálicos, Covestro, DOW, Ercros, Quimidroga, Afaquim, Gremi Químic de CECOT, Fedequim i Expoquimia.\nComprendre quin efecte tenen en la salut els compostos químics que formen part de la nostra dieta.\nConèixer la funció de la química en la recerca de solucions a reptes mundials, com el desenvolupament sostenible, el futur de l'energia neta, l'alimentació o la salut.\nDescobrir la importància de la química en el progrés i el benestar social.\nHi participen: Mercè Balcells (UdL), Olga Martín (UdL), Ramon Canela (UdL) i Albert Sorribas (UdL).\nCom ajuda la química a millorar el medi ambient?


L'Ajuntament d'Abrera enceta un nou Grup de Suport Emocional i Ajuda Mútua pels cuidadors i cuidadores de persones dependents\nEl Casal d'Avis (Rambla Torrentet, 8) va acollir ahir dilluns 7 d'octubre a les 16.30 h, la primera trobada del nou Grup de Suport Emocional i Ajuda Mútua (GSAM), que organitza l'Ajuntament d'Abrera en col•laboració amb la Diputació de Barcelona. Aquests grups de treball estan adreçats a cuidadors i cuidadores no professionals de persones en situació de dependència. El programa compta amb 10 sessions, que tenen lloc al Casal d'Avis. Es tracta d'un grup terapèutic tancat amb un màxim de 20 persones (en cas de llista d'espera s'obrirà un nou grup). Les sessions comencen a les 16.30 hores i tenen una durada d'una hora i mitja.\nPer a més informació, podeu contactar amb el Servei d’Acció Social de l’Ajuntament (carrer Major, 3), de dilluns a divendres de 9 a 14 hores del matí, i dimarts i dimecres de 16 a 19 de la tarda, al telèfon de contacte 93 770 29 11 i al correu electrònic s.socials.abrera@ajuntamentabrera.cat


Disseny Experimental - Trabajos de investigación - 987 Palabras\nPágina principal Ensayos Disseny Experimental\nPáginas: 4 (987 palabras) Publicado: 12 de octubre de 2015\nEn aquesta pràctica intentarem descobrir quines pautes segueixen els científics al fer els seus experiments. Els científics segueixen un mètode anomenat mètodeexperimental:\n-Per començar es plantegen un problema que no té resposta, seguidament es fan unes hipòtesis, és a dir es donen diferents respostes al problema, a continuació, es donen les variablesindependents, dependents i controlades, després es realitza el experiment, sempre tenint en compte de tenir un control, els resultats i finalment les conclusions extretes de tot el procés realitzat.\nAcontinuació realitzarem alguns exercicis per tal de conèixer més a fons el disseny experimental.\n-Aprendre a realitzar un disseny experimental per properes pràctiques.\n-Estudiar els processosque els científics tenen en compte abans, desprès i durant l’experimentació.\n1.- Per tal de determinar quin tipus de llet (entera o desnatada) d'una determinada marca és més apropiada perobtenir iogurt s'ha fet el següent experiment:\n- s'han omplert el mateix número de petits recipients idèntics amb la mateixa quantitat dels dos tipus de llet.\n- s'ha afegit a cadarecipient una petita quantitat (la mateixa en tots els casos) de iogurt.\n- s'ha afegit únicament als recipients amb llet desnatada una petita quantitat d’espessant (una cullerada de llet enpols).\n- s’han tancat tots els recipients.\n- s'han col·locat tots els recipients en el mateix bany d'aigua que s'ha mantingut calenta al voltant dels 35°C, durant 36 hores.\n1.1 Quin és elproblema que s'investiga? Quines és la variable independent de l’experiment?\nEl problema que s’investiga es quin tipus de llet és més apropiada per obtenir iogurt. La variable independent del’experiment és la llet.\n1.2 L’experiment, tal com està descrit, mostra alguna errada relacionada amb el control de les variables. Identifiqueu-la i expliqueu la causa de l’error.\nAfegeix l’espessant a la...\n...bolets són, en realitat, larves d’insecte, majoritàriament de mosques. Cada setmana, i durant un període de 4 setmanes consecutives, en Manel i la Sílvia han fet créixer una safata de conreu de xampinyons en un racó del pati de casa seva. El disseny experimental comú a l’experiment d’en Manel i de la Sílvia ha estat el següent: - la safata de conreu de xampinyons ha estat a la intempèrie, però protegida de la pluja i en un lloc orientat al nord. - els han...\n...CALOR ESPECÍFIC  QUÈ ÉS? És la magnitud física i la propietat característica d’un element o sustancia que defineix com la quantitat de calor que s’ha de subministrar a la unitat de massa per elevar la seva temperatura en un unitat o un “grau” sense tindre en compte la seva font de calor. El calor específic depèn de la temperatura inicial del material o objecte, ja que aquest es veu condicionat per aquesta, en la forma d’influir a l’energia necessària per escalfar-lo. Per calcular el...


L'Espai Carmen Thyssen de Sant Feliu inaugurarà la seva exposició el 10 de juny amb la mostra 'Natura en evolució. De Van Goyen a Pissarro i Sacharoff.' - Diari digital de Ràdio Platja d'Aro\nL’exposició estarà formada per 57 obres\nLa setena exposició de l’Espai Carmen Thyssen de Sant Feliu de Guíxols avança, aquest estiu, la seva data l’obertura al públic. El centre, normalment, inaugurava la seva mostra anual dins la primera quinzena de juliol. Enguany, ho farà el diumenge, 10 de juny, i s’allargarà fins al 14 d’octubre.\nL’Espai Carmen Thyssen presentarà a la quarta planta del Monestir de la ciutat l’exposició ‘Natura en evolució. De Van Goyen a Pissarro i Sacharoff.’. Estarà formada per 57 obres que arribaran a la població, en els pròxims dies, procedents del Museo Thyssen-Bornemisza de Madrid, del Museo Carmen Thyssen Málaga i del Museu Nacional d’Art de Catalunya (MNAC).\nPresentació de l’exposició 2017\nEls quadres de l’exposició són un recorregut de quatre segles, a través de grans pintors europeus i americans així com diverses sensibilitats i contextos socials, que expliquen el paisatge a través de la història. La transformació del paisatge i els canvis de relació que la societat hi ha anat fent o com la pintura i les innovacions tècniques i estètiques incideixen en la nostra percepció de l’entorn.\nPrevious Previous post: Castell-Platja d’Aro destina 40.000 euros a projectes de solidaritat i cooperació internacional a la convocatòria d’enguany\nNext Next post: Castell-Platja d’Aro avui estrena la campanya gastronòmica ‘Primavera de Tapes’ amb 20 establiments


Torun Hotel Bursa Bursa Turquia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTahtakale Mahallesi İnebey caddesi No:73, Bursa Centre, Bursa, Turquia, 16100 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nBarri Bursa Centre Bursa Centre Bursa Centre Bursa Centre Ulu Dağ Bursa Centre\nMés informació sobre Torun Hotel Bursa\nBen posicionat a Bursa Centre, Torun Hotel Bursa és un lloc ideal d'inici d'excursions a Bursa. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Torun Hotel Bursa, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de servei d'habitacions, habitació familiar, ascensor, àrea de TV/saló compartit.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Torun Hotel Bursa la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Bursa.


Afectacions a la línia R8 de Renfe a Castellbisbal per l'esllavissada del mur que sostè el pont del PI Sant Vicenç - Ajuntament de Castellbisbal\nData i hora oficial 21.02.2019 | 00:51\nAfectacions a la línia R8 de Renfe a Castellbisbal per l'esllavissada del mur que sostè el pont del PI Sant Vicenç\nDilluns, 5 de febrer de 2018 a les 16:10\nEl despreniment de terres ha inutilitzat la via en sentit Rubí i ara tots els trens (en els dos sentits de la marxa) circulen per la via que no ha estat afectada. El trànsit de vehicles pel polígon industrial també ha patit algunes modificacions.\nAquest migdia, s’ha produït una esllavissada a les vies de Renfe a l’alçada de Castellbisbal, concretament a la línia de Rodalies R8, al seu pas pel Polígon Industrial de Sant Vicenç.\nPart del mur de contenció de terres del pont que travessa la línia ferroviària s’ha desprès i ha caigut damunt de la via (en sentit Rubí). Això ha obligat a interrompre el pas dels trens en aquest punt i, a hores d'ara, tots els combois circulen per la via que no ha estat afectada pel despreniment.\nAdif ha comunicat que ja han activat els equips per resoldre aquesta incidència, però no han fixat encara en quin moment es podrà restablir la normalitat en la circulació dels trens.\nSubministrament d’aigua restablert\nEl despreniment de terres també ha provocat el trencament d’un tub d’aigua potable i tot i que s’ha interromput el subministrament en un primer moment, la companyia d’aigües AICSA està treballant per restablir el servei a tots els afectats al més aviat possible\nTalls accessos carreteres\nEl despreniment del mur ha provocat també incidències en la circulació del trànsit en el polígon industrial, ja que no es pot circular pel pont. És per això que s’han establert rutes alternatives per accedir als diferents punts del polígon industrial (veure mapa fent clic aquí).\nRestablerta la circulació de trens per la via on s'hi va produir una esllavissada, dilluns\nDarrera actualització: 14.02.2018 | 18:31\npdf Rutes alternatives per al trànsit de vehicles al PI Sant Vicenç


CURS PER A NADONS DE 0 a 3 ANYS.\nDISSABTE 30 DE SETEMBRE A LES 17:15 A LA LLAR D'INFANTS XIU-XIU D'ALCOVER. Carrer les Rodes, 8\nINSCRIPCIONS FINS EL 27 DE SETEMBRE (PLACES LIMITADES). PREU: 10 euros per infant (5 euros a partir del segon infant d'una mateixa família). El pagament s'efectuarà en efectiu el mateix dia del taller, preguem que porteu l'import exacte, gràcies. Els nens han d'anar obligatòriament acompanyats d'un adult, màxim dos.\nIMPARTIT PER: Laura Nogueras Alquézar\nProfessora de llenguatge musical. Pianista Formada en el mètode Musicals Actius Willems, Dalcroze i Gordon, d'educació musical de 0-6 anys. Especialista en Música per a embarassades, nadons i nens petits. Monitora de lactància. www.mimamusica.es\nLa música és una eina molt beneficiosa pel desenvolupament global dels nens, a nivell físic, intel.lectual i emocional, des de, inclús, el moment de la gestació. A través de la música, els nens adquireixen major consciència de si mateixos, de l´entorn i dels altres. Amb la música poden desenvolupar la seva imaginació i la seva creativitat, alhora que creixen d´una manera més plena i feliç.\nCançons, jocs de falda, recitats rítmics, danses, relaxació, manipulació de petit instrumental de percussió, música i moviment corporal, experimentació musical, jocs musicals.\nORGANITZAT PER L'EMMA (ESCOLA MUNICIPAL DE MÚSICA D'ALCOVER) AMB COL·LABORACIÓ AMB LA LLAR D'INFANTS XIU-XIU D'ALCOVER.\nNom i Cognoms del segon infant (si és el cas)\nNom i Cognoms del primer acompanyant ADULT *\nNom i Cognoms del segon acompanyant ADULT (si és el cas)\nDNI del primer acompanyant ADULT *


Més del 50% de la població mundial viurà en zones on hi haurà escassetat d’aigua\nL’aigua és un recurs essencial, no només pel seu consum directe sinó per un ventall molt divers d’usos. Actualment, l’11% de la població mundial no té accés a fonts d’aigua potable. A més, es preveu que de cara l’any 2050, més del 50% de la població mundial viurà en zones on hi hagi escassetat d’aigua. En un context així, sembla clar que l’aigua serà una font de conflicte durant els propers anys.\nEl 70% del consum d’aigua és destinat a l’agricultura, però en el futur, el percentatge que es destini a la manufactura i a la generació d’electricitat augmentarà.\nAquest fet provocarà que es competeixi per aquest recurs cada cop més demandat. L’escassetat d’aigua representa una barrera al creixement de les economies menys desenvolupades, cada cop sota més pressió degut al creixement poblacional.\nEs preveu que la demanda d’aigua augmenti un 40% entre el 2013 i el 2050, sobretot impulsada per l’augment de la demanda d’aliments.\nGuerra pels recursos


Agnantema Villas Alonnisos Grècia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSteni Vala, Alónnisos, Alonnisos, Grècia, 37005 - Veure al mapa\nMés informació sobre Agnantema Villas\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Alonnisos, Agnantema Villas és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Agnantema Villas, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha caixa forta.\nL'ambient de Agnantema Villas es reflexa en cada habitació. aire condicionat, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses jardí, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Agnantema Villas és una selecció idònia per a la vostra estada a Alonnisos.


Xerta - Terres de l'Ebre\nHome » Xerta\nDesitgem que aquest fullet informatiu sigui una eina bàsica per a tot aquell que ens visiten i que volen conèixer quines són les possibilitats i els serveis turístics que tenen al seu abast per tal d’organitzar la seva estada amb tot allà que els ofereix el nostre municipi.\nLa vila de Xerta està situada al marge dret s’hi pot accedir per la carretera de l’Eix de l’Ebre.\nDista 12 Km de Tortosa, capital del Baix Ebre. Se li atribueix un origen romà (s. III d.d.C.). Abans de la reconquesta de Tortosa la existia una amorrià àrab amb el nom actual.\nTé una població de 1.277 habitants i els cultius principals són els cítrics. Hi ha diverses granges porcines i d’aus i també algun ramat d ‘ovelles.\n– Fogasseta: és un petit pa de pagès per menjar amb truita el dia del dijous llarder.\n– Dolços: casquetes, torrons de Xerta, ametllats, coca amb maçana.


Lasso critica la intervenció de la Fiscalia i la Contraloría General del Estado en el procés electoral de l'Equador\nPublicat 21/02/2021 18:17CET\nEl candidat a la Presidència de l'Equador per l'aliança CREO-Partit Social Cristiano, Guillermo Lasso, ha criticat aquest diumenge la intervenció de la Fiscalía General de la República i de la Contraloría General de la República per fiscalízar la tasca del Consell Nacional Electoral (CNE) enmig del procés electoral obert.\n"Vull alertar la ciutadania que en aquestes darreres hores s'han produït fets que haurien d'alarmar a tothom qui defensem la democràcia a l'Equador: s'ha retirat parcialment el resguard policial al CNE i han intervingut algunes autoritats alienes al procés", ha apuntat Lasso a través del seu compte de Twitter.\n"És important remarcar que l'autoritat competent dins del procés és el Consell Nacional Electoral. No és moment de pors, de defensar persones o interessos particulars. És moment de defensar i enfortir la democràcia", ha afegit.\nEl moviment CREO ha destacat a més la proclamació dels resultats oficials del CNE aquest diumenge a la matinada pels quals Lasso competirà amb Andrés Arauz en la segona volta de les eleccions presidencials, prevista per l'11 d'abril.\n"Anem a la segona volta amb ànims i optimisme! Amb mi sempre hi haurà un espai per tenir un diàleg frontal i sincer que se suma a l'objectiu d'aconseguir junts #ElEcuadorDelEncuentro", ha publicat Lasso a Twitter.\nLasso s'ha imposat per un estret marge en el segon lloc al candidat indigenista, Yaku Pérez, que ha anunciat mobilitzacions per exigir un recompte dels resultats.


El diagnòstic equivocat de les elits polítiques\nArticle III de X de 'Carta als amics i amigues d'Espanya: Reconstruir un llenguatge per entendre'ns. Sobre els obstacles ideològics, culturals i lingüístics que dificulten crear escenaris de trobades possibles entre un potencial moviment democràtic a Espanya i un moviment popular català que apareix com a independentista i res més'\nEl PP i el Regne d'Espanya, els aparells de l'Estat i els mitjans de comunicació espanyolista, el PSOE, UDyP i la intel·lectualitat mediàtica, van interpretar molt malament el resultat de les eleccions de novembre del 2012. El van vendre a les seves clienteles com una derrota del catalanisme quan els electors, que van repartir els seus vots entre diferents forces polítiques, van donar una àmplia majoria a les candidatures que van assumir les demandes d'un moviment popular que anava molts més enllà de les bases tradicionals dels partits.\nEl catalanisme en el seu conjunt, el moviment ciutadà que reclamava consulta, dret a decidir o independència, va resultar àmpliament majoritari. Cal no oblidar que CiU va perdre vots i diputats. Evidentment la seva aposta de liderar carismàticament el moviment va fracassar, però va ser el partit més votat amb diferència i va doblar en vots la segona candidatura, que va ser ERC. Els dos partits nacionalistes tenen majoria al Parlament. En els temes relacionats amb la consulta i el dret a decidir s'arriba a una majoria qualificada mitjançant els vots d'esquerra: ICV-EUiA, la CUP i, amb reticències, els socialistes catalans. A més cal tenir en compte que els partits, a Catalunya com a la resta de l'Estat, estan molt devaluats. Una part important del moviment popular català pot votar o no, i en tot cas la dinàmica social no està ni liderada ni identificada amb el sistema de partits.\nCertament aquesta situació expressa el punt feble del moviment popular. Encara no s'ha construït una expressió política d'aquest moviment heterogeni -però no una massa informe- que reclami un cabdill, com va intentar Mas, el president del Govern. Però es tracta d'un moviment coherent en el seu si, amb una gran diversitat d'estructures més o menys organitzades i una coherència del conjunt d'objectius. Aquests inclouen no només el dret a decidir, sinó un estat d'Europa, una relació confederal o la independència, també alternativa republicana, d'acabar amb el règim polític hereu de la transició i un procés accelerat de degeneració, transformacions socioeconòmiques de caràcter welfare state i socialitzant.\nEl govern del PP, en considerar que el Govern de CiU estava debilitat, ha accentuat el menyspreu i les provocacions, que condueixen a la radicalització independentista i a deixar fora de joc CiU. Donen per descomptat que mort el gos acabaran amb la ràbia. Com neguen l'existència d'un poble català consideren que el moviment tendirà a fragmentar-se i a dissoldre's si CiU perd força. Per ara no els surt bé.\nEl resultat de les eleccions de 2012 ha debilitat a CiU, ERC és més fort i més imprevisible i el camp del moviment popular s'ha reforçat i està més estructurat, però en ell per ara hi coincideixen forces molt diverses unides per un embolcall en què hi ha escrit independència. No tots són indepedentistas, però molts sí, encara que no tots ho entenen de la mateixa manera, ni molt menys. L'actitud del govern del PP, muda i negativa, amenaçadora sense ofertes de negociació, ha creat un escenari que no porta a cap altre lloc que no sigui una crisi política que pot acabar amb el govern espanyol i el règim polític actual.\nEl reaccionarisme profund dels partits estatalistes els ha portat a cometre errors per acció i omissió que han radicalitzat el procés. Alternar el discurs de l'Espanya eterna o dels 3.000 anys, la de Viriat, Don Pelayo, Isabel la Catòlica, de les FET i de les JONS i de la Croada amb l'argument jurídic que estableix la Constitució.\nPer cert, quan PSOE i PP van voler es va modificar el text constitucional en 24 hores, sense comptar les lleis i actes de govern de molt dubtosa constitucionalitat com la reforma laboral, les normes que regulen els desnonaments i algunes retallades socials que són veritables transgressions a la lletra i esperit de la Constitució. Un problema polític no s'elimina amb un argument jurídic. Es busca una solució política i n'hi ha més d'una i més de tres. N'hem citat algunes i juristes prestigiosos de Catalunya i d'Espanya han fet propostes que ni tan sols s'han escoltat.\nHauria estat molt fàcil anunciar que s'obria una porta al diàleg amb el Govern, el qual no desitjava anar molt lluny al capdavant d'una mobilització que tendiria a radicalitzar-se. Es podrien haver plantejat mentrestant comissions bilaterals que estudiessin possibles reformes legals sobre la relació fiscal, l'educació i les llengües oficials, la presència de Catalunya en organismes de la Unió Europea... I per superar el problema de la consulta, mostrar-se disposats a buscar una solució legal a la seva realització -que n'hi ha. S'han plantejat fins a cinc sortides possibles per part de comissions d'experts juristes. La Generalitat hauria entrat fàcilment en un procés negociador d'aquest tipus i el moviment popular tendiria segurament a perdre força.\nTambé s'hagués pogut plantejar una tercera opció amb moltes possibilitats d'imposar-se en una consulta, una opció més o menys confederal. El moviment popular independentista s'hagués partit potser, però una part important ho hagués acceptat. El poder de convocatòria per a les mobilitzacions hagués estat menor i en canvi les reivindicacions polítiques respecte a l'Estat espanyol i a les polítiques socioeconòmiques estarien més presents.\nL'objectiu de la independència formarà part de l'horitzó durant molt temps però en un procés de confederalització la majoria activa independentista es reduiria. Potser tot és possible però l'obstinació dels partits estatalistes actualment (cap dels partits esmentats accepten la consulta) no deixen espai per a una altra cosa que l'independentisme a Catalunya. Només podria establir-se una via pactista si prèviament es fa caure el caduc i degenerat règim polític espanyol.\nLa mala idea d'Espanya, tan vigent a les elits polítiques de l'Estat, ha estat la causa principal d'un problema polític que ha derivat en un conflicte passional. L'escenari més perillós de tots, el de suma zero. La radicalització d'ambdues opcions només porta a que tots perdin -perdem, millor dit.


Com afecta el futbol professional, els valors del FCBarcelona, a l’etapa aleví\nPrat Sadó, Marc (13-05-2016)\nL’esport i, en concret el futbol, esdevé una gran eina per educar en valors als nens i nenes, sent aquest un fenomen social molt important en la nostre societat segons els experts. El propòsit de la investigació es avaluar ...\nCom afecta la quantitat de dies i hores dedicades a les activitats físiques extraescolars al rendiment acadèmic\nFacundo Escribano, Judith (05-2019)\nEl present estudi consisteix a analitzar com afecta la quantitat de dies i hores de pràctica d’activitats físiques extraescolars al rendiment acadèmic. Per fer-ho, s’ha fet una recerca bibliogràfica sobre els conceptes ...\nCom ensenyar l’evolució humana a la prehistòria a partir de recursos didàctics: Experiències a les escoles\nLópez Cordón, Esther; Sala Seisdedos, Alba (05-2015)\nAquest treball consisteix en una investigació per poder saber com afecten les noves metodologies més innovadores en la didàctica de les Ciències Socials, concretament a la temàtica de la Prehistòria. S’han analitzat totes ...\nCom evoluciona el pensament dels infants sobre el cicle vital de les plantes\nEsquius i Monrós, Bernat (05-2017)\nEn aquest TFG parlaré i reflexionaré sobre com els nens i nenes viuen i entenen diversos aspectes del cicle vital de les plantes. Les ciències naturals és una assignatura que permet treballar i relacionar molts continguts. ...\nHinojosa García, Eugènia (17-05-2013)\nActualment moltes fonts d'informació ens descriuen i argumenten com han de ser les activitats científiques a l'escola per garantir l'aprenentatge significatiu de l'alumnat, i d'altres estudis ens mostren com han de ser les ...


Oak Grove (Oregon) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n45° 25′ 00″ N, 122° 38′ 24″ O / 45.416666666667°N,122.64°O / 45.416666666667; -122.64\n56 m-184 ft\n97222, 97267 i 97268\nOak Grove és una concentració de població designada pel cens dels Estats Units a l'estat d'Oregon. Segons el cens del 2000 tenia una població de 12.808 habitants.\nSegons el cens del 2000, Oak Grove tenia 12.808 habitants, 5.641 habitatges, i 3.249 famílies. La densitat de població era de 1.693,6 habitants per km².\nDels 5.641 habitatges en un 24,7% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 43,9% hi vivien parelles casades, en un 9,9% dones solteres, i en un 42,4% no eren unitats familiars. En el 35,2% dels habitatges hi vivien persones soles el 18,8% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,24 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,89.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 21,5% tenia menys de 18 anys, un 7,5% entre 18 i 24, un 27,5% entre 25 i 44, un 23,3% de 45 a 60 i un 20,2% 65 anys o més.\nLa renda mediana per habitatge era de 40.530 $ i la renda mediana per família de 49.141 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.867 $ mentre que les dones 29.877 $. La renda per capita de la població era de 22.643 $. Aproximadament el 6,6% de les famílies i el 8,8% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nGladstone (5 km)\nJohnson City (5 km)\nLake Oswego (5 km)\nMilwaukie (3 km)\nOregon City (8 km)\nWest Linn (6 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Oak Grove\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Oak_Grove_(Oregon)&oldid=22339784»


Elegia per a la Foia de Salem (2005)\nELEGIA PER A LA FOIA DE SALEM\nPublicació: Jocs Florals a Cavanilles: art, natura i poesia, Universitat de València, 2005, p. 1609.\n«Es Benicadéll el monte que se presenta al salir por el boquete de Serragrosa con direccion al mediodía, notable por su altura y por su posición, formando él solo el muro que separa el valle de Albayda del Condado de Concentayna: todo es calizo desde la raiz hasta la cumbre, y sus cuestas rápidas sembradas de escombros y de precipicios que horrorizan.»\nJ. Cavanilles, Observaciones, 135\nEscric en plena calitja de juliol, des de la planor angoixant d'aquesta ciutat adolorida on m'ha tocat de viure. No sé si he d'usar el vers, la prosa poetitzant o la prosa pura. Els sentiments que m'abasseguen són contraposats. M'he d'acarar amb el paisatge que va ser l'escenari fonamental de la meua infantesa i part de l'adolescència: una mena de desassossec essencial m'esquerda l'ànima. Somnie els innocents i quasi virginals indrets que vaig conéixer, recórrec els camins, les petites hortes, els bancals, perfectament conreats per mon pare, trepitge les roques d'aquelles serres, m'assec a l'ombra dels seus pins, m'encise en el verd de les oliveres o ret homenatge a la magnificència dels garrofers, cada vegada més escassos. Des de qualsevol indret del terme del Ràfol es pot ataüllar perfectament la immutabilitat, la pètria permanència del gran senyor de la Vall, el sagrat Benicadell. Hem profanat tants llocs sagrats que quasibé resulta insultant que algú vulga dedicar-los una ofrena en senyal de submissió, com es feia amb els déus en qui ningú ja no vol creure. I, encara així, els llocs sagrats hi són, altius i poderosos, desafiant la malvestat de les aplanadores, de les excavadores, de l'imperi del formigó i la ruïna. No sóc gens amatent, i cada vegada ho seré menys, a fer elogis del moment present. Em sembla una de les etapes més descarnades i angoixants que li han tocat de viure a aquesta pobra i miserable criatura anomenada home. Tot aquesta dissort em ve al cap com una obsessió constant. La recerca d'un espai virginal per a l'ànima i un espai amatent per al cos es veu brutalment esquarterada per la imposició del real.\nEl meu petit poble del Ràfol, on em vaig criar, on vaig aprendre els noms de les coses, i els seus encontorns de la Foia de Salem, perden cada dia que passa la salut essencial que en algun moment els era pròpia i de la qual jo em vaig alimentar en bona mesura: el riuet, batejat ara com a riu de Micena, és un escàs rierol ple de brutícia i contaminació provocada per una empresa aqüífera industrial, situada a Salem, el poble veí. Aquesta maledicció usa i abusa, comet usura amb l'aigua sagrada de les profunditats de les nostres serralades i xucla com un animal malèfic les fonts de l'abundància que regaven les hortetes de tots els nostres avantpassats.\nPense en totes les generacions que van habitar aquesta preciosa vall: veig com en una visió els poblats ibèrics entre carrasques il·luminant amb fogates nocturnes una nit esplèndidament estelada, veig esparses vil·les romanes enmig de bancals de blats i oliveres, veig la suavitat del pas dels dies comptats en temps islàmic: la crida a l'oració des de cada minúscul minaret, els ramats pasturant en calma, la delicadesa en el conreu de cada trosset de terra, el relaxant murmuri de les séquies que repartien per tot el barranc les aigües ocultes en les profunditats de la serralada, l'aparició sobtada de les tropes croades abassegant-ho tot... Aspire l'olor de la llenya de pi, de carrasca, de matolls olorosos, que cremava en els forns de gerres, les magnífiques gerres que foren l'orgull de la nostra contrada.\nAra la pols dels terrers ho envaeix tot, una pols industrial despietada, acompanyada d'un soroll infernal que no deixa en pau l'ànima ni de nit ni de dia. I aquelles fàbriques de magnífiques gerres de totes les grandàries, treballades amb el fang a la mà i amb el cor al cap, han deixat pas a un monstre industrial que es dedica a fer material de construcció, que ha foradat les muntanyes per a extraure'ls la matèria primera, i ha convertit el delicat paisatge en un formatge gruyère de forats immensos sense cap mena de sabor.\nCada any la pluja escasseja. La major part del nostres paisatges són i eren de secà. La pluja era un miracle que acompanyava el naixement de les fonts del terme quan era abundosa i permetia tornar a regar les hortetes escasses. Enguany, per un estrany miracle, han tornat a eixir les fonts, gràcies a una primavera generosa, però l'estiu tot ho recrema i ho eixuga una altra vegada. I cal tenir una paciència infinita perquè no s'assequen els fruiters i no es faça malbé la collita. El terme ja no es rega com abans. El sistema de séquies, tan antic com la presència humana en aquesta vall, s'ha abandonat, com un objecte inservible. Goteo, goteo, goteo traidor: amb aigua dolenta i pudenta, millor.\nNo sé si aquesta idea de destrucció que vull comunicar conté la ràbia suficient perquè algú amb una sensibilitat evolucionada puga prendre partit en aquesta dissort. La terra que hem heretat és altament sagrada. No es tracta pas del lament romàntic d'un poeta local ni d'ecologia d'ocasió; la terra ens pertany a tots: als éssers vivents i als éssers inerts, que no són més que una forma especial de vida, pertany a l'energia universal, pertany al futur de tot el que vindrà i no pas a la falsa idea de progrés que s'ha extés com una taca contaminant per tot el planeta, una falsa idea de progrés que ens ha dut a provocar un fum de guerres inútils que encara bramen i xiulen i esclaten. La terra eixorca.\nAixí i tot, no vull ser catastrofista, perquè el cor no m'ho permet. Hi ha encara indrets meravellosos on es pot cercar refugi i éssers meravellosos en qui es pot confiar. Els llocs sagrats es defensen a si mateixos amb una força desconeguda. Només cal contribuir a despertar aquesta força. Wa Allâhu a'lam!\nValència, juliol de 2004


Quan ets dona, fas 'folk' i cantes en una llengua minoritzada\nMaria Callís i Àlex Todó\nMembres del segell musical The Indian Runners\nQuan ets dona, fas ‘folk’ i cantes en una llengua minoritzada\nDos duets musicals formats per dones, Cocanha i Tarta Relena, pouen de les tradicions musicals occitana i catalana per crear un so propi, original i eclèctic lluny dels circuits més comercials\nCocanha i Tarta Relena són dos duets musicals formats per dones que pouen de les tradicions musicals occitana i catalana, respectivament, per crear un so propi, original i eclèctic. Cocanha beu de la font de la polifonia occitana i la duu al territori de la música de ball analògica. I diem analògica perquè ni en els discos ni en els directes no hi trobareu cap instrument electrònic, sinó dos tambors de corda, un instrument usat en diverses tradicions musicals a banda i banda dels Pirineus. Les seves peces són tonades a dues veus que, de vegades, caminen de costat, simultànies, i, de vegades, es responen l’una a l’altra, juganeres. I una base rítmica implacable, hipnòtica, que fa entrar en trànsit. Mans i peus, veus i cordes que convoquen els paisatges i les històries antigues del dellà dels Pirineus. Tarta Relena, en canvi, parteix de la música de tot l’arc mediterrani.\nDe formació coral, Marta Torrella i Helena Ros branden com a única arma dues veus que convergeixen, divergeixen, es mesclen i se separen un cop i un altre en múltiples piruetes vocals. La seva música ens endinsa en una cova de reverberacions i ecos, de clarobscurs, de tradicions i litúrgies. Quatre fetilleres de gorja prodigiosa, veu carnosa i fe mestissa, quatre deesses de les serps.\nAdmiradors dels dos grups, amb la idea que tenen coses en comú, hem decidit arranjar una trobada –virtual– i oficiar el casori. Les entrevistem a propòsit del concert de Cocanha al Centre Artesà Tradicionàrius el 5 de febrer passat, i la missa està servida. Amén.\nCaroline Dufau i Lila Freyse van conèixer-se en un projecte de recerca audiovisual sobre l’occità. Allà van decidir-se a cantar plegades, partint del repertori de la tradició pirinenca i treballant-lo rítmicament per afegir-hi alegria i festa. Una manera feliç de posar l’occità dalt l’escenari i davant les càmeres, “amb les nostres veus, la nostra llengua i el nostre cos“. En el cas de Tarta Relena, la tria del folk respon a una elecció tímbrica: “Hi havia cançons, colors i modes que també ens agradaven, però ens encaixava molt pel tipus de timbre amb què volíem jugar, i pel diàleg entre els nostres dos timbres”. Això les va guiar en la tria del repertori i dels arranjaments, així com en la valenta aposta pel cant a cappella.\nLa música tradicional com un palimpsest: això interessa a ambdues bandes\nLa música tradicional com un palimpsest: això interessa a ambdues bandes, i cadascuna reescriu el seu còdex de formes diferents. A Tarta Relena els agrada l’autoria difusa de la tradició, com a punt de partida que ancora les cançons en unes coordenades espaciotemporals concretes i inconcretes alhora: un jo que canta que no és un sinó un cor, una melodia que és de tothom i no és de ningú, un relat i un context que ja els ve servit d’antic. Des d’aquí, la llibertat de composició senten que és àmplia: “M’agrada això? Doncs hi dono unes quantes voltes i hi jugo, sense que això comporti cap conflicte ni moral ni legal”. La feina de Cocanha és pròpiament de reescriptura: adopten les cançons tradicionals i n’adapten les lletres per canviar-hi el paper submís que hi han tingut les dones. Reescriure les històries per col·laborar, modestament però honesta i valenta, a reescriure la història. “Els amors fan l’amor, les històries la Història”, com diu un vers d’Estellés.\nLa proposta de totes dues bandes, però, ha depassat el circuit del gènere folk i es mou en uns àmbits (festivals, sales de concerts, etc.) als quals arriben consumidors de música pop i de música electrònica. Per a Cocanha, aquest salt és clau, perquè reverteix una tendència molt arrelada en la cultura francesa, que separa dràsticament la tradició, sovint titllada d’encotillada i inamovible, de la modernitat. Això cansa i enerva, perquè, és clar, “la modernitat no arriba del no-res”. Elles, en canvi, fan una tria conscient, una aposta política: “Defensem què és ser dones occitanes avui“. O sia, que es miren el camp vast de referències i possibilitats que els brinda la globalització cultural, i se n’aprofiten, però amb els peus –i el cap i el cor, i el timbre i el ritme– ben arrelats a la singularitat de la cultura occitana.\nEls mouen les ganes d’ensenyar festivament i orgullosa que la música tradicional de què beuen és un programari lliure, dúctil i obert als canvis, i alhora una inspiració com qualsevol altra, ni més ni menys marcada que qualsevol altra. Tarta Relena pensen els discos i els directes per connectar amb una forma de gaudir de la música pròpia d’altres escenes, tan diferents com sigui possible, “perquè el que importa és el que sona, i no tant quin estil entra en aquella sala o en aquell festival”. Melòmanes heterogènies, culs de mal seient que no volen ni poden renunciar a l’eclecticisme, que el viuen amb tranquil·litat i el reivindiquen.\nSaltem, de singularitat en singularitat, a un altre tema: la insularitat lingüística occitana i catalana. Per a Cocanha, és, un cop més, una decisió de tall netament polític: no pot ser de cap altra manera, diuen, en un entorn on qualsevol gest quotidià mena irremeiablement a l’ús del francès, i on les polítiques de promoció de la diversitat lingüística són pur maquillatge, una operació estètica que manté les llengües “regionals” en vida, però que és descaradament insuficient per revertir la situació de substitució en què es troben.\nL’occità no és la llengua materna de gaire gent: la fan servir pel compromís polític familiar i de l’entorn\nFan aquesta aposta, expliquen, “conscients de la riquesa, dels tresors, de la complexitat i alhora de l’obertura al món” que comporta l’ús de la seva llengua, que les dota de la capacitat i del poder de moure’s més enllà dels hexagonalíssims paràmetres de l’Estat francès. “Ho veiem com un regal i alhora com una elecció forta que cal mantenir diàriament“, asseguren. A diferència del català, l’occità no és la llengua materna de gaire gent: els seus avis l’empraven a casa, i si elles ara la tornen a fer servir, després del tall en la transmissió intergeneracional que van patir els seus pares, és pel compromís polític familiar i de l’entorn. Les Calandretes (escoles en occità) tenen cert èxit a les ciutats; però, expliquen, moltes famílies hi inscriuen els fills, mogudes més pel projecte educatiu innovador i alternatiu que no pas per la consciència de la colonització lingüística que ha viscut Occitània. L’experimentació quotidiana de la connotació pesa, i elles l’entomen i intenten combinar-la amb la normalitat de qualsevol altre grup musical.\nTarta Relena canten en català, per dir-ho amb Montserrat Roig, “perquè em dona la gana”. D’altra banda, la formació en l’àmbit de la coral les ha acostumades a les partitures en molts idiomes i els ha avesat la gola a tradicions líriques diverses, i això les ha dut a cantar en diferents llengües, com una manera de “donar una capa més de significat” a la seva obra. “És evident que, quan cantem en català, no cantem igual que quan ho fem en castellà, en llatí, en grec… La pronúncia i l’estructura sil·làbica de cada llengua et porta a pensar el ritme i els accents d’una manera diferent”, expliquen.\nEls cossos de les dones encara no estan tranquils dalt de l’escenari. Quan una dona actua, té més feina que un home\nI acabem amb la tercera singularitat: dos grups compostos per dues dones. Els agradaria que això no fos un tema: “Volem dir que fem música, i punt”. Alhora, són conscients de les mancances que fan que això encara no sigui possible. En els circuits en què Tarta Relena s’ha mogut els darrers cinc anys, assolir la paritat encara costa, i el paper reservat a les dones és el de cantant o teclista, sense gaire més varietat. Per a Cocanha, el projecte havia de néixer i créixer entre dones, perquè cap veu no exercís d’autoritat masculina sobre les altres. Totes quatre coincideixen que els cossos de les dones encara no estan tranquils dalt de l’escenari. Quan una dona actua i és en el punt de mira, té més feina que un home: s’hiperresponsabilitza per demostrar que pot controlar-ho tot, com una bona professional, i això és una nosa ben real. Tarta Relena, a més, denuncien la infantilització de què de vegades han estat objecte: en algunes entrevistes, el focus es posa més en la història de la formació –dues amigues íntimes, cul i merda des de la infantesa– que no pas en la música i la proposta que fan. “Això, en un grup de nois, no passaria”, conclouen.\nEntre la voluntat de normalitat i l’exhibició orgullosa de la singularitat, doncs. Entre la triple connotació de l’estil musical, la tria lingüística i el gènere de les components, i la voluntat de superar l’anomalia per partir del punt zero i dir, com qualsevol altre grup, “fem música”. Molt bona, per cert. Escolteu-les aquí i aquí, que el que canten (i com ho canten!) aquestes quatre dones, de veus poderoses i columnars, va a missa.


Gertrude Elion, dissenyadora de medicaments - ESCI-UPF News\nGertrude Elion al laboratori l’any 1983. Font: Wikimedia Commons\nBioquímica i farmacòloga, Gertrude Elion (1918-1999) va rebre el Premi Nobel de Medicina l’any 1988 com a reconeixement als “descobriments dels principis clau sobre el desenvolupament i tractament de medicaments”. Entre d’altres, va crear tractaments contra la leucèmia, la malària, la SIDA, l’herpes o infeccions urinàries.\nGertrude Elion va néixer als Estats Units en una família d’immigrants jueus de Lituània. La seva família era humil i a més van patir els estralls del crack del ‘29, però ella va destacar per la seva intel·ligència i els bons resultats li van permetre estudiar amb beques.\nNo tenia clar cap on enfocar la seva carrera, però la mort del seu avi, a qui estava molt unida, per càncer quan ella només tenia 15 anys la va fer decidir per estudiar química. Volia trobar una cura a la malaltia que se l’havia endut.\nVa entrar a la universitat 2 anys abans del que li pertocava gràcies al seu bon expedient acadèmic. Quan es va graduar, el fet de ser dona no li ho va posar fàcil per trobar una feina com a científica. Així que va treballar de recepcionista en una consulta, donava classes de física i química, feia d’assistent en un laboratori i tot això mentre cursava un màster en Química a la Universitat de New York.\nJust quan va acabar el màster va patir un altre cop molt dur, el seu promès va morir d’una endocarditis bacteriana, una malaltia que 2 anys després ja va ser tractable gràcies a la penicil·lina. Aquesta pèrdua encara la va empènyer més en la seva determinació cap a la recerca científica. Llavors no era freqüent que les dones treballessin en laboratoris i, de fet, ella va ser rebutjada en una ocasió per ser dona. Però la Segona Guerra Mundial va fer que molts homes haguessin d’anar al front i això va permetre que Gertrude Elion pogués entrar a treballar a diversos laboratoris.\nGertrude Elion i George Hitchings al laboratori l’any 1948. Font: Wikimedia Commons\nAl laboratori Burroughs Wellcome, on va entrar com ajudant, de seguida va destacar i no va passar inadvertida per George Hitchings, cap del laboratori. Allà va créixer professionalment i a banda del seu àmbit, la química orgànica, va treballar en els camps de la bioquímica, la farmacologia, la immunologia, etc.\nElion i Hitchings van desenvolupar una teoria per la que utilitzaven les diferències entre les cèl·lules sanes i les patògenes per a desenvolupar fàrmacs, la coneguda com teoria dels antimetabolits. D’aquesta manera van aconseguir dissenyar medicaments per tractar la leucèmia, la gota, l’artritis reumatoide, l’herpes, la malària, infeccions bacterianes del tracte urinari i respiratori, i fins el primer agent immunosupressor per a pacients receptors de trasplantaments. També medicaments per al tractament del càncer i de la SIDA.\nLa vida de gertrude Elion és un exemple a seguir per la seva constància. Milions de pacients al món han salvat la vida gràcies a la seva tenacitat i esforç.


BS registre en línia. Juga Blood joc gratuït i en línia Ànima.\nJoc en línia: BS - Sang i Ànima (Sang i Ànima)\nNoms alternatius: La sang i l'ànima, la sang i l'ànima, la fornicació Soul End\nTres elements globals s'uneixen en un enfrontament furiós, el cel, l'infern i la terra, els mortals obitovanaya. Sí, la idea no és certament sorprenent originalitat, però va funcionar bastant eficient. I si s'afegeix més en la qualitat i el fet que els desenvolupadors russos encara s'incorporin en ell alguna cosa nova i interessant, i que en general el joc s'assembla brillant. Estem parlant d'un producte de joc, el joc Blood i Ànima. En Dan fantasia multijugador en el curs és la història de com el cel s'ha trencat olles de l'infern. Com a resultat, els habitants de l'altre món han trobat una manera d'arribar a terra, on encara viuen pacíficament - bona carrera caçant humans, i van esclavitzar a ell. Així que la humanitat i el sofriment muchilos les raneres violents, si no fos pels missatgers del cel. Superior sglyanulis poder sobre els mortals, i els va enviar en una elfs més meravelloses i la possibilitat de crear artefactes de protecció. Així que en BS joc molt entretingut.\nTres elements globals s'uneixen en un enfrontament furiós, el cel, l'infern i la terra, els mortals obitovanaya. Sí, la idea no és certament sorprenent originalitat, però va funcionar bastant eficient. I si s'afegeix més en la qualitat i el fet que els desenvolupadors russos encara s'incorporin en ell alguna cosa nova i interessant, i que en general el joc s'assembla brillant. Estem parlant d'un producte de joc, el joc Blood i Ànima. En Dan fantasia multijugador en el curs és la història de com el cel s'ha trencat olles de l'infern. Com a resultat, els habitants de l'altre món han trobat una manera d'arribar a terra, on encara viuen pacíficament - bona carrera caçant humans, i van esclavitzar a ell. Així que la humanitat i el sofriment muchilos les raneres violents, si no fos pels missatgers del cel. Superior sglyanulis poder sobre els mortals, i els va enviar en una elfs més meravelloses i la possibilitat de crear artefactes de protecció. Així que en BS joc molt entretingut.Però si vostè pensa que el joc BS només es refereixi a la guerra, no ho és. A més de la constant confrontació a l'estil del bo-dolent, que s'ha convertit en una tradició per a la humanitat, aquí els desenvolupadors han trobat un lloc i un component romàntic. Per guanyar el respecte de nombrós públic, BS ru joc s'ha tornat popular entre un mitjà fort, i entre les nenes. De fet, aquesta prova simple - casament opció. Per fer una romàntica cerimònia, ha de completar una missió per posar a prova els sentits - per agafar les fletxes de Cupido. És cert que els personatges poden casar-se a l'amor només amb l'assoliment, per dir-ho així, un joc de l'edat, que és el nivell 50. Igual que en altres jocs, el joc t'ofereix en línia BS al següent nivell a través d'una varietat de tasques i matar els monstres de l'infern. Ara algunes de les classes. BS joc en línia ofereix als jugadors unes poques classes. Guerrero té el poder, l'acceleració i adequadament poden defensar. Arrow és millor no tenir en el combat cos a cos, perquè té les seves pròpies característiques, com la capacitat de congelar, accelerar i evadir. Homes armats de lluitar des de la distància com soldats - per convergir amb l'enemic en una lluita colze amb colze. Una altra classe - mags. Mag té les habilitats per a un cert temps per ser invulnerable a l'enemic. Ell, per descomptat, també teletransportar i usa la seva màgia, però a certa distància. Finalment bards de classe. Els bards curar, donar força i fins i tot pot portar de tornada a la vida als morts. Protegeix cada classe d'un déu. No obstant això, la seva protecció BS jugador del joc en línia només arriba a assolir el nivell 20, i cada jugador té un bo és un elf. Elf, segons la llegenda, que ofereix joc BS, l'home se li va donar el cel, amb la finalitat de millorar la seva resistència al mal. Els elfs poden sortir al següent nivell i millorar la seva equip. Aquests bells bonics, prescriu en termes de creació de gràfics, l'ajudarà en el joc, que acompanya cada pas.BS descàrrega és molt simple. Per això, només ha de descarregar el client del joc, que és un programa que s'instal · la en un ordinador. Ara creu seu compte, vostè té un registre del seu heroi. BS pot descarregar de forma gratuïta. Introduïu el vostre adreça de correu electrònic i contrasenya. En aquesta direcció de tant en tant es rebi la notificació de qualsevol canvi en el joc, així com les innovacions útils. Cal tenir en compte que el registre de BS en el joc és bastant simple. No requereix de passar molt de temps. Per registrar BS va bé, veure instruccions pas a pas.En poques paraules, vostè i assegureu-vos que la sang i l'ànima descarregar i arribar caràcter inicial bastant fàcil. Però el joc de la sang i l'ànima Online interessat. Així que de tornada al joc. He de dir. Que jugar el joc en línia BS moderadament difícil i fàcil més bé, perquè hi ha alguns matisos interessants, per entendre que només es pot executar. Per exemple, cada mitja hora en un avatar personatge brillant, qualsevol persona capaç fixat. BS pot jugar, independentment de l'experiència de joc d'edat, ocupació, gènere i anteriors. Jugar aBS - Sang i Ànima (Sang i Ànima)\nVídeo i captures de pantalla del joc BS - Sang i Ànima (Sang i Ànima)


El temporal de neu i fred activa l'alerta a 33 províncies de l'Estat\nEl fred i la neu seran els grans protagonistes a gran part de l'Estat durant el pont de la Puríssima, que arrenca aquest divendres. L'Agència Estatal de Meteorologia ha activat l'alerta per temporal a 33 províncies espanyoles. Les previsions apunten que el mal temps s'allargarà fins al final del pont i provocarà problemes a gran part de la xarxa viària del centre i nord de la Península. Galícia, Astúries, Cantàbria, Navarra i el País Basc són alguns dels punts més afectats pel temporal.\n03/12/2010 - 09.05 Actualitzat 03/12/2010 - 10.39\nEl temporal de neu ha obligat a activar l'alerta a una trentena de províncies espanyoles\nEl temporal de fred i neu que afecta a bona part del centre i nord d'Europa i que ha provocat restriccions a bona part dels aeroports europeus, ha arribat també a la Península. De moment, l'Agència Estatal de Meteorologia ja ha activat l'alerta a 33 províncies espanyoles i Protecció Civil ha alertat que el mal temps afectarà especialment punts com Cantàbria, Castella-la Manxa i Galícia, on l'acumulació de neu i gel ja ha provocat alguns accidents i ha deixat a més de 22.000 alumnes gallecs sense escola.\nAl País Basc, Astúries i Cantàbria hi ha tres ports de muntanya tancats, i la neu caurà a cotes entre els 200 i els 500 metres, mentre que a Madrid la neu podria arribar a gruixos de tres centímetres. Davant la previsió de nevades, el Ministeri de Foment ha activat un dispositiu especial per evitar que es col·lapsi la ciutat.\nLes autoritats han recomanat extremar les precaucions a la carretera, utilitzar cadenes als punts més conflictius i fer servir el transport públic per evitar col·lapses.


PDA Bullying | Curt "Colgado" sobre les conseqüències del ciberbullying\nCurt "Colgado" sobre les conseqüències del ciberbullying\nEl curtmetratge "Colgado", produït per Young Soul Studios (entitat adherida) i protagonitzat per Candela Antón, Elisabet Casanovas i Martina Roura, narra des del punt de vista del rol de les assetjadores les devastadores conseqüències que poden provocar l'assetjament escolar i, en aquest cas, el ciberbullying per penjar un vídeo humiliant a una companya de classe. El curt ha estat aclamat internacionalment i ara està a disposició del públic a YouTube.\nLink curtmetratge "Colgado" (Young Soul Studios)\nColgado ens posa a la pell de Marta, Irene i Maria, tres estudiants que van publicar un vídeo a la xarxa humiliant a una companya de classe, qui s'acaba suïcidant.\nDurant aquest últim any ha rebut premis i seleccions, tant nacionalment com internacionalment, emetent-se a TVE amb l'objectiu de conscienciar sobre l'assetjament escolar i la necessitat d'acabar amb ell. La productora ha decidit publicar el curt al seu canal de YouTube, donant així accés al públic.\nLa productora Young Soul Studios també són els responsables de la websèrie Nosaltres creada el 2017 i readaptada el 2020 per publicar-la a TikTok, aconseguint en un any més de 4 milions de reproduccions. Aquesta segueix la història de la Laura, una estudiant que pateix assetjament escolar després de fer-se pública informació sobre ella a les xarxes socials. Cada capítol va acompanyat d'unitats didàctiques i activitats amb les quals debatre i reflexionar a l'aula.\n#Curtmetratge #Intent de suïcidi #Rol agressor/a #Vídeo


El Govern i l'associació de cuiners ASCAIB renoven el conveni socioeducatiu que fan als centres de justícia juvenil\nL'objectiu és fomentar la feina en equip i reforçar l'autoestima dels joves\nEl conveni firmat per la Conselleria i ASCAIB és per un any, fins a l'octubre de l'any que ve. CAIB\nPalmaLa Conselleria d'Afers Socials i Esports i l'Asociación de Cocineros Afincados en Balears (ASCAIB) han renovat aquest divendres el conveni de col·laboració entre la Fundació S'Estel i ASCAIB. Aquesta iniciativa permet desenvolupar un projecte socioeducatiu de cuina als centres de justícia juvenil de les Illes.\nEl Govern ha assenyalat que el projecte consisteix en dos tallers setmanals, de dues hores cada un, que estaran oberts a tots els joves d'entre 14 i 21 anys que compleixen mesures judicials. La Conselleria ha explicat que l'objectiu dels tallers és fomentar hàbits de feina, el treball en equip i reforçar l'autoestima i confiança d'aquests joves.\nEl president d'ASCAIB, Koldo Royo, ha manifestat que els joves "responen molt bé" a la iniciativa. "Hem de donar les gràcies als cuiners que hi col·laboren. El que nosaltres no volíem era fer xefs, sinó que el que volíem és fer gent que senti la cuina, que senti que hi ha un altre camí", ha apuntat Royo.\nEl conveni, segons ha informat la Conselleria, és per un any, fins a l'octubre de l'any que ve, amb possibilitat de renovació. Fins ara s'ha treballat al centre de menors Es Pinaret, però no es descarta que en un futur també es treballi en més centres de justícia juvenil.\nGovern ascaib joves menors Conselleria d'Afers Socials i Esports


Robert Walser, La passejada | Pere Calonge • Trapezi\nPublicat per Pere Calonge • 21 de febrer de 2018\nEditorial Flâneur, Barcelona, 2017\nRobert Walser és d’aquells autors en què esdevé un repte destriar la realitat de la llegenda: els escrits a llapis en bocins minúsculs de paper, els problemes mentals i l’estada al sanatori d’Herisau, la dificultat d’establir relació i la consegüent solitud. I la mort un vint-i-cinc de desembre, en la neu, mentre passejava. Els seus textos, però, defugen els aspectes negatius; quasi es podria dir que ell en queda fora, de la seua literatura. El narrador de La passejada, per exemple, observa el món amb optimisme, ple de bondat i de bellesa, com si el veiés per primera vegada. És bàsicament feliç. I si en algun moment el discurs apunta contra els cretins, els cobdiciosos o els que es creuen superiors, de seguida corre a rectificar, a demanar disculpes i a suavitzar ofenses. En aquesta nouvelle, el narrador rememora un dia radiant en què va sentir ganes de fer una passejada. I ho fa amb una prosa que té la cadència del passeig o d’una llarga conversa sense interlocutor ni motiu. El seu caminar vagabund el du a una llibreria, on demana si li poden mostrar el llibre més venut, més aclamat per lectors i crítica, el llibre que s’ha d’haver llegit. Després a una entitat bancària, on s’assabenta que una associació filantròpica femenina ha ingressat mil francs al seu compte. Un motiu d’alegria, com li fa notar l’empleat, que “se’ls acudís que, a un poeta pobre i sense èxit (perquè això és el que és, oi?), li calia suport”. S’adreça a una dona que, pel seu aspecte, no pot ser sinó una gran actriu retirada. Accepta la invitació de la inquietant senyora Aebi de dinar a casa seua. Però també aprofita el passeig per a comeses aparentment més pràctiques com anar al sastre per emprovar-se un vestit, a l’Ajuntament a abonar uns impostos o a correus a enviar una carta.\nAl narrador “li agrada tant passejar com escriure, per bé que això darrer, una mica menys”. Passejar li és imprescindible per mantenir el contacte amb al món, perquè no podria escriure ni mitja lletra en cas contrari. De fet, és una altra manera d’escriure, potser la millor: una forma d’evitar la reclusió en una cambra, assegut davant del full en blanc. Contempla i estudia, amb el màxim afecte i atenció, qualsevol ésser viu per més insignificant que puga semblar, les idees més serioses i els detalls més ínfims i quotidians. I deixa mostres d’aquesta capacitat d’observació espargides pel relat. Com quan afirma que el professor Meili tenia la boca “serrada, closa a la manera jurídica”, que la seua forma de caminar “semblava una llei fèrria” i que el barret que duia “semblava un sobirà inderrocable”. Però, fins i tot en aquest context optimista i de bellesa generalitzada resulta impossible aïllar-se per complet dels monstres, com és el cas de la topada que té amb el gegant Tomzack. O evitar algun pensament ombrívol: la idea que tota aquella bellesa, com nosaltres mateixos, es pansirà algun dia.\nEn ocasions, el viatge exterior esdevé també interior, i el relat es tenyeix d’una boira entre poètica i onírica, que sembla explicar una mena de transfiguració del narrador, com una elevació de l’ànima que ha sabut alimentar-se de tot el que és bo i bell en el món. A més, el soliloqui desfermat, amb tendència al detall, té sovint una aura paranoide, de sentit profund i ocult a què mai no s’arriba del tot. Literatura del deliri, que provoca la sensació —probablement errònia— d’estar davant de simbologia de difícil accés. En algun moment, fins i tot, el mateix narrador arriba a dubtar si està sa o si delira, però prefereix no permetre’s aquest dubte. Walser s’oculta al darrere d’aquest optimisme gairebé infantil, que es meravella de tot com si fos la primera vegada que repara en la seua existència. Tot és bell, tot és alegria, “i s’ha d’oblidar de si mateix, de les pròpies queixes, necessitats, pegues i carències, i menystenir-les, tal com ho faria un soldat servicial, de valentia provada i ben disposat a sacrificar-se”. Escriu per desaparèixer, per fer-se invisible. Però també apunta contra la pretensió i la vanitat, contra la grandiloqüència i l’exhibicionisme, contra l’afany de triomf. I d’aquesta manera fa, de la humilitat i de la ingenuïtat, una poètica.\nEtiquetes: alemanyFlâneurnarrativaRobert Walser