El Japó: d’octubre 2006\nESCÀNDOL PELS CRÈDITS AL CONSUM AL JAPÓ\nLes financeres japoneses subscriuen pòlisses de vida d'amagat dels seus clients i els suggereixen el suïcidi si no paguen el que deuen\nHan mort uns 5.000 morosos\nA primers d'octubre es va saber que les financeres i altres empreses de crèdit no bancari del Japó van recobrar l'any passat 30.000 milions de iens (200 milions d'euros) gràcies a les 52.000 assegurances de vida subscrites a nom dels seus clients. Encara que només es coneix la causa de la mort de la meitat dels titulars de les pòlisses afectades, se sap amb certesa que gairebé 5.000 van ser suïcidis.Les pòlisses se subscriuen a vegades sense el consentiment dels assegurats i s'usen en diversos casos per pressionar els clients dient-los que si no poden pagar serà millor que se suïcidin per saldar els seus deutes. La japonesa és una cultura on el sentit del deure i la responsabilitat col.lectiva tenen encara una gran importància, i per això és comú el suïcidi per rentar l'honra o per alliberar la família d'una càrrega.\nPrestamistes a la defensiva\nMalgrat els ingressos obtinguts per aquest sistema, en les últimes setmanes les companyies més importants han anunciat que deixaran d'assegurar els seus clients, a causa de la publicitat negativa que ha generat el cas, que s'ha afegit a una sèrie d'escàndols sobre les formes de recuperació dels impagats, amb assetjaments que haurien conduït molts morosos a treure's la vida. L'Agència de Serveis Financers va obligar al maig Aiful, la tercera companyia més gran del sector, a suspendre gran part de les seves activitats durant 25 dies, com a sanció.En molts casos, els préstecs al consum, originàriament concedits per bancs, van a parar a les carteres de les societats de crèdit, que figuren com a avalistes, i per això els assumeixen quan els clients deixen de pagar les seves quotes i s'encarreguen de cobrar-los amb uns recàrrecs d'usura i amb tècniques de pressió clarament il.legals.\nEn l'actualitat, el límit màxim dels tipus d'interès se situa gairebé al 30%, malgrat que el tipus oficial del Banc del Japó no arriba a l'1%. El Partit Liberal Democràtic, del primer ministre Shinzo Abe, va aprovar aquest mes rebaixar el límit autoritzat al 20%. No obstant, hi haurà un període de transició de cinc anys, que ha estat àmpliament criticat perquè representa una concessió al sector.Per la seva part, dins de la seva campanya de millora d'imatge, set de les empreses de crèdit més importants del Japó van anunciar al març la seva idea de dedicar 25.000 milions de iens (166 milions d'euros) a "ajudar" els seus clients més endeutats, però el primer d'octubre van anunciar que suspenien el projecte pels plans del Govern per controlar el sector.\nEls prestamistes són un grup de pressió important, ja que contribueixen a finançar les campanyes de partits polítics i gasten a l'any uns 70.000 milions de iens (466 milions d'euros) en publicitat agressiva per incitar al consum fàcil. Dins de les seves pràctiques comercials hi ha la concessió de crèdits de fins a mig milió de iens (més de 3.000 euros) als seus milers de caixers automàtics, sense cap tipus de garantia i només identificant-se mitjançant el carnet de conduir o la targeta de la seguretat social.\nAlgunes societats de crèdit destaquen en la seva publicitat que el tipus d'interès és zero si els diners es tornen abans d'una setmana, cosa que està sent extraordinàriament atractiva. "Molts clients de les companyies de crèdit al consum no pensen en com són d'alts els tipus d'interès, i els prestamistes no donen explicacions suficients", declara l'advocat Kenji Utsunomiya, especialitzat en aquests assumptes.La publicitat i els caixers aconsegueixen captar molts clients amb un nivell baix d'ingressos, que després es veuen atrapats en una bola de crèdits nous per poder pagar deutes anteriors. Les empreses es defensen dient que, si sol.liciten garanties estrictes, un gran nombre de sol.licituds seran rebutjades, i abocaran els consumidors als usurers tradicionals, verdaders taurons del mercat il.legal de préstecs.\nPublicado por Jordi Juste los 1:16 a. m.\nEtiquetas: crèdits al consum, morosos, suïcidis\n1.200 anys d'història surten de processó\nCRÒNICA DESDE KYOTO // JORDI JUSTE\nUna de les imatges més curioses de la festa Jidai Matsuri (festival de les èpoques) és la de l'alcalde i el governador de la província de Kyoto. Diumenge passat, com cada any, van recórrer junts la part antiga. Ho van fer a dalt d'un carruatge de principis del segle XX, vestits amb quimonos espectaculars i pentinats com cortesans medievals. Seria una cosa així com si el president de Catalunya i l'alcalde de Barcelona anessin des del Saló del Tinell a la basílica de la Mercè disfressats de membres del Consell de Cent.\nEl 22 d'octubre és una de les tres grans festes de Kyoto. Les altres dues són Aoi Matsuri, al maig, i el Gion Matsuri, al juliol. El dia del Jidai Matsuri se celebra la fundació de Heian Kyo, l'actual Kyoto, fa més de 1.200 anys, concretament el 22 d'octubre del 794, dia en què l'emperador Kammu va escollir el lloc conegut com a Yamashiro per establir-hi la cort. L'efemèride es commemora des del 1895, és a dir gairebé 30 anys després de perdre la capitalitat a favor de l'antiga Edo, rebatejada com a Tòquio.\nL'acte central de la festa és la processó entre el palau imperial i el gran santuari sintoista de Heian, que s'obre amb els dos omikoshi (santuaris portàtils) del primer i l'últim emperadors que van tenir la seva cort a Kyoto. Darrere seu desfilen unes 2.000 persones que llueixen vestits de les diferents èpoques que marquen la història de Kyoto com a capital. Aquesta vegada, el Jidai Matsuri ha estat diumenge, de manera que el caos circulatori ha estat inferior al d'altres anys. De totes maneres, les més de 300.000 persones que hi ha apostades al llarg dels dos quilòmetres de recorregut van col.lapsar durant sis hores bona part de la ciutat.\nKyoto és una ciutat moderna que té una població d'aproximadament un milió i mig d'habitants i forma part de la gran àrea metropolitana de Kansai, centrada en Osaka, i amb més de 10 milions de persones. No obstant, l'ànima de la ciutat és la seva història, i per això els seus ciutadans i institucions es bolquen a celebrar-la constantment, i amb especial afany en els seus tres grans festivals.Els habitants de Kyoto saben que la capital política, econòmica i cultural està a Tòquio i que Osaka té una potència industrial i comercial amb la qual Kyoto no pot competir. Però ells tenen l'orgull de la història, de saber que molts dels moments clau del passat es van produir aquí, i que la seva ciutat acumula més monuments arquitectònics que cap altre lloc del país. És una cosa que reconeixen també els centenars de milers de japonesos que van a visitar-la en massa cada any, a la tardor i a la primavera.\nAvui, Kyoto és coneguda en molts llocs del món gràcies al protocol per frenar l'emissió de gasos d'efecte hivernacle, que es va firmar aquí el 1997. Una altra efemèride que potser en el futur s'afegirà a la llista de commemoracions del passat de la ciutat. De moment, aquest any, la temperatura màxima el dia de Jidai Matsuri ha superat els 20 graus, una dada que invita a la preocupació sobre el canvi climàtic. El sector turístic adverteix que el retard del fred pot provocar cancel.lacions de viatges a Kyoto.\nPublicado por Jordi Juste los 9:22 p. m.\nI per postres, l'anglès\nBunmei Ibuki, ministre d'Educació japonès des del setembre, s'ha estrenat explicant amb una metàfora la seva oposició al fet que es generalitzi l'ensenyament de l'anglès a l'escola primària. Segons Ibuki, hi ha assignatures, com la llengua japonesa, que contenen les proteïnes i hidrats de carboni necessaris per al cervell dels nens. En canvi, altres idiomes, com l'anglès, són llaminadures que es poden menjar només després d'ingerir l'aliment necessari.La seva opinió era esperada. Un comitè oficial va recomanar al març que s'impartís una hora setmanal d'anglès a cinquè i sisè de primària, és a dir entre els 10 i 12 anys. En l'actualitat, és obligatori a l'ensenyament secundari, a partir dels 13 anys, i al batxillerat, i normalment se segueix estudiant a la universitat. Els tres cicles sumen vuit anys, però tot i això la majoria es confessa incapaç d'usar l'anglès hàbilment.\nAmb la llarguíssima crisi dels 90 i l'acceleració de la globalització, molts japonesos van prendre consciència de la importància de saber anglès. Es va produir una expansió de les escoles d'idiomes, fins al punt que és difícil trobar una estació de tren transitada que no tingui al davant alguna de les més de 600 delegacions de Nova, el gran colós del sector.Avui, l'anglès és omnipresent en la vida japonesa. Hi ha infinitat de paraules angleses que es colen cada dia en els mitjans de comunicació i, fins i tot, en el sil.labari katakana. A les grans ciutats, moltíssimes indicacions estan en anglès. Ja hi ha tres diaris nacionals amb una edició anglesa i els principals informatius de la televisió pública s'emeten en dual. A més a més, tots els equips de beisbol compten amb jugadors nord-americans que només parlen aquesta llengua.\nTot i aquesta realitat, encara queden intel.lectuals que posen en dubte la necessitat d'abraçar l'anglès en detriment de llengües més pròximes com el xinès, encara que en general és un debat superat. No obstant, des que l'exprimer ministre Junichiro Koizumi va impulsar la creació del comitè per a l'estudi de l'anglès en les primeres etapes de l'ensenyament, van sorgir opinions a favor i en contra. El 2005, un estudi del Ministeri d'Educació mostrava que el 71% dels pares recolzaven la mesura, mentre que el 54% de professors s'hi oposaven.\nKoizumi parla anglès amb fluïdesa i és un admirador confés d'aspectes de la cultura popular nord-americana, com la música d'Elvis Presley, fet que va centrar bona part de l'atenció pública durant el seu mandat. En canvi, el nou primer ministre, Shinzo Abe, ha enfocat les seves prioritats educatives en el patriotisme i en la necessitat d'augmentar les habilitats escolàstiques dels nens, i per això és presumible que l'esforç del seu Govern se centri en el japonès.\nEl nord-americà Michael Parrish, professor d'anglès a la Universitat de Ritsumeikan de Kyoto, es mostra comprensiu amb els partidaris i els detractors de l'ensenyament primerenc de l'anglès: "No és tan important l'edat per començar com el mètode. Si deixen de costat la gramàtica i no s'ensenya amb professors preparats, l'únic que aconseguiran és que els nens acabin odiant l'anglès".\nUn motiu de les dificultats dels japonesos amb l'anglès és que potencien la gramàtica i la traducció i estudien per aprovar exàmens, sense entrar en l'ús pràctic de la llengua. Però hi ha altres dificultats, com la gran diferència fonètica amb el japonès, que només té cinc vocals --idèntiques a les del castellà--, i on totes les consonants menys l'ena van seguides d'una vocal. A aquestes dificultats, Mitsumasa Taniyama, un jubilat resident a Nara, n'hi afegeix dues més, una de psicològica i una altra de cultural: "Els japonesos som tímids. A més, hi ha un refrany que diu que el silenci és or".\nLes empreses importants exigeixen l'anglès als seus nous empleats i les famílies amb consciència i diners complementen amb cursos, viatges o cars sistemes d'aprenentatge domèstic les carències de l'educació pública.Dit d'una altra forma: les llaminadures del ministre Ibuki són només per als nens de famílies amb proteïnes i hidrats de carboni en abundància.\nPublicado por Jordi Juste los 8:52 p. m.\nTeranyina de cables a la ciutat mil.lenària\nEl nou primer ministre japonès, Shinzo Abe, va arribar al càrrec fa tres setmanes amb un programa titulat Cap a un país bonic, és a dir, que valora "la cultura, la tradició, la història i la naturalesa". És un objectiu encomiable i una tasca àrdua per a un estat que ha subordinat massa la seva bellesa al creixement econòmic.\nUna mesura desitjable seria accelerar els plans de l'Administració per enterrar els omnipresents cables, una de les visions que més sorprèn els estrangers quan arriben al Japó. No importa si entren per Tòquio, Osaka o Nagoya. Quan surten de l'aeroport comencen a veure cables i més cables, sostinguts per aparatosos pals de formigó. Molts senten una primera decepció davant aquesta electrificant visió, però pensen que potser és només la cara lletja del Japó modern i mantenen l'esperança d'arribar a Kyoto i trobar una bella ciutat, lliure de les servituds del progrés.Quan avancen pel caos urbanístic de la megalòpolis de 610 quilòmetres quadrats, que habiten uns 60 milions de persones entre les regions de Kanto i Kansai, somien arribar a la mil.lenària Kyoto, l'antiga capital, la ciutat dels mil temples budistes i santuaris sintoistes.\nTotes aquestes meravelles existeixen, però s'han de buscar darrere d'edificis moderns i anodins, i les omnipresents línies elèctriques que travessen per tot arreu. En no poques vies urbanes la quantitat de cables és tan gran que un té la sensació de trobar-se sota d'una teranyina d'alt voltatge, que en qualsevol moment el pot atrapar. Moltíssimes vegades, les torres de formigó s'han instal.lat davant de l'entrada d'un edifici antiquíssim o d'un santuari sintoista.\nAls habitants de Kyoto, orgullosos de la seva història i gelosos de la seva bellesa, no els sembla importar gaire. "Shikataganai" (què hi farem), diuen resignats, com a bons japonesos. El cert és que molts confessen que ja no veuen ni cables ni pals i algun arriba a dir que si no hi fossin li faria la sensació d'estar al camp, lluny d'aquest progrés tecnològic que avui els identifica com a poble.Kyoto atresora progrés i tradició. Té edificis preciosos i escenaris naturals que deixen sense alè. Cirerers en flor a la primavera i aurons envermellits a la tardor.\nKyoto és també seu de prestigioses universitats, d'empreses de tecnologia punta com ara Kyocera, Omron o Shimadzu, de gegants financers com Aiful i de factories com la de Mitsubishi Motors.El turisme és important per a l'economia de la ciutat, però és majoritàriament nacional i els japonesos semblen haver desenvolupat una prodigiosa habilitat per especialitzar la mirada en les coses belles i desdenyar allò que és groller.\nA més a més, diuen que tenir els cables a l'aire és més barat i facilita la seva reparació en cas de terratrèmols o de tifons.\nPer ara, fins a veure en què queden les bones intencions de Shinzo Abe, caldrà aconsellar als viatgers que arriben de fora que, si volen tenir fotos de Kyoto sense cables ni pals de formigó, s'instal.lin un bon programa per poder retocar-les a l'ordinador.\nPublicado por Jordi Juste los 7:22 p. m.\nLes dues corees al Japó\nEl Japó té 127 milions d'habitants, entre els quals hi ha uns dos milions d'estrangers. D'aquests últims, gairebé una tercera part --més de 650.000 immigrants-- són originaris de les dues Corees. Els del sud no tenen problemes, però els del nord són víctimes d'amenaces telefòniques i per correu a casa seva i verbals quan surten al carrer.La majoria han nascut en territori japonès, ja que són fills, néts o besnéts dels centenars de milers de treballadors que van travessar durant la primera meitat del segle XX el mar del Japó. Molts d'aquests coreans van ser traslladats per la força, després de l'ocupació japonesa. No obstant això, alguns experts en immigració sostenen que els coreans que s'han quedat a viure al Japó són els que van emigrar voluntàriament.\nExisteixen concentracions importants de coreans com la del barri de Tsuruhashi, al sud d'Osaka. La barriada és famosa pel seu mercat, ric en especialitats del país veí, com el kimuchi (envinagrats picants) i pels nombrosos restaurants de carn rostida. Passejant pels carrerons és fàcil sentir parlar en coreà dependents i clients. Però en la majoria dels casos, els coreans residents al Japó passen desapercebuts. Molts han adoptat noms japonesos per a la seva vida pública i es reserven els coreans per a l'ambient familiar o per a les seves relacions amb altres membres de la comunitat. Però hi ha excepcions, com la del milionari Masayoshi Son, que no ha renunciat al seu cognom coreà.\nParlar de "comunitat única" és difícil, perquè en realitat els coreans estan gairebé tan dividits aquí com a la península de Corea. S'hi poden trobar dues associacions: Mindan, partidària del règim de Seül, i Chongryon, que és favorable al de Pyongyang. Els membres de la primera entitat tenen la nacionalitat de la República de Corea, l'únic estat coreà reconegut oficialment pel Japó. Els de la segona retenen la de l'estat que va deixar d'existir després de la guerra de Corea. Actualment, els partidaris del nord són una quarta part. El seu nombre s'ha vist reduït els últims anys, especialment després de reconèixer Pyongyang el segrest de japonesos durant els anys 70 i 80, i al transcendir que membres de l'organització hi podrien estar implicats.\nTot i ser minoritaris, els coreans fidels a Pyongyang són en molts aspectes els més actius. Gestionen 60 escoles i nombrosos locals de reunió, que a més actuen com a ambaixades en la pràctica, ja que el Japó no manté relacions amb la República Popular Democràtica de Corea. A més, organitzen viatges a Corea del Nord i tenen empreses especialitzades a comerciar amb el seu país, al qual envien diners per pal.liar les penúries que passen els seus familiars. També són, òbviament, els que més pateixen els avatars polítics derivats de les relacions internacionals.Els nord-coreans pateixen l'impacte econòmic de les sancions econòmiques imposades pel Japó. I el que és pitjor, cada pas de Pyongyang per dotar-se d'un arsenal nuclear suposa una nova onada d'amenaces telefòniques, per carta i personals. Freqüentment se'ls acusa d'exportar a Corea del Nord peces i material per al programa d'armament nuclear del president Kim Jong-il. Sense anar més lluny, la setmana passada un ultradretà, de 27 anys, va ser detingut per la policia per haver enviat a una seu de Chongryon una carta amb greus amenaces acompanyada d'un tros d'un dit seu. La pràctica de tallar-se un dit és comuna entre els yakuza, els mafiosos japonesos.\nPer la seva part, els partidaris del sud passen més desapercebuts. Defensen els drets dels seus associats i organitzen activitats culturals dedicades a mantenir la seva identitat i a promoure els valors coreans entre els japonesos. Però, a diferència dels seus compatriotes del nord, són partidaris d'integrar-se plenament en la societat japonesa. Per exemple, Mindan reclama el dret dels coreans a ser funcionaris i a votar en les eleccions locals, cosa que rebutja Chongryon.\nPossiblement, aquesta voluntat d'integrar-se a la societat del Japó és la responsable que cada any uns 10.000 coreans adoptin la nacionalitat japonesa. A més, avui, més del 80% dels membres d'aquesta comunitat es casen amb japonesos.\nSaheja, una coreana de 25 anys, que a més de japonès parla espanyol amb fluïdesa, confessa que quan va viatjar a Corea per primera vegada, fa alguns anys, es va sentir frustrada per no poder-se comunicar en coreà. "Els coreans parlem en japonès, també entre nosaltres. A casa només fem servir algunes paraules coreanes barrejades amb el japonès. Els avis sí que el parlaven, però els pares ja no. Jo ara he començat a estudiar-lo", afirma, mentre ensenya orgullosa el seu vestit tradicional a Kyoto.\nPublicado por Jordi Juste los 10:34 p. m.\nLes amenaces de Corea del Nord posen a prova Shinzo Abe\nJapó podria imposar sancions econòmiques\nAbe vol reformar la Constitució pacifista\nL'anunci, dimarts passat, per Corea del Nord que realitzarà proves nuclears ha servit perquè el nou primer ministre japonès, Shinzo Abe, mostri la seva anunciada política de fermesa respecte al règim comunista. Abe incia diumenge que ve un viatge a Pequín i Seül per a reunir-se amb els presidents de Xina, Hu Jintao, i de Corea del Sud, Roh Moo-hyun, amb els quals intentarà concertar una resposta a Pyongyang. Ahir el mandatari nipón va afirmar en el Parlament la seva intenció d'imposar sancions econòmiques en solitari si és necessari, encara que de moment sembla que Tòquio prefereix jugar la carta de la diplomàcia.\n?Hi ha d'haver una discussió a Nacions Unides que permeti dir-li a Corea del Nord que si segueix així la seva situació s'agreujarà?, va respondre Abe ahir a la pregunta d'un parlamentari. Mentre, a Nova York, el Japó i els Estats Units van pressionar perquè el Consell de Seguretat de Nacions Unides emetés un missatge ferm, al que Rússia i Xina es van mostrar reticents.\nLa present crisi és un nou capítol en l'enfrontament entre Corea del Nord i la comunitat internacional pels plans del règim comunista de desenvolupar el seu arsenal nuclear. Es creu que en l'actualitat Pyongyang posseïx ja diverses bombes i míssils per a arribar a com a mínim tot el territori del Japó, país en el qual Estats Units compta, a més d'amb nombrosos interessos econòmics, amb més de 30.000 soldats permanentment estacionats.\nEl primer ministre japonès va defensar repetidament abans d'arribar al càrrec la necessitat d'adoptar una postura ferma respecte a Corea del Nord, tant pels japonesos segrestats en els anys 80, com pels plans nuclears. Després dels assajos balístics fallits de juliol passat, Abe, que era el portaveu del govern de Junichiro Koizumi, va arribar a declarar que el Japó hauria de pensar en dotar-se de la capacitat militar per a realitzar atacs preventius.\nEs tracta d'un dels motius pels quals el nou líder defensa la necessitat de reformar la Constitució pacifista imposada el 1947 pels Estats Units, per a donar cabuda a les Forces d'Autodefensa i donar-los un rol equiparable al de l?exèrcit de qualsevol altre país, cosa que es veu amb especial preocupació a Corea i a la Xina, país amb el qual Japó manté litigis fronterers i disputes tant pel suport de Tòquio a Taiwán com pel lideratge polític i econòmic en la regió.\nAbe, el primer mandatari japonès nascut després de la segona guerra mundial, s'estrena en el càrrec amb el penjament de ?falcó? a causa dels seus plans de dotar el Japó d'una major capacitat d'intervenció en assumptes militars, així com per la seva actitud respecte al passat, ja que s'ha mostrat repetidament partidari que la història que s'ensenya als nens japonesos posi més èmfasis en els aspectes positius, postura que s'interpreta com un intent d'amagar les atrocitats comeses pel Japó a la resta d'Àsia en la primera meitat del segle XX.\nL'article 9 de la Constitució japonesa diu: ?Aspirant sincerament a una pau internacional basada en la justícia i l'ordre, el poble japonès renúncia per a sempre a la guerra com dret sobirà de la nació i a l'ús de la força com mitjà de resoldre disputes internacionals.\nPer a complir l'objectiu del paràgraf precedent, les forces de terra, mar i aire, així com qualsevol altre potencial bèl·lic, no serà mantingut mai. El dret a la bel·ligerància de l'Estat no serà reconegut?.\nA pesar de la claredat de la prohibició constitucional, la guerra freda, i en particular la guerra de Corea, van convertir el Japó en una peça bàsica de l'estratègia de seguretat dels Estats Units, que no només va permetre sinó que va impulsar la creació de les anomenades ?Forces d'Autodefensa?, que són en realitat unes de les forces armades més ben dotades de la zona, encara que no posseïxen l'armament nuclear amb que si conten la Xina, Rússia, els Estats Units i, probablement, Corea del Nord.\nPublicado por Jordi Juste los 7:46 p. m.\nLes amenaces de Corea del Nord posen a prova Shinz...


El tram del carrer Pintor Fortuny entre Samaranch i Clavé canviarà el sentit de circulació per reduir el trànsit -\ngen. 27, 2021 Mobilitat\nEl tram del carrer Pintor Fortuny que va entre els carrers Francesc Samarach i Anselm Clavé canviarà l’actual sentit de circulació per tal de reduir el trànsit de vehicles en tot aquest carrer. Aquesta és la principal conclusió de la reunió que aquesta setmana han mantingut dos representants dels veïns amb l’alcalde de la vila, Xavi Paz i el regidor de Mobilitat, Àlex Herrero.\nD’aquesta manera es vol evitar l’excés de trànsit que hi ha en aquest carrer sobretot de vehicles que, per estalviar-se la cua provocada pel semàfor del carrer Verdaguer, passen pel Pintor Fortuny per enllaçar amb el carrer Clavé. Quan s’apliqui el canvi de sentit els vehicles que arribin a la cruïlla amb el carrer Samaranch es veuran obligats a girar a la dreta, direcció al barri de La Pau.\nEn un comunicat distribuït en el grup de WhatsApp de veïns del carrer, les bústies particulars i les porteries dels blocs d’habitatges, s’informa del contingut d’aquesta primera reunió indicant que “creiem que és la millor proposta a acceptar de forma generalitzada”. També s’explica que a principis de febrer “ens tornarem a reunir amb alcaldia per conformar aquesta opció de circulació i per seguir avançant en el tema de l’aparcament i aconseguir donar-li la solució desitjada -si no per tots- per la gran majoria de veïns”.\nInstància amb 207 signatures\nEl 6 d’octubre de 2020 els veïns del Pintor Fortuny van presentar una instància a l’Ajuntament recolzada per 207 firmes de veïns, propietaris i usuaris del carrer, on es demanaven solucions per reduir l’excés de circulació i de vehicles aparcats en aquest carrer. (www.elllaç.cat/Veïns del Pintor Fortuny presenten una instància a l’Ajuntament per reduir l’excés de circulació i de vehicles aparcats al carrer).\nPel que a les mesures per reduir l’aparcament “serà un tema a tractar en futures reunions, a l’espera de l’aprovació dels pressupostos per aquest 2021”, es diu als veïns en el comunicat. També se’ls informa que els seus representants han demanat “vuit testos més per a col·locar en llocs estratègics del carrer per evitar les molèsties als pisos baixos, portes particulars i perruqueria principalment”.


L’alcaldessa de Barcelona, Ada Colau, ha retret aquest dijous al PP i Cs que “estiguin blanquejant” Vox amb la seva entrada a les institucions d’Andalusia, i ha demanat a l’aspirant a alcalde per Barcelona Manuel Valls que decideixi si segueix amb Cs després de les seves crítiques a la formació de Santiago Abascal.\nEn declaracions als mitjans a la inauguració de la Ciutat dels Somnis a Fira de Barcelona, ha qualificat els acords a Andalusia com a preocupants perquè ha titllat Vox d'”una formació d’extrema dreta, profundament masclista, profundament homòfoba i profundament racista”.\nColau ha remarcat que Vox és una formació “contrària als valors bàsics i fonamentals de la democràcia”, i ha considerat que les forces democràtiques haurien de posar una ‘línia vermella’ per evitar normalitzar la seva presència a les institucions.\nL’alcaldessa de Barcelona ha retret a Cs “on queda la seva coherència” si després de presentar-se com una força renovadora, acaba normalitzant la presència de Vox, que ha dit que no es tracta d’una força política més.\nAixí mateix, ha demanat a l’aspirant a alcalde de Barcelona Manuel Valls, que ha recordat que va ser molt crític amb pactar amb Vox, que decideixi “si trenca amb Cs o on queda la seva coherència”.\nColau ha interpel·lat l’exprimer ministre francès: “Ell havia estat molt crític amb la formació d’extrema dreta Vox i havia dit que no calia pactar. El seu partit, Cs, ha pactat amb Vox. Per tant haurà de decidir si deixa de presentar-se amb Cs o on queda la seva coherència després d’haver estat tan crític amb Vox i que la seva formació estigui normalitzant i blanquejant una formació d’extrema dreta”.


Nou professionals aspiren a la plaça de gerent del Consorci de Residus V5 - Portal de Xàtiva\nInicio Sociedad Nou professionals aspiren a la plaça de gerent del Consorci de Residus...\nNou professionals aspiren a la plaça de gerent del Consorci de Residus V5\nEl COR aprova la constitució d’una subcomissió per a avaluar les oferta de terrenys per a situar les noves plantes de tractament, de transferència i d’eliminació\nEl Consorci de Residus V5, que gestiona el fem de La Costera, La Safor, La Vall d’Albaida, La Canal de Navarrés i la Vall d’Aiora-Cofrents i té seu a Xàtiva, ha rebut deu currículum de professionals que desitgen ocupar el lloc de gerent. Encara que els deu aspirants compleixen els requisits de ser llicenciats i tenir coneixements acreditats de valencià, un d’ells va presentar la seua candidatura fora de termini. Les candidatures no són definitives i les persones que ho desitgen podran presentar al·legacions fins al 6 de maig.\nD’altra banda, el Consorci ha anunciat la pròxima constitució de la subcomissió de govern que debatrà sobre la futura ubicació de les diferents plantes de tractament, de transferència i d’eliminació. Estarà formada pels vicepresidents de l’organisme, així com pels alcaldes o representants dels municipis que hagen presentat alguna oferta de terreny. Amb aquest debat previ es busca fomentar el màxim consens entre els dirigents polítics de les diferents comarques.\nLa convocatòria per a ocupar el lloc d’alta direcció, previst en els estatuts, es regeix per un concurs de mèrits en el qual els aspirants hauran d’acreditar la seua competència i capacitació. El president del Consorci, Roger Cerdà, ha informat a la Junta de Govern de la recepció d’una desena de curriculums d’aspirants a la plaça de gerent i només un fora de termini. Segons el Consorci, la setmana que ve es farà publica la relació de definitiva dels aspirants una vegada resoltes les al·legacions que es pogueren presentar. El següent pas del procés serà la valoració dels currículum per part dels tècnics per a passar a una posterior entrevista personal.\nEl Consorci va aprovar contractar un gerent donada la necessitat de «professionalitzar» el funcionament de l’entitat per a donar resposta als múltiples fronts lligats a la política de residus en el territori, l’únic de la C. Valenciana que manca d’infraestructures pròpies de tractament dins del Pla Zonal. Entre les funcions assignades al gerent figuren l’execució dels acords adoptats pels òrgans col·legiats del COR, la contractació d’obres, el contacte permanent amb els responsables polítics —municipals i autonòmics— o la promoció de l’educació ambiental i de la participació dels agents socials en l’organisme.\nEl màxim acord per a les noves plantes D’altra banda, la Junta de Govern també ha sigut informada de la constitució de la futura subcomissió de govern, que estudiarà les diverses proposicions per a la ubicació de les plantes de tractament, de transferència i d’eliminació. El Consorci de Residus va sol·licitar a la Generalitat que estudiara la paralització de la planta de de Llanera de Ranes per a reconsiderar tot el pla de gestió i configurar un nou mapa d’instal·lacions. L’objectiu marcat pel nou equip de govern és aconseguir el màxim acord entre les cinc comarques, tant en l’àmbit polític com entre la ciutadania i poder desencallar al llarg del mandat la construcció dels equipaments. Els municipis disposen fins al 16 de maig per a fer arribar les seues propostes d’ubicació.\nLa subcomissió estaria formada pels vicepresidents Joan Piquer, director general de Canvi Climàtic i Qualitat Ambiental de la Generalitat; Vicent Muñoz, per la Font de la Figuera; Antonio García, per Ròtova; Antonio Vicente Lluch, per Llanera de Ranes; i Miguel Ángel Picornell, per Gandia. A aquests se sumaran els representants dels municipis que presenten alguna proposta de terrenys. Després d’avaluar les diferents proposicions, la comissió elevarà el seu dictamen a l’assemblea del COR amb la intenció de buscar un acord amb el màxim consens.


Economia – Pàgina 16 – INTERSINDICAL – CONFEDERACIÓ SINDICAL CATALANA\nArchives for Economia - Page 16\n@csc 15/05/2014 Reforma fiscal i justícia tributària2014-05-15T17:49:22+01:00 Economia\n@csc 12/05/2014 David contra Goliat2014-05-12T19:03:21+01:00 Economia\nL’estat francès se sotmet també a l’austericidi\n@csc 18/04/2014 L’estat francès se sotmet també a l’austericidi2014-04-18T13:21:19+01:00 Economia\nEl primer ministre francès, Manuel Valls Sorprèn l'obstinació a aplicar polítiques que només generen sofriment als qui no són responsables dels excessos financers | El Govern francès congela les pensions , els sous dels funcionaris i les prestacions Rosa Pau - Diu el diari Le Monde en el seu editorial d'aquest dijous que els francesos "estan deprimits o irritats i ja no donen molt crèdit als governants ". La frase ve a ser un calc de les que s'utilitzen en altres països del sud d'Europa- Espanya, sense anar més lluny, però també Grècia , Portugal o Itàlia- per definir l'ambient social imperant. A l'estat espanyol això és així -l'enuig i la desafecció ciutadana- des de fa ja uns anys, però a França es presenta com una novetat. Perquè és un país més ric -la segona economia d'Europa després d'Alemanya- i perquè fins ara s'havien anat lliurant de les tisorades o aquests es venien com una operació gairebé cosmètica en comparació amb les pujades d'impostos als rics . Ara tot sembla haver canviat. I això que no fa ni dos anys que els francesos van votar massivament un programa electoral, el de l'actual president de la República, François Hollande , que…\n@csc 02/04/2014 Assetjament, una altra cara amarga de la crisi2014-04-02T09:57:39+01:00 Economia\nFont: El Punt Avui | Article de Paula Mateu Els experts detecten un augment dels casos de ‘mobbing' els darrers anys vinculats a la por de perdre la feina per l'alta taxa d'atur i l'apoderament dels directius més agressius Que, atesa la situació del mercat laboral, a una persona li resulta complicat trobar una altra feina si és acomiadada o abandona el seu lloc de treball, és un fet. I això provoca en molts treballadors por de perdre el seu lloc. Per altra banda, els darrers anys, els directius més agressius i especialistes a reduir costos i també plantilles han pres més importància en la direcció de moltes empreses privades i públiques. Dos fenòmens associats a la crisi que, segons els experts en la qüestió, són un caldo de cultiu per a l'augment de l'assetjament laboral. Així ho diu, per exemple, el professor de la Universidad de Alcalá de Henares Iñaki Piñuel, que calcula que el nombre de casos ha crescut un 40% en els anys de la crisi. Piñuel defineix l'assetjament laboral com un maltractament continuat que es produeix al lloc de treball i que té com a objectiu truncar la resistència psicològica d'una persona vulnerant la seva…\nLa nova reforma fiscal\n@csc 29/03/2014 La nova reforma fiscal2014-03-29T21:46:01+01:00 Economia\nArticle del catedràtic Santiago Niño Becerra publicat el passat 22/03/2014 Font: El Punt Avui Divendres passat el comitè d'experts nomenat pel senyor ministre d'Hisenda va lliurar les seves idees i suggeriments per a la nova reforma fiscal que el govern s'ha compromès a presentar abans de l'estiu; també conté recomanacions sobre pensions. Interessants alguns punts: 1) L'accent està posat en la imposició indirecta, sense pal·liatius ni matisacions. 2) Cerca l'augment de recaptació fiscal augmentant bases imposables i reduint tipus, és a dir, eliminant deduccions i bonificacions i disminuint els tipus que s'apliquen sobre aquestes bases. Penso que l'invent funcionarà si, i només si, es produeix un sòlid creixement econòmic. 3) El model fiscal proposat és semblant al que va instaurar als EUA l'administració Reagan. Pot veure's a les hemeroteques els efectes de tal model. 4) L'IVA és l'impost que es vol augmentar per compensar la rebaixa de l'IRPF que es planteja. S'argumenta que l'IVA és neutral, però penso que no és així: no suposa el mateix l'IVA d'un litre de gasolina per a una renda de euros anuals que per a una altra de euros. Cert: l'IVA podria ser un impost molt progressiu, però no amb la seva estructura actual.…


L'Illa de Còmic: de desembre 2018\nBang Ediciones (2) / Mamut Cómics (2): la col·lecció El meu primer còmic 6+ anys\n[Darrera actualització: 31 de juliol de 2020]\nBang ediciones és una editorial catalana especialitzada en còmics, fundada l'any 2004.\nEl 2008 va crear la línia editorial Mamut Cómics, dedicada al còmic i a l'àlbum il·lustrat infantils. Mamut és una línia editorial composta, a dia d'avui, de nout col·leccions diferents. D'aquestes, n'hi ha sis que són de còmic i tres, d'àlbum il·lustrat. De les sis de còmic, n'hi ha cinc que tenen la seva corresponent edició en català: El meu primer còmic 3+ anys, El meu primer còmic 6+ anys, El meu primer còmic 9+ anys, Golden Age i Mamut llest. La col·lecció Mamut & Wistiti és l'única que no té edició en català.\nAquesta entrada està dedicada a la col·lecció El meu primer còmic 6+ anys. A dia d'avui (juliol de 2020), està composta de 28 volums.\nEL MEU PRIMER CÒMIC 6+ ANYS\nEntre 48 i 64 pàgines\nRústica amb puntes rodones\nL'infant està familiaritzat amb el llenguatge visual i ja està en contacte amb les paraules. Les històries connecten amb la seu univers ple de fantasia, aventures, màgia, somnis humor... on no falta el seu entorn, la família i els amics.\nCaracterístiques: 56 pàgines, màxim 6 vinyetes per pàgina, enquadernació en rústica, històries amb text senzill (frases curtes i simples, amb lletra de pal) i vinyetes grans i de colors vius.\nNota: al web de Mamut, els còmics estan ordenats per col·leccions.\nEn Cosmorratolí i la bombeta estan perduts, però no al parc o al centre comercial, sinó a l’univers! Viu les aventures més boges de l’espai. Autor: Fermín Solís\n- En Cosmorratolí i la Bombeta: Sembla que vol ploure\n- En Cosmorratolí i la Bombeta 2: Pollastre a la vista!\n- En Cosmorratolí i la Bombeta 3: Patatator cuit!\n- En Cosmorratolí i la Bombeta 4: El planeta Confit\nMarcopola és una illa viatgera. Amb el seu amic, en Llibre, descobreixen el món amb tots els perills que això comporta. No et perdis els viatges emocionants d’en Marcopola! Autor: Jacobo\n- Marcopola, l'illa remadora: L'origen d'en Marcopola\n- Marcopola, l'illa remadora 2: Els pirates de la lluna\n- Marcopola, l'illa remadora 3: Dragoneta\n- Marcopola: l'illa remadora 4: Àvia power\nL'avi d’en Martí posseeix un llibre d'allò més increïble. Descobreix el món fantàstic d’en Martí i de la seva família. Autor: Marc Brocal\n- Les vacances d'en Martí amb el seu avi\n- En Martí a Copiòpolis\nEn Robert i els seus amics viuen al bosc però això no els impedeix tenir dies bons i dies dolents. L'amistat és un bé molt preuat i de vegades difícil de conservar.Autor: Lucie Deroin\n- En Robert i els seus amics\n- En Robert i els seus amics 2. Touffik\nLa Lily és una nena que viurà un veritable malson, els insectes prenen el poder i capturen a la seva família. Ella i els seus nous amics hauran d'enginyar un bon pla per trobar-la. Autor: Pep Brocal\n- Lily Megamosca: El món cap per avall\n- Lily Megamosca 2: Contra en Corqui el cruel\nEl SuperMax era el superheroi millor pentinat de l'univers, fins que... No, no anem a explicar la història, ¡llegeix-la! De debò, no et pots perdre les aventures del nostre amic tubercle. Autor: Artur Laperla\n- Superpatata: L'origen de Super Patata\n- Superpatata 2: Zort III, el rei extraterrestre\n- Superpatata 3: El mini-portal temporal\n- Superpatata 4: La venjança de Malícia la Maligna\n- Superpatata 5: Els robots del professor Cargol\n- Superpatata 6: Supersuperpatata\n- Superpatata 7: La revenja del doctor Malvas\n- Superpatata 8:\n- Superpatata 9:\nL’Olaf i els seus amics van de pícnic però el dia planejat no sortirà com preveien. Una ajuda inesperada vindrà del cel! Autor: Pep Brocal\n- L'Olaf va de picnic\nQuan un ha de mudar-se del camp a la ciutat, pot generar ansietat, però res que no es pugui superar amb bons consells i confiança en si mateix. Autor: Alex Fito\n- City Kid\nA la Giotto li agrada el menjar insà, fins que pateix un greu problema, sabrà resoldre-ho? Autor: Luca Blengino i Marco Paschetta\n- En Giotto: L'oruga\nEn Bill és el rei del bosc i s'ho creu potser massa. Encara sort que a alguns els és igual. Autor: Sylvain Alzial i Lionel Serre\n- Bill Bolet: El rei dels bolets\n- Presentació de Bang Ediciones, al seu web (en castellà)\n- Fitxa d'El meu primer còmic 6+ anys, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de la línia Mamut Cómics, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Bang Ediciones, a Tebeosfera (en castellà)\nFonts d'informació: els webs de Mamut Cómics i Tebeosfera i el blog ComiCat\nPublicat per Jaume a 9:37 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bang Ediciones, còmic infantil, Mamut Cómics\nEditorial Base (6): El Petit Pelut, de Céline Fraipont i Pierre Bailly\n[Darrera actualització: 1 d'abril de 2021]\nL'Editorial Base és una empresa catalana fundada l'any 1972. Publica còmics des de 2011.\nAquesta entrada està dedicada a l'edició en català de la col·lecció de còmic infantil El Petit Pelut, de Céline Fraipont i Pierre Bailly. Avui en dia (abril de 2021), Base ha publicat 15 números: els 13 primers, el 16 i el 18.\nL'Editorial Base va explicar a ComiCat per què publica saltejats (des de 2020) els volums d'aquesta col·lecció (després dels 11 primers, ha publicat el 18, el 13, el 12 i el 16): "Pel que fa al Petit Pelut comentar-vos que a partir d'ara els anirem publicant saltejats, la col·lecció no està numerada i els àlbums son independents per la qual cosa desitgem que no sigui un inconvenient, tot el contrari, intentem publicar aquells que poden ser més demandats. Pel febrer tenim preparat "Al castell dels Caganers"".\nCéline Fraipont i Pierre Bailly\n9,80 €, excepte el núm. 6, que es pot comprar juntament amb un pelux per 19,80 €.\nPetit però espavilat!\nEl Petit Pelut és un bon noi, menut i curiós, optimista i valent. Sense voler s'endinsa sempre en aventures extraordinàries a través de les quals, sense prejudicis, aprèn a adaptar-se i a relacionar-se amb el seu nou món que l'envolta.\n- El Petit Pelut núm. 1: La sirena golafre (desembre de 2014)\n- El Petit Pelut núm. 2: El castell de la boira (desembre de 2014)\n- El Petit Pelut núm. 3: Revolució a l'hort (març de 2015)\n- El Petit Pelut núm. 4: L'àvia Caramel (març de 2015)\n- El Petit Pelut núm. 5: La tribu dels Bonprofit (novembre de 2015)\n- El Petit Pelut núm. 6: El regal pelut\n- El Petit Pelut núm. 6: El regal pelut (còmic + pelux) (novembre de 2015)\n- El Petit Pelut núm. 7: Kramik el canalla (març de 2016)\n- El Petit Pelut núm. 8. El bosc de les ombres (març de 2016)\n- El Petit Pelut núm. 9: El tresor de la Coco (gener de 2017)\n- El Petit Pelut núm. 10: Amor glaçat (gener de 2017)\n- El Petit Pelut núm. 11: L'hospital dels doctors Toc-Toc (febrer de 2017)\n- El Petit Pelut núm. 12: La perruqueria còsmica (febrer de 2021)\n- El Petit Pelut núm. 13: Al castell dels Caganers (febrer de 2020)\n- El Petit Pelut núm. 16: El blues del ieti (febrer de 2021)\n- El Petit Pelut núm. 18: Superpelut (novembre de 2019)\n- Fitxa d'El Petit Pelut, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Céline Fraipont, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Pierre Bailly, a Tebeosfera (en castellà)\nPublicat per Jaume a 10:29 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Céline Fraipont, còmic d'aventures, còmic de fantasia, còmic en català, còmic europeu, còmic francobelga, còmic humorístic, còmic infantil, Editorial Base, Pierre Bailly\nGrup 62 (4) / Estrella Polar (1): Tea Stilton\nAquesta entrada està dedicada a l'edició en català de la col·lecció de còmics protagonitzats per Tea Stilton, que formen part de la col·lecció Comic Books, que inclou còmics publicats pels segells Fanbooks i Estrella Polar. A dia d'avui (desembre de 2018), n'hi ha quatre de publicats.\nSempre està disposada a emprendre viatges plens d'aventures d'on torna amb articles i fotografies sensacionals. Tea s'ha fet molt amiga de quatre estudiants de Ratford: Colette, Nicky, Pamela, Paulina i Violet: les Tea Sisters!\n1. El secret de l'illa de les Balenes (abril de 2010)\n2. La revenja del Club de les Sargantanes (octubre de 2010)\n3. El tresor de la nau vikinga (abril de 2011)\n4. Esperant l'ona gegant (octubre de 2011)\n- Fitxa de Tea Stilton, a Tebeosfera (en castellà)\nPublicat per Jaume a 9:59 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: còmic infantil, Estrella Polar, Grup 62, Grup Enciclopèdia Catalana, Tea Stilton\nBlackie Books (1): Otto el gos carter, de Tor Freeman\nBlackie Books és una editorial catalana independent que va publicar els seus primers llibres l'octubre de 2009. Ha publicat alguns còmics en català.\nAquesta entrada està dedicada a la col·lecció Otto el gos carter, de l'autora britànica Tor Freeman. A dia d'avui (desembre de 2018), se n'han publicat 2 volums.\nUn llibre ple de sorpreses i detalls fascinants i divertits que t'hiptonitzaran i et faran riure hores i hores. Un museu de ciències naturals, una fira de menjar al carrer, un laboratori ple de científics grillats o una orquestra multitudinària en un teatre clàssic: aquests són només alguns dels escenaris que inclou el llibre, plens d'una infinitat d'objectes i personatges i esquitxats de vinyetes i situacions per deixar-te totalment atrapat.\n1. Otto el gos carter (setembre de 2014)\n2. Otto el gos carter. Quin dia! (octubre de 2016)\n- Presentació de Blackie Books, al web de l'editorial (en castellà)\n- Fitxa d'Otto el gos carter, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Tor Freeman, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Blackie Books, a Tebeosfera (en castellà)\nFonts d'informació: els webs de Blackie Books i Tebeosfera i el blog ComiCat\nEtiquetes de comentaris: Blackie Books, còmic infantil, Otto el gos carter, Tor Freeman\nGrupo Anaya (2) / Editorial Barcanova (1): Males bèsties, d'Aaron Blabey\n[Darrera actualització: 5 de gener de 2022]\nL'Editorial Barcanova és una empresa catalana fundada a Barcelona l'any 1980. L'any següent es va integrar a Grupo Anaya. Ha publicat alguns còmics en català.\nAquesta entrada està dedicada a la col·lecció de còmic infantil Males bèsties, de l'autor australià Aaron Blabey. Barcanova va publicar els quatre primers episodis en volums individuals (en rústica). A partir dels episodis 5 i 6, cada volum inclou dues històries (en cartoné). A més, l'editorial ha fet una nova edició dels quatre primers episodis en dos volums dobles. Per això, hem decidit fer dues fitxes diferents: la primera, per a l'edició en rústica (que deu estar exhaurida/descatalogada perquè no apareix al web de l'editorial); la segona, per a l'edició en cartoné. Avui en dia (gener de 2022), s'han publicat els 10 primers episodis.\nEls Senyor Llop, el Senyor Tauró, el Senyor Serp i el Senyor Piranya són males bèsties; tothom ho sap. Són espantosos i perillosos, i... això: són mala gent. Però resulta que volen ser herois i, per demostrar-ho, decideixen fer bones obres... Corda't el cinturó per llegir la història més impresentables, trencadora i guai que s'hagi escrit mai!\n- Males bèsties. Episodi 1 (setembre de 2017) A la nova versió del web de Barcanova, no existeix la fitxa d'aquest còmic. Es pot suposar que està esgotat.\n- Males bèsties. Episodi 2: Missió plumífera (setembre de 2017)\n- Males bèsties. Episodi 3: Dr. Melmelada contraataca (març de 2018)\n- Males bèsties. Episodi 4: L'atac dels zombigats (octubre de 2018)\nEpisodis 1 i 2, 3 i 4, 5 i 6: 288 pàgines. Episodis 7 i 8: 304 pàgines. Episodis 9 i 10: 320 pàgines\nEl Sr. Llop, el Sr. Tauró, el Sr. Serp i el Sr. Piranya són uns males bèsties.Tenen tothom atemorit i són perillosos. Sí, ja ho hem dit: són MALA GENT. Però resulta que volen ser HEROIS i, per demostrar-ho, decideixen fer bones obres...Podran aquests males bèsties tornar-se bons?\n- Males bèsties. Episodis 1 i 2 (juny de 2020)\n- Males bèsties. Episodis 3 i 4 (octubre de 2021)\n- Males bèsties. Episodis 5 i 6 (març de 2019)\n- Males bèsties. Episodis 7 i 8 (març de 2020)\n- Males bèsties. Episodis 9 i 10 (octubre de 2021)\n- Tast dels Episodis 1 i 2, al web de l'editorial\n- Tast de l'Episodi 2, al web de l'editorial\n- Tast de l'Episodi 3, al web de l'editorial\n- Tast de l'Episodi 4, al web de l'editorial\n- Tast dels Episodis 3 i 4, al web de l'editorial\n- Tast dels Episodis 5 i 6, al web de l'editorial\n- Tast dels Episodis 7 i 8, al web de l'editorial\n- Tast dels Episodis 9 i 10, al web de l'editorial\n- Fitxa de Males bèsties, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa d'Aaron Blabey, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de l'Editorial Barcanova, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa del Grupo Anaya, a Tebeosfera (en castellà)\nFonts d'informació: els webs de l'Editorial Barcanova i Tebeosfera i el blog ComiCat\nPublicat per Jaume a 10:03 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aaron Blabey, còmic americà, còmic de ciència-ficció, còmic en català, còmic estatunidenc, còmic humorístic, còmic infantil, Editorial Barcanova, Grupo Anaya\nBang Ediciones (1) / Mamut Cómics (1): la col·lecció El meu primer còmic 3+ anys\n[Darrera revisió: març de 2020]\nBang ediciones és una editorial catalana especialitzada en còmics, fundada l'any 2004. El 2008 va crear la línia editorial Mamut Cómics, dedicada al còmic i al llibre il·lustrat infantils, i composta, a dia d'avui, de vuit col·leccions diferents.\nDe les vuit col·leccions, n'hi ha sis que són de còmic i dues que són d'àlbum il·lustrat. De les sis de còmic, n'hi ha cinc que tenen la seva corresponent edició en català: El meu primer còmic 3+ anys, El meu primer còmic 6+ anys, El meu primer còmic 9+ anys, Golden Age i Mamut llest. La col·lecció Mamut & Wistiti és l'única que no té edició en català.\nAquesta entrada està dedicada a la col·lecció El meu primer còmic 3+ anys, creada l'any 2009. A dia d'avui (març de 2020), està composta de 24 volums.\nEL MEU PRIMER CÒMIC 3+ ANYS\n40 pàgines, excepte els núm. 1 i 19 que tenen 48 pàgines\nEnquadernat en cartoné amb puntes rodones\nL'infant no sap llegir encara, però té un llenguatge força desenvolupat. En aquesta col·lecció treballem molt la seqüencialitat, per a què el nostre lector pugui seguir la història sense problemes. Pensats per a què els nens que no saben llegir vagin a poc a poc agafant autonomia. Les vinyetes d'aquests còmics no són només il·lustracions sinó que contenen una vertadera gramàtica.\nCaracterístiques: 40 pàgines, màxim 6 vinyetes per pàgina, enquadernació en cartoné, sense text. Vinyetes grans i de colors vius, amb històries molt senzilles basades en l'entorn i el dia a dia dels lectors.\nNota: l'ordre és el que reflecteix el web de Mamut Cómics, que divideix els còmics en tres temàtiques diferents: soprendre's, realitzar-se i conscienciar-se. Només hi ha les dates de publicació dels còmics posats a la venda a partir de gener de 2018.\nEl que més ens agrada és que ens sorprenguin, i als nens també! Aquests títols estan plens de sorpreses: diversió garantida!\n- El passeig d'en Tonet, de Juan Berrio\n- En Dino i en Pau. Jocs prehistòrics, de Loïc Dauvillier i Baptiste Amsallem\n- En Manu a la platja, de Diego Arandojo i ED\n- El zoo d'en Tonet, de Juan Berrio\n- Barbosa el pirata. Viatge a l'inrevés, de Mateo i Jorge González\n- Ti-Jack, d'Estelle Billon Spagnol\n- Coco, el cocodril, d'Ankh\n- Matias i el núvol, d'Ana Sanfelippo i Jorge G. Palomera\n- La caca màgica, de Sergio Mora\n- En Manu a la muntanya, de Diego Arandojo i ED (gener de 2018)\n- El món d'en Miki, de Miguel B. Núñez (novembre de 2019)\nHi ha llibres que ens enriqueixen, amb els quals aprenem o que aconsegueixen commoure'ns. Aquests títols et faran sentir així.\n- L'aniversari de Babita, de Natalia Colombo\n- En Poipoi i en Tito, s'estimen, de Mathilde Domecq\n- En Frederic. Un viatge inesperat, de Maxi Luchini (novembre de 2018)\n- En Rafa i la Zoe al parc, de Sergio Kern i Cristián Turdera\n- Barbosa el pirata i les illes de les plomes, de Jorge González\n- En Cafetó i l'aneguet, de Mister Egg\n- En Frederic. Tennis sobre gel, de Maxi Luchini\n- Fenn i la pera, de Jim Pluk\nL'equilibri és fràgil i cadascun dels nostres actes té conseqüències. Més val adonar-se'n com més aviat millor...\n- La Lea i els ocells, de Katia Klein (març de 2019)\n- El petit Olaf. Té una idea, de Pep Brocal\n- Petit el peix, de Marta Cunill (gener de 2018)\n- En Xurro i el mag, de Gastón Caba (juliol de 2018)\n- Trik trak, d'Stephan Lomp\n- Fitxa d'El meu primer còmic 3+ anys, a Tebeosfera (en castellà)\nPublicat per Jaume a 14:47 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Bang Ediciones, còmic en català, còmic europeu, còmic infantil, Mamut Cómics, Meu primer còmic (El)\nNorma Editorial (8): Vinòmics, de diversos autors\nNorma Editorial és una empresa catalana fundada per Rafael Martínez l'any 1977. El mes de maig d'enguany va publicar una revista amb el seu catàleg (incomplet) de còmics i altres productes en català: Còmics en català. Vinyetes que parlen la teva llengua.\nL'any 2016, la DO Catalunya va presentar 7 historietes inspirades en el món del vi, signades per 8 autors catalans, que varen ser publicades al web de l'entitat (Vinòmics, 1a edició). L'any 2017, se'n varen publicar altres 7, realitzades per altres 10 autors catalans (Vinòmics, 2a edició). El coordinador d'ambdues edicions és Raúl Deamo.\nEl febrer de 2018, Norma Editorial va publicar el llibre Vinòmics. Relats gràfics amb gust de bon vi, que recopila les 14 històrietes en la seva versió en català.\nRELATS INSPIRATS EN LA BEGUDA MÉS SOCIAL A CÀRREC D´ALGUNS DELS MILLORS AUTORS DEL NOSTRE PAÍS\nVinòmics són un conjunt de còmics que s´inspiren en el món del vi. Peces curtes de diferents gèneres narratius i estils gràfics: vivència autobiogràfica, humor quotidià, paròdia cinematogràfica, gènere negre, drama d´època, relat eròtic, assaig gràfic i fins a ciencia-ficció. Un sorprenent i deliciós maridatge de còmic i vi. Un veritable tribut del novè art cap a una beguda social, un territori vinícola i una tradició que ens van portar les civilitzacions clàssiques a través de la Mediterrània.\nAlguns dels millors artistes del país han elaborat aquest mosaic narratiu amb els colors del vi: Alberts Monteys, Deamo Bros, Manel Fontdevila, Oriol Malet, Sagar, Maribel Carod, David Morancho, Miguel Gallardo, Jaime Martín, Bea Tormo, Raule, Roger Ibáñez, Àlex Roca, Andrés Palomino, Ana Belén Rivero, Martín Tognola i Jorge Carrión. Un projecte coordinat per Raúl Deamo.\n- Vinòmics, una iniciativa de DO Catalunya, a ComiCat (notícia de l'1 d'agost de 2016)\n- El bon vi i les seves historietes en català, a ComiCat (notícia del 24 de maig de 2017)\n- Ressenya de Vinòmics. Relats gràfics amb gust de bon vi, de Llop Segarrenc a ComiCat\n- Fitxa de Vinòmics. Relats gràfics amb gust de bon vi, a Tebeosfera (en castellà)\nPublicat per Jaume a 11:09 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: DO Catalunya, Norma Editorial, Raúl Deamo\nEdicions del Despropòsit (4): Erosió, de Pere Banek\nEdicions del Despropòsit és una editorial mallorquina independent creada l'any 2014 i liderada per Pau Castanyer. Avui en dia (desembre de 2018), ha publicat 15 còmics en català.\nAquesta entrada està dedicada a Erosió, la recopilació de sis històries realitzades per Pere Banek, publicat l'octubre de 2017.\nPere Banek recopila a "Erosió" 6 petites històries en còmic: "Yerro", "Gori Samsa", "Llimona", "Eros i Thanatos", "Petros" (història ja publicada a la revista de còmics a la Deriva #3, però ara en una versió revisada i colorejada) i "Rezuma".\nUna mostra de l'habilitat de l'autor per inventar mons, realitats a diferents nivells, per transformar i seccionar qualsevol escenaris i per narrar a través de les vinyetes.\n- Fitxa d'Erosió, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Pere Banek, a Tebeosfera (en castellà)\nEtiquetes de comentaris: Edicions del Despropòsit, Pere Banek\nAloma Editors: obres de Jordi Planellas\nAloma Editors és una editorial andorrana. Ha publicat almanco dos còmics en català: Història digital d'Andorra (2013) i Història digital de Catalunya (2015), ambdós de Jordi Planellas. El primer només es pot comprar a llibreries d'Andorra.\nAgraesc a l'autor la seva ajuda en l'elaboració de l'entrada.\nEnquadernat en rústica\nAmb un to divertit i sentit de l'humor el llibre, protagonitzat per la Txell, que ens fa de guia i ens explica els episodis que més han marcat el nostre racó de món, i ho fa amb un to modern, intentant emular una tablet. Toca tots els temes més importants des dels orígens del Principat als fets més recents en el calendari ja que ens parla de l'obertura econòmica. El còmic, dibuixat i escrit per Planellas ha contat amb el suport d'Albert Villaró i Joan Peruga i amb correccions de Maria Cucurull.\nNo és el primer còmic de la història del país ja que als anys 80 n'hi va haver un, però si que compta amb uns dibuixos més divertits i un to més distès. El publica Aloma editors.\n23,5 x 31, 2 cm\nHistòria digital de Catalunya és un recorregut ple d'humor i ironia per les principals fites històriques de Catalunya. La revisió històrica i d'estil ha anat a càrrec de l'escriptor Albert Villaró.\nEl còmic explica a través de més de 500 vinyetes i 600 personatges els esdeveniments que més han marcat Catalunya. És un llibre adreçat a tots els públics i a totes les edats que es completa amb 40 mapes explicatius i 36 codis QR.\n‘Història Digital de Catalunya’ viatja des dels primers bacteris protocatalans fins a la convocatòria de les eleccions del 27 de setembre.\nEls darrers esdeveniments ocorreguts des de la celebració dels comicis i els que aniran succeint a Catalunya, es poden seguir a través d'actualitzacions periòdiques a la web d'Aloma Editors www.alomaeditors.com/hdc i mitjançant el codi QR que trobareu al còmic.\n- Fitxa d'Història digital d'Andorra, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa d'Història digital de Catalunya, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa de Jordi Planellas, a Tebeosfera (en castellà)\n- Fitxa d'Aloma Editors, a Tebeosfera (en castellà)\nFonts d'informació: els webs de Nus de llibres i Tebeosfera i el blog ComiCat\nPublicat per Jaume a 11:46 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Aloma Editors, còmic històric, Jordi Planellas\nBang Ediciones (2) / Mamut Cómics (2): la col·lecc...\nEditorial Base (6): El Petit Pelut, de Céline Frai...\nGrupo Anaya (2) / Editorial Barcanova (1): Males b...\nBang Ediciones (1) / Mamut Cómics (1): la col·lecc...\nPanini Comics (1): 1714 Baluard, de Cels Piñol i À...\nEdicions del Despropòsit (3): Cendres d'Asgard: co...\nApache Libros: Història d'Eivissa i Formentera, de...\nEdicions del Despropòsit (2): obres de Pau Arévalo\nPRH (4) / Random Cómics (1): L'església del mar, d...


Arxius de Info K - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans Arxius de Info K - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nEtiquetat Info K\nEl repte és pensar com farem que aquesta plataforma, que ha contribuït a la cohesió social i territorial del país, a la normalització del català i al seu coneixement per a població nouvinguda, a la integració i al sentiment de pertinença a un univers compartit, sigui de nou un referent. No per la militància de pares i mares que creiem fermament que és en benefici dels nostres infants, sinó perquè el públic infantil consumidor cregui que és el millor entre la basta oferta.\nLa Covid-19 i les seves conseqüències s'han comunicat des de l'adultocentrisme, sense tenir en compte els drets i les necessitats educatives i socials dels infants. Parlar d'ells com a 'vectors de contagi' o del retorn a l'escola des de la perspectiva de la conciliació i no pas l'educativa corrobora que la veu dels infants ha quedat silenciada als mitjans durant la pandèmia.\nSi ja ens costa als adults entendre què passa i per què passa, si tot just estem aprenent a conviure amb el dolor col·lectiu de tantes morts sobtades, si no sabem quan tornarem a la normalitat, ni si hi tornarem, ni com serà la nova normalitat... intentar explicar-ho als infants és un repte apassionant. Un repte que seria més feixuc de dur sense l’'Info K'.


Heisenberg - Recomanació teatral - Carles Armengol Gili - Teatre Barcelona\nHeisenberg: Una estranya parella\nEl Principi d’Incertesa, formulat l’any 1927 pel físic alemany Werner Heisenberg, serveix d’inspiració per desenvolupar aquesta estranya història d’amor entre dos personatges gairebé antagònics. Ella és voluble, apassionada, ocasionalment mentidera… Ell li porta molts anys de diferència i és tranquil -potser fins i tot avorrit-, ordenat, sistemàtic i amb poca esperança en el futur immediat. Però si els ajuntes poden sorgir sinèrgies inesperades, sorprenents. Si un es mira a l’altre potser podrà veure on està, però igual li resulta impossible saber quina trajectòria porta ni cap a on es dirigeix. Un principi de física quàntica que, aplicat a les persones, ens aporta un punt de bogeria, d’aventura o de misteri.\nAlgú podrà veure aquesta obra com un exercici psicològic, com un estudi de personatges… o bé com una comèdia romàntica poc ortodoxa. De fet, la història d’amor és la que mou tota la història. Un amor que, a vegades, és compartit entre els protagonistes i a vegades es dispara cap al passat (la noia amb la que no es va arribar a res) o cap al futur (aquell fill que s’intenta recuperar). Pep Cruz i Sílvia Bel es posen en la pell de Clare Burns i d’Àlex Priest, deixant-se emportar per una allau d’emocions i sensacions que, sobretot en el cas d’ella, arriben a fregar el virtuosisme.\nLa direcció de Josep Maria Mestres és efectiva, com quasi sempre en els seus muntatges, i es centra principalment en la interpretació i l’evolució de la història. També confia molt en un interessant i únic element escenogràfic -una mena de mitja lluna basculant- que dóna grans moments però que a estones sembla perdut enmig de l’escena. Tot plegat, un bon muntatge que ens transporta, sobretot pel treball arriscat i valent dels dos intèrprets.\n← Tornar a Heisenberg


Cerca totes les ofertes d'hotels a Caorle Entrada:\nHotel Fabris...Habitacions per nit per només103 EUR Residence Villaggio Dei Fiori...Habitacions per nit per només257 EUR Caorle 1...Habitacions per nit per només Diana...Habitacions per nit per només Hotel Lux...Habitacions per nit per només124 EUR Residence La Serenissima...Habitacions per nit per només696 EUR Hotel Eden...Habitacions per nit per només486 EUR Hotel Raffaello...Habitacions per nit per només106 EUR Residence Cristoforo Colombo...Habitacions per nit per només347 EUR Residence Roberta...Habitacions per nit per només386 EUR Aparthotel Gioia...Habitacions per nit per només1.010 EUR International Beach Hotel...Habitacions per nit per només141 EUR Caorle 2...Habitacions per nit per només Hotel Garden Sea...Habitacions per nit per només128 EUR Residence Pineta...Habitacions per nit per només77 EUR Hotel Angelo...Habitacions per nit per només126 EUR Park Hotel Pineta...Habitacions per nit per només154 EUR Residence Braida...Habitacions per nit per només368 EUR Hotel Nettuno...Habitacions per nit per només116 EUR Hotel Cleofe...Habitacions per nit per només142 EUR Més zones a Caorle\nMés de 1.175.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 31.000.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Caorle Monuments i llocs històrics\nCaorle és la mescla perfecta de tranquilitat i oci a l'emocionant ciutat de Caorle. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Una destinació d'innegable popularitat , Caorle ofereix una escapada memorable amb els seus famosos llocs i bon menjar. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Empleni les seves dates d'estada i navegui a traves de les millors ofertes d'hotel a Caorle.\nHotels destacats a Caorle, Caorle\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Fabris està situat idealment a Caorle; una de les...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Caorle, Residence Villaggio Dei Fiori...\nConvenientment situat a Caorle, Caorle 1 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Caorle, no busqui més enllà de Diana. Des...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Caorle, Hotel Lux és l'el·lecció...\nAl visitar Caorle, vosté es sentirà com a casa a Residence La Serenissima, què li ofereix un...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Caorle, no busqui més enllà de Hotel Raffaello....\nConvenientment situat a Caorle, Residence Cristoforo Colombo és una base ideal des d'on explorar...\nConvenientment situat a Caorle, Residence Roberta és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Caorle, no busqui més enllà de Aparthotel...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, International Beach Hotel és una...\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Caorle, Caorle 2 és l'el·lecció...\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Hotel Garden Sea és una elecció...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Caorle, no busqui més enllà de Residence...\nAl visitar Caorle, vosté es sentirà com a casa a Hotel Angelo, què li ofereix un allotjament de...\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Caorle, no busqui més enllà de Park Hotel...\nAl visitar Caorle, vosté es sentirà com a casa a Hotel Nettuno, què li ofereix un allotjament de...\nDissenyat tant per oci com per negoci, Hotel Cleofe està situat idealment a Caorle; una de les...\nTots els hotels de Caorle\nHotels a Caorle: Aparthotel GioiaCaorle 1Caorle 2DianaHotel Angelo\nLlocs d'interès a Caorle: AquafollieSapore di vino


El Festival Mas i Mas programa més de 150 concerts aquest agost a Barcelona\nEls concerts de Maceo Parker, Juan Perro, Ginesa Ortega i Llibert Fortuny, i els homenatges a Joan Manén i Miles Davis, són alguns dels principals reclams del festival, que se celebrarà entre el 28 de juliol i l'11 de setembre\nRedacció Barcelona Actualitzada el 22/06/2011 18:57\nLa novena edició del Festival Mas i Mas, que se celebrarà entre el 28 de juliol i l'11 de setembre, tornarà a omplir de música en viu l'agost barceloní amb més de 150 concerts programats en sis sales de la ciutat: les tres que gestiona el grup Mas i Mas, Jamboree, Tarantos i Moog, més el Palau de la Música, La Pedrera i la Sala Apolo.\nLa inauguració serà el 28 de juliol al Palau amb un concert del saxofonista Maceo Parker, i entre els concerts més destacats hi ha els de Juan Perro, Ginesa Ortega, Llibert Fortuny, i un homenatge a Miles Davis amb big band. Entre les novetats hi ha programació de hip-hop al Jamboree, amb R de Rumba del grup de Saragossa Violadores del Verso, entre d'altres.\nEl compositor català Joan Manent serà un dels protagonistes del cicle de música clàssica 30 Minuts de Música a La Pedrera, un dels clàssics de la programació del festival. El Mas i Mas també programarà la seva obra, Nova Catalònia, interpretada per l'orquestra simfònica Camerata XXI, l'11 de setembre al Palau de la Música. Segons Joan Mas, director del festival, des dels anys 30 que aquesta obra no s'interpreta a Barcelona.\nEnguany el festival Mas i Mas incorpora també concerts de rock al Moog, sala de música electrònica que des del setembre passat programa també concerts de pop-rock.


Certificat SSL: Garanteix la seguretat de la teva web - cdmon\nEl teu certificat SSL serà visible per als teus clients. L'adreça web mostrarà el protocol segur https://, un cadenat i en el cas del certificat EV SSL, el nom de la teva empresa.\nEscull entre els diferents tipus de certificats disponibles (Positive SSL, Positive SSL Wildcard, Instant SSL Pro o EV SSL), el que millor s'adapti a les teves necessitats.\nDominis assegurats Multidomini i subdominis il·limitats 1 Subdominis il·limitats 1 1\nMètode d'autenticació Validació de domini Validació de domini Validació de domini Validació de l'organització Validació completa de l'organització\nEl certificat Instant SSL Pro és un dels millors certificats SSL del mercat. Aquesta certificació et permet fer una validació completa de l'organització. Podràs xifrar les comunicacions entre el teu web i els seus visitants amb 256 bits en la majoria de navegadors i mòbils o smartphones del mercat.\nAmb aquest certificat encara donaràs més confiança als teus clients, d'aquesta manera se sentiran segurs quan hagin d'introduir dades personals o informació financera a la teva pàgina web. Dóna un salt més i afegeix a la teva pàgina web un certificat Instant SSL Pro i distingeix-te de la competència.\nFàcil! Des del teu panell de control has d'accedir a la gestió de l'allotjament on vols instal·lar el certificat, accedir a la icona 'Certificats SSL' i activar el certificat gratuït Let's Encrypt. Pots fer clic sobre 'Sol·licitar un certificat SSL', on podràs escollir entre diferents tipus de certificats (Positive SSL, Positive SSL Wildcard, Instant SSL Pro o EV SSL). Si no saps quin certificat et convé, posa't en contacte amb nosaltres i t'ajudarem. Una vegada escollit, segueix el procés de compra i una vegada finalitzat un dels nostres tècnics es posarà en contacte amb tu per poder fer la instal·lació.\nEl Let's Encrypt és un certificat ràpid, útil i senzill que valida diversos dominis i subdominis il·limitats sempre que s'utilitzin els servidors DNS de cdmon. No obstant això, els certificats SSL de pagament inclouen avantatges que oferiran una confiança extra als teus clients. Alguns d'aquests certificats permeten validar l'organització i tots ells inclouen una assegurança de cobertura per cobrir certs danys produïts durant el seu període d'utilització a conseqüència de la negligència de l'empresa emissora del certificat (subjecte a condicions de l'empresa emissora del certificat). Si et sorgeixen més dubtes, te les responem encantats.


Una escola de Castelldefels, obligada a fer el 25% en castellà\nUna escola de Castelldefels, obligada a fer el 25% de les classes en castellà\nBarcelona. Dimarts, 27 de juny de 2017. 18:15\nActualitzat Dimarts, 27 de juny de 2017. 18:30\nL'escola Josep Guinovart de Castelldefels haurà de fer el 25% de les classes en castellà en almenys la meitat de les aules. Així ho ha decidit un jutge, que dona la raó a un grup de famílies que van reclamar l'escolarització dels seus fills en llengua castellana, segons fonts de l'Assemblea per a una Escola Bilingüe, l'entitat que ha assessorat les famílies en la seva reclamació. Els alumnes afectats per la mesura podrien acabar sent més, ja que encara hi ha algunes denúncies a l'espera de decisió judicial. El Departament d'Ensenyament ha declinat fer declaracions al voltant d'aquesta nova polèmica.\nEl conflicte al centre públic de Castelldefels, on hi estudien uns 300 alumnes, arrenca a mitjans del curs passat, quan un grup de pares va demanar a la direcció del centre canviar el projecte lingüístic per fer un terç de les classes en català, un altre terç en castellà i un altre terç en anglès.\nUn altre grup de pares els va respondre que l'escola ja estava fent un esforç per incrementar la presència de l'anglès a les aules, alhora que defensaven el model del centre, amb el català com a llengua vehicular, i convidava la comunitat educativa a "no trencar" el bon funcionament del centre i del seu projecte educatiu. Els pares que reclamaven l'escolarització en castellà han acabat portant el cas davant els tribunals, que ara els han donat la raó.\nProcés El cartell d'un centre comercial que indigna els espanyolistes El Nacional


Veure la cistella “Tminis Keyring – Marc Márquez Cap” s'ha afegit a la teva cistella.\nModel iWatSpace Earth\nDescobreix el patinet iWatSpace Earth ideal per a nens de 80 cm a 1,15 m que volen divertir-se ràpidament aprenent a lliscar.\nGràcies al seu sistema de direcció únic, el patinet facilita l’aprenentatge, les trajectòries i acompanya el desenvolupament psicomotor de l’infant a partir dels 3 anys.\niWatSpace és el patinet més jove i divertit de la família iWatMotion. Fabricat amb materials de qualitat i amb un disseny modern i futurista, iWatSpace es convertirà en la joguina preferida del teu nen. És molt fàcil de manejar i el seu manillar regulable s’adapta a l’altura de l’infant.\nquantitat de iWatSpace Earth\nCasc rèplica Shoei Marquez 5 Black Concept 2.0 TC-1\nBIDÓ BICICLETA MM93 SPECIALIZED 2020\nBIDÓ BICICLETA AM73 SPECIALIZED 2020\niWatBike – Bicicleta elèctrica


Endesa a El Palau d'Anglesola:telèfon i contacte\nEndesa en El Palau d'Anglesola: punt de servei\nTelèfon de Endesa a El Palau d'Anglesola\nPunt de servei Endesa a El Palau d'Anglesola\nContractar el subministrament de llum amb Endesa a El Palau d'Anglesola\nEndesa a El Palau d'Anglesola\nAqui esbrinaràs tota la informació que necessites percebre de Endesa a El Palau d'Anglesola. Tot anglesolense que tingui problemes amb el seu subministrament de llum podrá trobar en esta aquesta página web tota la informació que necessiti.\nEndesa es responsabilitza de distribuir la llum a gran quantitat dels ciutadàns de Lleida. Per això, compta amb gran percentatge recursos per atendre als clients amb qualitat. Depenent dels tràmits que el anglesolense vol completar, pot optar per anar a alguns dels punts de servei sense la necesitat de cita previa a prop de El Palau d'Anglesola. Però, sempre pot trucar anticipadament als telèfons que aperèixen posteriorment:\nTelèfons de Endesa a El Palau d'Anglesola\nEndesa ofereix una atencio personalitzada on qualsevol client pot anar de manera presencial i ser atès immediatament. Els punts de servei de Endesa que un anglesolense té mes properes es mostran a continuacio:\nEl Palau d'Anglesola es un municipi que fa part de la comunitat autònoma de Cataluña que compta amb un total de 257210 punts de sumbministrament amb un consum anual de 967009768,9 MWh. Endesa es la companyia encarregada de subministrar la llum en la zona.\nEndesa es la companyia responsable de distribuir el gas natural al municipi de El Palau d'Anglesola. Per això, si el ciutadà anglesolense vol anar a la oficine que sigui de Endesa sense necessitar cita prèvia, té a disposició punts de servei properes a la seva casa.\nOficines de Endesa a El Palau d'Anglesola


psc | Reflexions d'un arqueòleg glamurós\nNúria Marín, la Susana Díaz de L’Hospitalet\nTot i que l’alcaldessa de L’Hospitalet de Llobregat, Núria Marín, va manifestar la seva preferència a les primaries socialistes per Patxi Lopez, la veritat es que la seva trajectòria política, personal i ideològica la converteix en una ànima bessona de la candidata oficialista Susana Díaz, com veurem a continuació:\n– Cap de les dues ha tingut gaire interès ni capacitat per la formació universitària; Díaz va trigar una dècada en finalitzar la carrera de dret i Marín no ha arribat mai a acabar la diplomatura en empresarials.\n– Ni l’una ni l’altre tenen cap experiència professional fora de la política. Les dues han viscut sempre del PSOE i dels càrrecs públics que el partit els ha donat. Marín es va afiliar a les JSC amb 18 anys i als 22 anys va ser designada per dirigir el Mercat de Santa Eulàlia; Díaz amb 23 anys era Secretària d’Organització de les Joventuts Socialistes d’Andalusia (a les que s’havia afiliat amb 17 anys) i als 25 regidora de l’Ajuntament de Sevilla.\n– Les dues van arribar al poder precipitadament després de la dimissió del seu antecessor al càrrec, sense cap votació de primaries ni eleccions pel mig i simplement son designades aritràriament pel seu antecessor. Núria Marín es proclamada Alcaldessa de l’Hospitalet a dit l’any 2008 després de que l’anterior batlle Celestino Corbacho fos designat Ministre de Treball per Zapatero. Susana arriba a la presidència del Govern d’Andalusia el 2013 quan l’anterior President José Antionio Griñan va decidir no repetir en el càrrec assetjat pels casos de corrupció dels ERE falsos. Es va presentar a unes primaries que no es van arribar a celebrar ja que era la única candidata.\n– En tots dos casos comencen governant amb aliances amb l’esquerra que acaben fatal. Susana Díaz va ser proclamada Presidenta amb els vots IU, amb qui fa Govern de coalició. Aquest govern durarà menys de dos anys, davant les desavinences constants amb IU per polítiques d’habitatge, finalment Díaz trenca el Govern el 2015 i es re-escollida amb un pacte amb Ciutadans. La seva relació amb podem i IU no pot ser pitjor.\nNúria Marin es proclamada alcaldessa amb els vots de ICV-EUIA, en plena època del Tripartit. A partir del 2011, però, les relacions comencen a tensar-se quan el PSC tanca unilateralment els mitjans de comunicació locals, sense comunicar-ho als seus socis. Quan Marin es imputada per sobresous a la Federació de Municipis, EUIA abandona el Govern. En l’actual legislatura Marin governa després de subornar amb diner públic a dos trànsfugues d’una marca fantasma (“Ganemos”) arribant a acords puntuals amb CDC-ERC i C’s. La relació actual amb la confluència de les esquerres Canviem L’Hospitalet es dolentíssima.\n– La seva forma de fer política es basa en el populisme personalista i en les xarxes de clientelisme de favors. Ambdues polítiques brillen per la seva absència d’idees polítiques o profunditat intel·lectual, mentre que potencien el seu populisme de barri, amb presència omnipresent als mitjans públics sota el seu control i amb un clientelisme de prebendes i subvencions.\nParlar del clientelisme a Andalusia donaria per llarg i del cas hospitalenc ja n’he parlat amb anterioritat, però deixeu que faci referència a un esfereïdor anècdota recent: Una associació cultural, generosament subvencionada per l’Ajuntament, va realitzar una geganta amb la cara de l’alcaldessa. Com això va despertar la indignació dels partits de la oposició, el PSC va pressionar a diverses entitats subvencionades del barri per tal que signessin un manifest de suport a la Geganta.\n-La seva visió de la Cultura es basa en l’especulació urbanística i turística. El model de cultura de Susana Díaz a les passades primaries del PSOE era un breu paràgraf que es resuma en atreure turístics asiàtics a les nostres platges. El model de Núria Marin, el Districte Cultural, es un bluf especulatiu basat en fer més pisos i requalificar terrenys. Núria Marin ha aprofitat, també, la moratòria de la ciutat de Barcelona als hotels per obrir les portes a un boom del totxo hoteler, així com grans operacions urbanístiques entorn el PDU Gran Via que aniquilarà la darrera zona agrícola de L’Hospitalet.\nSusana Díaz ha estat derrotada a les primaries del PSOE per una rebel·lió de les seves bases, a excepció del seu feu clientelar d’Andalusia. Descartant tota revolta interna al PSC, on aquells que discrepen son apartats de els llistes, la única possibilitat de canvi passa per apartar al PSC del govern a les properes eleccions.\nArxivat a Política | Etiquetat l'hospitalet, Nuria Marin, psc, Susana Diaz | 1 Comment »\nResultats de l’enquesta del 27S\nIntenció directe de vot\nComposició del Parlament (sense Llei d’Hont)\nTal com vaig prometre avui que acaba el plaç legal per publica enquestes, el resultat de la meva. En primer lloc gràcies a les 1.150 persones que heu participat, molt més del doble que a l’enquesta del 2012. Perquè us feu una idea es una mostra bastant més elevada que la que publiquen la majoria de diaris. Un cop més, queda demostrada la gran pluralitat ideològica i heterogeneïtat del públic lector d’aquest blog.\nEn primer lloc dir que la participació esperada es del 98,53%. Es a dir, aniran a votar malalts, presos i emigrats. M’alegra veure com de poc mobilitzat està l’abstencionisme actiu. Sens dubte una bona senyal.\nEn cas que fem una lectura del resultat en una òptica del populisme identitari, els dos partits que son partidaris de la quimèrica i absurda idea d’una independència unilateral sense cap reconeixement extern (es a dir, que ens convertim en un pseudo-estat fallit) Junts x Si i CUP sumarien el 47,97% de vots, mentre que els partits que s’hi oposen representarien el 50,13% de vot. En canvi, en escons, la cosa ja canvia, ja que Junts x Si i CUP sumarien just 68 diputats, ja que tan PP com UDC i la resta de partits menors no arribarien a la barrera del 3% de vot per obtindre representació i els seus vots es perdrien. Per tant hi hauria una majoria independentista en escons però no en vots. En tot cas Catalunya es trobaria absolutament fragmentada en dues meitats, el populisme identitari del Procés s’ha carregat en 3 anys tota la cohesió social catalana. Trigarem dècades en tornar a ser un sol poble. Ara en som dos.\nEn quant a la composició del Govern hi han dues majories possibles, tan Lluís Rabell com Artur Mas podrien ser Presidents. La CUP tindria la clau per entregar la Generalitat a la dreta reaccionaria o a l’esquerra transormadora (amb el suport extern del PSC), un paper bastant similar al que va tindre la ERC de Carod Rovira al 2004. Veient les abraçades entre dirigents de CUP i CDC, així com els atacs de Baños a Rabell, no tinc cap mena de dubte que la CUP es plegarà a la dreta.\nArxivat a Blog, Política | Etiquetat 27S, Catalunya Si que Es Pot, CUP, enquesta, Junts x Si, Parlament, pp, psc | 8 Comments »


EUA.- Trump defensa que els republicans canviïn les normes per facilitar l'aprovació de lleis al Senat\nMèxic.- Detingut el narcotraficant mexicà Dámaso López, successor d''El Chapo' Guzmán\tMèxic.- Detingut el narcotraficant mexicà Dámaso López, successor d''El Chapo' Guzmán\nMiquel Ramos clou avui a Nova York el cicle de conferències sobre la pervivència del franquisme\tMiquel Ramos clou avui a Nova York el cicle de conferències sobre la pervivència del franquisme\nUn avió de passatgers s'estavella a l'oest de Cuba\tUn avió de passatgers s'estavella a l'oest de Cuba\nPolèmica als EUA per l'expulsió violenta d'un passatger d'un vol amb sobreocupació\tPolèmica als EUA per l'expulsió violenta d'un passatger d'un vol amb sobreocupació\nAscendeix a 311 el balanç de morts en les inundacions i devessalls de Mocoa\tAscendeix a 311 el balanç de morts en les inundacions i devessalls de Mocoa\nLes inundacions a Mocoa superen els 300 morts\tLes inundacions a Mocoa superen els 300 morts\nMés de dos-cents cinquants morts per les inundacions i esllavissades a la ciutat colombiana de Mocoa\tMés de dos-cents cinquants morts per les inundacions i esllavissades a la ciutat colombiana de Mocoa\nVeneçuela.- El TSJ torna les competències a l'Assemblea Nacional i la immunitat als diputats\tVeneçuela.- El TSJ torna les competències a l'Assemblea Nacional i la immunitat als diputats\nParaguai.- Un mort i almenys 211 detinguts en les protestes durant la nit a Paraguai\tParaguai.- Un mort i almenys 211 detinguts en les protestes durant la nit a Paraguai\nS'ha mort Gilbert Baker, el creador de la bandera LGTB l'any 1978\tS'ha mort Gilbert Baker, el creador de la bandera LGTB l'any 1978\nEUA.- Trump defensa que els republicans canviïn les normes per facilitar l’aprovació de lleis al Senat\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, ha defensat aquest dimarts que els republicans haurien d'estudiar un canvi de regles al Senat per facilitar l'aprovació de lleis sense suport demòcrata, com ja van fer fa poc amb el nomenament d'un jutge per al Tribunal Suprem.\nWASHINGTON, 2 (Reuters/EP)\nEl president dels Estats Units, Donald Trump, ha defensat aquest dimarts que els republicans haurien d’estudiar un canvi de regles al Senat per facilitar l’aprovació de lleis sense suport demòcrata, com ja van fer fa poc amb el nomenament d’un jutge per al Tribunal Suprem.\nTrump ha demanat recórrer a la denominada “opció nuclear”, però ha afirmat també que el partit podria enfortir la seva posició guanyant més escons al Senat en les eleccions legislatives del 2018.\nEn un missatge a Twitter, el mandatari ha ressaltat que els republicans van haver de cedir a les exigències demòcrates sobre un projecte de despesa governamental negociada aquesta setmana, ja que la majoria del partit era massa minsa per aconseguir els 60 vots necessaris.\n“La raó del pla negociat entre republicans i demòcrates és que necessitem 60 vots en el Senat que no tenim! O triem més senadors republicans el 2018 o canviem les regles al 51 per cent ara!”, ha escrit el mandatari en el seu compte de Twitter.\nAmbdues parts van signar una llei de despesa per finançar al Govern federal fins a setembre i evitar una paralització de les seves funcions. Tant republicans com demòcrates es van atribuir algunes victòries polítiques.\nEn un missatge de Twitter, Trump ha insinuat que està disposat a permetre l’expiració del finançament del Govern en un intent de pressionar els demòcrates perquè accedeixin a més de les seves prioritats pressupostàries. “Necessitem una bona ‘paralització’ al setembre per arreglar aquest desordre!”, ha dit.\nEl líder de la majoria en el Senat, Mitch McConnell, va aconseguir un canvi de regles el mes passat per garantir l’aprovació del nominat de Trump per al Tribunal Suprema, Neil Gorsuch, a través d’una majoria simple.\n21:50La indústria punxa al setembre\n21:50Choriza May: “He fet un gran exercici per a perdonar tota la gent que em deia que no tenia un lloc al món”\n21:50Fragment: ‘A la boca dels núvols’, de Ramon Vinyes\nPuigdemont: “No sóc un actor de la política interna, sóc el president del Consell per la República”\nEls Mossos i la Guàrdia Urbana faran controls i filtres per evitar aldarulls a l'avinguda de Maria Cristina\nLa indústria punxa al setembre\nRetorn al soroll


Els Bordegassos de l’Alt Penedès guanyen el primer premi del Joverd més multitudinari\nActualitat, Castells, Destacats, Educació\nMés de 1.000 alumnes de 8 centres educatius diferents han participat aquest dissabte al migdia a Cal Figarot a la setena edició del Joverd, la matinal de castells organitzada pels Castellers de Vilafranca.\nLa llibreria L’Odissea consolida, amb una segona edició multitudinària, la trobada de lectors i escriptors prèvia a Sant Jordi\nLa llibreria vilafranquina tornava a organitzar per segon any consecutiu la trobada de lectors i escriptors.\nLa inauguració de les obres incloses al programa Viure al poble 2010 busca posar Avinyonet del Penedès al mapa\nAhir tenia lloc a Avinyonet del Penedès la inauguració de diverses obres que s’han inclòs dins el programa Viure el poble 2010.\nAquesta es l’última setmana per apuntar-se a la Rebentaespardenyes, que se celebrarà el diumenge 17 d’abril\nA la cursa, organitzada pel Ball de Diables de La Ràpita, hi ha quatre modalitats per a tots els participants: la cursa mitja marató de muntanya, de 21km, la cursa d’onze quilòmetres i mig de muntanya, la caminada de 15km i la caminada de 8km.\nVilafranca ha acollit els quarts de final de l’Alt Penedès del XII Certamen de Lectura en Veu Alta\nAlumnes de les escoles Pau Boada, Vedruna Sant Elies, Sant Josep de Vilafranca i Jacint Verdaguer de Sant Sadurní es classifiquen per les semifinals del dotzè certamen de lectura en veu alta.\nLa Volta Ciclista a Catalunya passarà pel centre de Vilafranca dissabte 26 de març\nLa 6a etapa de la 96a Volta Ciclista a Catalunya del proper dissabte 26 de març, que s’iniciarà a Sant Joan Despí i finalitzarà a Vilanova i La Geltrú, passarà pel centre de Vilafranca.\nEls prop de 500 alumnes de cinquè de Vilafranca han participat al Sona a cinquè per descobrir la cançó d’autor de la mà de Cesk Freixas\nUns 480 alumnes de cinquè de primària de les deu escoles de Vilafranca han participat aquest matí, a l’Auditori, al concert final de l’activitat Sona a Cinquè.


El Bosc de Ribera – Moianès Turisme\nItinerari que comença pels carrers estrets del poble de Santa Maria d’Oló i que s’endinsa en el magnífic bosc de Ribera, un bosc caducifoli que compta amb una gran riquesa vegetal i animal. Hi predomina la salzeda amb sarga i l’albereda amb vinca i es pot apreciar l’ocell pit-roig, la salamandra i el bernat pescaire, entre molts altres.\nSanta Maria Oló\nSanta Maria d’Oló - Riera d’Oló - Bosc de la Ribera - Santa Maria d’Oló\nAccés al punt d’inici per la carretera C-25 (Eix transversal) des de Manresa o des de Vic fins a trobar la sortida de Santa Maria d’Oló. Llavors s’ha de seguir la carretera BV-4315 fins a Oló. Just a l’entrada del poble es troba la plaça Catalunya i el punt d’inici de la ruta.\nDes de la plaça es continua avall pel carrer principal passant per la plaça Sant Antoni Maria Claret i la nova església de Santa Maria. Es continua pels carrers estrets del poble abans d’enfilar el caminet de baixada fins a anar a creuar la riera d’Oló. Des d’aquest punt, direcció sud-oest aigües avall de la riera, se segueix pel camí lateral que voreja la riera fins al molí d’Altimires. A partir d’aquí es revolta per la part de baix del molí i es travessa la riera per l’antiga palanca. Aquest és un petit i curt caminet que connecta amb el corriol de les Marrades. Des d’aquí es retorna al poble prenent el mateix camí que hem pres a l’inici de l’itinerari.\nRiera d’Oló, el bosc de la Ribera, la font del Roc, l’aqüeducte del molí del Coix, el molí d’Altimires, flora i fauna de la zona.\nRuta 8: Visita al patrimoni, 2 esglésies\nOló i el seu entorn


Catalunya obrirà bars dilluns fins a les 21.30 hores amb restriccions\nCatalunya obrirà bars a partir de dilluns fins a les 21.30 hores amb restriccions\nActualitzada 19/11/2020 a les 17:45\nEl Govern preveu aixecar el confinament perimetral el 21 de desembre\n© La consellera de Presidència i portaveu del Govern, Merixell Budó, durant una roda de premsa.\nEl vicepresident de la Generalitat, Pere Aragonès, i la consellera de Presidència i portaveu del Govern, Meritxell Budó, han presentat aquest dijous el Pla d’obertura de l’Executiu català per flexibilitzar les restriccions aplicades per fer front a la segona onada del coronavirus i ha anunciat que bars i restaurants podran obrir a partir de dilluns entre les 6.00 fins les 21.30 hores, encara que tindran restriccions.\nEn roda de premsa telemàtica després d’aprovar el pla, han explicat que des de dilluns les terrasses de bars i restaurants podran obrir amb un màxim de quatre persones per taula, i a l’interior hauran de complir un aforament del 30%, i s’haurà de respectar una distància de dos metres.\nEl pla comença dilluns i conté quatre trams, d'una durada de 15 dies revisable en funció de l'evolució de la pandèmia, i que per tant si tot fos bé, acabaria d'aquí a dos mesos, ha explicat Budó.\nEn el primer tram que comença dilluns 23 de novembre, les terrasses de bars i restaurants podran obrir amb una distància mínima 2 metres entre taules i una limitació de 4 persones per taula, excepte grups bombolla, i podran també servir a l'interior amb limitació d'aforament del 30 %. L'horari serà des de les 6 del matí fins a les 21.30 hores, abans del toc de queda, que es manté.\nPodran obrir també cinemes, teatres i sales de concerts al 50 % del seu aforament, i amb un màxim de 500 persones en total.\nQuant a l'esport, podran obrir les activitats a l'aire lliure al 50 % de l'aforament i, en els espais tancats, aquest es redueix al 30 %, amb cita prèvia i sense ús de vestidors, excepte en les piscines.


Què són les AMPA i per què hauries de formar part d'una? | Consumer\nQuè són les AMPA i per què hauries de formar part d’una?\nSer part de l'associació de mares i pares d'alumnes d'un centre escolar implica defensar els drets dels fills i aconseguir una educació de qualitat\nLes AMPA són les associacions de mares i pares d’alumnes d’un centre docent, públic o privat, no universitari. Aquestes entitats sense ànim de lucre estan presents en tots els col·legis públics i no tan generalitzades en els privats i concertats, tal com reflecteix l’informe ‘Les AMPAs en el sistema escolar espanyol: com són, què necessiten i en què creuen‘, presentat en 2018 per la Fundació d’Ajuda a la Drogoaddicció (FAD) en col·laboració amb el BBVA i la UNESCO. Coneix les seves finalitats i objectius, a més de les raons que has de tenir en compte per ser part de l’AMPA dels teus fills.\nLa majoria de les associacions de mares i pares d’alumnes que hi ha als centres escolars es van crear fa més de 20 anys. Abans es coneixien com APA (Associació de Pares) i avui comencen a veure’s també com AFE (Associació de Famílies d’Escolars). Les AMPA van néixer gràcies a l’empara de l’article 27 de la Constitució Espanyola, es regulen pel Reial decret 1533/1986 i es regeixen pels estatuts que com a associació han de tenir.\nLa seva finalitat, com apunta el portal d’Educació de Castella-la Manxa, és la de “participar i intervenir en la gestió del centre, amb la finalitat de millorar l’educació i aconseguir un clima de convivència en el mateix”. De fet, segons fonts de la Confederació Espanyola d’Associacions de Pares i Mares d’Alumnes (CEAPA), que aglutina a prop de 12.000 d’aquestes agrupacions, l’AMPA idònia hauria de “mantenir una bona relació amb la resta d’agents de la comunitat educativa, participar en igualtat de condicions, tenir un percentatge alt d’associats i posar a l’alumnat com a eix de totes les decisions que es prenguin al centre”.\nPer a la Confederació d’Associacions de Pares d’Alumnes (COFAPA), que representa a prop d’un milió de famílies al nostre país, entre els objectius de les AMPA destaquen les d’assistir als pares d’alumnes en tot allò que concerneix a l’educació dels seus fills, col·laborar amb les activitats educatives del centre i promoure la participació de les famílies en la gestió i vida del centre. En la pràctica, això implica organitzar activitats de formació per als progenitors i a recolzar als pares amb necessitats socials o alumnes que requereixin necessitats educatives específiques. “Busquem promoure la qualitat educativa i per això l’AMPA ha d’estar disposada a col·laborar amb el professorat i l’alumnat, per facilitar el bon funcionament del centre. També realitzem activitats de caràcter educatiu que reforcen el projecte educatiu del centre”, comenten.\nPer què formar part de l’AMPA dels nostres fills?\nDes de CEAPA consideren que resulta essencial ser part de l’AMPA “per defensar els drets dels fills i filles i aconseguir una educació de qualitat. Com AMPA som els encarregats d’intervenir en moltes ocasions entre el centre i les famílies, afrontar els desacords que van sorgint en el dia a dia i seguir reivindicant que se’ns deixi formar part de les decisions importants del centre”.\nPer la seva banda, COFAPA opina que la implicació en la vida escolar dels fills “és una tasca irrenunciable dels pares”, ja sigui assistint a reunions amb l’equip docent, formant-nos per exercir millor els nostres drets o participant en les activitats del centre. “Estar en un AMPA és contribuir a generar un bon clima escolar. Permet la participació dels pares d’una manera eficaç, en un clima de confiança, basat en el diàleg, la transparència i la consideració de la família com a peça fonamental del sistema”, sosté.


Gelats ecològics | Consumer\nEls gelats ecològics ofereixen una gran qualitat, sabor i respecte pel medi ambient\nEls gelats són un dels aliments estavella de l’estiu. Produïts amb llet, nata, ous i fruites, la seva qualitat, sabor i acabat dependran dels seus ingredients i de com s’elaborin. L’agricultura i la ramaderia ecològiques garanteixen una producció de qualitat respectuosa per al medi ambient i la salut. Els gelats ecològics utilitzen aquest tipus d’ingredients i traslladen així als seus consumidors totes les seves virtuts. Aquest article indica què són els gelats ecològics i com identificar-los, algunes de les seves principals marques i on aconseguir-les.\nGelats ecològics: què són i com identificar-los\nEls gelats ecològics utilitzen ingredients naturals i de forma respectuosa amb el medi ambient i la salut. Un criteri de compra més fiable que el que posi “ecològic” en la seva etiqueta o en la tenda és mitjançant els certificats oficials a nivell local, regional o nacional que els diferencien dels convencionals.\nAl mercat es poden trobar diversos fabricadors i marques de gelats ecològicsLa Unió Europea (UE) va crear el certificat ecològic europeu per ajudar als consumidors a triar aquest tipus de productes elaborats en els Estats membres. El seu logotip, denominat “eurohoja”, és una etiqueta verda amb els estels blancs de la UE, repartides en forma de fulla d’arbre.\nEls principals països fabricadors de productes ecològics tenen el seu certificat nacional, com el “AB – Agricultura Ecològica” de França, el “Eko” d’Holanda o el “Bioagricert” d’Itàlia. Algunes comunitats autònomes també tenen el seu propi segell, com l’ecoetiqueta del Consell Català de Producció Agrària Ecològica (CCPAE) o la del Consell d’Agricultura i Alimentació Ecològica d’Euskadi (ENEEK).\nEls productes amb segell ecològic han de complir la legislació comunitària de seguretat alimentària i, a més, els criteris de la producció ecològica. La legislació europea sobre agricultura i ramaderia ecològiques té estrictes normes de producció per garantir l’absència de pesticides d’origen no natural, antibiòtics, clor, plom i altres elements químics aliens al desenvolupament natural i perjudicials per al consum humà.\nA més del seu contingut, el continent del gelat també pot ser més sostenible amb el medi ambient: les terrines o els papers que els emboliquen poden estar certificats amb el segell FSC. En aquest cas, es garanteix que han estat elaborats amb materials forestals obtinguts amb criteris ambientals i socials.\nUn dels principals desafiaments dels gelats ecològics, com el de la resta de productes d’aquest tipus, és el preu: els consumidors han de pagar entre un 10% i un 30% més que els convencionals. Els defensors d’aquests productes asseguren que mereix la pena, perquè es pren un gelat d’alta qualitat, saludable i de gran sabor, que a més respecta el medi ambient i les condicions de treball dels seus productors. Juana Labrador, professora de la Universitat d’Extremadura i experta en agricultura ecològica, explica que aquesta diferència es deu a les necessitats ecològiques, ja que evita pesticides, herbicides i fertilitzants químics de síntesis i qualsevol transacció ha de beneficiar a tota la cadena alimentària.\nMarques de gelats ecològics i on aconseguir-les\nAl mercat es poden trobar diversos fabricadors i marques de gelats ecològics:\nBen&Jerrys: són els gelats ecològics més coneguts i internacionals. Creats per dos amics, Ben Cohen i Jerry Greenfield en 1978 en Burlington, Vermont (EUA), en l’actualitat es poden trobar en gran quantitat de ciutats, establiments hosteleros i supermercats. Els seus responsables utilitzen productes ecològics, de comerç just i busquen fórmules per reduir les emissions de gasos d’efecte hivernacle, implicades en el canvi climàtic, que les seves terrines siguin de materials reciclats o que es fabriquin amb energies renovables.\nThe Bio Factory: situats a la Corunya, elaboren gelats ecològics certificats pel Consell Regulador d’Agricultura Ecològica de Galícia (CRAEGA). Produeixen des de gelats per veganos fins a les especialitats més habituals sense gluten. En l’actualitat es poden comprar en gran quantitat de punts de venda en tota Espanya.\nBodevici: els seus impulsors, Jordi Rivera i Francisco García, van obrir en 2010 a Barcelona dues gelateries i tres anys més tard una altra a Madrid. En emprar materials ecològics no donen sensació de set, asseguren, i són més lleugers. A més utilitzen productes locals i les culleres i gots són biodegradables.\nGildo Racheli: aquest fabricant italià produeix des de 1997 gelats ecològics amb el segell Démeter, així com gelats de comerç just. Diverses tendes ecològiques els tenen al nostre país.\nBiotrap: aquesta empresa, especialitzada en la venda de fruita ecològica en tota Espanya, comercialitza des de l’any passat gelats i sorbets ecològics. Compten amb el segell de certificació ecològic CAAE, s’elaboren de forma artesanal i s’envasen a mà.\nNaturattiva: segons aquests fabricants italians, els seus gelats ecològics conjuguen el respecte a la tradició i el sabor “de debò” i els ingredients de l’agricultura ecològica. Al nostre país estan en diverses tendes de comerç ecològic de Madrid i Barcelona.\nagricultura sostenible fsc-ca helados ecológicos-ca