Fitxa mes d'octubre: Roca Corbatera - Montsant\nAI and Machine Learning Demystified... by Carol Smith 3124069 views\n10 facts about jobs in the future by Pew Research Cent... 466278 views\n2017 holiday survey: An annual anal... by Deloitte United S... 764764 views\nHarry Surden - Artificial Intellige... by Harry Surden 423291 views\nInside Google's Numbers in 2017 by Rand Fishkin 982896 views\nCim de la corbatera - Cims per la llibertat\n1. Activitat Dificultat Mitjana Lloc de trobada Distància total 13,56 km Hora de sortida A les 9:00 Temps total 3h 45 min Hora d'arribada A les 14:00 aproximadament Validació d'inscripcions i repartiment de samarretes Acte simbòlic dalt al cim (aprox.) Titulació Inici Activitat 0324512/4569779 0 min 0 min 0 km 0 km 498 m Punt evacuació 1 0323385/4571170 40 min 40 min 2,3 km 2,3 km 691 m Punt evacuació 2 0323055/4571529 13 min 53 min 0,7 km 3,0 km 770 m Canvi de direcció 0322049/4572323 53 min 1h 46 min 2,2 km 5,2 km 1101 m Cim Roca Corbatera 0323420/4572939 27 min 2h 13 min 1,7 km 6,9 km 1163 m Ascens acumulat 690 m Punt evacuació 3 Pla Grau Gran dir. Albarca 0323905/4573113 15 min 2h 28 min 0,8 km 7,7 km 1012 m Mitjana: baixada del cim descomposta Descens acumulat 690 m Canvi de direcció Baixada pel grauet de les voltes 0324128/4573197 5 min 2h 33 min 0,3 km 8,0 km 980 m Mitjana: sender amb còrrecs Punt evacuació 4 Camí Llisera dir. Albarca 0324487/4572878 24 min 2h 57 min 1,3 km 9,3 km 752 m Baixa: camí dels cartoixans Alçada mínima 498 m Fi Activitat 0324512/4569779 48 min 3h 45 min 4,2 km 13,5 km 498 m Alçada màxima 1163 m Destinataris de l'activitat Cal dur aigua (no hi ha cap font durant tot el recorregut) i menjar per anar picant (entenent que caldrà sortir esmorzats). Cal estar preparat tant per el calor com pel fred: dalt a la serra major hi pot fer molt sol, però també molt vent. Serra Major. Direcció Nord-Est. Cornudella de Montsant (aparcament Les Hortes) Mapa Ed. Piolet escala 1:20.000Responsable de l'activitat Lloc Coordenades UTM (31T) De 8:00 a 9:00 ROCA CORBATERA (Parc Natural de la Serra de Montsant) - 1.163 m 13 d'octubre de 2018 CIMS PER LA LLIBERTAT Cap: serra major Calçat adequat per a mitja muntanya, roba d'abric (sistema tres capes), paravent impermeable, gorra, protecció solar, llicència federativa i bastons. Recomanacions Glòria Espasa Roig Monitora d'excursionisme i Presidenta de l'AECM Alçada Dist. acumulada Dist. parcial Temps acumulat Temps parcial PLA D’EMERGÈNCIA: Aviseu a algun membre de l'organització, que en cas de necessitat trucarà al 112. Seguiu les indicacions de les autoritats competents. Els punts d'evacuació previstos a la fitxa són possibles punts d'escapatòria en cas d'accident (accessibles amb vehicle rodat). MESURES MEDIAMBIENTALS: Comporteu-vos de manera cívica amb la natura, la resta de participants, els responsables de l’activitat i el patrimoni privat i públic per on passi el recorregut de l’activitat. No tireu deixalles, emporteu-vos-les a casa. L'ORGANITZACIÓ: Tots els canvis en l’itinerari, horari o organització de la sortida són responsabilitat exclusiva dels membres de l'organització, que hauran de prendre les mesures que creguin oportunes pel bon desenvolupament de l’activitat. Les cruïlles o els possibles punts perdedors de l'itinerari estaran senyalitzats amb cintes reflectants de la FEEC. Els participants hauran d’ajustar-se a les indicacions dels membres de l'organització. Els menors d’edat han d’anar acompanyats per pares, tutors o adults degudament autoritzats, i omplir la fitxa oportuna. L’activitat està coberta per una assegurança de RC però tanmateix és obligatori per a tots els assistents disposar de llicència anual de la FEEC en vigor o assegurança temporal que, en aquest cas, està inclosa al preu d'inscripció de l'activitat. Material obligatori A les 12:00 Roca pare nostre dir. Ermita St Joan Camí Cartoixans dir. St Joan Petit Aparcament Les Hortes Practicants habituals d’excursionisme amb voluntat de donar suport als presos i exiliats polítics del nostre país. Dificultat tram Cap: aparcament Baixa: sender GR 174 Baixa: sender GR 174 Baixa: algun tram aeri GR 174.1 Cap: camí de carroAparcament Les Hortes\n2. Descripció de l'activitat L'itinerari que proposem per pujar a la Roca Corbatera (1.163 m) surt i acaba a Cornudella de Montsant. Es tracta d'un itinerari circular (en sentit horari) de dificultat mitjana. El punt de trobada és l'aparcament Les Hortes, al costat del Parc de Bombers, just a l'entrada de la població venint de Reus (C-242, km 45,7 aprox). Cal tenir en compte que els temps calculats en aquesta fitxa són sense comptar parades ni el temps que estiguem aturats dalt del cim. Un cop travessat el poble, agafarem el GR 174 que puja al Montsant direcció nord-oest, anomenat Grau del Tomaset o Camí de Montsant. El sender es va enfilant i a partir de la roca del pare nostre es converteix en variant (GR 174.1). Nosaltres tirarem amunt, direcció la Roca dels Caçadors. Cal estar atents perquè en aquesta part de l'itinerari les vistes són espectaculars. Passarem per davant de la Cova Santa, cavitat emblemàtica del Parc Natural de Montsant i, sense aturar-nos-hi, acabarem de pujar dalt de tot de la serra major. És en aquest punt on abandonarem el GR i canviarem de direcció (ara nord-est) per anar a buscar la Roca Corbatera. Aquest tram està senyalitzat amb marques grogues (xarxa de camins de la comarca) i passa per davant de l'escultura anomenada Crist de la Sang. La Roca Corbatera (1.163 m) és el punt culminant de la Serra de Montsant i també de la comarca del Priorat. Un cop assolit el cim caldrà emprendre el camí de baixada. Cal anar molt en compte durant els primers metres de baixada, ja que el sender està molt descompost i desdibuixat (els còdols fan relliscar amb facilitat). Seguirem les marques grogues fins al Pla del Grau Gran, pista forestal on discorre el GR 171. Pocs metres més avall és on canviarem de nou de direcció (ara cap al sud-est) i agafarem el Grauet de les Voltes (sense nom al mapa de la Piolet). Aquest grauet va a morir prop del segon coll del Camí de la Llisera (també GR) i cal baixar-lo amb calma, doncs està ple de còrrecs i xaragalls. Un cop situats baix al Camí de la Llisera haurem de seguir-lo uns metres direcció Albarca (fins al segon coll, aprox). És en aquest moment on deixarem el GR i agafarem el Camí dels Cartoixans direcció Sant Joan Petit, sender que vam recuperar l'any 2005 des de l'Associació Excursionista de Cornudella. Pocs minuts més avall, deixarem escapar cap a la dreta el Camí dels Cartoixans i nosaltres dreçarem cap a Cornudella de Montsant pel camí ral (direcció sud). Poc a poc el sender es va convertint en pista forestal fins arribar prop del cementiri municipal. Travessant els carrers del poble, arribarem finalment al punt de partida (aparcament Les Hortes).


El Barri Gòtic pateix una brutal pressió turística i tematització de l’espai urbà que reverteix negativament a tots els veïns i veïnes i especialment al col·lectiu juvenil. La manca d’equipaments públics de referència i proximitat propis, se suma a la falta d’espais públics convivencials. Aquesta realitat redueix les possibilitats de fer-hi vida cultural i relacional, expulsant els seus veïns i veïnes a la recerca d’altres barris més habitables. La fuga de joves del barri és el símptoma més greu que aquesta situació provoca i, si no s’atura, d’aquí uns anys desapareixerà el veïnat. Un barri sense joves és un barri sense futur.\nReclamem la recuperació de l’edifici com una oportunitat per crear un espai convivencial de referència arrelat al territori on la creació, promoció i experimentació de les arts n’esdevinguin l’eix vertebrador; sempre fent xarxa amb les entitats, veïns i veïnes del barri.\nCiutat Vella acull moltíssims equipaments que reverteixen a la ciutat, sales d’exposicions, museus, escoles d’arts i disseny, i és seu de moltes entitats de les quals tota la ciutat se’n beneficia. Els veïns i veïnes del Gòtic volem que el Borsí esdevingui un espai de trobada, on la formació o creació cultural es vinculi al barri i les seves necessitats.\nLa Plataforma el Borsí per al Barri estem construint un projecte que contempli:\nLa utilització del Borsí com espai veïnal.\nCreació d’espais i projectes polivalents per a experimentació, creació de les arts i la cultura, enteses d’una manera global i inclusiva, que garanteixin l’accés als drets a l’aprenentatge i relació culturals pels veïns i veïnes del barri.\nUn projecte de gestió comunitaria.\nCarrer de n'Arai, 10


Libro | Roser Vilallonga\nLes formes canviants del projecte\nDe la mateixa manera que amb el temps les coses canvien, és curiós veure com en el decurs d’un projecte també les idees inicials es van modulant amb el transcórrer dels dies. Vaig gravar aquest petit vídeo domèstic fa dues setmanes. La Sandra Villar és la dissenyadora que agruparà donant cos i forma aquest munt de fotografies que intenten explicar tot el que ha passat en referència al procés durant aquest darrer 2014. El treball és frenètic i la Sandra […]\nLibro\t5 years, 6 months ago 0\nComencem l’edició de fotografies de 2014: un poble, un país, un anhel\nLibro\t5 years, 8 months ago 2\nUna nova Urna Caganera cerca mecenes\nTenim una nova URNA CAGANERA destinada a viatjar a casa d’un MECENES DEL PROJECTE “2014: un poble, un país, un anhel” PER QUEDAR-S’HI!!! Tots aquells que hagin fet la seva aportació a http://www.totsuma.cat/…/1249/2014-un-poble-un-pais-un-anhel ABANS DE LES 24.00H. DEL DIA 2 DE GENER ENTRARAN EN UN SORTEIG per endur-se l’urna caganera a casa seva. Vinga donem la força que es mereix aquest projecte abans que el 2014 s’acabi ! Sense la vostra aportació aquest projecte no es podrà dur a terme. Col·labora […]\nLibro\t5 years, 8 months ago 0\nJa tenim guanyador de l’urna caganera!\nTal i com vàrem anunciar hem fet el sorteig de l’urna caganera i ha sortit guanyadora l’aportació número 39 que correspon a: Adrià Costa Rifa Enhorabona Adrià!!! Ara ens hauràs de dir un número de l’1 al 5 per tal de saber quin cavaller acompanyarà a l’urna caganera a casa teva. Pots publicar el teu número a la zona de comentaris de la pàgina del projecte, a la pàgina de facebook o al twitter del projecte. L’URNA CAGANERA TRIARÀ […]\nLibro\t5 years, 9 months ago 0\nFotografiar la lluita per una Catalunya independent – Entrevista a Roser Vilallonga\nPer a qui no et conegui, qui és Roser Vilallonga? Una aprenent de tot i una sàvia de res. A mesura que han passat els anys, cada vegada sóc més conscient que el camí és més curt del que em pensava i que, tot i això, encara em queda molt per aprendre. Celebro cada minut de la meva vida, bé, potser alguns més que d’altres, i m’agrada compartir-los amb la gent que estimo. Sóc una enamorada de la meva […]\nEl perquè d’un llibre\nNo vull robar-vos gaire temps. Avui és un dia molt important per a mi i m’agradaria que el compartíssiu amb mi. És un repte i tinc l’esperança que amb la vostra ajuda, i entre tots, el superem. Avui surt a la llum el projecte d’un llibre en què porto treballant més d’un any. El camí per arribar fins aquí ha estat llarg i encara queda molt per recórrer. Són molts dies i moltes hores de feina, però ho tornaria a […]


Endesa inverteix 85.000 euros en obres de millora i manteniment de la línia de mitjana tensió de Manacor\nActualizado 21/8/2009 20:54:25 CET\nEndesa ha invertit un total de 84.947 euros en diverses obres de millora i manteniment en la línia elèctrica de mitjana tensió de la subestació de Manacor, que proporciona energia al municipi de Felanitx i a algunes zones rurals pròximes.\nEn un comunicat difós avui, la companyia elèctrica ha assenyalat que els treballs han consistit en el canvi dels aïllaments tradicionals de la línia aèria de distribució d'energia elèctrica per altres de material polimèric d'alta tensió. Aquests nous aïlladors ofereixen, segons Endesa, un millor comportament davant de la humitat i la corrosió a causa d'elements ambientals adversos.\nA aquesta actuació principal ha de sumar-se la substitució d'alguns suports de fusta i la renovació de sis seccionadors del model antic per altres d'última tecnologia de fabricació. En concret, aquestes obres s'emmarquen en la campanya d'Endesa de renovació i millora de la xarxa elèctrica de mitjana i baixa tensió als municipis de l'illa.\nTal com van subratllar des de l'empresa, amb aquestes actuacions en les infraestructures de la línia de mitjana tensió de la subestació de Manacor, s'augmenta i millora la capacitat de la xarxa de distribució d'energia elèctrica que reben els 2.837 clients de la població de Felanitx i les zones pròximes que s'alimenten directament d'aquesta línia.


Onda avança en el projecte de reconversió de l'antiga fàbrica La Campaneta com a centre cívic | Castelló Extra\nOnda avança en el projecte de reconversió de l'antiga fàbrica La Campaneta com a centre cívic\nL’Ajuntament d’Onda continua avançant en el projecte de recuperació de l’antic edifici industrial ‘La Campaneta’ com a centre cívic. Així, en aquests moments s’estan escometent obres de condicionament en la façana i coberta abans d’iniciar la segona fase, en procés de licitació.\nEn concret, s’està duent a terme el picat, sanejat i esquerdejat de la façana, la regularització de la coberta amb arleta i la col·locació d’Onduline i la teula en la coberta. Quan finalitzen aquestes actuacions s’iniciarà la segona fase del projecte per a habilitar la icònica fàbrica en un espai preparat per a albergar múltiples activitats obertes al públic, com poden ser actes culturals, lúdics, socials o associatius. A més de les propostes municipals, l’edifici es posarà a la disposició de les associacions i barris.\nLes obres de la segona fase garantiran que l’edifici complisca amb els requisits de seguretat estructural, els de seguretat d’utilització i accessibilitat, així com els de seguretat contra incendis per ser tots aquests comuns a totes les activitats i usos a desenvolupar en espais oberts al públic.\nCal ressaltar que es tracta d’un ambiciós projecte pressupostat en 726.618 euros i que està cofinançat al 50% pel Fons Europeu de Desenvolupament Regional (FEDER), en el marc del Programa Operatiu pluriregional d’Espanya.\nSobre aquest tema, l’edil de Promoció Econòmica i responsable dels fons FEDER, Maria Baila, ha apuntat que “mitjançant el cofinançament de la Unió Europea continuarem amb els treballs de rehabilitació d’aquest històric edifici d’Onda per a oferir-lo als veïns. Alhora que recuperem una icona d’Onda, obrim un nou espai de convivència, cultura i oci del qual gaudirem tots els onders”.\nEls orígens d’aquesta la fàbrica ‘La Campana’ se situen l’any 1806 i en ella es fabricava pisa i ceràmica arquitectònica de gran qualitat, obtenint diferents premis. La fàbrica va tancar les seues portes definitivament en 1995 i, posteriorment, va passar a ser adquirida per l’Ajuntament d’Onda.\nDesprés d’aquesta remodelació el públic podrà visitar els elements d’interés arquitectònic, històric i cultural com els antics forns moruns i el fumeral de rajoles d’argila cuita, que es destinaven a la fabricació de peces ceràmiques.\nOnda inicia la redacció del Pla de Mobilitat Urbana Sostenible sustentat en la participació ciutadana


C's ratlla "d'ocurrència d'estiu" la proposta del PP de reforma de la Constitució\nEl sotssecretari d'Organització C's, José Maria Mirall-Saavedra, ha ratllat aquest dilluns "d'ocurrència d'estiu" la proposta del PP de reforma de la Constitució perquè no concreta què vol, quin objectiu persegueix i amb qui vol impulsar-la.\nEn roda de premsa, ha aclarit que no s'oposen a una reforma de la Carta Magna, però consideren que abans han d'asseure's totes les forces per concretar els problemes d'Espanya: "No té credibilitat que qui ha tingut majoria absoluta present una proposta que no conté res en concret".\nPer a Mirall-Saavedra, abans d'abordar una reforma de la Constitució, els partits haurien d'analitzar cinc eixos: la necessitat d'elaborar un pacte nacional d'educació, una reforma electoral que garanteixi que el vot de cada espanyol valgui el mateix, una llei de partits, que es garanteixi la separació real de poders i s'afronti una racionalització de l'administració pública.\nSobre que el comitè d'experts del PSOE demani reconèixer la singularitat de Catalunya en la seva proposta de reforma de la Carta Magna, ha assegurat que desconeix què significa aquest concepte i que el que vol és que "tots els espanyols siguin igual i que, cap ciutadà per viure en una comunitat o una altra, tingui privilegis per sobre de l'altre".\n"La Constitució ha de garantir la convivència en la unitat però dins de la diversitat", ha remarcat el dirigent de C's.


'Skatepark fantasma' | La torre del Palau\nper La torre del Palau, 12 d'agost de 2013 a les 18:27 |\nFoto: Anna Cuevas\nL'Ajuntament de Terrassa es va inventar fa uns anys una meravella, els pressupostos participatius. La ciutadania podia escollir entre una sèrie de projectes presentats. I la participació ciutadana va ser alta. L'exercici democràtic per totes les parts va ser immaculat. Un dels projectes que la població va triar va ser la construcció d'un skatepark perquè els seus practicants en poguessin gaudir i lluir-se.\nLes seves reclamacions històtiques semblava que tindrien fi. Però hores d'ara, a mitjans del 2013, la instal·lació és una entelèquia sense data. Hi ha arguments de pes per part municipal, la priorització de les iniciatives socials envers les més lúdiques per donar servei a les persones més necessitades de Terrassa.\nLa crisi ha portat retallades arreu, i els promotors del parc de patinatge entenen que s'ha de donar els diners a tots aquells que pateixen gana o tenen problemes d'habitatge, per exemple. Eduard Castillo, el seu president, afirma que han cedit una i altra vegada a les peticions municipals, i que no hi ha resposta positiva per part seva. Molt es temen que el projecte, fet i polit, pensat per a un espai de l'avinguda de Santa Eulàlia, quedarà amagat en un calaix per sempre més.\nEls dos grans espais on ara es pot practicar l'skate, en unes instal·lacions a Sant Llorenç i a Can Jofresa, no són les més adients per a la pràctica d'aquest esport. I la plaça de Ricard Camí, encara menys. Potser molesten als veïns, potser fan soroll, però sembla que si tinguessin el parc molts problemes s'acabarien i tota la pràctica estaria més controlada i regulada. Entenen que no és el moment de gastar 200 mil euros i escaig en un espai lúdic. S'hauria de trobar una solució intermèdia perquè les persones que van votar a favor del projecte no se sentin estafades i perquè els skaters tinguin el seu lloc dins de la ciutat. Que tornin a parlar les parts, totes, i que mirin d'arribar a un acord que no costi gaires diners a les arques públiques de la ciutat.


Bloc Empotrat: Sant Baró a les Garrigoses.\nAmadeu 20 de desembre de 2011 a les 9:54\nCelébro que us hagi agradat.Llàstima dels dos primers llargs,ja que estàn força bé i sont molt variats.Felicitats !\nBloc Empotrat 20 de desembre de 2011 a les 13:47\nSi que ens va agradar. La veritat és que anàvem una miqueta a l'espectativa, tant podria ser una cosa com un altre. Al final ens va agradar molt,variada i molt ben aprofitada. Te llargs molt bons que compensen amb escreix els trams de feixa.


Joel Boix: “Pel preu d’una rentadora a les vuit del vespre, en posaràs quatre en festiu” | BonDia Diari digital d'Andorra.\nJoel Boix, director comercial de la companyia energètica.\nDj., 27/05/2021 - 02:40\nJoel Boix: “Pel preu d’una rentadora a les vuit del vespre, en posaràs quatre en festiu”\nA partir de l’1 de juny qui més qui menys haurà d’estar molt pendent del moment que posa la rentadora o encén el forn. L’anunciat canvi de tarifes elèctriques neguiteja el consumidor: s’haurà de ‘rascar’ encara més la butxaca? De moment, els clients de Peusa rebran un informe personalitzat per adaptar-se de la millor manera. Sort a tothom. I d’aquí a un any en podrem fer balanç.\nExpectants, millor? No s’ha d’espantar ningú. És en realitat una oportunitat per ser més autònoms.\nQui imposa aquest canvi?\nÉs un canvi normatiu determinat pel govern espanyol que es produeix després de molts anys, potser no es canviava l’estructura de tarifes des del 2007. No és senzill, no és un canvi qualsevol, és cert. Ens obliga a traslladar als clients la necessitat de fomentar l’ús d’energies renovables i optimitzar el sistema d’oferta i demanda, traslladant el consum a les hores de menor demanda. Qui ho faci se’n veurà beneficiat.\nAquesta és la teoria. Anem a la pràctica. S’apuja la factura?\nA primera vista es pot tenir aquesta sensació, però la gran majoria dels nostres clients, i crec que és extrapolable, no notarà canvis significatius. Per què? Perquè cert que s’estructura la tarifa en tres períodes d’energia i dos de potència, a diferència d’ara, que només es podia tenir una potència contractada.\nNo sé si el segueixo.\nHi haurà unes hores més cares pel que fa al kilowatt/ hora i d’altres de més econòmiques, però podrem jugar amb dues potències. És un ventall que, aprofitat, farà que als clients no els afecti al preu. Fins ara hi havia la popular tarifa nocturna, quan la llum valia aproximadament la meitat, i la diürna, però una sola potència tot el temps.\nTindrem tres períodes, com hem reflectit en fulls adjunts a cada factura els últims mesos: a l’hora punta serà més cara; al període pla costarà una mica menys i a la zona vall (nits de 12 a 8 i caps de setmana i festius nacionals) serà el preu més barat, i és aquí que volem incentivar el consum.\nSi no ets molt de mirar el rellotge i poses una rentadora un dia feiner a les vuit del vespre, gastaràs el mateix que un cap de setmana per posar quatre rentadores.\nLa vida no la fem de nit, i retallen les hores barates.\nEntrem en els acumuladors. Es queda en menys hores, però en canvi pots fer un increment de potència per aquest període. Fins ara no podies. És un estalvi significatiu, molt significatiu.\nSerà l’instal·lador qui acabarà recomanant la potència òptima a cada cas. Però si s’incrementa la nocturna, com que el preu del kilowatt ha baixat moltíssim, només tindrà el cost d’ampliar la petició de potència a la xarxa, un cost que es paga a la distribuïdora, de 20 a 40 euros per cada kilowatt que incrementa, que es paga un sol cop. La resta del temps tot és estalviar.\nD’altra banda, en les hores del dia pot reduir la potència: només que baixi un o dos kilowatts, l’estalvi pot ser del deu per cent. A nivell de magnituds, per cada euro que val el kilowatt durant el període nocturn, són 40 en l’hora punta. És a dir, has de fer un balanç entre què necessites realment al període 2 (nits i festius) i reduir-lo al període 1 (quan és més car).\nTenir una potència molt elevada a la nit és molt econòmic i la repercussió de baixar la potència diürna és important. La paraula és optimitzar.\nLa senyora que passa pel carrer, jo mateixa, no sabem què és un kilowatt, què faig amb un kilowatt.\nPer veure la potència que tens a casa has de mirar si estan tots els aparells engegats a la vegada que necessites. De 3 a 5 és l’estàndard a les llars. Si tens acumuladors, piscines... en necessites més, és clar.\nTot està molt bé. Però les hores en què la llum estarà caríssima són les que fem vida a casa. I més ara, que teletreballem.\nUna alternativa, i una motivació del canvi tarifari, és potenciar l’autoconsum. Les hores de major radiació solar, al migdia, coincideixen amb les hores on l’energia és més cara. Un dels objectius és potenciar les energies renovables, i atès que al territori tenim moltes hores de radiació solar, que puguis produir-te la teva pròpia energia en aquell període que la de xarxa és més cara.\nMés costos per a nosaltres.\nUna instal·lació d’autoconsum pot compensar la inversió inicial amb l’estalvi en cada factura: el retorn de la inversió ja s’aconsegueix en potser sis anys, mentres que fins ara trigava nou.\nAleshores prescindeixo de Peusa.\nUna opció si econòmicament et surt a compte. Ara, per generar-te tota l’energia no sols necessites les plaques fotovoltaiques, que aprofitaràs mentre hi hagi sol, sinó que t’has de dotar de bateries. Tenen un preu molt elevat. De moment. Més endavant et donaré la raó.\nM’havia passat de llesta.\nEl dia que el cotxe elèctric estigui totalment implantat, en parlarem, perquè aleshores arribaràs a casa de nit i l’energia sobrant la podràs reutilitzar a casa.\nEn un any li direm si hem pagat més o no.\nEspanya era un dels països on la part fixa de la factura era més alta (el terme de potència, càrrecs i impostos) i per tant per molt esforç que fessis per estalviar, no es traslladava a la factura; doncs aquesta part fixa es redueix del 40% al 25% i això et dona més autonomia.\nO et fa estar-ne sempre pendent.\nMirem-ho en positiu: en l’impacte que tindrà en la factura qualsevol gest per estalviar.


La Paeria atendrà al públic de manera telemàtica i el CAP limitarà les consultes a partir del dilluns\nLa Paeria de Balaguer ha anunciat, aquest divendres, noves mesures per tal d’evitar el contagi del Coronavirus. A les mesures excepcionals anunciades a meitats de setmana la Paeria i en relació al decret emès ahir per la Generalitat en que s’instava a tancar tots els centres educatius, ha suspès tot tipus d’activitat relacionada amb el món de l’ensenyament.\nPer altra banda Vidal també ha anunciat que el tancament dels museus del municipi, les visites turístiques de la ciutat i el Centre d’Empreses Innovadores. De moment es mantindrà el servei de l’ autobus municipal com un servei mínim bàsic i se li realitzaran tasques de desinfecció cada hora. Jordi Ignasi Vidal també ha anunciat que a partitr del dilluns la Paeria nomé atendrà al públic de manera presencial per casos d’urgència i habilitarà una segona línia telefònica per fer atenció telemàtica. El Paer en Cap de Balaguer no ha descartat que en algunes àrees de la Paeria també s’apliqui el teletreball a partir de la setmana que ve. El Paer en cap de Balaguer ha relacionat aquestes noves mesures amb la confirmació d’algun cas d’infecció a la ciutat i a la comarca i en aquest sentit ha explicat que a partir del dilluns el CAP de Balaguer reduirà l’atenció a només casos d’urgència Des de la Paeria s’ha volgut llençar un missatge de tranquil·litat a la ciutadania però també de responsabilitat i a instat als ciutadans a tenir precaucions per tal de no proliferar el contagi del virus.


Salga Aguda (1.172 m.) i Serrat del Migdia (1.108 m.) | Engarrista\nLloc de sortida: Pont del Climent, Vilada (Berguedà)\nSensació de dificultat: Mitjana. Trams sense camí d'orientació complicada. Breu tram de via ferrada. Alguna petita grimpada. Trams una mica aeris.\nCamí a la dreta 00:11 00:11 0,8\nCamí a l'esquerra 00:04 00:15 1,0\nLa Portelleta (carena) 00:53 01:08 2,2\nSalga Aguda 00:27 01:35 2,9\nColl del Tell 00:54 02:29 3,7\nEls Girasols 00:13 02:42 4,0\nVia ferrada 00:48 03:30 4,5\nCollet dels Pins 00:44 04:14 5,2\nSerrat del Migdia 00:13 04:27 5,7\nPortell de l'Ovellar 00:54 05:21 8,2\nPont del Climent 00:09 05:30 8,9\nEn aquest mateix espai web he publicat diversos itineraris per la serra de Picancel, ja que és una de les meves debilitats. És un espai feréstec i salvatge com pocs a la comarca del Berguedà. Les seves formes abruptes, amb plecs de conglomerat que s'aixequen verticals sobre profundes fondalades li donen un caràcter particular. El vessant de Vilada i Borredà (nord) és molt humit, obac i amb abundant vegetació. En canvi el vessant de La Quar (sud) és sec i solei. En molt poc espai trobem grans diferències. I al cap d'amunt, la carena permet gaudir des de l'alçada de les dues cares, així com un ampli paisatge. En tota la serra destaquen diverses puntes que s'aixequen amb considerable verticalitat, i gairebé sempre en forma de plecs inclinats, molt bonics mirats amb perspectiva. Hi ha molt camins i combinacions que ens permeten gaudir d'aquest bonic paratge.\nAmb la Sílvia, la Núria, la Queralt i l'Eva iniciem l'excursió al Pont del Climent, un dels punts habituals de sortida per accedir al vessant nord del Picancel. Està situat aproximadament a 2,5 quilòmetres després de Vilada en direcció a Borredà. Trobem un cartell que indica el camí cap a les Canals de Sant Miquel, i després d'uns 200 metres de pista forestal trobem un aparcament prop del mateix pont.\nLa nit anterior ha plogut, i el dia es lleva lleganyós. Tot està molt humit, i caldrà parar atenció, ja que els camins són molt relliscosos. Des de l'aparcament baixem fins al pont i el creuem. Continuem per la pista a l'altra banda i descartem el camí indicat que marxa a la dreta. Seguirem la pista de pla aproximadament 800 metres fins a trobar el Rec de la Portelleta. Al peu mateix del rec arrenca un corriol estret però ben definit cap a la dreta. Comencem a pujar per aquest camí enmig d'una vegetació ufanosa de tons verds intensos gràcies a l'abundant pluviometria d'aquesta primavera. El camí és molt bonic, ja que és estret i encofurnat al fons de la canal. L'exuberant vegetació l'embolcalla, creant en alguns punts un túnel vegetal en què la llum pràcticament no hi entra.\nAvancem en fila índia pel caminet que ressegueix el rec. Al cap de pocs minuts es bifurca. El camí de la dreta abandona el rec, és menys fresat, però també pujaria al cim. Optem però pel més evident camí de l'esquerra, que creua el petit rec i continua per l'altra banda, tot i que en va seguint el curs. El camí no té pèrdua, tot i que no és un dels més habituals per enfilar el Picancel. Trobem també alguna fita. En el primer tram el pendent és moderat, però aviat s'adreça fort. L'últim tram abans de la carena és el més dret, i superem el fort pendent gràcies al zig-zag del camí. Arribem de cop i volta a La Portelleta, un coll indefinit enmig de la carena de Salga.\nA la nostra dreta ja veiem la punta del cim, i també guanyem una bona vista tant cap al cantó de Vilada, Borredà i el Catllaràs (nord), com cap a la vall de la Portella i el serrat de Campdeparets (sud). Seguim el camí carener cap a la dreta. Trobarem un punt en què cal ajudar-nos amb les mans per superar un petit ressalt d'un parell de metres, sense cap complicació. Seguidament el camí flanqueja la cara nord del cim fins a situar-nos pràcticament a sota en línia recta. Finalment el camí ataca el cim de front superant un fort pendent. Fins i tot caldrà grimpar els últims 3 o 4 metres abans d'arribar directament al cim.\nEl cim del Salga Aguda (1.172 m.) és estret i allargat. Al punt més alt hi ha una creu i un llibre de signatures. La seva posició destacada sobre l'entorn li dóna una gran visió. Cap al nord veiem tot el vessant sud del Catllaràs, i al peu del riu Merdançol els pobles de Vilada i Borredà. Més a l'oest es veuen els Rasos de Peguera, Ensija i el Pedraforca que treu el nas. Avui però la visió està limitada pels núvols. Cap al sud la bonica vall de la Portella, amb el monestir del qual en destaca el campanar. Fem una pausa al cim per esmorzar tot contemplant al bonic paisatge tacat pels rajos de llum que s'esmunyen entre els núvols.\nBaixem pel vessant oposat per on hem vingut, direcció oest. Baixem per la llarga aresta de conglomerat aèria pel vessant nord, però prou ampla per baixar amb seguretat i sense cap problema. L'aresta s'acaba en un petit collet on trobem un camí que baixa un bon tros per tornar a pujar tot seguit i arribar finalment al coll principal, el Coll del Tell. Per evitar pujar i baixar podem seguir un indici de camí que voreja una roca per un pas aeri en què ens hem d'agafar en uns boixos. Tot seguit baixem entremig dels boixos fins a trobar el coll.\nAl Coll del Tell hi conflueixen diversos camins, principalment el que puja de Vilada i el que puja de la Portella. Nosaltres però no n'agafem cap d'aquests, sinó que seguim la carena principal en direcció oest, tot i que en aquest punt és ampla i poc definida. Seguim un camí poc definit cap a l'oest que comença a pujar per terreny obert fins al cim dels Gira-sols. El cim és arrodonit, però pel vessant nord es desploma força metres avall. Sembla que el camí no pugui continuar, però cal arribar a l'estrem oest, sota una petita alzina, i veurem que un cable d'acer ens permetrà baixar un tram que seria difícil desgrimpar (III). Baixem amb compte el tram del cable, fàcil, però en un dia humit com avui rellisca força, i cal agafar-se fort. Baixem una mica més sense camí definit fins a trobar un segon cable que ens permet superar un pas lateral de roca.\nDesprés dels dos passos equipats cal parar atenció ja que pràcticament no hi ha camí. Cal baixar entremig d'un bosc espès, principalment de boixos, fins un petit collet indefinit i emboscat. Seguint sempre direcció oest després del collet trobarem una gran placa inclinada de conglomerat de fort pendent (50º) que cal superar fins al cap d'amunt. Es pot pujar caminant sense grans dificultats, tot i que el fort pendent el alguns moments ens fa posar les mans a terra per ajudar-nos a progressar. Dalt d'aquesta placa de roca d'uns 50 o 60 metres tornem a ser a la carena, ben a prop de la paret del Pic de Perris, on hi ha la via ferrada. Seguim cap a l'esquerra, baixem uns metres entremig d'un petit tram boscós i superem un pas lateral incòmode que ens deixa sota mateix de la paret on ja veiem els esglaons de la ferrada.\nEns equipem i comencem a pujar pels esglaons rovellats, però en bon estat, de l'equipament. El tram de ferrada és curt, potser 20 o 25 metres, força verticals. En els primers esglaons de la ferrada no hi ha cable de vida, i cal assegurar-se directament als esglaons. Més amunt apareix el cable d'acer i desapareixen els esglaons en un tram menys vertical en què progressem agafats directament al cable. Tot seguit els últims metres són més drets i tornem a trobar uns quants esglaons força separats entre si, obligant a passes forçades. Sortim directament dalt el petit cim del Pic de Perris.\nBaixem el cim per l'altra cantó per un caminet que es comença a dibuixar. Tornem a pujar lleugerament seguint sempre la carena fins arribar al Collet dels Pins, una cruïlla de camins on prenem el de la dreta que ens acostarà al Serrat del Migdia. Un camí ben fresat segueix direcció nord, i al darrer tram voreja per la dreta per un pas equipat amb una corda. Arribem al Serrat del Migdia (1.108 m.) des d'on contemplem les boniques panoràmiques, sobretot cap a Vilada que queda just a sota, i el Pantà de la Baells. Des d'aquí també tenim una bonica vista del Salga Aguda, amb la seva esmolada cresta que des d'aquí sembla molt més difícil del que realment és. El Serrat del Migdia és un cim molt freqüentat, molt més que el Salga Aguda. És un lloc molt bonic que es pot assolir fàcilment des de Vilada, i es poden fer diferents combinacions de camins.\nDesfem el darrer tram fins al Collet dels Pins i encara uns metres més fins a trobar el camí indicat que marxa a l'esquerra i que comença a baixar fortament. El camí baixa per una de les típiques Canals de Sant Miquel, del vessant nord del Picancel. Els diferents camins d'aquest vessant comparteixen característiques: humitat, fort pendent i entaforament. Baixem una bona estona per camí ben fresat i indicat. Ben avall trobem la intersecció amb el camí que puja cap al Coll del Tell i el Salga Aguda, i continuem avall. Per unir els dos cims sense fer la ferrada cal baixar fins aquí fent una llarga marrada i perdent més de 250 metres de desnivell.\nAbans d'arribar al punt d'inici passem encara pel Portell de l'Ovellar, un bonic pas estret entre dues roques. En pocs minuts més creuem el Pont del Climent i arribem a l'aparcament. Ha estat una sortida ben distreta que ens ha permès accedir als dos cims més emblemàtics de la serra de Picancel a través de camins humits, trams equipats i una via ferrada. Una forma divertida de gaudir d'aquest entorn feréstec amb unes dosis d'aventura.\nEnviat per Lluís Masanés (no verificat) el Dilluns, 18/07/2011 - 07:18 Enllaç permanent\nQuina comarca tant bonica la nostra, la veritat és que hi he trescat molt poc per aquí, mel\_'apunto.


18 propostes innovadores per a la transformació de Covadonga - Diari de Sabadell\n18 propostes innovadores per a la transformació del barri\nEl carrer de Covadonga, la principal artèria del barri, amb la xemeneia de l’Artèxtil al fons, aquest dimecres a la tarda / LLUÍS FRANCO\nMobilitat sostenible, horts urbans, espais verds... Alumnes de 3r i 4t del grau d’Arquitectura i Enginyeria de la Construcció de la Universitat de Girona (UdG) van presentar ahir dimarts 18 propostes per transformar el barri de Covadonga, agrupades aquí en 12 ítems. Ho van fer en una trobada virtual en el marc del Covadonga Urban Lab, en què la facultat gironina està associada amb la UAB, i hi van assistir alumnes, professors i representants municipals com el director de la recentment creada Oficina Gran Via, Toni Font, vinculat a Junts per Sabadell, així com Lourdes Ciuró, del mateix partit, o Sebastià Ribes i Pau Avellaneda, de l’entorn de la Crida per Sabadell.\nLa professora d’Urbanística i Ordenació del Territori de la UdG Nadia Fava va explicar que es tracta de propostes estratègiques i que ara és qüestió que, en el marc de totes les idees que sorgeixin en aquest projecte europeu, se’n defineixi una de la qual se’n pugui fer una prova pilot al barri. Tal com va apuntar Fava, molts projectes treballen sobre la idea de pacificar el barri, amb actuacions sobre el trànsit del carrer de Covadonga i els seus aparcaments; la falta de qualitat dels espais, especialment en els oberts al públic com les places o carrers; guanyar identitat; reformular la cadena alimentària amb productes de proximitat i la connexió que suposa aquesta zona entre el Centre i el corredor del riu Ripoll.\nA Catalunya, segons Nadia Fava, “els barris franja com Covadonga són molt comuns” i, per això, tot i no viure-hi, “els alumnes coneixen aquestes parts de ciutat que han perdut la seva funció principal”. Segons la professora d’arquitectura, “l’àrea de Covadonga és molt interessant perquè té diferents tipus de xarxa de connexió al territori: el riu, els nodes de mobilitat... conté tots els elements de complexitat típics de les ciutats contemporànies”. Per fer les propostes, els estudiants van fer dues visites a Sabadell en què van fer treball de camp, trepitjant carrer i parlant amb els veïns i, per exemple, amb l’escola Samuntada, un dels eixos del barri. A part de Fava, també és professora del projecte Marta Carrasco.\nCentre cultural per a la innovació\nLa proposta implica la creació d’un nou centre cultural per a la innovació i la integració social mitjançant la rehabilitació d’antics edificis fabrils ja existents a la plaça de Sant Salvador. Es vol generar noves activitats que garanteixin la socialització dels veïns, permetin donar espai per a la innovació, es generi activitat econòmica i es doni vida a espais del barri que actualment estan buits.\nReplantejar la plaça de Clara Campoamor\nLa plaça de Clara Campoamor, antiga Antoni Llonch, és un dels espais centrals de la Gran Via que separa el Centre de Covadonga. El projecte proposa dotar la plaça de més arbres, fonts i espais d’estada per fomentar la zona i, alhora, reduir l’impacte acústic. Mantindrien l’Estació d’Autobusos de Sabadell.\nLa proposta implica generar valor a partir de l’economia circular, els productes de proximitat i la reutilització dels edificis. Les propostes preveuen diferents horts urbans, dels quals es vendrien els productes en un nou mercat de proximitat.\nDonar color als carrers\nInspirat en projectes com les superilles del Poblenou de Barcelona, aquest planteja diferents actuacions per incentivar la vida del barri, “les distàncies curtes”. Proposen crear dos recorreguts diferents per poder fer a peu o amb bicicleta. Trajectes que senyalitzarien amb diferents colors i es podrien adaptar fàcilment segons les necessitats de cada moment. Això donaria identitat al barri i permetria millorar els espais públics ja existents: els diversos carrers i les places de Covadonga.\nEls alumnes proposants aposten per fomentar el transport públic, fent-lo més ràpid, donant-li més espai i capacitat traient places d’aparcament del carrer i traslladant-les en edificis verticals on les concentrarien, en una tècnica coneguda com la densificació. En traurien 150 de la zona de Covadonga, però aposten per tenir quatre aparcaments dissuasius en diferents espais de la ciutat. El projecte s’inspira en el que ja s’ha fet a la capital de Bulgària, la ciutat de Sofia.\nEnfortir la pertinença de barri\nUn dels punts febles que han detectat els estudiants sobre el barri de Covadonga és que falten elements per enfortir el sentiment de pertinença a la zona. Per això, un dels projectes proposa destinar edificis en desús al voltant del carrer de Covadonga per fer-hi equipaments que fomentin l’art, la cultura i el coneixement, i que es connectin mitjançant un recorregut que els uneixi.\nUn telefèric fins a Torre-romeu\nPer millorar la connexió entre les dues parts de la ciutat separades pel Ripoll, la idea planteja la construcció d’un telefèric des de Covadonga fins a Torre-romeu. Segons els alumnes, podria tenir un cost de 5 milions d’euros, el que han costat projectes similars. El nou sistema de transport obriria una via inexistent que alhora donaria un nou atractiu al barri.\nConstruir el balcó de la ciutat\nLa proposta del balcó de la ciutat implica crear una sèrie de zones verdes que ressegueixin la vora de Covadonga des del Taulí fins a Sant Salvador. Els espais inclourien la possibilitat de transitar-los a peu o amb bicicleta. “La incentiva busca la utilització de sistemes de transport net; donant una altra cara al barri”, va destacar durant la presentació l’estudiant Eudald Cadanet.\nLluitar contra el tall de la Gran Via\nA part del transport públic, també es proposa invertir els passos soterranis i convertir-los en passos elevats per millorar la connexió Centre-Covadonga marcada per la Gran Via. S’hi accediria mitjançant escales i ascensors.\nLa Gran Via, aquest dimecres / LLUÍS FRANCO\nUn segon treball posa el focus en l’accessibilitat per creuar la via, apostant per elements indicadors segons les necessitats.\nSuperilla verda de Covadonga\nEn la línia de reduir la contaminació i el soroll, es proposa fer superilles al barri i canviar el sentit de circulació dels carrers. Altres propostes impliquen impedir que el carrer de Covadonga sigui l’alternativa a la Gran Via per a cotxes de pas, fent que sigui més difícil. Per això, es proposa, per exemple, que la circulació sigui de baixada des de la part nord i de pujada des de la part sud, impedint que la via es pugui creuar completament.\nHorts d’inclusió social\nEs tractaria de crear horts destinats a diferents col·lectius amb la finalitat de millorar la vida social del barri, aprofitant els espais en desús i convertint-los en útils. Hi hauria horts socials -per a la ciutadania en general-, d’educació i destinats a la venda dels productes. Entre els beneficis que aportarien els horts hi ha la millora de l’entorn; el foment de les relacions socials i personals; la introducció dels infants a l’agricultura; la millora de la salut mental i la reducció de l’estrès, entre altres.\nCooperativa de Km0\nA Covadonga hi ha una gran quantitat d’espais en desús que es poden aprofitar per fer activitats que fomentin l’autosostenibilitat des d’una cooperativa de productes de Km0. El projecte proposa ubicar un hort urbà en tres espais diferents del barri actualment en desús. El primer estaria situat en una fàbrica, que també serviria com a punt de venda de la cooperativa que comercialitzaria la producció. El segon hort se situaria una la teulada, per exemple, la del carrer de Covadonga, 308; i el tercer, en una paret mitgera com la del carrer dels Montcada, 23.\nTemes:Covadonga, Covadonga Urban Lab, Gran Via, Marta Carrasco, Nadia Fava, Sabadell


Maedéu com està el patí | No val pena ...\n« Passem a l’acció o ens quedem mirant?\nFins després »\nIniciem setmana. Per a mi, la que donara començament a les vacances. I no pense parar molt a casa, la veritat. Tinc, en un no res, quinze dies per a disfrutar de la companyia dels amics i de la família, què més es pot demanar!. Però bé, sentimentalismes a banda, hui vos vullc posar en coneixement com de flipat(no per descononeixement) m’he quedat en comprovar este post i les coses que passen en la meua professió i en tot el que l’envolta. Si les coses ja estan brutes als equips més importants de la nostra ciutat, sembla que dins del gremi dels comunicadors esportius, no es queden darrere. Alguns pensaran, i en molta raó, que en tots els treballs existeixen les disputes o els mals rotllos, i el cas del periodisme no podria ser una excepció. Però al nostre cas, i que quede clar que no parle del company del blog adés assenyalat, no el conec personalment, quan un ha d’opinar, d’escriure, de parlar d’un tema, sembla que ha de fer-lo amb una camiseta d’un equip o d’un altre. I això no és periodisme. Això és forofisme, falta d’objectivitat i de professionalitat. ( el cas de la defensa a Juan Soler ha fet destapar les vergonyes de molts). S’ha de treballar, un s’ha de fer aprenent del encerts, però també de les errades. S’ha de ser modest. No creure-se’n el melic del món i el que més sap de tot. Perquè no som tan importants, ni ells, el que es barallen en un foro per Guti, tampoc ho són. Més bé, donen llàstima per no saber passar el temps amb coses millors i que els puga enriquir molt més.\nEn este treball on la palmadeta en l’esquena és tant freqüent i la mamada s’utilitza tant, seria conveneint recuperar certs valors que dignifiquen molt més el nostre quefer diari:imparcialitat (el més que es puga), currar molt, però molt, documentar-se i sobretot ser bo, però no bo de crack, bo de bondat. Perquè, igual sóc ingenu de pensar-ho, però em quede amb el genial i desaparegut Kapuscinski i una de les seues sempre encertades reflexions:·”El trabajo de los periodistas no consiste en pisar las cucarachas, sino en prender la luz, para que la gente vea cómo las cucarachas corren a ocultarse”.\nEn definitiva, tranquil·litat i bon aliments, que el món s’acaba!\n2 Responses to “Maedéu com està el patí”\n1 Pelicà on Juliol 29, 2008 said:\nQuina raó que tens xiquet. Dona fastic alçar-se molts díes i comprovar que hi ha la mateixa bruticia que ahir. Donar-se conter que tú t’has deixat les banyes per a eixir endavant, mentre que alguns abase de xafar, mamonear i encandilar han aconseguit el seu repte. Eixe repte no es informar, es ser millor que tú, encara que no diguen res.\n2 Ivan on Juliol 29, 2008 said:\nquina gran reflexió !!\nper cert, aixo de les mamades és quan eres jefe o si eres un simple treballador també funciona ? 😉\nPero cert, he estat desconectat.. com esta el tema vilallonga ?!?\nNext: Fins després\nPrevious: Passem a l’acció o ens quedem mirant?


03 2019 abril - 10: 33\nL'handbol platja continua donant grans alegries a l' Club Handbol Xàbia. Aquest dimarts s'ha rebut la notificació oficial per part de la Federació Espanyola que els equips cadet i juvenil femenins del club s'han guanyat la possibilitat de disputar la Copa d'Espanya que serà del 31 de maig al 2 de juny a les platges de Torrox (Màlaga).\nLa Copa d'Espanya és el primer gran torneig d'handbol platja amb el qual s'inicia la temporada, on es trobaran els vuit millors equips de l'estat en cada categoria, entre els quals estan situats els equips xabieros.\nCal assenyalar que els de Xàbia disputaran aquest any amb aquests dos equips i els dos masculins en les competicions: Circuit Arena 1000 d'Orpesa, el de València, el d'Oriola i el Campionat d'Espanya. A més, jugarà a casa amb la Lliga Valenciana ja que Xàbia serà seu de la primera jornada d'aquesta cita que tindrà lloc el proper 8 de juny.


Presentació del llibre “Júlia M”, de Sílvia Romero – Vilassar Ràdio\nPresentació del llibre “Júlia M”, de Sílvia Romero\nDijous 13 de maig a 2/4 de 8 de la tarda, a la Biblioteca Ernest Lluch de Vilassar de Mar, tindrà lloc la presentació del llibre “Júlia M”, premi Ramon Roca Boncompte 2008, de Sílvia Romero. La Júlia M. o Júlia Muntanyola és una anciana de 70 anys, a qui l’Elisa, la veritable protagonista d’aquesta novel•la, es troba de veïna en canviar-se de pis. A través de la correspondència entre la Júlia i la seva mare, l’Elisa descobrirà una història de sentiments i ens endinsarà en un repàs de la nostra memòria històrica, amb dones enfrontades a la seva realitat i a elles mateixes.\nEl resultat és una narració fascinant plena de tendresa i humanitat, i el lector ho rep amb petites mostres dosificades mitjançant uns diàlegs àgils i farcits d’humor, unes cartes que mantenen la intriga i l’interès capítol rere capítol, i les reflexions de la protagonista, que uneix les diverses trames en un sol argument.\nSílvia Romero (Barcelona 1962) és llicenciada en Filologia Catalana. S’inicia en el món de la literatura amb l’escriptura de contes infantils, alguns d’ells publicats a la revista Tretzevents, però la seva dedicació es vincula a la novel•la. Té publicades “Amor a sang freda” (finalista II Premi Sèrie Negra de Novel•la) i “Ànima mesquina” (guanyadora XVII Premi de Narrativa Sebastià Juan Arbó). També ha guanyat diversos certàmens literaris de narrativa curta i li han editat un recull de relats breus “Verbes” (III Premi Ramon Planes de Narrativa Breu).\nL’acte de presentació correrà a càrrec de l’escriptora Anna Massip i comptarà amb la presència de l’autora de l’obra Sílvia Romero.\nNotícia anteriorViladona organitza una tertúlia sobre la nova llei de l’avortament\nSegüent notíciaTrobada de cultura popular


L’Ajuntament amplia l'horari de bars, restaurants i llocs d’oci per a les festes de Nadal i Cap d’Any\n- 09/12/2019 -\nL’Ajuntament ha resolt l’ampliació en dues hores de l’horari de tancament dels establiments i de les terrasses establerts per a les nits del 24 al 25 de desembre del 2019 i del 31 de desembre de 2019 a l'1 de gener de 2020, amb ocasió de la celebració de Nadal i Cap d'Any.\nL’Ajuntament de Ciutadella ha resolt l’ampliació en dues hores de l’horari de tancament dels establiments i de les terrasses establerts per a les nits del 24 al 25 de desembre del 2019 i del 31 de desembre de 2019 a l'1 de gener de 2020, amb ocasió de la celebració de Nadal i Cap d'Any.\nS’apliquen, així, un any més, les previsions contingudes a l’article 5è de l’Ordenança, la qual preveu que l’autoritat municipal podrà autoritzar de forma expressa i concreta horaris especials d’aplicació durant els períodes de celebració de festes populars, Nadal i Setmana Santa, amb les limitacions i durant el període concret que es determini en la resolució administrativa corresponent.\nTal com té fixada la tradició ciutadana, una gran quantitat de gent surt a celebrar les festes de Nadal i Cap d’Any al carrer, i acudeix a gaudir del lleure que ofereixen els diferents locals d'oci fins ben entrada la matinada. En aquest sentit, i per tal d’evitar esvalots i aldarulls a la via pública, resulta recomanable fer ús de la previsió de l’article 5è de l’ordenança esmentada.\nResolució ampliació horari FESTES\nOrdenança municipal reguladora dels horaris d'establiments de l'oferta turística complementària, espectacles públics i activitats recreatives


Un telescopi pels nostres gens: un nou algorisme permet comparar gairebé un milió i mig de seqüències d'ADN - El·lipse\nUn telescopi pels nostres gens: un nou algorisme permet comparar gairebé un milió i mig de seqüències d’ADN\nUn grup de recerca del CRG ha desenvolupat una nova tècnica per comparar 1,4 milions de seqüències d’ADN a la vegada. Això representa 10 cops més del que s’havia pogut fer fins el moment.\nImatge obtinguda pel telescopi Hubble, de la NASA. El nou algorisme, dissenyat pel laboratori de Notredame, fa pel genoma el mateix que aquest telescopi per l'espai.\nHi ha diverses maneres de viatjar al passat.\nUna és la macro, amb la mirada cap enfora, observant el comportament de les enormes galàxies i com l’univers que ens envolta ha canviat amb el temps. L’altra és la micro, mirant cap endins, cap als diminuts gens, i comparant també la seva variació entre espècies. Tant una aproximació com l’altra han de fer front a reptes tecnològics.\nPer la més macro, el personal científic ha desenvolupat el Telescopi Espacial Hubble que, en òrbita al voltant de la Terra, evita la distorsió provocada per l’atmosfera terrestre.\nPer la més micro, fa anys que s’utilitzen programes informàtics que comparen seqüències d’ADN o de proteïnes. Aquesta tècnica, anomenada alineament múltiple de seqüències (MSA), cerca similituds i diferències entre les seqüències biològiques de diverses espècies per desxifrar quant temps fa que dues espècies van divergir i predir com certs canvis específics a un gen o proteïna poden afectar la seva funció. Ens ha permès avançar molt en el coneixement de la nostra història evolutiva, i de la nostra relació amb altres espècies, però té les seves limitacions a l’hora de comparar grans nombres de seqüències; el límit ha sigut durant molt de temps 100.000 seqüències.\nL’alineament múltiple de seqüències (MSA) permetia fins ara comparar fins a 100.000 seqüències d’ADN, de diferents espècies. Cerca similituds i diferències entre elles per desxifrar quant fa que dues espècies van divergir i predir com han afectat els canvis.\nExemple d’un alineament múltiple de seqüències (MSA). Imatge de Miguel Andrade, CC BY-SA 3.0\nDe 100.000 a 1,4 milions\nAra, un equip d’investigadors del Centre de Regulació Genòmica (CRG), liderats per Cedric Notredame, han desenvolupat un algorisme molt més eficient que permet comparar a la vegada 1,4 milions de seqüències – 10 cops més del que es podia fins el moment. Com més seqüències puguin comparar-se alhora, més enrere en el temps podem anar.\nLes noves tècniques de seqüenciació ens permeten seqüenciar més i més genomes; per exemple, el projecte Earth BioGenome preten seqüenciar i catalogar el genoma de tota la diversitat d’organismes eucariotes de la Terra – uns 1,5 milions de seqüències. Ara, aquesta nova tècnica desenvolupada al CRG ens permetrà comparar-les entre elles per desxifrar les seves relacions i història evolutiva.\n“Hi ha una gran quantitat de ‘matèria obscura’ en biologia que encara no hem identificat, tant en el nostre genoma com en el d’altres organismes que, encara que aparentment irrellevants, poden tenir un paper fonamental en la promoció de la salut humana i la del nostre planeta, com el descobriment de CRISPR en les arquees”, conclou Cedric. “El nostre desenvolupament podrà ajudar a analitzar els genomes amb més detall, a trobar les agulles al paller dels genomes de la vida.”


diciembre, 2013 | PORTAL22\nNit de cap d’any 2014 amb Guille de Juan\nPosted on 28/12/2013 por portal22\nGuille de Juan ( Playtime / Barcelona )\nDJ vinculat a l’escena de Barcelona des de principis dels 90, ha actuat al Sónar (festival internacional de música avançada i art multimèdia) en les edicions de 1993, 1999 i 2009, aquest últim amb un set especial dirigit al públic infantil per a la primera edició de Sonar Kids. La seva presència al llarg de dues dècades en l’escena electrònica underground de la capital catalana li ha permès ampliar el seu bagatge professional i acumular una notable experiència després dels plats. L’estiu del 97 va ser un dels creadors de l’exitós club Octopussy, on es va consolidar com un selector de ritmes versàtil i imaginatiu. Sempre atent als ritmes capaços de transmetre emoció, el seu discurs musical s’ha anat enriquint amb els anys fins a arribar a l’actualitat una saborosa combinació de bon house, electro, disc, breaks, hip – hop, jazz, soul, funk…\nAmb una extensa trajectòria com a selector musical, la llista d’actuacions és àmplia i tan variada com la seva passió per la bona música, allà on aquesta es trobi. Alguns dels » bolos» recents més destacats inclouen la festa d’inauguració d’un nou concepte d’hotel i club a Berlin (Michelberger Hotel), el festival Imago a Portugal, el prestigiós club Lux de Lisboa, el festival de música urbana Hipnotik, diverses festes al costat dels seus amics del segell 2020 Vision, el primer Roller – Disc Barcelona, amb base tots els diumenges de l’estiu a Port Fòrum, i un llarg etcètera d’esdeveniments i activitats relacionades amb la bona música.\nActualment punxa regularment en diversos clubs de la seva ciutat, i organitza el cicle itinerant de festes ¨Playtime¨ en què dóna curs a la seva particular passió per la bona música disco, presentant en exclusiva a artistes convidats de la talla de LTJ Xperience, Late Nite Tuff Guy, Nicholas, Gino Grasso, Chris Duckenfield, Mic Newman, Avanti…\nLa seva pàgina en Soundcloud presenta una selecció d’alguns dels seus millors DJ sets i és bona mostra de la varietat de gèneres que donen forma al seu sempre alegre i colorit tapís musical.\nPosted on 18/12/2013 por portal22\nAquesta parella de djs i productors de Barcelona és coneguda per les seves mescles impossibles d’electrònica i bizarrisme , amb constants injeccions de hits de tots els temps , sent capaços de posar cap per avall tant a la sala més indie i moderna de la ciutat com la carpa de hard techno del festival de torn, passant per l’escenari principal de les festes del teu poble. Efectivament, es tracta dels fills no reconeguts de Raffaella Carrà i Daft Punk .\nVan començar muntant saraus per les principals sales de la península com a part del col·lectiu Plastidécor. Ara s’han centrat en la música, que és el que els posa calents de veritat, remixant a Celia Cruz, Love Of Lesbian, Stacey Q, Jackson 5 o Guillermina Motta (amb We Like Turtles).\nDes dels seus inicis a prop del 2003, aquests camaleònics melòmans han explotat cervells en les més diverses festes: Razzmatazz, Apolo, BeCool, KGB, La Terrrazza, Sidecar (Barcelona), Marc Aldany, Wind (Madrid) , Fever (Bilbao) , Cotton Club (Lleida) , Boulevard (Saragossa) , Cosmos (Sevilla) , Vogue (Granada) , Sala Rojas (Múrcia) , Nikki Beach (Marbella) , La Moderna (Vilafranca del Penedès)… són uns quants exemples de llocs que han estat testimoni de les seves frenètiques i sorprenents sessions, gairebé sempre amb aquest toc d’humor que els caracteritza. També ho han estat festivals tan diversos com Summercase (2008), PALMFEST (2009), FESTUS (2010), Klubbers DAY (2011), FARADAY (2012), o el 20è aniversari de SÓNAR (2013).\nI si a la coctelera afegim que punxen amb tres platines de cd i el Q2 Dual dj que els permet dues preescoltes independents, el resultat final és l’equivalent a un ànec rosa amb orelles de conill: molt boig tot.\nNo només han donat nom a la marca líder de productes d’higiene, que és fidel seguidora d’aquesta parella, sinó que també han compartit escenari amb éssers de la talla d’Interpol, Shinichi Osawa, Zombie Nation, Love Of Lesbian, Alan Braxe, Maral Salmassi, We Are Standard, Les Petits Pilous, Proxy o Mendetz per posar només alguns exemples.\nPosted on 03/12/2013 por portal22\nCamí a Olímpia, el darrer documental d’aquest 2013 al Portal 22, es podrà veure el dimecres dia 11 de desembre a les 21h.\nEl director de cinema discapacitat Niko von Glasow es declara enemic de l’esport i considera els paralímpics una incongruència total; considera que són un muntatge de la societat per reconciliar-se amb la seva relació amb els discapacitats i no pot entendre com algú pot intentar una fita com aquesta, quan la vida quotidiana de les persones amb discapacitat ja és sovint un repte més que suficient.\nAmb aquests prejudicis, von Glasow s’endinsa en les vides de diversos atletes que competeixen als Jocs Paralímpics de Londres 2012. Greg Polychronidis és un jugador grec de boccia, que pateix atròfia muscular i que afirma sense dubtar: “Als Paralímpics no es tracta de participar, com tothom diu, es tracta de guanyar”. Matt Stutzman és un tirador d’arc americà sense braços aficionat a les armes. La seva discapacitat no li impedeix en absolut tenir cura del seu fill recent nascut. Christiane Reppe és una nadadora alemana amb una sola cama. Malgrat negar-ho al principi, acaba confessant: “… ens construïm un mur al voltant nostre, vull vendre una imatge de persona forta”. Aida Dahlen, orfe de la guerra de Bòsnia, forma part de la selecció noruega de tennis taula i li falta una mà. L’equip de voleibol assegut de Ruanda està format per hutus i tutsis, i tot i que tothom els pregunta qui pertany a cada ètnia, ells es neguen a identificar-se, és un mal que forma part del passat.\nAmb tots ells Niko parla, riu, pregunta i arriba fins al fons dels temes més delicats: per què posen els seus cossos al límit? Els fa por el fracàs? Com afronten les relacions personals? Fan veure que no tenen febleses físiques i mentals o les tenen totalment superades?\nEscèptic, irònic i moltes vegades fins i tot amb un to irreverent, Niko von Glasow emprèn un viatge físic i emocional al costat de tots aquests atletes. La seva discapacitat li permet afrontar temes de manera directa i sense eufemismes, i aquesta proximitat amb els atletes li obra la porta a un món desconegut, el de l’esport i la discapacitat, i li planteja una pregunta que mai s’havia imaginat: són els Paralímpics un exemple més pur de l’esperit olímpic original que els Jocs Olímpics?\nAlemanya (2012). 85 minuts\nVO en anglès i alemany subtitulada en català o castellà\nDirecció i guió : Niko von Glasow


Una última consideració allà abans de marxar-ne – Site Title\nUna última consideració allà abans de marxar-ne\ngrauenadeuoc December 15, 2016 Emilis_al_tutor\nLes diverses transformacions que ha tingut la UVIC en les últimes dècades han estat importants, i ara des de fa un temps és una universitat privada que està lluitant per estabilitzar-se dins del món universitari.\nSobre la curiositat dels pressupostos Generals, t’haig de dir que van haver-hi diverses empreses que en el seu dia, i ja fa uns quants, van aprofitar la vinentesa dels tipus d’interès per aconseguir una bona rendibilitat, tot i que personalment trobo que assumint un risc elevat, ja que aixó de jugar amb Hisenda no sempre surt bé.\nGràcies per les teves aportacions Josep!\nDe moment aquest fòrum si no fos pel Josep, no tindria gaire moviment, així que us animo a totes i a tots a fer les vostres aportacions!\nAquest missatge s´adreça exclusivament a qui va destinat i pot contenir informació privilegiada o confidencial i dades de caràcter personal, la difusió de les quals és regulada per la Llei orgànica de protecció de dades i la Llei de serveis de la societat de la informació. Si no sou la persona destinatària indicada (o la responsable de lliurar-lo a qui va destinat), no heu de copiar aquest missatge ni lliurar-lo a tercers per cap concepte. Si heu rebut aquest missatge per error o l´heu aconseguit per altres mitjans, us demanem que ens ho comuniqueu immediatament per aquesta mateixa via i l´elimineu irreversiblement.\n— Missatge original de Josep Salvans Arola (jsalvansa@uoc.edu) per a Fòrum Assessorament enviat el 12.12.2016 11:41\nDe les que us vull convidar aviat. Tan aviat com… ara! Podeu haver deduït… bé podríeu pensar que soc un mentider (que poc se’n falta) i per més que ho eviti, i de cares a que com en aquell anunci del 3/24 no se’t caiguin els pantalons a terra (tot i que em sembla que era de Catalunya Informació, la ràdio vull dir) us diré que no n’acostumo a dir de mentides.\nÉs ben cert però que hi ha qui em vol mal. I tot i que no intencionadament acostumo a mirar d’anar a resar les vespres el dilluns, no sé ni recordo de quina setmana de la Litúrgia de les hores en la que es diu (i recita) “… i faré dels teus enemics l’escambell dels teus peus…” Doncs endavant!\nDeia que no té perquè no ésser doncs franca la manifestació meva de que havia cursat Ciències Empresarials a la antiga UB… ai! l’antic Centre Adscrit de Vic de la UB ara UVic, en matèries i asserveracions que podem discutir… doncs. tan bon punt com algú s’hi manifesti interssat, la qual cosa estalviarà feina a tothom, uns a escriure i els altres allegir -i resultaria poc econòmic, hehe- però sí que us diré que al torn de vespre dels estudis, a voltes feien xerraddes, amb més o menys èxit i orientades a uns o altres estudis, com els llavors acabats de inaugurar estudis d’ADE a la pròpia UVIC i això havia de ésser cap al 2003-04 o una miqueta abans que tampoc trobo ara que tringui massa importància, xerrades a les que se’ns era convidats de participar si no hi havia quòrum dels estudiants del dematí i els estudis que li’ns eren propis al debat, i va venir un païo em sembla que era de Girona i vam anar a perdre el temps a les vuit del vespre.\nAquell senyor va estar explicant els pressupostos del Govern Central. Los Presupuestos Generales del Estado. I quan va haver acabat i s’havia anat acerciorant que la majoria dels assistents no érem de ADE, que tampoc és que, certament, hi haguera massa gent, va comentar entre d’altres coses també que aquesta matèria dels pressupostos, era, al menys llavors de caire disciplinar per a tots els interessats de la mateixa manera que els estudiant de CCEEmpresarials estudiaven el Pla General Contable.\nVal a dir que no va entrar , l’home en comparatives, ni discriminatòries ni pejoratives, però és ben cert que tots allà ens vem trobar enmig de l’embranzida de la novetat d’aquests estudis que ara gosarem (o no?) de iniciar. Per exemple va dir que si l’estat es retardava en el retorn de l’IVA pagaria un set per cent (7%). M’explico: si pagaves més IVA del que et tocava, l’Estat retornava l’import de l’excés amb uns interessos de demora del 7%. I va dir “la qual cosa…” en els temps que corrien no era gens menystenible i tota una oportunitat (com ho seria ara per altra part).\nDe totes maneres només era per abandonar el decaigut tema de la AEP que tan poca participació… per altra part també com la meva intervenció… i a banda del requeriment auscultatori del senyor Eugeni sobre el que tinc que dir jo en aquests “aledanyus” d’ara i avui res més a comentar fins que s’iniciï l’aula interna, dels ja matriculats, al campus virtual, amb perfil propi “d’Estudiant d’ADE”.\nCordialment, Josep Salvans Arola\nDesembre 2016, Incorporació_(indirectes), Incorporació_Incorporació\nPrevious Respostes a Si Avui és Dilluns… (Tercera setmana)\nNext Primera presentació a la tutoria. (missatge més resposta pròpia)


L'històric dirigent veïnal Josep Fabregat és homenatjat a Marianao - Sant Boi Diari\nInstant de l’acte d’homenatge // Ajuntament de Sant Boi\nCoincidint amb el 14 d’abril, el Dia de la República, l’històric polític local i líder veïnal, Josep Fabregat, ha estat homenatjat pels seus veïns. El Casal de Marianao, barri on Fabregat va desenvolupar la seva trajectòria social i política i, a més, va viure, ha acollit un acte emotiu.\nL’artista local, Ferran Soriano, ha fet una escultura amb un puny enlairat on es representa la cara de Fabregat. A sota, una frase de Bertolt Brecht reconeix la vàlua de les persones que, com ell, dediquen la vida a lluitar. L’obra simbolitza la lluita que el santboià va dur a terme en vida i ha quedat instal·lada al pati del casal de Marianao.\nL’alcaldessa, Lluïsa Moret, ha definit Fabregat com «un referent de la ciutat que simbolitza la coherència i la lluita» pels ideals. Per la seva banda, el regidor de barri de Marianao, Luis Pérez, l’ha definit com una persona «amb un cor enorme, capaç de tot el bo que algú pot representar» davant d’alguns familiars.\nEl vicepresident de l’Associació de Veïns de Marianao, Rafael Garcia, ha agraït que Fabregat sempre estigués «al costat dels més desafavorits» i ha assegurat que el seu llegat és «difícil d’oblidar i superar». Aquesta associació de veïns juntament amb la Federació d’Associacions de Veïns de Sant Boi han estat les impulsores de l’homenatge pòstum.\nL’escultura d’homenatge a Josep Fabregat és obra de l’artista local Ferran Soriano // Ajuntament de Sant Boi\nJosep Fabregat va néixer a Esparreguera l’any 1929 però ja al 1946 es va traslladar a Sant Boi, on va morir l’any 2014. Laboralment es va dedicar al món de les arts gràfiques. Les inquietuds polítiques i socials el van decantar ràpidament cap a l’activisme i el compromís en diferents fronts.\nVa ser regidor del PSUC en el primer mandat de la democràcia (1979-1983). En una segona etapa, entre els anys 1987 i 1991, va tornar a la política local formant part del grup municipal d’Iniciativa per Catalunya.\nLa seva lluita va anar molt més enllà de la vinculació amb un cert color polític. Fabregat serà recordat com una de les persones que va impulsar la creació de la Federació Local d’Associacions de Veïns formant part de l’Associació de Veïns de Marianao, on es va convertir en el líder comunitari més destacat i reconegut.\nTambé va estar vinculat a l’Ateneu Santboià. Els dos darrers anys de la seva vida els va dedicar a col·laborar amb un projecte de recuperació de la memòria històrica del barri de Marianao.\nTags:AAVV Marianao associació de veïns de Marianao Ateneu Santboià barri de Marianao Bertolt Brecht Casal de Marianao dia de la República escultura Esparreguera Federació d'Associacions de Veïns de Sant Boi Federació d’Associacions de Veïns Federació Local d'Associacions de Veïns Ferran Soriano història ICV Iniciativa Iniciativa per Catalunya Josep Frabregat Luis Pérez Marianao memòria històrica PSUC Rafael Garcia Sant Boi\n← 80 santboians participen a la tercera edició del programa «Joves per l’ocupació»\nTres detinguts per robar 400 quilos de coure a l’estadi Joan Baptista Milà →


Fase 1. Materials didàctics primària - Fes-ho Verd\nInici > Materials didàctics > Material Didàctic Primària - Fase 1\nMaterial didàctic primària\nCONTEXTUALITZEM LA TEMÀTICA\n1. ELS OBJECTIUS DE DESENVOLUPAMENT SOSTENIBLE I L'AGENDA 2030\nLa conferència Rio+20 (Conferència de les Nacions Unides sobre el Desenvolupament Sostenible), celebrada a Rio de Janeiro el juny de 2012, va adoptar un ferm compromís per fomentar l'assoliment dels Objectius de Desenvolupament Sostenible (ODS). Els països membres de l'ONU van arribar a un acord basat en la Declaració del Mil·lenni, en la qual es comprometien a desenvolupar accions per combatre el canvi climàtic i garantir la sostenibilitat del medi ambient, entre d'altres.\nAquests objectius per assolir es van anomenar Objectius Mundials per al Desenvolupament Sostenible, familiarment anomenats ODS.\nEls ODS busquen aportar solucions concretes als grans reptes als quals s'enfronta el món actual i futur, amb la finalitat de lluitar contra la pobresa, garantir la pau i prosperitat i protegir el planeta.\nDels 17 objectius marcats, més de la meitat fan referència a sostenibilitat i medi ambient. N'hi ha de diferents tipus: convertir les ciutats en comunitats sostenibles, aconseguir processos de producció i consum responsables... Per això, en la 6a edició d'Hazlo Verde, volem que treballeu amb nosaltres aquells aspectes especialment vinculats a la sostenibilitat dels recursos, amb un enfocament centrat en l'economia circular i l'aprofitament dels residus.\nAl mateix temps, cada ODS té marcades unes fites, amb l'objectiu de garantir que les persones d'arreu del món visquin millor sense danyar el planeta. Les empreses, els països i nosaltres com a ciutadania hem de treballar des d'ara mateix sobre aquestes fites per assolir els objectius el 2030.\nL'Agenda 2030 per al Desenvolupament Sostenible recull els plantejaments dels 17 Objectius de Desenvolupament Sostenible, a partir de 169 fites de caràcter integrat i indivisible que abasten les esferes econòmica, social i ambiental. Persegueixen la igualtat entre les persones i protegir el planeta.\nPer poder tenir una visió conjunta d'aquests ODS, l'Agenda 2030 es basa en cinc dimensions fonamentals que permeten agrupar-los segons aquests àmbits: persones, prosperitat, planeta, participació col·lectiva i pau, també conegudes com les "5 p".\nEn aquest sentit, el concepte de desenvolupament sostenible ha adquirit un significat més profund amb aquesta nova adopció, que permet que es constitueixi per mitjà d'aquestes cinc dimensions.\nTot i que s'ha dut a terme un gran avenç, encara hi ha molta feina per fer.\nPer això, en aquesta 6a edició d'Hazlo Verde, dirigim els nostres esforços a crear projectes creatius que posin en valor els residus consumits a diari.\nLa nostra missió #deResiduosaRecursos va encaminada a assolir les fites descrites en l'ODS 12. Producció i consum responsables.\n2. L'ODS 12. PRODUCCIÓ I CONSUM RESPONSABLE\nEl consum i la producció mundials, impulsors de l'economia mundial, depenen de l'ús del medi ambient natural i dels recursos d'una manera que continua tenint efectes perjudicials per al planeta.\nEl progrés econòmic i social aconseguit durant el darrer segle ha estat acompanyat d'una degradació mediambiental que està posant en perill els mateixos sistemes dels quals depèn el nostre desenvolupament futur.\nCada any, s'estima que un terç de tot el menjar produït (l'equivalent a 1.300 milions de tones amb un valor proper al bilió de dòlars) s'acaba podrint en els cubells d'escombraries dels consumidors i minoristes, o fent-se malbé degut a un transport i unes pràctiques de recol·lecció deficients.\nEn cas que la població mundial arribi als 9.600 milions de persones l'any 2050, es podria necessitar l'equivalent a gairebé tres planetes per proporcionar els recursos naturals necessaris per mantenir els estils de vida actuals.\nEl consum i la producció sostenibles consisteixen a fer més i millor amb menys. També es tracta de desvincular el creixement econòmic de la degradació mediambiental, augmentar l'eficiència dels recursos disponibles i promoure estils de vida sostenibles.\nAquestes són algunes de les fites proposades per assolir l'ODS 12.\nAplicar un marc de consum i producció sostenibles.\nD'aquí al 2030, assolir la gestió sostenible i l'ús eficient dels recursos naturals.\nD'aquí al 2030, reduir a la meitat el malbaratament d'aliments en la venda al detall i quant als consumidors i reduir les pèrdues d'aliments en les cadenes de producció i subministrament, incloses les pèrdues posteriors a la collita.\nD'aquí al 2020, assolir la gestió ecològicament racional dels productes químics i de totes les deixalles durant el seu cicle de vida, i reduir significativament la seva alliberació a l'atmosfera, l'aigua i el sòl per minimitzar-ne els efectes adversos en la salut humana i el medi ambient.\nD'aquí al 2030, reduir considerablement la generació de deixalles a través d'activitats de prevenció, reducció, reciclatge i reutilització.\nD'aquí al 2030, assegurar que les persones d'arreu del món tinguin la informació i els coneixements pertinents per al desenvolupament sostenible i els estils de vida en harmonia amb la natura.\nVídeos sobre els ODS i l'ODS 12.\nVisualitzem aquests vídeos per entrar en matèria:\nFont: UNESCO España.\nFont: Centro UNESCO del País Vasco.\nFont: Fundación Canaria Santa Cruz Sostenible.\nFont: UNESCO Portuguese.