Bereshit: la reconstrucció de Barcelona i altres mons: Post mortem: de morts, nines i fàbriques\nXemeneia i patí de la fàbrica Lehmann\nEls apunts en què parlo de vestigis materials de Barcelona que no són a la vista del públic i que volen, alhora, rescatar vestigis de la memòria particular i col·lectiva acostumen a ser premeditats. Aquest Retrats postmortem d’avui, no. L’apunt ha estat bastit per la casualitat. És probable que l’atzar no existeixi i que siguem nosaltres qui, inconscientment, dirigim les passes per camins que la raó ignora però que existeixen prèviament en el nostre cervell.\nRetrats postmortem és el títol d’una col·lecció fotogràfica de Daniel Amorós que es va exposar fa uns anys a la Casa Golferichs. Deu fotografies en què l’autor, des de la seva experiència personal amb la mort, ens presentava allò que queda en la nostra memòria després d’haver vist la mort de cara, la marca del moment final; la màscara. Amorós recreava la tradició dels retrats post mortem que tan habituals van ser a finals del segle XIX i a principis del XX. En un intent de retenir la darrera imatge de l’ésser estimat, se’l fotografiava com si fos viu entre els vius; i sorprenen especialment les imatges de nadons i infants abraçats per les seves mares com si fos una nina i que serà l'únic testimoni de l'existència d'aquella criatura. Des del primer moment, una de les funcions de la fotografia va ser retenir el temps, immortalitzar-lo per mantenir la vida; però sovint el resultat, amb el pas dels anys, acaba fossilitzant aquell instant, i el retrat d’un viu no s’acaba diferenciant gaire del retrat d’un mort. Daniel Amorós, però, ho va fer amb vius que recreaven la mort.\nLa sala Francesc Català-Roca on es va fer l'exposició era un petit espai, un lloc de mals endreços, on hi convivien una taula d’oficina, uns prestatges atapeïts de llibres, un laboratori de revelatge de fotografia, trastos diversos i una taula que es menjava literalment la zona de deambulació i que semblava esperar que hi disseccionin un cadàver.\nUn dels retrats de Daniel Amorós\nEn poca estona va estar tot vist i l’indret, una mena de morgue improvisada, no convidava a quedar-s'hi. Fora, al carrer, ja es feia fosc i sobrava temps per passejar i pair les imatges. Just a sobre de Viladomat amb Gran Via, on hi ha la Casa Golferichs, on es feia l'exposició, s’hi emplaça el solar de l’antic convent les Germanetes de la Caritat; un espai entre jardí conquerit i erm on de nit hi pul·lulen ànimes conventuals i esperits que no tenen on caure morts. I ja a Consell de Cent, caminats escassos tres-cents metres de l’Eixample dels meus avis, s’hi obre un carreró encara empedrat amb velles llambordes, que s’endinsa en el cor de l'illa. Al voltant del pati central, les restes d’una antiga fàbrica fan d’alberg d'artesans, dissenyadors, llibreters i tallers que li donen al recinte una nova vida. A l'horabaixa, el temps hi sembla aturat com en les antigues fotografies. Vells locals, escales i passadissos són vigilats per una vella xemeneia fabril.\nNo era el primer cop que passava per aquest indret, però la primera referència infantil se m'havia esborrat de la memòria i els anys de joventut no li van voler donar importància a la vella relíquia industrial. Aquest espai ha patit diversos usos al llarg de la història, amb la presència de tallers de tota mena, però en les darreries del segle XX se n'havia perdut la pista del passat. L’any 1997 es va endegar el projecte “Ciutat i Fàbrica, un recorregut pel patrimoni industrial de Barcelona”, que va desembocar en una exposició organitzada l’any 1998 pel Col·legi d’Arquitectes de Catalunya, i en un llibre: Barcelona, ciutat de fàbriques (Nau Ivanow, 2000), on per primer cop es rescatava de l'oblit la fàbrica que els Lehmann hi van fer construir per fabricar-hi nines de porcellana i joguines de llauna.\nAra, l'editorial Comanegra, que té la seu precisament en un dels locals de la fàbrica, ha editat el llibre La fàbrica Lehmann, escrit per Dory Sontheimer (Barcelona, 1946), néta dels antics propietaris, jueus que van haver de fugir de l'Alemanya nazi, i autora de Les set caixes i La vuitena caixa; Mercè Tatjer (Barcelona, 1942), professora de la Universitat de Barcelona especialista en història industrial; Pere Capellà Simó (Palma, 1981), doctor en Història de l'Art; Susana Sánchez Suárez (Barcelona, 1950), historiadora; i María-Luisa Camarero Roca (Valls, 1951), bibliotecària i autora d'una base de dades sobre la història de la nina a Catalunya i a Espanya.\nTaller de muntatge de la fàbrica de nines Lehmann\nJosep Brangulí, 1914 (ANC)\nDory Sontheimer conserva una d'aquelles nines que l'antiga fàbrica de la seva família produïa per a Éden-Bébé. Els veïns més vells del barri encara recorden haver sentit parlar de les nines de porcellana i les joguines de llauna; i quan vaig visitar la fàbrica aquella nit d'ànimes post mortem, els records infantils es van tornar a fer clars i vaig recuperar de l'oblit, com en una fotografia, aquells dies en qué passejava amb la meva àvia per l'Eixample i cada cop que passàvem pel passatge que du a la fàbrica Lehmann em repetia que allà el meu avi –que, quatre carrers més amunt, tenia la fàbrica de teixits on durant la guerra civil va fabricar roba per a l'exèrcit republicà mentre Lehmann fabricava plats i coberts per al mateix client– hi havia comprat la nina de porcellana de la meva mare. Vaig fer còmplice la Dory d'aquesta connexió, i vam xerrar i rebuscar per si en el seu llegat hi sortia el meu avi. Però no en vam treure cap fruit.\nEl carreró d'entrada (o de sortida)\nNo crec en fantasmes ni em fan por els morts. Cal témer els vius, que deia en Sisa en el “Cabaret galàctic”. Però venia de veure retrats de morts i les nines de porcellana em miraven hieràtiques amb aquells ulls de vidre inquietants. Aquell passadís, com un forat de cuc, m’havia dut al passat més de cent anys enrere. Ja era negra nit. El pati, les escales i els passadissos eren foscos i no tinc gaire clar si les nines de porcellana dormen de dia o de nit. Vaig enfilar pel carreró pensant què fa més por, si anar cap a la foscor o deixar-la a la teva esquena.\nFont: Lluís Bosch, Mil demonios\nEtiquetes de comentaris: arqueologia , arquitectura , Barcelona , exposicions , fotografia , relíquies urbanes , urbanisme , vídeo\nMr. Aris 24 de gener, 2013\nels meus pares viuen al costat i jo hi havia tingut un client que era impressor...\nEnric H. March 26 de gener, 2013\nQuè bé, Aris; hauràs viscut l'evolució d'aquest lloc. Els teus pares havien sentit parlar de la fàbrica de nines de porcellana?\nLluís Bosch 24 de gener, 2013\nFascinant, és clar. He recordat la millor idea que hi ha al film "Los otros", de l'Amenabar, on es mostra una col·lecció de fotografies post-mortem. Sembla que fins fa relativament poc temps els fotògrafs rebien l'encàrrec de fotografiar el difunt, però ara un nou tabú ho impedeix. Jo només he fet una foto post-mortem, i vaig ser recriminat per la família de la difunta (que era la meva).\nÉs cert, Lluís, la manera d'apropar-se a la mort evoluciona de forma curiosa, i ara s'ha convertit en un tabú fotografiar-los mentre es mostren impúdicament cadàvers a les notícies.\nSícoris 24 de gener, 2013\nDeu ser això, que l'atzar no existeix i la contemplació de les fotografies post mortem van dirigir els teus passos, enmig de la foscor hivernal, cap a una antiga fàbrica de nines de porcellana. Té la seva lògica.\nJo sóc del mateix parer que tu i que el galàctic Sisa: els morts no em fan cap por. A més, sóc nocturna i m'encanten les nines antiguesde mirada fixa. Ara, si em topo amb segons quins vius a la llum del sol... cametes, ajudem-me!\nM'ha passat més d'un cop, Sícoris, que allò que acabo fent al llarg d'un dia acaba lligat per un fil conductor que no estava previst conscientment. I, és clar, vull creure que som nosaltres que deixem que la nostra conducta sigui guiada per l'inconscient. Això pretenien els surrealistes.\nGalderich 25 de gener, 2013\nUn recorregut de zombie per l'Eixample. Una caminada de divagació com l'apunt, d'un lloc a un altre, fantàstic!\nJo no he fet fotografies post-mortem però si espais familiars abandonats, en plena decadència. No sé què és pitjor...\nSegurament és pitjor la teva experiència perquè en un sol escenari hi aplegues tots els fantasmes del passat, propis i aliena. Jo no ho he fet mai, però m'hauria agradat.\nen Girbén 25 de gener, 2013\nSi retrato un solemne pi negre llampat, o la desfeta d'un bedollar per una allau..., no estic fent fotografies postmortem?\nFa poc, passejant per l'anacrònic laberint dels Encants Nous, vaig imaginar-ne la seva revitalització com a espai de creació, amb tot de tallers i estudis a la berlinesa manera del Cent159. Res que pugui interessar al poder municipal, entestat en arrabassar el Port Vell als ciutadans.\nSí, Girbén, també ho són, però la màscara de la mort té un altre aspecte, no?\nEls Encants Nous, que eren al costat d'on vivia de petit, són un paisatge absolutament oníric; i tens raó, seria un lloc ideal per a espais de creació, tot i que no hi ha gens de llum natural.\nen Girbén 27 de gener, 2013\nAmpli és el tema de les "natures mortes".\nA l'espera de l'apunt sobre els Encants Nous (que no dubto caurà), deixa'm comentar-te una experiència que dona fe d'una certa vida. Veig que d'una pila de cartells, mal apilats damunt una de les muntanyes de volums d'un dels llibreters de vell, en sobresurt la punta d'una joia: una de les fantàstiques litos fundacionals de l'aeri de Montserrat. Tot i el seu regular estat, me'n demana 400..\nQuatre dies més tard hi torno amb la intenció de retratar-lo. (Si bé el preu em resulta impossible sé d'un amic capaç de qualsevol sacrifici quan es tracta de Montserrat.) -Dissabte el vaig vendre... -em respon. 400 € per un parerot... Això és comerç!\nEnric H. March 27 de gener, 2013\nMolt ampli! Es fa difícil definir què és una natura morta, sobretot perquè la vida és tan persistent que no hi ha racó on no s'entossudeix a fer-hi niu. I si es tracta de comerç, sempre hi ha algú disposat a recuperar cadàvers de paper a preus que ens semblen forassenyats. Però, és clar: allò que té valor no té preu.\nToronto 25 de gener, 2013\nMés que "espai" Francesc Català-Roca això que expliques sembla un "racó", a tot li diuen espai ara... Malgrat tot, que les fotos post-mortem no siguin mal averany i desaparegui! Serà una bona excusa per entrar a la casa Golferichs, per fora la trobo molt bonica, però no hi he estat mai a dins. Per cert, una descendent dels Golferichs escriu un bloc sobre art: http://camilayelarte.blogspot.com.es/ (i no parla de l'exposició... és un pèl elitista...).\nToronto, segurament quedaràs decebut. Busca't amb que ocupar el dia per si de cas.\nLa Casa Golferichs és una ombra del que va ser. Com han fet en tants edificis de l'Eixample, només es conserva intacte l'exterior.\nMontse 25 de gener, 2013\nLas nines de porcellana sempre m'han donat mal rotllo, crec que no dormiría tranquila amb una a la meva habitació.\nOi que sí, Montse! Jo no puc deixar d'associat-les a la mort. Si m'imagino les nenes jugant amb elles em fa la sensació que els roben la vida. Ja sé que és una imatge molt cinematogràfica, de pel·lícula de por...\nLluís Bosch 28 de gener, 2013\nGràcies per difondre el video, Enric: trobo que li has trobat un lloc fantàstic, que li escau més que no pas el lloc que li vaig trobar jo. A títol informatiu: les fotografies estan fetes en diversos antiquaris francesos, del Capcir i el Rosselló (i això explica el títol en el seu idioma).\nEnric H. March 28 de gener, 2013\nLluís, quan el vaig veure en el teu apunt semblava que l'haguessis fet expressament per al meu. Casualitats de les que ja no sé què persar...\nOxú 03 d’agost, 2015\nTing 5 fotos de Post-morten d´amics i familiars fetes d´amagat , no ils hi ensenyat mai o faré molt mes endevant,,,volia tindre un ultim record de les persones que estimava,,,,\nEnric H. March 03 d’agost, 2015\nFas bé, Jaume. És un tema delicat.


Balegar | Muntanyes catalanes\nEn aquest tram la pista atravessa un vesant rocós plenament orientat cap al sud on hi afloren granits afectats per processos d’erosió glacial.\nA la base d’aquests petits cingles granítics hi creix un matollar de bàlec (balegar). Es tracta d’una formació arbustiva alta dominada per Genista balansae pròpia dels vessants termòfils.\nL’estrat arbori està constituït per alguns peus isolats de Pinus uncinata.\nA l’estrat arbustiu a més de Genista balansae hi trobem Juniperus communis, Rubus idaeus, Rhamnus alpinus així com Rosa sp. També hi ha mates de Thymus serpyllum.\nL’estrat herbaci es desenvolupa sobretot als espais que queden entre les mates arbustives i és heterogeni espacialment en funció de les variacions microclimàtiques originades pel microrelleu o la presència d’arbres. Així doncs a l’estrat herbaci hi ha Festuca gautieri, Deschampsia flexuosa, Cirsium vulgare, Carlina acaulis, Molopospermum peloponnesiacum, Laserpitium latifolium, Solidago virgaurea, Stellaria holostea, Potentilla micrantha, Dianthus hyssopifolius, Cruciata glabra, Hieracium sp, Campanula rotundifolia, Silene nutans, Silene rupestris, Linaria repens, Coincya cheiranthos, Euphorbia cyparissias, Hypericum maculatum, Vincetoxicum hirundinaria. La humitat que s’acumula al peu de les roques permet la presència de frondes de Dryopteris filix-mas.\nA les escletxes de les roques hi trobem espècies rupícoles ben adaptades a aquests ambients restrictius com ara les falgueres Asplenium trichomanes i Asplenium septentrionale. Altres espècies característiques d’aquesta ambients presents són Sempervivum tectorum, Sedum hirsutum, Saxifraga paniculata, Minuartia sp


0-2: Eliminats de la Copa | Notícies | RCD Espanyol\n0-2: Eliminats de la Copa\nDos errors acaben amb les opcions de l'Espanyol davant un efectiu Osasuna\nL'Espanyol es va acomiadar de la Copa del Rei després de perdre contra l'Osasuna. El conjunt blanc-i-blau va pagar car els dos errors que van propiciar els gols visitants i que van acabar sent impossibles de remuntar per als espanyolistes. Vicente Moreno va intentar donar més mordent ofensiva a l'equip en el segon temps, però no hi va haver manera d'inquietar el conjunt navarrès.\nL'Espanyol afrontava els setzens de final de la Copa del Rei amb molta il·lusió. El tècnic blanc-i-blau va apostar per un onze amb bastants teòrics titulars per enfrontar-se a el conjunt de Jagoba Arrasate, que no travessa el seu millor moment de la temporada. El conjunt blanc-i-blau, líder a Segona Divisió, confiava en oferir una bona imatge davant l'Osasuna, cuer de Primera Divisió. L'equip dirigit per Vicente Moreno esperava estar a l'altura de les circumstàncies, però la realitat va ser bastant diferent.\nNo obstant això, les esperances inicials aviat es van truncar. Javi Martínez va robar una pilota al centre de el camp a David López i va encarar ràpidament la porteria local. Després sortejar novament a el capità blanc-i-blau, va superar amb un xut molt precís a Oier. L'Espanyol va tenir bastants problemes en la circulació i només va tenir alguna opció en les jugades d'estratègia. David López ho va intentar amb una rematada de cap fluix que va atrapar el porter Juan Pérez. Cabrera, en un altre córner, també ho va provar, però sense gaire convenciment. Semblava que les opcions d'empatar passaven per alguna acció a pilota parada, però la realitat és que tot va sortir a l'inrevés. D'una jugada d'estratègia es va passar a el segon gol dels visitants. Roncaglia va conduir una contra perquè rematés a plaer Kike Barja.\nVicente Moreno va realitzar un triple canvi a l'inici de la segona part i va donar entrada a RDT, Embarba i Sergi Darder per buscar la remuntada davant un rival que creava molt perill en totes les seves contres. Enric Gallego va perdonar el tercer en una rematada de cap dins de l'àrea i Budimir també va tenir la seva opció, tot i que va rematar en fora de joc. L'Espanyol seguia sense trobar la fórmula per arribar amb perill a l'àrea visitant, que se sentia molt còmode en tasques defensives. Ho va intentar el conjunt blanc-i-blau fins al final sense èxit i sense crear gaire perill. Els de Vicente Moreno s'acomiaden de la Copa del Rei per centrar-se únicament en el retorn a Primera Divisió.


L'Escola de Famílies dona eines per posar límits als fills sense arribar als càstigs - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'Escola de Famílies dona eines per posar límits als fills sense arribar als càstigs Regió7\nNova activitat de formació per a pares i mares de la Seu i l'Alt Urgell al voltant de la convivència en les diferents etapes del creixement. L'Escola de Famílies de la Seu d'Urgell ha convocat per a avui la xerrada «Educant amb disciplina positiva», una xerrada a càrrec de la neuropsicòloga clínica i educadora de pares en disciplina positiva Susanna Forné.\nSegona han avançat responsables de l'Ajuntament de la Seu, en aquesta xerrada, l'Escola de Famílies de la Seu d'Urgell s'ha marcat com a objectiu donar a conèixer una metodologia educativa que ajudarà a entendre el comportament dels infants així com donarà eines per aconseguir un bon ambient a casa. En aquest sentit, la conferència girarà al voltant de la necessitat de posar límits a la canalla però sense imposar càstigs seguint el lema «Amabilitat i afecte sense permissivitat». La xerrada tindrà lloc a la Biblioteca Sant Agustí, a 2/4 de 8 del vespre.\nL'Escola de Famílies de la Seu d'Urgell és una iniciativa oberta i de cooperació entre el Servei Educatiu de l'Alt Urgell-Cerdanya del departament d'Educació i l'Ajuntament del Pla Educatiu d'Entorn.


SIÉNTATE CONMIGO - Fullet Divulgatiu commemoració 150è Aniversari mort de Louis Braille (CPB de l'ONCE a Barcelona)\nFullet Divulgatiu commemoració 150è Aniversari mort de Louis Braille (CPB de l'ONCE a Barcelona)\nFullet Divulgatiu Commemoració 150è Aniversari mort de Louis Braille\nCPB de l'ONCE a Barcelona\nEl que esteu fent amb tota naturalitat en aquest moment –que no és altra cosa que llegir un fullet que algú us ha donat mentre anavau caminant pel carrer-, ho esteu fent gràcies al sublimesdeveniment històric que, ja fa més de 500 anys, va significar la invenció de la impremta.\nGràcies a la lletra impresa, el Saber va ser, de mica en mica, accessible a tothom..., a excepció d’un petit col·lectiu, el qual, durant quatre llargs segles, va quedar-ne marginat. Ens referim, tal i com ja us heu imaginat, al col·lectiu de les persones cegues.\nPel fet de no tenir accés a la Cultura, la gran majoria d’aquest petit col·lectiu malvivia de la caritat que li oferia una societat que, a la vegada que el compadia, el deixava arraconat.\nL’any 1809, però, a Coupvray, un petit poble a una escassa trentena de quilòmetres de París, va néixer Louis Braille. Fill d’una família de talabarters. Louis Braille va quedar cec a l’edat de 3 anys a causa d’un petit però desafortunat accident al taller del seu pare. Enviat a l’Escola de Cecs de París, d’on va arribar a ser-ne professor, Louis Braille va desenvolupar un sistema de lectura tàctil que va significar un altre sublim esdeveniment històric, en aquest cas, però, per a l’avenç d’un petit col·lectiu de la humanitat: el de les persones cegues.\nGràcies a aquest enginyós sistema, basat en la combinació de sis punts en relleu, els cecs vam tenir accés a la lectura i a l’escriptura, i això va provocar que avui hi hagi milers i milers de persones cegues a tot el món que són mestres, matemàtics, advocats, músics, telefonistes, fisioterapeutes, administratius... En definitiva: milers i milers de persones que es poden guanyar la vida per elles mateixes.\nEn els dos centes que l’ONCE té a Barcelona i Madrid s’hi transcriuen anualment uns 600 nous títols de llibres, unes 20 publicacions periòdiques (infantils, esportives, literàries, d’informació general...), així com apunts per a estudiants. S’hi transcriuen, també, cartes per als restaurants que ho demanen; s’etiqueten els noms a les capses de medicaments dels laboratoris que ho sol·liciten, així com als envasos de molts productes d’ús qüotidià (aliments, neteja, perfumeria...)i, fins i tot, s’hi transcriuen coses que poden semblar elementals però que, a la vegada, són tan necessàries com ara les instruccions de funcionament de qualsevol petit electrodomèstic.\nSi heu tingut l’amabilitat de llegir el que, a grans trets, us hem intentat explicar en aquest fullet que algú us ha donat mentre anàveu caminant pel carrer, entendreu perquè volem fer saber a tothom que, enguany, es commemora el 150è aniversari de la mort d’un gran home, d’un cec... de Louis Braille.\nCentre de Producció Bibliogràfica de l’ONCE\nPere IV, 78-84\nTotal visitas 704836 visitantes (1369064 clics a subpáginas)


L’avanç de les legions robòtiques\n- DANI SÁNCHEZ UGART I ELENA FREIXA\nTot i que són “extremadament tontos”, els robots estan envaint tots els sectors de la indústria. A curt termini eliminen llocs de treball. El dubte és si també en poden crear\nL’ABB ÉS UN EMPLEAT suec de la indústria electrònica. Treballa 365 dies a l’any amb jornades de 24 hores. No cobra pagues extres i no té dret a sindicar-se. És l’empleat perfecte per al patró: incansable, amb una precisió mil·limètrica en els moviments i bon treballador en equip. Ni tan sols demana un sou a final de mes. Només se li ha de pagar una vegada i treballa incansablement fins al final de la seva vida. Sembla la definició d’un esclau, però és la del Dual Arm Concept, un androide de l’empresa sueca ABB que està a punt d’arribar a les fàbriques de tot el món i que, amb dos braços de mida humana, però sense cap ni peus, és capaç de substituir tres treballadors de la indústria de l’electrònica per un mòdic preu (que els seus creadors de moment no desvelen). L’autèntica novetat d’aquest robot, presentat aquesta setmana a Sabadell, és que no necessita treballar dins d’una gàbia, com els androides que fins ara han ocupat les factories, sinó que és capaç de fer-ho al costat dels humans. I això obre un món de possibilitats a la indústria.\nLa revolució robòtica viu un punt d’inflexió. Està entrant en sectors que fins ara confiaven en la mà d’obra humana i substituint llocs de treball. El camí el va obrir la indústria de l’automoció, robotitzada des dels anys 70. Però la robotització de les plantes industrials té una altra cara, poc idíl·lica, i recentment n’hi ha hagut un exemple pròxim. La planta de Granollers del grup Mondelez ha instal·lat una nova línia de producció capaç de produir moltes més galetes per minut. La inversió, però, ha tingut un preu: menys necessitat de mans. I el fabricant ha acomiadat 28 empleats arran d’aquesta millora tècnica. ¿Pot corregir-se amb el temps aquest primer efecte pervers? La direcció de Mondelez ha destacat que la inversió en robots fa guanyar estatus a la planta catalana dins del grup, ja que la nova línia farà que es concentri a Granollers la producció de galetes Príncipe a Europa.\nAl llarg de la història totes les revolucions tecnològiques han vingut acompanyades dels mateixos dubtes sobre la continuïtat dels llocs de treball i, fins ara, el resultat sempre ha sigut la creació de més riquesa i de més llocs de treball, que han compensat els perduts per la mecanització. La resistència dels treballadors ha sigut històricament manifesta, i els luddistes, que s’oposaven a l’avanç tecnològic durant la Revolució Industrial amb l’incendi de fàbriques, ara tenen imitadors que s’oposen a l’arribada dels robots i de la intel·ligència artifical. Però si cal jutjar-los pels precedents històrics, aquests neoluddistes tenen tots els números per fracassar. La Revolució Industrial va fer que l’agricultura, que ocupava la pràctica totalitat de la població, signifiqui ara poc més d’un 2% dels llocs de treball de les economies desenvolupades. I la creació de riquesa i el benestar dels ciutadans han augmentat significativament des d’aleshores en aquestes economies. ¿Serà tan positiu el balanç amb la revolució robòtica? Els experts són optimistes, però amb reserves. Aquesta revolució és inevitable, i cal abraçar-la. A més, a llarg termini, aquest procés pot tenir efectes positius. Però és en el curt i el mitjà termini on hi ha els dubtes.\nL’avanç de les legions robòtiques és molt ràpid i s’accelera. Des de l’inici de la crisi, les vendes de robots al món s’han disparat. Mentre que en els anys anteriors les vendes es van mantenir gairebé estables, a partir del 2010 el creixement de dos dígits ha sigut la tònica, i el 2014 es preveu que les vendes mundials de robots per a la indústria gairebé doblin les que es van fer el 2008, amb 200.000 unitats, segons la previsió de la Federació Internacional de Robòtica. És a dir, en una època d’increment generalitzat de l’atur, també han augmentat les vendes de robots. I és que l’impacte immediat d’aquest avanç fa que, com a la fàbrica de galetes, sobrin alguns treballadors “de les capes intermèdies”, segons explica Ángel Sánchez, director general d’I-deals, empresa del grup Everis encarregada de mentorar projectes innovadors.\nL’acceleració en les vendes de robots té més d’una explicació econòmica: a més de l’abaratiment de costos i els guanys de competitivitat que pot comportar per a les empreses, els robots són cada cop més barats de fabricar. I això s’explica gràcies a un altre aparell que, a priori, no sembla tenir res a veure amb la robòtica: l’iPhone. El telèfon intel·ligent d’Apple va incorporar tot un seguit de sensors imprescindibles per a la robòtica, com els giroscopis, les càmeres i els sensors de proximitat. Després, tots els fabricants de smartphones van incorporar les mateixes tecnologies i en van multiplicar la fabricació mundial, reduint-ne dràsticament el preu. “Fa 10 anys una càmera de 5 megapíxels ens costava 6.000 dòlars. Ara ens en costa 10”, explica el director general d’ABB Robotics a Espanya, Marc Segura. Les impressores 3D, que permeten fer prototips de manera ràpida i barata, també han accelerat els avenços en robòtica.\nEn aquesta revolució, Europa ja ha decidit que es vol posar al costat de les màquines. Per això aquest mes la Comissió Europea (CE) ha firmat amb un conjunt d’empreses del sector un acord que preveu la inversió de 2.800 milions d’euros per aconseguir que Europa continuï liderant la fabricació d’aquests aparells al món. Actualment les empreses europees controlen un 35% del mercat mundial, i l’aspiració del programa és arribar al 42%. El parer de la CE és que l’augment de la població robòtica que arribarà com a conseqüència d’aquest programa crearà 240.000 llocs de treball -qualificats-. I tot i que no han comptabilitzat quants de no qualificats en destruirà, la comissària d’Agenda Digital, Neelie Kroes, es va mostrar convençuda que el balanç serà positiu i va assegurar que cada robot industrial genera 3,6 llocs de treball. Tot i així, Kroes va demanar un esforç pedagògic a la indústria: “Necessitem proves més contundents”.\n“Estem en un moment de canvi, i al principi hi podrà haver tensions, però ens hem de preguntar: podem aturar-ho?” És el repte que llança Segura, que explica que als països més robotitzats, com Alemanya, és on hi ha menys atur. “Els robots són extremadament tontos”, afegeix el directiu d’ABB per defensar que necessiten l’ajuda humana per funcionar. Tot just ara la robòtica ha començat a incorporar la intel·ligència artificial als seus processos, però ha aparcat l’aura de ciència-ficció que l’envoltava als 90 i ha optat per la practicitat. “El mite de la fàbrica fosca, on no caldrien llums perquè només hi treballarien robots, no ha sigut així i ara allà on s’ha apostat per robotitzar hi ha més gent treballant i més intel·ligència”, defensa el director de la fundació Computer Integrated Manufacturing (CIM) de la UPC, Felip Fenollosa. La gent que ha d’estar al capdavant de les línies productives automatitzades està molt qualificada i les plantes acostumen a ser més àgils a l’hora d’innovar i més productives, afirma. “Si la teva feina requereix molta capacitació o és poc automatitzable no et veuràs afectat. Seran les capes intermèdies les que patiran més”, afegeix Sánchez.\nA la fàbrica de galetes la robotització servirà per portar producció de fora. I això obre una nova via per crear ocupació gràcies als robots: la relocalització. Com més mecanitzat estigui un procés, menys importància tenen els costos laborals, que a Occident són molt més alts que a Orient. “Els Estats Units tenen una campanya per fer tornar la producció basada en tres eixos: la mà d’obra qualificada, l’energia barata i la robotització -explica Sánchez-. I els està funcionant”. Això ha servit, per exemple, perquè Inditex pugui produir a Espanya part de les seves peces de roba, amb maquinària molt sofisticada. Però els asiàtics no es volen quedar enrere, i també estan omplint de braços articulats les seves línies de producció. Foxconn, un dels principals fabricants de productes electrònics del món, amb desenes de macrofàbriques a la Xina, està desenvolupant els seus propis robots, els Foxbots, per introduir-los a la seva línia de producció. “Un dels grans problemes de Foxconn és que els dilluns el 20% de la plantilla no els apareix, perquè no volen fer aquesta feina”, explica Segura, que defensa que els robots faran les tasques que són o massa tedioses o massa perilloses per als humans.\nLa robotització ha arribat a les llars i ho ha fet amb aparells que superen de molt els primers robots que van entrar a les fàbriques. La utopia de la nevera que compta les calories que mengem al dia i ens equilibra la dieta potser encara no s’ha complert, però en canvi tenim un robot que es passeja per casa i neteja el terra sense deixar-se ni un racó. L’anomenada Roomba és la prova palpable d’aquesta practicitat que s’ha imposat sobre l’espectacularitat que alguns apuntaven fa anys, explica Fenollosa. Fabricada per iRobots, és un dels exemples més clars de la robòtica de servei, que és el pròxim gran repte de la indústria. iRobots va néixer al MIT de Massachusetts i ja ha venut més de 10 milions de robots domèstics a tot el món. “Han sabut cobrir una necessitat”, resumeix Sánchez, que considera que estem en un “punt d’inflexió” pel que fa a l’entrada de robots a les llars: “Falta trobar aplicacions que ens resolguin problemes, però la tecnologia ja està llesta”. Els robots d’assistència a malalts i gent gran i els que fan les tasques de la llar semblen els que estan més a la vora. De moment, Google ja ha comprat vuit empreses de robòtica: una garantia que aviat els robots seran entre nosaltres.


Cuidar els cuidadors, el repte del curs adreçat a pares d’infants trasplantats - Social.cat\nLes sessions s'han convertit en l'espai idoni per rebre assessorament i intercanviar experiències | Vall d'Hebron\nPosar eines a l’abast dels cuidadors és un dels objectius que persegueix el Programa Cuidador Expert Catalunya (PPE-CAT) . Una iniciativa pionera en l’àmbit pediàtric, que ha estat impulsada per l’Hospital Vall d’Hebron i el departament de Salut i que, aquest proper dijous, posa punt i final a tres mesos d’intercanvi d’experiències entre nou pares i mares de vuit famílies d’infants trasplantats.\nCada dijous es reuneixen, a l'onzena planta de l’Hospital Maternoinfantil Vall d’Hebron, els cuidadors de les vuit famílies amb petits que han passat fa, com a mínim un any, per un trasplantament, hepàtic, renal, pulmonar o cardíac. Les sessions, d'hora i mitja de durada, s'han convertit en l'espai idoni per rebre assessorament i intercanviar experiències. Segons l’Assumpció González Mestre, cap del programa Cuidador Expert,"en cap cas volem ensenyar-li a la persona cuidadora com cuidar el seu familiar. El que volem és ensenyar-li a cuidar-se ell mateix per no claudicar", recalca.\nLa mirada del cuidador, la millor estratègia\nL’estratègia que els professionals han seguit per preparar les sessions, segons González, "ha estat traçada, principalment, amb la mirada del propi cuidador”. Per posar en marxa el programa, diu González, "es va fer una prèvia amb tres cuidadors, i se'ls va preguntar quins aspectes volien tocar. A partir d’aquí, es va elaborar la guia i tot el material per al programa". Tant és així que les sessions estan dirigides per una cuidadora experta, la Gemma Carreras, mare d’una nena trasplantada, ara fa deu anys. “Ha estat una gran experiència, compartir emocions ens ha ajudat molt”. Carreras va fer, a finals de l’any passat, dos mesos de formació amb professionals de la salut.\nLis Vidal és la infermera referent del pacient trasplantat pediàtric d’aquest hospital i encarregada de coordinar el projecte. Vidal assisteix a les sessions com a observadora i després les comenta amb Carreras. “Com a professional, el que més m’ha agradat d’aquest programa és que m’ha permès veure el dia a dia dels nens trasplantats amb la seva família. Des de l’hospital no podem veure aquesta realitat”, explica. Per exemple, com s'ho fan els pares, que segurament han de deixar la feina, o com ho viuen els germans dels nens trasplantats “són temes que amoïnen molt els cuidadors i en aquestes sessions surten. És important que tinguem aquesta informació per poder posar eines per pal·liar-la", explica Vidal.\nEn el programa s’han tractat, d’una banda, aspectes pràctics, com per exemple com resoldre les situacions més freqüents en les que es poden trobar durant el procés, promoure estils de vida saludables i, d’altra banda, s’han tingut en compte els aspectes emocionals i els recursos socials i familiars disponibles. La valoració de González és molt positiva "perquè un programa així disminueix les angoixes i la sensació de soledat que té la persona cuidadora".\nL’última sessió, la de comiat, serà el proper dijous. "Els participants veuen que s’acosta l’última sessió i no ho volen, de cap manera. La gràcia seria que ells es seguissin trobant fora del centre", diu Vidal, qui assegura que han complert, amb escreix, els objectius. "Una de les mares del grup treballa de nit i, en comptes d’anar a dormir quan plega, aguanta desperta fins les 10 de matí, per venir a la sessió. No ha fallat ni un sol dia".\nCom neix el programa 'Cuidador Expert'\nTot i que és la primera vegada que el programa Cuidador Expert s’adreça a l’àmbit pediàtric, l'Hospital de Sant Andreu de Manresa ja va dur a terme, l’abril de l’any passat, el mateix programa orientat a familiars de malalts amb demència. El precedent d’aquest programa és el Pacient Expert Catalunya, nascut l’any 2006, en el marc d’un projecte de gestió de patologies amb insuficiència cardíaca.\nA partir d’aquí, el programa s’ha anat implantant en diferents àrees i s’han creat grups per a d'altres malalties. "El programa es va seguir implantant fins que ens vam adonar que hi ha persones que, pel seu estat de salut, no estan en condicions d’anar a un grup d’aquestes característiques", diu González. Com per exemple, persones amb demència o el cas de nens amb malalties cròniques. "Els pares de nens amb aquestes característiques, que són els seus cuidadors principals, necessiten rebre aquest suport", diu.\nÉs aleshores quan es va posar en marxa el Programa Cuidador Expert Catalunya, l’any 2015. Un programa que, degut al seu èxit, seguirà implantant-se en més àmbits. "Ja estem pensant en noves àrees, perquè els resultats que hem tingut en l'àmbit de la demència, per exemple, ens diuen que el cuidador se sent comprès i acompanyat", ha afegit González.


Wikiloc | Ruta Puigllançada i Tosa d'Alp 100 cims (revisited)\nPuigllançada i Tosa d'Alp 100 cims (revisited)\nVista 413 vegades, descarregada 18 vegades\nVam estar 1h15minuts al refugi dinant, sí, una mica lents.\nL’aproximació en cotxe es pot fer des de la Collada de Tosses o des del Túnel del Cadí. Cal arribar a l’estació d’esquí de la Molina per la carretera GI-400 i anar a l’aparcament del telecabina de la Tossa. Podem deixar el cotxe al davant de l’edifici de lloguer de material o a l’aparcament més gran que hi ha al costat.\nA la part esquerra de l’edifici hi ha unes escales que ens pugen a nivell de pistes, caminem en direcció a l’Estadi, la pista que està al costat del trampolí. Podem pujar per la pista o el carrer que hi ha al costat. Arribareu al revolt del carrer, seguim recte passant un cadenat.\nSeguim el camí que passa sota les cadires i fem un gir dreta-esquerra-dreta guanyant una bona alçada. Pugem per la pista, aquest tram és força costerut però curt. Aquí el camí es fa planer i està mes marcat. Tornem a fer una Z dreta-esquerra tot pujant per la pista forestal. A l’estiu la fan servir els de manteniment. De nou una Z dreta-esquerra. Arribareu a una cafeteria, a l’estiu està tancada. Des d’aquest punt ja s’intueix el primer cim, el Puigllançada, cim molt arrodonit.\nAneu per la pista forestal que va en direcció Sud en una lleugera pendent tot passant per sota unes cadires. Donarem la volta a l’arribada de les cadires en direcció Sud Oest, aquest és el Cap de les Costes de l’Huguet. Enfilarem aquesta tirada amb l’objectiu de l’arribada de les cadires del Torrent Negre. Des d’aquet punt el camí és clar, només cal seguir-lo.\nDes del cim podreu veure el Coll de Pal i La Tossa amb el Niu d’Àliga al cim. Aquest cim te molt bones vistes del Berguedà i la Cerdanya.\nPer seguir la ruta cal baixar en direcció a la Tossa, de seguida trobareu unes fites que us baixaran pel recte cap al Coll de Pal. Un cop arribats al coll, trobareu un pal indicador del Niu d’Àliga 1,30h. A partir d’aquí només cal seguir les marques del GR-150-1 que us portaran al cim.\nArribareu a una zona més rocallosa i trobareu un pal indicador Niu d’Àliga. El tram final és una mica dur. Heu arribat al Cap del Serrat Gran. Ara ve un descens suau a la Collada de Comabella, ja només queden 200m de desnivell fins a la Tosa d’Alp.\nEl cim de la Tossa queda al darrera del Niu d’Àliga, hi ha un vèrtex geodèsic i una antena a prop. Podeu aprofitar per fer un mos o beure alguna cosa ja que hi ha servei de bar.\nDavant el refugi hi ha una pista d’esquí que baixa, seguiu la pista forestal, quan passeu per sota el telearrastre baixeu directes al telecabina que puja d’on heu deixat el cotxe. Seguiu per la pista de l’esquerra sempre seguint la pista forestal, arribareu a una ziga-zaga. Aquest és el camí més llarg però el que te el pendent més còmode. Esteu dins la Masella, passareu un punt on hi ha una barrera per cotxes, recte i gir a la dreta. Aquest és el GR 150/4 que utilitzen els de BTT per anar al Coll de Pal. El seguim fins al pal indicador de Montana que en ziga-zaga ens fa baixar fins al final de la pista. Passem entre els dos llacs artificials i ja hem arribat al cotxe.\nAquesta caminada la he fet de nou ja que la primera vegada ho vaig fer del que recordava de quan era petit i esquiava a la Molina. Aquesta ruta està més meditada i l’ascensió i el descens són més moderats i còmodes.\nEsquerra, Clot de l'Hospital\nPal indcador Niu d'Aliga\nHola, ha trobat interessant aquesta ruta Puigllançada i Tosa d'Alp 100 cims (revisited) https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/puigllancada-i-tosa-dalp-100-cims-revisited-14036455 Salutacions, Wikiloc - Rutes del Món


Domaine de Ceyrac Conqueyrac França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 2 allotjaments a Conqueyrac.\nCeyrac Loisirs-Domaine De Ceyrac -bp37- conqueyrac, Conqueyrac, Conqueyrac, França, 30170 - Veure al mapa\nMés informació sobre Domaine de Ceyrac\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Ceyrac, no busqui més enllà de Domaine de Ceyrac. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nDomaine de Ceyrac ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de instal.lacions per a minusvàl.lids, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de fumadors.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb piscina privada, calefacció, insonorització, llits extrallargs (> 2 metres), accés a la sala executiva a cada habitació. Sauna, piscina exterior, solàrium, parc infantil, pistes de tennis de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Domaine de Ceyrac.\nEls clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el Domaine de Ceyrac de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.\nAllotjaments a Conqueyrac


Pousada Aldeia Mar Ilheus Brasil - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAllotjaments a Ilheus\nRodovia Ilheus -Olivença Km 10, Olivenca, Ilheus, Brasil, 45650-000\nPousada e Hostel Pau Brasil\nMés informació sobre Pousada Aldeia Mar\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Pousada Aldeiamar Hotel és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Ilheus. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Pousada Aldeiamar Hotel asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, habitació familiar, restaurant.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix instal.lacions fantàstiques, incloses piscina exterior, parc infantil, per ajudar-vos a relaxar després d'un carregat dia a la ciutat. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Pousada Aldeiamar Hotel és una selecció idònia per a la vostra estada a Ilheus.\nVillage Paraiso Perdido\nIlheus Pousada Pe na Areia


Joc The Great Zombie Warzone en línia. Juga gratis\nJoc The Great Zombie Warzone en línia\nArmada de combat\nSimulador de batalla: Counter Stickman\nSimulador de pandèmia\nProtecció del Creuat\nCombat Mad marines\nDefensa el tanc\nAvancem les aus\nKogama: Escape de la presó\nTorneig de robots èpics\nGuerra dels Pirates del Carib\nJeff The Killer Somrient horrible\nBatalla de serps\nJocs jocs d'estratègia jocs de lluita Jocs de Tirs Zona lúdica infantil El rodatge dels nens Navegador estratègia lluita Pantalla tàctil html5 androide\nA The Great Zombie Warzone, aniràs al futur llunyà, on els supervivents de la Tercera Guerra Mundial, la gent lluiten per la seva supervivència contra els morts vius que han aparegut a la terra. Avui has de manar la defensa d'una ciutat. Davant teu a la pantalla veuràs un carrer pel qual els zombis es mouran cap al centre de la ciutat. Vostè, utilitzant les tecles de control, haurà de trucar als seus soldats i col·locar-los en determinats llocs del carrer. Quan els zombis s'apropin als teus soldats, s'uniran a la lluita. Destruint els teus oponents veuràs com cauen les monedes dels zombis. Haureu de recollir-los. Amb aquests diners, podeu trucar a nous soldats o comprar armes i municions.


1.-Documents relatius a Ensenyaments de Règim Especial\n2.- Documents relatius a Formació Professional\n3.- Documents relatius a Educació Infantil i Primària, i Atenció a la Família i a la Comunitat\n4.- Documents relatius a Innovació Recerca i Cultura digital\n5.- Documents relatius a personal docent, òrgans unipersonals de direcció i prevenció de riscos laborals\nContinuació 14 de juny\n6.- Documents relatius a ESO, Batxillerat\n7.- Altres documents\nCom a prèvia ens queixem dels terminis en què hem rebut la documentació prèvia, els dos últims documents ahir i de la dificultat per treballar-ho i fer aportacions.\nEl Departament es disculpa i es compromet a acordar terminis per al curs vinent.\nTambé ens anuncia que el document enviat prèviament amb les instruccions sobre l' FP Dual es retira, fruit de la retirada de la reforma curricular aconseguida pel professorat de Cicles Formatius; també anuncia la modificació corresponent de l’esborrany sobre els documents d' FP.\nEl Departament exposa els canvis en els documents. Destaca la incorporació als documents d'organització i gestió de la lluita contra escoles de música i dansa no regulades, com a competència deslleial a les escoles reconegudes. Es preveu l’acollida d’alumnat amb NEE a les EASD.\nA petició de la part social es recorda la possibilitat del professorat d’accedir de forma preferent a les EOI a través dels “Cursos extensius d'anglès per a professorat”.\nTambé demanem que es reconeguin les condicions de treball que els pertoquen al professorat que imparteix ensenyaments artístics superiors.\nEl Departament utilitza en tot moment un llenguatge d’anar cap a la integració dels tres subsistemes d' FP: inicial, ocupacional i contínua. Deixen clar que de la nova organització curricular havien de sortir els recursos per a l’atenció a la diversitat. Enviaran una proposta de document amb orientacions per a una avaluació competencial.\n- Cicles FP. Curs d’accés al GM i curs preparació proves.\nEs retiren les referències al model fallit de reforma curricular del document. S’han afegit aspectes sobre avaluació diagnòstica.\nDes del Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) denunciem la intenció del Departament d’introduir l’obligatorietat d’una hora lectiva de tutoria per a tots els alumnes de CF sense cap dotació suplementària i l’empitjorament de les condicions de treball del professorat que això implicarà, no entenem com altres sindicats poden celebrar-ho. En aquest sentit, fem notar que les referències a l' obligatorietat de la tutoria per als alumnes de CF hauria de desaparèixer al formar part de la fallida reforma i que el perfil dels alumnes pel que fa a l’edat no ho requereix. D’altra banda demanem que només es permetin les reclamacions dels alumnes a activitats avaluables inferiors a la UF, que s’incrementin les hores de seguiment per a les FCT i considerem que la desaparició del CAS, ara ja perd el caràcter de preferent per accedir a Grau Superior, va en detriment de la formació integral de l’alumnat. El Departament respon que seguirà endavant amb l’acció tutorial generalitzada a tots els CF, atenen la petició de no permetre reclamacions per a activitats inferiors a la UF.\n- Formació Professional en alternança (dual i simple)\nEs retira l’esborrany de document. Seguirà sense canvis el vigent el curs actual 2018-2019 per al curs vinent.\nDes del Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) demanem que si hi ha canvis en els documents anteriors,encara que per al Departament siguin menors, se’ns facin arribar prèviament a la seva publicació per poder fer la nostra tasca de seguiment.\n- Programes de Formació i inserció.\nEl Departament anuncia que no hi ha canvis.\n- Servei d’assessorament i Servei de Reconeixement.\nDes del Sindicat Professors de Secundària (aspepc·sps) reiterem, com hem fet els darrers cursos, la discrecionalitat que implica que la quantia a percebre pels professors la pugui decidir arbitràriament la Direcció del centre, cosa que pot suposar discriminació entre professors que realitzen aquestes tasques en diversos o fins i tot en el mateix centre. El Departament no respon.\n- Itineraris Formatius específics\nEl Departament exposa que és un document nou amb les instruccions que s’han anat donant al llarg dels 3 anys d’implantació. S’estructuren en 4 cursos, aquest curs s’han ofert 336 places de 1r curs i de cara al vinent, es farà una valoració i ampliació de famílies professionals.\nEl document d’Actuació en diversos supòsits incorpora el nou protocol marc d’absentisme en col·laboració amb els municipis, així com una menció a la limitació de les actuacions policials en els centres educatius.\nEl document Clima escolar i convivència té en compte el fet que tots els centres hauran de tenir aprovat el curs 2019-2020 el seu Pla de Convivència.\nEs tracten en primer lloc els documents pendents de l’anterior mesa:\n- Salut escolar en els centres educatius\nEstan treballant per tenir una infermera de referència als centres on hi hagi alumnes amb necessitats específiques derivades de la salut.\nEl Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) demana que hi hagi sanitaris als centres, no solament per resoldre el problema dels tractaments específics sinó també perquè als centres hi ha moltes persones i seria el més lògic.\n- L’Educació bàsica als centres d’Educació Especial\nEl Departament està preparant convertir la majoria de centres d’educació especial en centres proveïdors. Nosaltres ja vam avisar que el decret d’inclusiva no tenia cap intenció d’atendre millor els alumnes amb NEE, sinó d’estalviar-se els diners que requereixen els seus tractaments i convertir l’educació pública en un aparcament de nens i joves que no poden pagar-se ensenyaments de qualitat. Com sempre, el temps ens dona la raó i els altres sindicats comencen a afegir-se també als nostres arguments. Una pena que la seva oposició sempre arribi tard.\n- Situacions específiques dels alumnes\nNo hi ha canvis rellevants.\n- Organització del temps escolar\nS’estableix la jornada partida com a ordinària dels nous instituts-escola. El Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) mostra el seu desacord. La jornada intensiva ha tingut una acceptació molt alta entre els pares i alumnes i no és lògic que no se’ls permeti encetar el procediment per obtenir-la. Passem de 19 instituts-escola a 59.\nPràcticament no hi ha canvis.\nEls projectes d’innovació estan vinculats a acreditacions d’institucions externes (Escola Nova 21 entre d’altres) i no hi ha cap evidència científica sobre els seus suposats beneficis. Sobre la formació docent el Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) ha assenyalat que s’està convertint en una pressió més per al professorat, que s’hauria de fer dintre de la jornada d’horari fix al centre i que està molt vinculada a aspectes pedagogistes (no sempre degudament contrastats) i massa poc als continguts. No estan disposats a establir criteris clars sobre les reduccions horàries i condicions dels coordinadors TIC/TAC, com la resta de coordinacions depèn de l’autonomia dels centres.\nDocuments sobre adults: Es comprometen a reprendre les meses tècniques. El Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) demana que es redueixi 1 h complementària als professors de secundària perquè el còmput global d’hores no sigui superior al de primària.\nDocuments de prevenció de riscos: No hi ha canvis rellevants. Incrementen les funcions del coordinador de riscos però, igual que en el cas de les coordinacions TIC/TAC, no hi ha assegurada cap reducció horària.\nDocuments òrgans unipersonals: Desapareix el nom de les coordinacions d’ESO i Batxillerat. L’objectiu és deixar clar que el repartiment i les seves reduccions pertanyen a la direcció en virtut del decret d’autonomia de centres.\nDocuments gestió personal docent:\nRespecte als permisos: En la mesa no podem discutir aspectes materials que haurien de millorar-se ja que estem davant de documents tècnics. Recordem que hi ha permisos que per normativa es poden gaudir en els 10 dies següents al fet causant (art. 11.4 TRI 3345/2005 de 15 de novembre) i que la lactància s’ha de computar per dies laborables, no naturals. S’hauria de canviar la fórmula del vistiplau de la direcció en aquells permisos que són de concessió automàtica.\nRespecte a l’horari del professorat:\nEl Departament es nega a treure el tema de l’assistència excepcional del professorat, els primers dies de juliol. Els sindicats diem que algunes direccions ho estan convertint en una cosa habitual. El Departament amenaça que el juliol s’hauria de poder treballar de manera ordinària. La tàctica del Departament és posar contínuament en dubte les condicions laborals del professorat, mentre creen càrrecs i complements retributius per als seus afins que considerem abusius i molt poc justificats.\nUSTEC proposa un topall màxim de 3 guàrdies per a secundària. El Departament s'hi nega. El Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) vol recordar al professorat que aquesta demanda no seria necessària si USTEC hagués donat suport a la nostra petició de no signar cap acord sense el reconeixement del retorn a la jornada de permanència de 24 h. Som els únics de tot l’estat que en tenim 28. Per altra banda, el Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) també vol posar de manifest la hipocresia del Director General i dels representants del Departament, quan diuen que no poden negociar la jornada, tal com havien promès, perquè no tenen pressupost, però es neguen a canviar qualsevol mínim aspecte de millora que no requereix diners. Si els professors no prenem consciència de la situació, arrasaran l’educació pública i les nostres condicions laborals.\nEl Departament també es nega a considerar la proposta del Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) d’establir la jornada compactada per al professorat, de manera que no hi hagi forats en els horaris que no siguin considerats de permanència fixa. En els instituts sempre hi ha professors amb problemes de jornades inacabables derivades dels forats.\nLa resta de punts queden pendents pel 14 de juny\nNo hi ha cap canvi destacable. Adapten el llenguatge a l’ordre d’avaluació i al que ells cínicament anomenen sistema inclusiu.\nEl Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) sap que en aquest tipus de meses no es pot negociar res i només és passar els documents per corregir aspectes menors, però expressa la seva mirada crítica sobre com el Departament està desplegant el sistema de competències i l’ordre d’avaluació que l’acompanya. Primer de tot, no hi ha evidències científiques a favor de l’aprenentatge per competències, més aviat al contrari i hauríem de sospitar quan tot aquest sistema bé de l’OCDE i els grups neoliberals que pretenen posar tota l’educació en el mercat i ,en últim terme, aquí el Departament solament l’ha entès com a supressió de continguts i del raonament.\nSobre els d’avaluació de centres i les direccions dir que no hi ha canvis. El llenguatge, tal com hem dit abans, és totalment buit i al final l’emperador va nu però els papers ho aguanten tot.\nNo hi ha canvis tampoc en el document de tractament de les llengües. Faran especial atenció al seu ús oral.\nEls Documents de gestió del centre tampoc tenen canvis destacables. Els sindicats elevem la nostra queixa sobre el mal funcionament d’Esfera. El Departament reconeix les errades i defensa que solament són 6 treballadors. Els treballadors segur que fan el posssible perquè tot surti bé, però el cert és que s’ha gestionat amb una falta de previsió important.\nSobre els Documents de transparència, els sindicats tornem a demanar l’accés als llistats dels concursos que sempre són molt opacs.\nEn els Documents sobre les assegurances tampoc hi ha canvis destacables. Fa anys que no s’amplia la pòlissa de danys i cobreix molt poc.\nEl Document nou sobre objectius prioritaris tampoc aporta res. Es basa en la inclusió i la qualitat i millora que ja apareixen transversalment a la resta de documents.\nTant les sessions del 12, com la del 13 i la del 14 han estat plagades per l’ús del llenguatge de gestió empresarial neoliberal: lideratge distribuït, grups de treball, avaluació, millora i qualitat que, curiosament, comença a ser posat en dubte en el marc de l’empresa privada, perquè aboca el treballador més a la por i a l’autoprotecció que a la recerca de solucions i millora en el seu treball. Curiosament a més, es converteix en un llenguatge cínic que amaga tot el contrari del que pregonen, perquè tots sabem que precisament en els centres el que ha desaparegut és el claustre i la confiança per treballar conjuntament, amb el vistiplau de tots els “jerifaltes” del Departament.\nRespecte a la inclusivitat tornar a denunciar que volen amagar amb un llenguatge bonic l’abaratiment del tractament de les NEE i l’aparcament barroer d’aquests alumnes, tal com el Sindicat Professors de Secundària (aspepc.sps) va denunciar en el seu moment.\nEn general, tots els documents recullen increments de feina per al professorat que per suposat no estan reconeguts de cap manera, ni en hores ni en retribució.\nDarrera modificació: 17/06/2019 12:53


Blog d´Educació Física: Moviment conscient\nMOVIMENT CONSCIENT / ESPAI DINÀMIC\nEstà cada vegada més demostrat que el concepte d´intel.ligència i èxit engloba també altres dimensions a més de la memorística i analítica a la que estem acostumats a les escoles. Parlem d´empatia i d´emocions, pròpies i alienes.\nEn l´àmbit de “moviment conscient” es busquen situacions educatives on l´alumne aprengui a autocontrolar-se i autoregular-se. L´objectiu és que sigui capaç de gestionar i dominar les seves emocions tant a nivell individual com en la interacció grupal. Es treballa la capacitat per a dirigir-nos amb afectivitat amb els altres i amb nosaltres mateixos.\nPer això, oferim tots els recursos pedagògics, materials, humans i d´instal.lacions per tal que el nen o la nena pugui desenvolupar dos aspectes vitals pel seu aprenentatge a través del moviment i de la salut corporal, mental i emocional. La trobada amb un mateix i la trobada amb l´altre\nTrobada amb un mateix.\nL´ambient és de calma, de silenci i de pau. La llum tènue i la música inspiradora fan la resta. Es tracta d´un treball personal, d´introspecció i de consciència plena.\nEn un primer pla trobem a l´Aina, una que nena intenta fer rodar tres hula hoops a la vegada. Ho ha decidit ella mateixa. Fa tres dies que ho prova sense parar. Els altres alumnes també proven de fer cadascú el seu repte individual. Alguns ho intenten amb figures corporals d´equilibri, altres amb pilotes de malabars, altres amb cintes de rítmica…\nTambé trobem alumnes que necessiten moments de relaxació i massatge, altres de representació amb fustes o dibuix amb acuarel.la, alguns de recollida en hamaques o coixins.\nL´Aina va començar amb un hula hoop, però al veure que ja era un moviment que tenia controlar, ho vol provar amb dos més.\nQuan es cansa o es posa molt nerviosa al veure que no li surt, va a la zona de relaxació per trobar de nou la calma que necessita. Practica exercicis de recollida, respiració i de visualització i torna a intentar-ho. Però de nou no li surt. Es tracta d´un gran repte personal per a ella però que al mateix temps considera assequible amb més pràctica.\nDesprés de dos dies d´intensa pràctica, ho intenta amb un altre material. En aquest cas construccions d´equilibris amb fusta. Però de seguida torna als hula hoops. Ella té al cap el seu repte i vol continuar fins aconseguir-ho.\nL´Aitor observa la gesta que intenta l´Aina. Al veure el seu esforç, empatitza amb ella amb una mirada d´admiració i, a la vegada, de satisfacció aliena. Es motiva, veu que ell també podria fer-ho si s´esforça i comença a provar un repte adaptat a les seves necessitats, en concret amb unes xanques d´equilibri. El material es diferent, la situació és un altre, el repte és el seu propi, però aquesta al veure l´Aina s´ha engrescat.\nL´Aina ho torna a provar i tampoc ho aconsegueix. I així durant mitja hora més. Ara però no li cal anar a la zona de relax i aconsegueix cada vegada més dominar el seu neguit allà mateix. Es concentra, tanca els ulls, ho torna a intentar i… Per fi ho aconsegueix\nEn aquest camí, l´Aina ha viscut una contínua lluita interna entre el sentiment de constància i les ganes d´abandonar, l´autoconfiança i la por, la seguretat i la incertesa, la satisfacció i la ira, el vertigen i la zona de confort.\nJugant i treballant amb aquest material ha interioritzat una sèrie de valors vitals per la seva vida: seguretat, disciplina, esforç i autoestima. Ha après que no serveix de res estar nerviosa, i ha aconseguit mantenir la calma i la tranquil.litat en moments de tensió i de presa de decisions importants.\nLa seva felicitat és tan gran que vol reflexar tot el que ha viscut. Per això té a l´abast acuarel.les i fulls en blanc on pot representar i plasmar aquest aprenentatge\n2. Trobada amb l´altre\nSom éssers socials, i el nostre desenvolupament individual està condicionat necessàriament per la convivència, no només amb altres persones, sinó amb la natura i les diferents formes de vida del planeta.\nEn la nostra forma de relacionar-nos i interaccionar hi ha un aspecte que va més enllà de les paraules. Parlem de la realitat emocional de cadascú. Aquesta es fa evident amb gestos, to de veu, postures, mirades, expressions…\nDesxifrar aquest llenguatge, empatitzar, ens permet establir vincles més forts amb els altres i llaços socials més profunds.\nNo obstant això, la trobada amb altres persones pot ser un moment agradable i positiu quan tots els participants se suposa que estan predisposats a dialogar i respectar-se per aconseguir un objectiu comú (jocs cooperatius).\nSembla que estem d´acord quan comprovem que és molt més fàcil tenir assertivitat amb un altre quan construïm entorns educatius i socials sans, còmodes i agradables, però és molt difícil gestionar el control personal i emocional quan es tracta d´ambients hostils, de jocs competitius o d´esport, on per tal que una persona guanyi, l´altre ha de perdre. Com gestiona la persona que perd les seves emocions? I el que guanya?\nTradicionalment, l´Educació Física que molts hem rebut a la nostra infantesa i que encara avui predomina a la majoria d´escoles i activitats de lleure, ha estat enfocada en un moment evolutiu del desenvolupament humà que requereixen un nivell de maduració, d´empatia, de tolerància, de control personal i de control de les emocions molt elevat, i en contextos predominantment competitius, de classificació, de rivalitat, d´enfrontament i de rendiment.\nPerò, realment tots els participants tenen aquest domini i control de les emocions i dels seus actes? Realment s´educa davant la diversitat i el respecte als altres? Es té en compte les necessitats individuals i grupals dels participants? S´educa vers al control i la gestió emocional?\nAmb aquestes metodologies tradicionals, directives, autoritàries i deshumanitzades s´obvien i es deixen de banda etapes apriorístiques i necessàries en tot creixement global de l´individu, com són la trobada amb un mateix (coneixement personal, enfrontar les teves pors, virtuts, mancances…) i el treball amb l´altre en positiu (solidaritat, democràcia, empatia…).\nEl que es pretén en últim lloc amb aquesta nova visió de l´Educació Física, és crear situacions educatives on els alumnes puguin desenvolupar i posar en pràctica valors tant per ell/a com per a la societat a la que pertanyen: solidaritat, respecte, empatia, autoconeixement, escolta activa, calma, diàleg, cooperació…\nSabem que l´entorn social actual és competitiu, selectiu i agressiu, però també sabem que la única manera de transformar aquest context és educant als alumnes en la gestió emocional que puguin fer dels fracasos, èxits i decepcions que es poden trobar en el seu camí vital. Sovint no podem controlar què pasa fora de nosaltres ni tampoc com volem que actuïn els demés, però sí que podem controlar com volem que ens afecti allò que no està al nostre abast.\nHi ha una altra esfera o dimensió que s´ha de treballar a les escoles per tal de que els alumnes siguin persones exitoses. Parlem d´èxit personal a la capacitat d´ajustar comportaments i emocions, on connectar millor amb els demés, on viure en equilibri i armonia sentint-nos competents, lliures, estimats i realitzats personal i professionalment. Aconseguir-ho és una aventura fascinant que comença avui mateix i durarà tota la vida de la persona. És un plaer acompanyar als vostres fills/es en aquest camí on ningú ensenya, però tots aprenem.\nA continuació us deixem amb un vídeo que pretén transmetre amb imatges i música el que hem explicat amb paraules.\nMestre de l´Escola Collserola


La 'Tapa Solidària' Canpedró arriba enguany a la seva sisena edició. Font: Fundació Canpedró\nLa Fundació Canpedró organitza per al proper divendres 4 i dissabte 5 d’octubre la ‘Tapa Solidària’, una iniciativa pensada per recaptar fons per al finançament del programa ‘Petits dinars’ que cobreix les necessitats bàsiques d’alimentació, lúdiques, socioculturals i de reforç escolar dels fills i filles de les persones usuàries del centre durant els 188 dies de l’any que no hi ha escola.\nCoincidint amb la festa major del barri d’Hostafrancs de la ciutat de Barcelona, joves xefs, músics, persones voluntàries i patrocinadors faran possible aquesta festa solidària on s’hi podran degustar fins a 8 tapes catalanes d’autor acompanyades de música en viu.\nLa sisena edició de la ‘Tapa Solidària’ tindrà lloc, com és tradicional, davant del Centre de Serveis Canpedró, al carrer Sant Crist, 13, a partir de les 20 hores. Enguany, l'entitat organitzadora aposta per superar els 9.325 euros recaptats en l'edició anterior.\nLa Fundació Canpedró acompanya durant tot l’any a famílies en risc d’exclusió social amb l’objectiu d’assegurar l’alimentació dels infants durant els períodes no escolars i cobrir les seves necessitats psicoafectives i socials oferint relacions entre infants, monitors i monitores, i persones cuidadores i voluntàries que participen en el dia a dia del centre.\nFundació Canpedró, intervenció social, infància i joventut i família


Els 6 aliments que no has de menjar a la nit - Vilardell Digest\nVilardell Digest > Els 6 aliments que no has de menjar a la nit\nEls 6 aliments que no has de menjar a la nit\nA tots se’ns pot antullar a vegades picar alguna cosa a mitjanit, però és important saber que aquests hàbits poden afectar negativament la salut. A més, alguns aliments, si es consumeixen massa prop de l’hora de ficar-se al llit, poden impedir-nos dormir bé.\nA continuació, et donem una llista de 6 aliments que no has de menjar a la nit.\nLes verdures crucíferes, com el bròcoli, la coliflor i la col, són molt bones per a la salut en general, però probablement no són el millor per a menjar-les abans d’anar-se al llit.\nAquestes verdures poden interferir en la teva capacitat per a dormir profundament perquè probablement continues digerint tota aquesta fibra mentre intentes agafar el son.\nPer tant, recomanem menjar-les al migdia perquè el teu cos tingui temps de digerir-les abans de ficar-se al llit a la nit.\nGelats i sucres elevats\nMenjar un bol de gelat abans de ficar-se al llit pot semblar temptador, però pot dificultar el teu somni més tard. Igual que el formatge gras, el gelat també pot trigar a digerir-se i el teu cos no pot descansar bé mentre continua digerint els aliments.\nEl sucre també pot fer que la teva energia es dispari, impedint que t’adormis fàcilment. Aquest parell de cops de sucre i de greix fan que els gelats siguin un pertorbador del somni, en lloc d’afavorir-lo.\nFruites cítriques i tomàquets\nMenjar tomàquets també pot tenir un impacte negatiu en el teu somni. Això es deu principalment a la tiramina, un tipus d’aminoàcid, que augmenta l’activitat del teu cervell i retarda el somni.\nAmb això no volem dir que els cítrics perjudiquen la teva salut. Tanmateix, a causa del seu alt contingut en vitamina C, no és una bona opció com a aliment per a ingerir abans de dormir, ja que pot provocar acidesa i cremor d’estómac si no es digereix correctament.\nD’aquesta manera, no sols pertorbaran el teu cicle de somni, sinó que també t’espatllaran l’endemà amb una constant sensació de cremor.\nEncara que creguis que aquesta copa de vi t’ajudarà a dormir, beure alcohol just abans de ficar-te al llit pot fer que la teva qualitat de somni es ressenti.\nPot ser que t’adormis més ràpid després d’una copa de vi, però probablement et despertaràs a l’altre dia sentint-te bastant cansat.\nEncara que sempre són apetibles, has de tenir en compte que els embotits estan plens de greixos i substàncies químiques que no són bones per a l’organisme.\nMenjar aquests aliments a la nit, resulten pesats per al metabolisme i la digestió.\nBegudes amb cafeïna i xocolata\nTots sabem que cal evitar les begudes amb alt contingut en cafeïna abans de ficar-se al llit perquè poden provocar insomni, però el mateix ocorre amb les xocolates.\nPot ser que el contingut de cafeïna de les xocolates no sigui tan alt, però és un “dimoni esmunyedís” perquè, juntament amb la cafeïna, també té un aminoàcid que et posa alerta.\nEn lloc d’a la nit, pren xocolata com a reforç d’energia durant el dia, sempre que no tingui sucre afegida.\nD’altra banda, pots disminuir el teu consum de cafeïna amb aquests sis substituts saludables del cafè.


5 rutes circulars sorprenents - Idees de viatge - Barcelonaesmoltmes.cat\n5 rutes circulars sorprenents - Idees de viatge\nMolí de Baix, vista des del Camí del Samsó\nT'animes a fer una volta? Les rutes circulars et permeten gaudir de paisatges diferents des del principi fins al final. Ni tornes pel mateix camí ni t'has de preocupar d'on has deixat el cotxe. Perquè puguis escollir on t'agradaria anar, et proposem 5 rutes circulars per 5 comarques, totes sorprenents.\nUna ruta pels qui tenen ganes de caminar, són una mica més de 6 hores fins al turó de la Muntanyola passant per l'ermita de Sant Esteve. Si t'agrada la bicicleta, aquesta ruta és per caminants i per ciclistes que vulguin descobrir la comarca d'Osona. Si decidiu acabar la jornada amb un tomb per Tona, també podeu pujar el turó que domina la vila. A dalt, gaudireu d’unes vistes espectaculars de la plana de Vic i podreu veure de prop les restes de l’antic castell de Tona i l’església romànica de Sant Andreu.\nUna proposta familiar i senzilla, una volta circular d'unes 3 hores de duradaal voltant de Sant Feliu de Codines que s'endinsa pels boscos de la riera de Vallbona i torna a la població vorejant els cingles del Perer. Una proposta per descobrir la comarca del Vallès Oriental. Per completar la visita, podeu consultar els horaris de visita d’un dels espais més emblemàtics de Sant Feliu: el Cim de les Àligues, un centre que permet conèixer de prop aquests magnífics ocells a través de visites comentades i també de vols en llibertat que es desenvolupen en un mirador natural davant de tots els visitants.\nUna proposta a la comarca de l'Alt Penedès, el Camí del Samsó recorre l'alta conca del riu Foix i de la riera de Pontons, una excursió de 5 hores de durada per un entorn rural entre vinyes, masies, boscos i petites poblacions. Se surt de la plaça de la Vila de Torrelles de Foix i poca estona després es topa amb l’ermita de Sant Joan de la Muntanya que val la pena apropar-s’hi tant per la riquesa arquitectònica –és un edifici romànic del segle XI– com per la panoràmica que ofereix. Passat el coll de la Creu de Sapera, hi ha Les Dous, àrea recreativa amb unes fonts de 35 dolls envoltats per un gran salt d’aigua i un berenador on poder dinar i passar el dia.\nProposta per gaudir d'unes magnífiques vistes de la comarca del Baix Llobregat de 5 hores de durada, una ruta pels turons que envolten la població de Torrelles de Llobregat. El punt de partida és la plaça de l’Ajuntament de Torrelles de Llobregat, però un cop se surt de l’entramat urbà ja es troba una masia, la de Can Reinal. Un dels moments més espectaculars de la ruta és, una mica més endavant, quan es puja al cim del Puig de Vicenç que ofereix una panoràmica sobre el delta del Llobregat, el Garraf, Collserola i Barcelona.\nRuta circular per la comarca de l'Anoia que ressegueix els principals escenaris d'una de les batalles més rellevants de laguerra de 1714, una excursió de més de 4 hores de durada pels camins on van lluitar més de 57.000 homes a principis del segle XVIII. La batalla dels Prats de Rei va tenir lloc el 1711, tres anys abans de la caiguda de Barcelona. Hi va participar un gruix important de les tropes i comandaments del país. Després de quatre mesos, el mariscal Starhemberg va obligar l’exèrcit borbònic a fugir a Lleida, però el conflicte que va acabar el 1714 amb la derrota de Catalunya i la pèrdua de les llibertats nacionals del país. El setge de la capital és un dels episodis més cruents. De fet, la Diada Nacional de Catalunya se celebra cada 11 de setembre perquè va ser un dia com aquest que la ciutat va caure a mans de les tropes de Felip V. A Els Prats de Rei també podeu visitar el Museu Josep Castellà on descobrireu la història de l’antic poblat ibèric i de la vila roma de Sigarra. .\nEsglésia romànica de Sant Andreu\nErmita de Sant Joan de la Muntanya


Elizabethtown (Carolina del Nord) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nElizabethtown (Carolina del Nord)\n34° 37′ 32″ N, 78° 36′ 44″ O / 34.6256°N,78.6122°O / 34.6256; -78.6122\nElizabethtown és una població dels Estats Units a l'estat de Carolina del Nord. Segons el cens del 2000 tenia una població de 3.698 habitants.\nSegons el cens del 2000, Elizabethtown tenia 3.698 habitants, 1.536 habitatges i 907 famílies. La densitat de població era de 311,1 habitants per km².\nDels 1.536 habitatges en un 26,6% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 36,4% hi vivien parelles casades, en un 19,2% dones solteres, i en un 40,9% no eren unitats familiars. En el 38,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,6% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,21 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,93.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 22,4% tenia menys de 18 anys, un 7,7% entre 18 i 24, un 23,8% entre 25 i 44, un 24,4% de 45 a 60 i un 21,7% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 42 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 72,5 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 21.944 $ i la renda mediana per família de 38.750 $. Els homes tenien una renda mediana de 36.133 $ mentre que les dones 25.417 $. La renda per capita de la població era de 15.303 $. Entorn del 24,6% de les famílies i el 31,1% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Elizabethtown_(Carolina_del_Nord)&oldid=19038250»


Concentracions de suport a la vaga indefinida de docents de les Illes – Coordinadora Obrera Sindical\nPublished 13 de setembre de 2013\nSeran el proper dilluns 16 de setembre a València i Barcelona, coincidint amb l'inici de la vaga indefinida.\nLa sectorial d’educació de la COS (Coordinadora Obrera Sindical) convoca a les concentracions de suport a la vaga indefinida de les Illes que es realitzaran el pròxim dilluns 16 de setembre a les 19.00 h a València i a les 19.30 h a Barcelona.\nLa concentració de Barcelona es farà a la Plaça Sant Jaume i la de València tindrà lloc a la plaça de Manises, al davant de la Generalitat. En aquestes concentracions hi participen també el SEPC (Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans) i altres organitzacions sindicals del sector.\nS’aprofitarà la concentració per explicar com està funcionant la campanya de suport i la recollida de diners per la caixa de resistència. I com es preveu estendre aquesta campanya de suport arreu dels Països Catalans.\nBlog Sectorial d’Educació de la COS\nTwitter Sectorial d’Educació de la COS\nPrevious post Contra la prohibició de la cadena humana al País Valencià… Lluita de classes!\nNext post L’escola pública i la problemàtica lingüística als Països Catalans


Aliança municipalista d’escoles de música i arts - Extra / Educació\n22.11.2017 - 11:22\nA la demarcació de Barcelona hi ha 106 escoles municipals de música que ofereixen 28.167 places i ocupen un total de 1.639 docents, 7 escoles municipals de dansa amb 1.010 places i 9 centres municipals d’arts plàstiques i disseny amb 1.082 places. En total, doncs, 122 centres a 107 municipis que apleguen 30.259 alumnes i 1.880 docents, i la Diputació de Barcelona s’ha proposat que col·laborin entre elles amb la creació d’una Xarxa d’escoles municipals de música i arts.\nAquesta xarxa és la tercera que es crea de les quatre que s’han previst (abans s’han creat les d’escoles d’adults i les d’escoles d’educació especial, i en els propers mesos es crearà la d’escoles bressol), amb la intenció, segons expliquen des de la Diputació, de reforçar l’acció dels governs locals en el desenvolupament del Servei d’Educació de Catalunya.\nLa nova xarxa es va presentar fa uns dies, en el marc de la primera Jornada Educació Artística i Municipi del XXVI Fòrum local d’Educació, i on el diputat d’Educació, Rafael Homet, va destacar com «el món local està molt compromès amb el desenvolupament de l’educació musical i artística des de la proximitat i és clau el foment de l’accés a aquest tipus d’educació a tota la ciutadania». «Des la Diputació de Barcelona –va afegir Homet– considerem que l’impuls d’aquesta xarxa ha de servir per generar un espai d’intercanvi i de coneixement horitzontal entre els centres, contribuir a integrar actuacions de suport tècnic, material i econòmic així com possibilitar l’aprenentatge compartit».\nLa constitució d’aquesta Xarxa d’escoles municipals de música i arts era un dels projectes estratègics inclosos en el Pla d’Actuació de Mandat (PAM) de la Diputació de Barcelona 2016-2019, un dels objectius del qual és la construcció de projectes educatius locals que connectin els centres educatius, les entitats i els recursos de l’entorn. En concret, els objectius de la nova xarxa giren al voltant del reforç del valor educatiu, cultural i social de la música i les arts, el paper que hi juguen els ajuntaments mitjançant les escoles municipals així com de la necessitat de contribuir a la sostenibilitat d’aquests equipaments.\nDemocratitzar la pràctica musical\nDes de la Diputació subratllen que la pràctica i l’aprenentatge de la música i d’altres disciplines artístiques aporta valors clau en el desenvolupament integral de les persones. Té, a més, un impacte positiu l’assoliment de les competències acadèmiques i de l’èxit educatiu, i, en aquest sentit, “les escoles municipals de música han contribuït a democratitzar de manera exponencial la pràctica musical, esdevenint una eina educativa i cultural clau”.\nLa presentació de la Xarxa s’ha fet coincidir amb la celebració d’aquesta Jornada que es va dividir en dos dies. En el primer, el 14 de novembre, diversos professors van aportar la seva visió experta i estratègica sobre el paper de les arts en la vida de la ciutadania, posant el focus en l’educació artística, la qual cosa va permetre obrir un debat sobre accions concretes que es duen a terme als municipis per afavorir la funció educativa artística dins i fora escola. El segon dia, el 21 de novembre, la trobada va servir per conèixer, intercanviar i compartir de forma participativa diferents experiències que es duen a terme als municipis barcelonins en aquesta línia.


Malalties curioses de les gespes amb formes geométriques | Garden Center Bordas\nMalalties curioses de les gespes amb formes geométriques\nSclerotinia homecarpa (dollar spot)\nEs tracta de una malaltia anomenada dollar spot causada per un fong. Es deterioren les fulles, però no les arrels. Una malaltia pròpia de camps de golf. Afecta la majoria de les espècies de gespa. Difícil de veure però en gespes que no siguin agrostis i poas. Aquesta malaltia no afecta a grams mediterranis, sí a gespes de països nòrdics.\nLa humitat i les altes temperatures de dia seguit de baixes temperatures a la nit ajuden a intensificar la malaltia.\nEl fong crea taques de tons grisos. Acostumen a tenir un diàmetre de 4-5 cms, tot i que poden aparèixer de forma coalescent afectant superfícies importants. Les fulles es queden seques per la seva zona mitja, queda verda la part superior i inferior\nA mida de prevenció s’aconsella:\n-airejar sovint la terra,\n-regar profundament i amb poca freqüència\n-abonar amb adobs de lenta alliberació específics per gespes. No abusar de l’excés de nitrogen.\n-Encebar amb sorres de bona qualitat, semi silicies. Mai amb enceballs orgànics (mantells orgànics, humus, compost, etc)\n← Árboles melíferos, árboles que ayudan a las abejas\nRecebos de arena para césped →


Càncer de Pàncrees Què es?\nEl tipus de càncer de pàncrees més habitual és l'adenocarcinoma. És el novè tumor en freqüència a Espanya i, en canvi, per la seva alta letalitat, suposa la tercera causa de mort per càncer. La ràpida disseminació tumoral, l'avançat estat de la malaltia en el moment del diagnòstic i la manca de teràpies efectives justifiquen el seu mal pronòstic. La freqüència de casos nous augmenta amb l'edat i la majoria d'ells es diagnostiquen després dels 65 anys.


finestres alumini, precios ventanas de aluminio, ventanas de pvc precios\nExperiències en PVC\nExperiències en Alumini\nTancament de vidre per terrassa\nReforma d’una casa rústica amb complements (Sant Jordi Desvalls)\nReformar els tancaments d’una casa rústica amb perfileria Elegance PVC en millora l’aïllament tèrmic. Però, si a més es complementa amb porticons interiors de PVC i mosquiteres enrotllables, el confort en la vivenda augmenta amb escreix.\nLes cases rústiques situades en pobles del Baix Empordà tenen el seu encant. Part d’elles tenen els tancaments originals de fusta, que amb el pas del temps es va deteriorant i no aportaven bones prestacions al tancament. FINESTRA CONFORT va fer la reforma de les finestres d’una casa pairal a Sant Jordi Desvalls. La rehabilitació es va fer amb finestres PR Elegance PVC, amb perfil foliat imitació fusta noguera. La robustesa del PVC i les seves prestacions van millorar la qualitat de confort dels nostres clients. Aquest tipus d’edificacions de pedra solen ser bastant fredes. Amb la reforma es va permetre reduir la pèrdua de calor a través dels tancaments i, conseqüentment, disminuir considerablement la despesa de calefacció durant el període d’hivern.\nTot aprofitant el canvi dels tancaments, també es va estudiar la incidència solar en la casa. En algunes de les habitacions es varen col•locar porticons interiors en PVC, del mateix color noguera que el perfil de les finestres. Aquest complement aporta dues funcions: protecció solar, reduint així els rajos ultraviolats a l’interior de l’estança, i enfosquiment total, evitant el màxim l’entrada de claror. Tot i el reforç a l’interior del panell encadellat, es va recomanar un vidre amb capa de protecció solar. Aquest detall evita que s’acumuli la calor entre el vidre i el porticó interior i defuig d’una possible dilatació del perfil.\nTambé es va aprofitar la reforma per incloure mosquiteres enrotllables en els dormitoris. Eviten l’entrada de mosquits en les habitacions quan es desitja tenir la finestra oberta, sense perdre visibilitat de l’exterior i permetent l’entrada d’aire. És un complement ideal pels mesos d’estiu.\nGràcies a la reforma dels tancaments duta a terme per FINESTRA CONFORT i incloent els complements de porticons interiors i mosquiteres, no només es va millorar el confort de la vivenda, sinó que també es va aconseguir a revalorar estèticament la casa rústica.


Els trastorns de l’espectre autista afecten unes dues mil persones de menys de devuit anys a les Illes Balears, amb una prevalença del 0,9%\nDemà és el Dia Mundial de la Conscienciació sobre l’Autisme\nLa coincidència dels símptomes com el retard mental o l’ansietat amb els d’altres patologies en dificulta el diagnòstic\nDiagnosticar l’autisme és difícil; a més, sovint cal descartar altres patologies que poden presentar símptomes semblants, com ara el retard mental, els trastorns obsessius compulsius o l’ansietat. Per això es recomana que un equip multidisciplinari s’encarregui de fer-ne el diagnòstic i d’aplicar-hi el tractament. Les persones afectades neixen amb aquest trastorn, però com més alt és el quocient intel•lectual i més baix el grau d’afectació, més se’n retarda el diagnòstic i, en conseqüència, el tractament./p>\nEls símptomes de l’autisme són molt variats, però no és cert que totes les persones afectades siguin poc sociables. En alguns casos poden ser sociables, però de manera estranya, inadequada, amb un comportament que no s’esperaria d’una persona d’aquesta edat i amb aquesta habilitat intel•lectual.\nPer als TEA no hi ha cap cura efectiva, però sí tractaments que milloren molt la qualitat de vida. Han de ser multimodals i han d’incloure tècniques educatives especialitzades i molt estructurades. També s’han de tenir en compte la teràpia familiar, la teràpia conductual, els grups d’habilitats socials, les intervencions a casa i el tractament mèdic per als problemes i les patologies que hi estan associats.\nEls equips d’avaluació de les dificultats socials i de la comunicació (EADISOC) es reuneixen una vegada cada mes per revisar les derivacions, consensuar els diagnòstics dels infants i, en els casos en què sigui necessari, elaborar un pla d’intervenció integral. N’hi ha cinc a Mallorca, un a Menorca i un altre a Eivissa; estan formats per professionals de la salut mental de la infància i l’adolescència, de pediatria, d’educació, d’afers socials i de l’associació Gaspar Hauser. L’Institut Balear de Salut Mental de la Infància i l’Adolescència (IBSMIA) va crear els EADISOC a final de 2010 i d’aleshores ençà coordina aquests equips de professionals que treballen en el diagnòstic i el tractament de l’autisme.


Sèrbia desafia la comunitat internacional i celebrarà eleccions a Kosovo - Nationalia\nSèrbia desafia la comunitat internacional i celebrarà eleccions a Kosovo\nCrisis Group aconsella a la Unió Europea no posicionar-se públicament pels partits pro-occidentals, per evitar interferències en les votacions · Espanya vol liderar un 'lobby' favorable a que Sèrbia signi els acords d'associació a la UE.\nSèrbia celebrarà les seves eleccions parlamentàries i municipals del proper 11 de maig també a les zones de Kosovo habitades per serbis, ignorant així la sobirania del nou Estat i les reticències de la comunitat internacional que va ser favorable a la independència. Belgrad, que ja va anunciar que mai reconeixeria Kosovo, no ha escoltat les reticències manifestades pels governs nord-americà i britànic, pel Parlament Europeu, i per les Nacions Unides, entre d'altres. Algunes fonts de la UNMIK (Missió de les Nacions Unides per a Kosovo) han assegurat que aquestes eleccions podrien ser una violació de la resolució 1244 del Consell de Seguretat, a la qual cosa el ministre serbi per Kosovo ha respòs al cap de la missió, Joachim Ruecker, que l'11 de maig “tanqui els ulls, com ja va fer el 17 de febrer”, en referència a la data de la independència unilateral de Kosovo.\nPrecisament de cara a aquestes eleccions, l'International Crisis Group (ICG) ha publicat un informe aconsellant a la comunitat internacional de no manifestar cap mena de preferència pels partits de caire pro-occidental, tement que això pugui interferir en els resultats i afavorir precisament els partits més recelosos respecte a un eventual procés d'integració a la Unió Europea. L'ICG tem que una victòria del nacionalista Partit Radical Serbi pugui aturar aquest procés i portar a una fase de violència respecte la qüestió de Kosovo.\nSabine Fraser, una de les directives del Crisis Group, ha posat èmfasi en la necessitat d'aturar el joc dels Acords d'Associació i Estabilització (AAE), un mecanisme per establir la relació entre la Unió Europea i els països que volen integrar-s'hi: “cal que els líders de la UE no intentin amansir les forces nacionalistes oferint-los un AAE abans que Sèrbia reuneix la condició indispensable per a fer-ho: plena cooperació amb el tribunal de la Haia”.\nMalgrat tot, els mitjans serbis explicaven ahir que el Govern espanyol mirarà d'actuar com a “lobby” per afavorir precisament aquests acords amb Sèrbia. Segons B92, el ministre d'exteriors espanyol, Miguel Ángel Moratinos, desitja que Sèrbia signi l'acord “com abans millor”, perquè això garantiria “estabilitat, pau i prosperitat” a la regió. El Govern espanyol s'han negat des del principi a reconèixer la independència de Kosovo.\nSoutheast European Times: Belgrade decides to proceed with local elections in Kosovo\nInforme de l'ICG: Will the Real Serbia Please Stand Up?\nB92: EP: Serbia can't hold elections in Kosovo\nReuters: Any EU effort to swing Serb vote could backfire-ICG


Resum #2aCatH: Els tres imbatuts no afluixen\nFoto: cedida, @AEAulaHandbol, cathandbol Els tres equips imbatuts: Banyoles B i Aula, a l'esquerra, i Sant Martí Adrianenc C dreta.\nDesprés de la setena jornada tres equips continuen imbatuts amb el ple de punts: Banyoles B i Aula al grup A i Sant Martí Adrianenc C al grup B.\nEl partit de la jornada acaba en empat:\nSant Joan Despí B 23-23 SD Espanyol\nImatges del partit (Foto: Esteve Foix)\nGran partit entre dos dels favorits per estar al final en zona de "play-off", on es mantenen tots dos després del partit, igualats en tercer lloc.\nDintre de la igualtat que va presidir el partit, la primera part va ser més aviat de domini de l'equip blanc-i-blau, que va marxar al vestidor amb 11-13 favorable. A la represa els locals van capgirar el marcador fins un 21-19, que en el tram final van tornar a equilibrar els blanc-i-blaus.\nBon ambient a les grades del Salvador Gimeno (Foto: Esteve Foix)\nValldoreix 34-29 La Garriga\nEl "Valldu" continua fort a casa (@CHValldoreix)\nVa ser un bon partit en el qual el “Valldu” va acabar guanyant per mantenir la seva imbatibilitat a casa seva, que ja es va apropant als dos anys.\nDesprés d'uns inicis igualats, al descans el "Valldu" ja guanyava per 18-12 i a la represa va arribar a fer-ho de 8. Al final el bon equip visitant, amb orgull, va maquillar el resultat.\nSalle Montcada B 23-18 Sant Fost\nEl Montcada B ho ha guanyat tot a casa seva (Foto: Pedro de Lamo)\nEls santfostencs continuen a la cua després de perdre a la pista d'un dels equips que encara no ha cedit cap punt a casa aquesta temporada, on ja es va mostrat molt fort la temporada passada a 3a. Aquesta regularitat a casa, de moment, li serveix per situar-se en zona de "play-off".\nCambrils 32-25 Escola Pia Granollers\nL'equip cambrilenc després del triomf (fb Club Handbol Cambrils)\nL'equip cambrilenc encadena tres jornades sense perdre i surt de la zona de descens. Va superar un dels equips menys golejats amb una gran segona part després d'arribar-se al descans amb 14-13. La Pia es queda en zona de descens.\nMaresme Llavaneres 26-33 Sant Martí Adrianenc C\nImatge del partit (MaresmeHandbol)\nEl líder imbatut, va superar una altra prova guanyant a la pista maresmenca. Es va escapar a l'inici del partit amb un 6-12. La reacció local va portar el marcador a un 15-16 a poc de l'inici de la segona part. Això va fer despertar l'equip lila que va acabar guanyant amb autoritat i deixant el seu rival en zona de descens.\nSúria 34-26 Sant Vicenç B\nEls suriencs van obtenir el seu segon triomf i ja es van enfilant a la classificació. Després d'una primera part igualada (15-14) van rematar a la represa.\nCastelldefels 30-23 Manyanet B\nL’equip local surt de la zona de descens derrotant amb solvència l’equip visitant, que ja encadena quatre derrotes seguides. Aquest és el seu primer triomf a Can Vinader de la temporada.\nAl descans els locals ja havien obert un bon forat de 4 gols (16-12).\nBonanova At 24-26 Aula\nAlegria de l'Aula pel seu 7 de 7 (@AEAulaHandbol)\nUn dels dos equips encara imbatuts d'aquest grup va haver de suar per guanyar el derbi "col·legial" de la part alta de Barcelona.\nL'equip local va lluitar en tot moment pel triomf, però els àulics amb un joc seriós, tot i que amb algun alt-i-baix, va acabar emportant-se els dos punts.\nBanyoles B 19-18 Vallag\nEl líder és l'equip menys golejat, però l'equip taronja, que està en zona de descens, li va plantar cara en el mateix aspecte i els banyolins, que només van marcar dos gols en els últims 15 minuts, van patir per acabar fent el 7 de 7.\nS.Esteve Palautordera B 23-20 Fornells\nL'equip santestevenc amb la Copa de Campions de 3a de la temporada passada (Foto: fb Club Handol Sant Esteve de Palautordera)\nL’equip local era el més golejat, però ja dèiem a la prèvia que a casa seva podia presentar una millor imatge i així ho va fer per sorprendre un dels equips de la zona alta que, amb aquesta derrota, cau de la zona de "play-off".\nCerdanyola 38-22 Vilamajor B\nEls cerdanyolencs continuen forts i van apallissar un equip que ja encadena tres derrotes seguides. D'aquesta manera els d'Edu Gómez continuen en zona de "play-off" per darrere dels dos imbatuts.\nÈgara 32-28 Molins B\nEls egarencs van haver de treballar de valent (al descans el marcador estava en empat a 13) per aconseguir la cinquena victòria seguida. Però ho van fer i estan en zona de "play-off", mentre que el seu rival continua en zona de descens.\nGEiEG 37-24 Cornellà\nL'equip del GEiEG ha guanyat dos partits seguits a casa seva (@HandbolGEiEG)\nEls grupistes van guanyar amb contundència a casa seva per segona setmana consecutiva. L'equip ha canviat de cara en les últimes jornades per sortir de la zona de descens. Al descans els gironins guanyaven per 22-11.\nTerrassa B 33-37 JH Mataró B\nL’equip egarenc cau a la zona de descens després de perdre davant un equip mataroní molt fort ofensivament, que al descans ja dominava per 14-19.


S'amplien les restriccions d'accés als massissos de Cadiretes i l'Albera - El Gerió Digital\nA partir d'aquesta mitjanit també es restringiran els accessos a la riera de Sadernes\nDivendres, 17 d'agost de 2012 19:01h\nACN / Garrotxa, La Selva / Blanes\nEn total ja són onze els massissos que tindran l'accés restringit a partir d'aquesta mitjanit. Als de Cadiretes i l'Albera cal sumar-hi els de les Gavarres -a les comarques gironines-, el Massís dels Ports de Tortosa-Beseit, Tivissa-Vandellòs, la serralada del Montsant, les muntanyes de Prades i la Serra del Cardó-Boix -al Camp de Tarragona i l'Ebre-, i el Montsec d'Ares, el Montsec de Rúbies-Sant Mamet i Rialb-Serra d'Aubenç, a la demarcació de Lleida.\nCal recordar que el Govern ha suspès els permisos per a la realització d'activitats -incloses les agrícoles- que puguin generar perill d'incendi forestal en un total de 313 municipis d'arreu del país.\nLes investigacions sobre l'origen del foc de Ger, a la Cerdanya, encara no han conclòs\nD'altra banda, el director general de Desenvolupament Rural, Jordi Sala, va visitar aquest dijous la zona afectada per l'incendi forestal de Ger, a la Cerdanya, per tal d'avaluar les possibles conseqüències que pot tenir per a l'activitat agrícola i determinar la massa forestal afectada pel foc.\nSala va mantenir una reunió a l'Ajuntament de Ger amb el seu alcalde, Alfons Casamajor, en la qual es van analitzar els danys ocasionats per l'incendi i la incidència de la forta sequera en tota la comarca, que posa en perill les pastures..\nPel que fa a la zona forestal cremada, els tècnics de l'oficina comarcal del DAAM de Puigcerdà ja estan aconsellant les primeres mesures que cal prendre després del foc. La reunió també va servir per explorar les diverses possibilitats per fomentar el desenvolupament rural en la zona.\nL'alcalde també va demanar tenir el més aviat possible les conclusions finals de les investigacions dels agents rurals sobre l'origen del foc, investigacions que actualment encara no han finalitzat.