Entrevista amb experts en privadesa en línia el Sr. Sudhanshu Chauhan i el Sr. Nutan Kumar Panda. Autors de "Hacking Web Intelligence"\nQuant als autors:\nSudhanshu Chauhan és un professional en seguretat de la informació i especialista en OSINT. Ha treballat a la indústria de la seguretat de la informació, anteriorment com a analista de seguretat sènior a iViZ i actualment com a conseller i conseller principal a Octogence Technologies. Sudhanshu també ha escrit diversos articles sobre un ampli ventall de temes, com ara amenaces cibernètiques, avaluació de vulnerabilitat, punts de mel, metadades, etc. i “Hacking Web Intelligence”..\nNutan Kumar Panda és un professional en seguretat de la informació amb experiència en el camp de la seguretat de les aplicacions i la xarxa que treballa actualment com a enginyer en seguretat de la informació a eBay.inc. A banda de realitzar avaluacions de seguretat, també ha participat en la realització / impartició de formació en seguretat de la informació. A més de contribuir a programes de codi obert, també ha escrit diversos articles tècnics i co-autor “Hacking Web Intelligence”..\nEl Sr. Nutan (dreta) i el Sr. Sudhanshu (esquerra); entrevista amb vpnMentor\nvpnMentor: Quin usuari d’Internet està fent malament?\nNutan: La majoria de les empreses de comerç electrònic coneixen els intensos esforços per piratejar i robar informació digital i han estat fent grans esforços per assegurar-la. Els usuaris mitjans són menys conscients de la importància d’aquest fet. La privadesa de les dades no només és qüestió de les grans empreses, sinó de tots nosaltres. Tots tenim una vida digital que hem de mirar i protegir. Nosaltres també som responsables de la nostra privadesa.\nSudhanshu: agafem dades socials, per exemple. Les persones comparteixen les seves imatges i noms de les mascotes i obliden que les van utilitzar per definir la seva contrasenya per a algun servei en línia. Si sóc pirata informàtic, tot el que he de fer és veure el vostre perfil de Facebook, visiteu un altre compte de xarxes socials i poseu a prova el nom de la mascota com a contrasenya secreta per veure si funciona. Si ho fa, ara tinc tots els vostres fitxers i fotografies personals.\nvpnMentor: Què passa amb els usuaris menys experimentats que no utilitzin còpies de seguretat en línia ni molts serveis en línia i realment utilitzin només els serveis bàsics d’Internet? També estan obligats a prestar tanta atenció al que comparteixen a Facebook?\nSudhanshu: No importa si sou vosaltres, un usuari experimentat que passa 10 hores al dia en línia o la vostra mare, que només utilitza Internet per llegir les notícies i consultar els correus electrònics. Si piratejo el compte de correu electrònic de la vostra mare, hi trobaré la informació del seu compte bancari, el seu número de seguretat social i el número de màquina de fax que utilitza. Així, si obteniu informació limitada en línia, puc obtenir molta informació fora de línia que puc explotar. De fet, les persones menys experimentades necessiten més preocupacions, perquè no saben defensar-se.\nNutan: Els pirates informàtics estan dirigits als enllaços més febles de la cadena. És com si els atracadors intentessin abans robar cases amb menys seguretat, el mateix passa aquí. Ells troben que les persones menys tècniques són més fàcils de piratejar i les orienten.\nSudhanshu: Crec que és responsabilitat del govern també educar als usuaris com defensar-se en línia. De la mateixa manera que els governs educen els ciutadans per mantenir el carrer net i conduir en seguretat, també haurien de difondre la consciència sobre com navegar amb seguretat i protegir les seves dades. Lamentablement, no sóc conscient que ningú ho faci.\nHacking Web Intelligence: Conceptes i tècniques de Reconeixement Web i Intel·ligència de Fonts Obertes\nvpnMentor: consideres que els teus amics són els “bojos per la privadesa”?\nSudhanshu: Tots els meus amics són de la indústria … així que no sóc diferent dels altres en aquest sentit. Quan es tracta de família, sempre intentem ensenyar-los a protegir la seva intimitat. La meva mare continua trucant-me sobre correus electrònics sospitosos i si pot o no pot fer clic a l’enllaç que veu. El meu consell per a l’usuari mitjà és utilitzar un navegador segur i el mode Incògnit / Privat, i no fer clic als enllaços que no confieu. A més, molt important, no utilitzeu WiFi gratuïta en espais públics. Qualsevol usuari pot configurar una xarxa WiFi i obtenir totes les dades que envieu i rep, inclosa la vostra contrasenya de Facebook, els correus electrònics que envieu, etc..\nvpnMentor: utilitzeu un servei VPN?\nNo utilitzem un servei VPN de manera regular, només quan hi hagi necessitat. Quan ho fem, utilitzem el protocol OpenVPN.\nTambé utilitzem Tor. No tot el temps, però molt. De la mateixa manera, utilitzem Shodan i ZoomEye en lloc dels motors de cerca tradicionals. Aquests motors de cerca proporcionen accés a informació rellevant des de la perspectiva de l’investigador InfoSec.\nvpnMentor: quins canvis es requereixen dels usuaris que volen viure la seva vida normal sense preocupar-se que se’ls robin les dades, sense una actualització completa de la seva activitat en línia?\nHi ha uns quants passos que són els “requisits mínims” per als usuaris actuals.\nActualitzeu el sistema operatiu al mòbil i a l’escriptori, sempre que existeixi una nova actualització.\nNo utilitzeu informació que pugui estar disponible en algun lloc com a contrasenya (nom pet pet, escola, etc.). Un bon consell seria posar una resposta incorrecta per a preguntes personals (ciutat equivocada on vas néixer, fals nom de la mascota, etc.).\nUtilitzeu l’autenticació de dues vies quan sigui possible.\nvpnMentor: quina és la vostra impressió general de la comunitat cibernètica a Israel, on parleu avui?\nSudhanshu: És el meu segon viatge a Israel i ho agraeixo molt. La indústria és avançada en comparació amb la resta del món segons la meva experiència.\nNutan: Si comproveu la indústria de startup a Israel, que és important per si mateixa, veieu moltes empreses de seguretat cibernètica aquí, de manera que la quantitat d’empreses de seguretat cibernètica a Israel és realment alta en comparació amb altres mercats. És evident que la indústria israeliana es pren seriosament la seguretat.\nContents1 Quins tipus de reptes s’han d’afrontar per confiar i implementar criptocurrencies com a


L'home sobre el filferro: De quan el Puigsacalm era comentat a l'Infohielo\nDe quan el Puigsacalm era comentat a l'Infohielo\nDe GEL AL PUIGSACALM\nHe recuperat de l'arxiu fotografic unes fotos que em fan recordar unes setmanes molt intenses de l'hivern de fa uns anys. Durant un periode de un mes, es van conjugar diversos factors que varen fer que la zona del Puigsaclam es convertís per un moment tan sols en referent pel que fa a escalada en gel mentre que a altres zones amb més tradició i regularitat de gel estiguessin seques i sense formar. Cada any s'ha pogut picar una mica de gel en aquesta zona, ja fos a una raconada o un altra, sempre però de forma residual. Pero aquest any va ser excepcional, jo mai ho havia vist...\nDurant aquells dies ja s'intuïa que podria haver-hi alguna cosa formada pero l'experiencia de les vegades que haviem anat a explorar-ho i haviem tornat amb les mans buides ens feia desistir d'anar-ho a mirar. Va ser una intervenció al forum de la FEEC el que va obrir la veda i ens va permetre que durant el mes seguent poguessim escalar cascades que fins llavors nomes haviem pogut imaginar a la nostra ment. Es varen formar moltes cascades i podem dir que les varem repetir totes (algunes diverses vegades) pero la que destacava per sobre les altre i que crida més l'atenció és el Salt de les Cavorques, de mes de 150 metres i situat a sobre del Salt de Sallent. Mai ens haguessim pogut imaginar que aquell salt que ja impresionava a l'estiu i on practicament no hi queia aigua es glaçaria amb la consistencia suficient per poder-lo escalar. Va ser un més que encara recordem amb nostalgia i que dificilment es torni a repetir (espero que m'equivoqui). En l'unic que m'arrepenteixo és en no haver portat la camara de fotos (no sé perque) i les uniques imatges grafiques que guardo son les que em va enviar uns companys que varen repetir el Salt de les Cavorques a darrera nostre pero que serveixen perfectament per il.lustrar el que va representar aquell mes memorable.\nLes dues que he penjat son precisament les que varen tirar aquests companys de la seva repetició a aquesta cascada després de nosaltres.\nPublicat per nenivan a 14:09\nEls flipats acaben a la Roca Alta - Via Peque Mant...\nXESCA.ORG - Primera xarxa d'escaladors de Cataluny...\nPedraforca - Cara nord del Pollegó inferior. Via S...\nMas Guasch al Puntal de l'Albarda Castellana\nTemporada de bolets - Amanita Moscata a la Paret d...\nYosemite, un somni fet realitat o la materialitzac...\nRomantica escalada a la Cervera Raul de la Talaia ...


Salvador Alsius, padrí de la promoció 2015, desitja bona travessia als graduats\nLa UPF Barcelona School of Management va celebrar el 7 de juliol l’acte de graduació de la promoció 2015 al Campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra. L'acte de graduació va reunir al voltant de 1.500 persones entre graduats, familiars i professors i va tenir com a convidat al periodista i professor de la UPF, Salvador Alsius, qui va apadrinar a la promoció de graduats d'aquest any. La graduació també es va poder seguir en directe a través d’streaminig i per les xarxes socials amb l’etiqueta #graduacio2015\nSalvador Alsius, va pronunciar la lliçó “La domesticació de l’atzar” que situava l’atzar al rovell de l’ou de la ciència i de la metafísica. I va seguir afirmant que l’atzar també havia contribuït a que ells, com alumnes, cursessin un màster o un postgrau a la UPF. En una mostra de transversalitat, Alsius va incorporar al seu discurs la literatura a través del poema d’Ausiàs March “Veles i Vents”. “Espero que el curs que heu fet a la UPF sigui per a vosaltres almenys com una part del velam de la vostra embarcació”, va desitjar el padrí de la promoció 2015 als alumnes al que va desitjar bona travessia.\nVídeo de la Promoció 2015 #graduacio2015


bellesa famosa: obtingueu l'aspecte impecable d'estrena d'Ashley Greene: un nou mode\nCeleb Beauty: obtingueu l'aspecte d'estrena impecable d'Ashley Greene\nL’ambaixadora de Mark Brand, Ashley Greene, va deixar la seva empremta a l’estrena de “Twilight Sage Breaking Dawn- Part 2” a Los Angeles amb un aspecte de maquillatge eteri preciós. L’aspecte era natural i lleuger amb el toc just de sensació. El millor és que aquest aspecte no és tan difícil de tornar a crear pel vostre compte.\nVanessa Scali, artista de maquillatge de famosos, va compartir les seves tècniques per crear l’aspecte impressionant d’Ashley. Seguiu llegint per obtenir una guia pas a pas per veure-la.\n“Vaig preparar la pell d’Ashley amb la marca Primed for Perfection Face Primer. A continuació, vaig aplicar una capa fina de loció SPF 15 de la fundació multi-benefici de Got the Goods i Good Riddance Hook Up Correaler quan fos necessari. Aleshores, vaig aplicar la marca Bronze Pro Bronzing Powder sota els pòmuls, les temples i la línia de la mandíbula, afegint una mica de contorn i escalfant la cara. '\n'Vaig aplicar la marca Just Pinched Instant Blush Tint a Cheeky a les pomes de les galtes d'Ashley, amb un toc de Light Show Illuminating Face Powder. Aquesta combinació suavitza el pigment de la galta i crea un aspecte radiant il·luminat des de dins '.\n'Vaig començar per fer ombres de les tapes d'Ashley, des de la línia de pestanyes fins a les celles, amb la marca I-Mark Metallics Custom Pick Shadow Eye a Goldiluxe. Per allargar i afegir contorn, he utilitzat la marca I-Mark Metallics Custom Pick Shadow Eye a Truffle a les seves cantonades exteriors i als seus plecs naturals. La combinació de les dues tonalitats s’envolta sota les pestanyes inferiors, desapareixent cap a les cantonades interiors dels ulls. Vaig folrar els ulls d'Ashley, molt a prop de les seves pestanyes, amb la marca No Place to Run Longwear Eyeliner en Foxy Brown i vaig acabar aplicant unes generoses capes de marca Lash Act Build & Define Mascara en Blackest Black '.\n'Vaig acabar el look amb un llavi relaxat i natural amb la marca Make It Rich Lip Color Crayon a Naturally, amb capes de marca In a Whirl Marbleized Lip Gloss en Pink Soufflé.'


Configuració a Linux - KDE\nEn primer lloc, clica el botó d'inici, situat normalment a la part inferior esquerra del teu escriptori. Navega pel menú a Preferits i tot seguit clica Arranjament del sistema, tal com es mostra a la següent imatge. Si no ho trobes a Preferits, ho trobaràs a Ordinador o a Aplicacions, dins el submenú Preferències.\nEn la finestra que s'obre, vés a l'apartat Xarxa i connectivitat i clica a Paràmetres de xarxa. És possible que durant els propers passos et surti un missatge d'avís demanant que assignis una contrasenya a kdewallet (escull-ne una) o demanant la contrasenya per a accedir-hi, si ja ho havies configurat anteriorment.\nLa següent finestra et permetrà configurar diverses opcions de xarxa. Clica la pestanya Wired (amb fil) o Wireless (sense fil), depenent de com et connectis a Internet, i selecciona la teva connexió d'entre les que apareixen a la llista. Això et permetrà editar-la prement Edita...\nA continuació ens interessa la pestanya IP Address. Localitza l'opció Method i, només en cas que digui Automatic, canvia'l a Automatic addresses only; si apareix qualsevol altra opció, no la modifiquis. Vés ara a DNS Servers i actualitza el quadre posant 109.69.8.51 en primer lloc. Aquesta és l'adreça IPv4 del servidor de noms de puntCAT (la interfície de KDE per ara no permet introduir adreces IPv6).\nPer acabar, prem Bé i tanca les finestres. És possible que hagis de reiniciar la connexió abans de que s'activi la nova configuració. Per a fer-ho, pots desconnectar-te i tornar-te a connectar, pots reiniciar el teu mòdem o encaminador (router) o, fins i tot, pots reiniciar el teu ordinador.


Flamenc per dir “sí que puc” | ALMA\n— dimecres, 23 gen. 2019\nFlamenc per dir “sí que puc”\n“A mi m’agrada tot: ballar, cantar, tocar el caixó i la guitarra!”. “Jo estic les 24 hores del dia ballant. El ball és el meu llenguatge”. “Doncs a mi m’encanta quan la Rosalía diu: tra, tra!” Amb aquesta allau d’entusiasme ens reben en Mariano, en Joaquín i la Sole al Teatre El Musical del barri valencià del Cabanyal. Va ser en aquest mateix escenari on, l’any passat, aquests nois van aprendre a estimar el flamenc (i a estimar-se a ells mateixos) gràcies a Extremus Danza, un dels projectes guanyadors de la convocatòria del 2017 d’Art for Change ”la Caixa”.\nEn Mariano, en Joaquín i la Sole són només tres dels 44 nens i adolescents d’entre 8 i 17 anys, majoritàriament gitanos, que van participar a A quelar!, un projecte de la ballarina i directora de la companyia de ball Extremus Danza Eva Moreno, la qual durant 11 mesos va ensenyar a aquests nois l’art de ballar i cantar flamenc, i de tocar el caixó i la guitarra. “El meu objectiu i la dels altres quatre professors del projecte ha estat sempre oferir formació a uns nens que tenen molt talent i molt poques oportunitats”, explica l’Eva asseguda a la cafeteria del teatre. “També hem fomentat la integració social de la comunitat gitana al barri i hem fet que aquests nens i les seves famílies vegin que, per exemple a través del flamenc, també tenen un lloc en la societat”.\nEl 8 de desembre passat, a l’espectacle final, titulat Som Cabanyal, els nois i noies van demostrar —entre focus, acords de guitarra i l’ovació d’un públic incansable— tot el que havien après dalt de l’escenari, el qual, segons l’Eva, és el seu medi natural i on poden vibrar d’emoció, treure tot el que porten dins i fins i tot evadir-se. Perquè, com assegura la ballarina, “quan ballen o canten, se’n van tots els neguits. Es diverteixen i converteixen les coses negatives en positives”.\nLa motxilla de preocupacions que carreguen tots ells —les dificultats econòmiques de la família o el sentiment de fracàs amb què solen conviure— va fer que molts comencessin el taller amb un “no puc” ficat entre cella i cella que els impedia veure tot el que sí que eren capaços de fer. Però, a mesura que es van animar a fer zapateados, tocar les palmes i sentir en la pròpia pell cada acord de guitarra, aquesta autopercepció errònia es va anar diluint. “Al principi, en Paco no venia a classe de guitarra perquè deia que no era prou bo. Després va acabar tocant a l’escenari amb el guitarrista Juan de Pilar i, el que és més important, creient que val”, recorda l’Eva, mentre uns cops al caixó es converteixen en la banda sonora de les seves paraules. “Al Joaquín, per exemple, li deien a l’escola que no anava bé a mates, però a través del ritme es va adonar que era capaç de sumar amb rapidesa”. Cada una de les paraules de l’Eva transmet la satisfacció que sent per haver demostrat als nois que els sobren raons per confiar en ells mateixos.\nMentre parlem amb l’Eva, el Joaquín, la Sole i el Mariano assagen a la cafeteria els passos i moviments de mans que han interioritzat durant aquest temps. És inevitable respirar en l’ambient l’apoderament i les ganes de somiar que A quelar! els ha transmès. La Sole assegura que de gran li agradaria ser bailaora. El Joaquín es veu fent remats per buleries en grans escenaris. I en Mariano vol ser “un artista conegut arreu del món”. Uns somnis que diuen que perseguiran sense oblidar els bons moments que han viscut junts i com el flamenc els ha ajudat a superar les pors. A la Sole, participar a A quelar! fins i tot li va fer adonar-se que ni la incertesa no pot amb ella: “Sempre recordaré l’estrena de Som Cabanyal. Em va impressionar veure el pati de butaques tan fosc. Em posava nerviosa no saber quantes persones havien vingut a veure’ns. Però quan em vaig posar a ballar, els nervis van desaparèixer. Només existia el ball”.\ninclusió social nens


L'Audiència de Barcelona arxiva la causa contra l'Associació Catalana de Municipis pel cas del procés - El triangle\nEls magistrats consideren que la Fiscalia i el jutjat d'instrucció van vulnerar els drets fonamentals dels investigats\nEl president de l'Associació Catalana de Municipis, Lluís Soler\nEl president de l'ACM, Lluís Soler\nLa Secció Setena de l’Audiència de Barcelona ha decidit arxivar la causa oberta contra l’Associació Catalana de Municipis (ACM), una entitat municipalista que estava sent investigada per un delicte de malversació relacionat amb la desviació de fons públics pel procés independentista. Segons la resolució a la qual ha tingut accés El País, els magistrats han decidit arxivar la causa després de detectar diverses irregularitats en la instrucció.\nEls jutges de l’Audiència de Barcelona han carregat contra la investigació que van dur a terme tant la Fiscalia com el jutjat d’instrucció número 16 de Barcelona i, després dels recursos presentats per la defensa, han determinat que les proves obtingudes en els registres policials es van aconseguir vulnerant els drets dels investigats.\nLes irregularitats de la Fiscalia i el jutge d’instrucció\nLa resolució exposa que la fiscal va confondre un centre d’investigació relacionat amb l’àmbit dels governs locals i les comunitats autònomes -a qui l’ACM va fer pagaments com a entitat municipalista- amb l’exmagistrat del Tribunal Constitucional responsable d’algunes de les lleis de desconnexió que va impulsar el govern de Carles Puigdemont amb motiu del procés. “Causa perplexitat que confongui la Fundació Carles Pi i Sunyer d’Estudis Autonòmics amb una associació, segons sembla inexistent, anomenada Carles Viver Pi i Sunyer”, assenyala la interlocutòria.\nUna altra irregularitat que els magistrats identifiquen és que, en la querella de la Fiscalia, es van incloure referències al viatge que l’ACM va pagar a un centenar d’alcaldes catalans, un cas que ja havia sigut investigat i posteriorment arxivat per falta d’indicis. A més, la fiscal va demanar informació a Hisenda i a altres organismes públics “pràcticament sense dictar cap resolució que justifiqués la necessitat d’obtenir-la”, vulnerant el dret a la defensa dels investigats.\nPel que fa a l’actuació del jutge d’instrucció, l’Audiència de Barcelona considera que la interlocutòria que va ordenar els registres policials “no conté una descripció dels indicis racionals” i que tampoc va fixar “els termes i l’abast” dels registres, vulnerant així el dret a la intimitat dels membres de l’ACM investigats.\nEl fet que la causa es mantingués sota secret de sumari, al marge resolució de l’Audiència de Barcelona que ordenava l’aixecament del secret de les actuacions i l’entrega de tot el material als investigats, es considera especialment greu pels magistrats, que acusen el jutge de no realitzar un “control efectiu de la investigació” que duien a terme els Mossos d’Esquadra i la Policia Nacional.


Encàrrec a la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears de la realització d?activitats de suport a la innovació, la transferència de tecnologia i del coneixement i l?emprenedoria - FOU - Seu electrònica - Universitat de les Illes Balears\n9918. ACORD NORMATIU del dia 21 de juliol de 2011 pel qual s’encarrega a la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears la realització d’activitats de suport a la innovació, la transferència de tecnologia i del coneixement i l’emprenedoria.\nL’article 2 dels Estatuts aprovats pel Decret 64/2010, de 14 de maig (BOIB núm. 76, de 22 de maig), estableix que la Universitat de les Illes Balears és una institució dedicada al servei públic de l’educació superior, la recerca, la transferència del coneixement i la innovació. En aquest sentit, cal indicar que els mateixos Estatuts preveuen, a l’article 145, que la recerca és un deure i un dret del personal docent i investigador, la qual s’ha de dur a terme principalment en grups de recerca, departaments, instituts universitaris de recerca i en altres centres o estructures mixtos entre la Universitat i altres organismes públics o privats. El mateix article afegeix que la Universitat ha d’assegurar el desenvolupament de les activitats de recerca i ha d’adoptar a l’efecte les mesures organitzatives i pressupostàries que les garanteixin.\nPer tal de complementar i reforçar l’activitat de la Universitat en el camp exposat en el paràgraf anterior, l’any 1996 es va constituir la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears (en endavant, FUEIB), i mitjançant l’Acord normatiu 3236/1996, de 18 de setembre (FOU núm. 124, de 20 de desembre, se’n va establir l’organització.\nLa FUEIB té com a finalitats la promoció i el foment de la innovació tecnològica a la UIB, la transferència de resultats de recerca de la UIB i la creació d’empreses de base tecnològica. Així mateix, de conformitat amb l’article 2 dels seus Estatuts, la FUEIB té, entre altres, l’objectiu de donar suport a l’Administració pública en tasques de coordinació, seguiment, control i avaluació de polítiques públiques, programes i projectes, així com a tota mena d’operacions dutes a terme amb la participació de fons públics, entre d’altres, i sens caràcter limitatiu, accions formatives, serveis d’orientació, congressos, etc. Finalment, l’article 7 bis dels mateixos Estatuts disposa que la FUEIB té caràcter de mitjà propi de la UIB.\nPels motius indicats, actualment la FUEIB promou polítiques de suport a la innovació, mitjançant l’ajuda a la valorització, la protecció i la transferència de la tecnologia de la UIB, la mobilització de projectes col·laboratius de recerca amb empreses i altres institucions i el foment de la creació d’empreses de base tecnològica a l’entorn universitari.\nPer poder agilitar i millorar l’eficàcia i l’eficiència dels recursos existents en l’entorn de la UIB per a les activitats de suport a la innovació, la transferència de coneixement i tecnologia i la creació d’empreses de base tecnològica, la Universitat considera convenient de centralitzar, en la mesura que pugui, a la FUEIB la gestió de totes les activitats indicades.\nEn virtut de tot el que s’ha exposat als paràgrafs anteriors, el Consell de Govern, a la sessió ordinària del dia d’avui, fent ús de les competències que li atribueix l’article 24.2.32 i 40 dels Estatuts de la Universitat de les Illes Balears, ha acordat d’encarregar a la FUEIB la realització d’activitats de suport a la innovació, la transferència de tecnologia i del coneixement i l’emprenedoria.\nArticle 1. Encàrrec d’activitats\nLa Universitat de les Illes Balears encarrega a la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears la realització de les activitats següents:\nLa gestió, amb caràcter no exclusiu, dels serveis de suport a la innovació i la transferència de resultats de la UIB, la qual conté:\nEl desenvolupament d’una política de valorització de la recerca a l’entorn de la UIB, a partir de les bones pràctiques seguides a les entitats de l’entorn públic en matèria de gestió de la protecció i l’explotació dels resultats de la recerca.\nLa realització de contractes i convenis de col·laboració amb altres entitats, públiques o privades, per dur a terme treballs tècnics, científics o artístics en els quals participin els departaments, instituts universitaris de recerca, grups de recerca o professors de la UIB, a l’empara de l'article 83.1 de la Llei orgànica 6/2001, de 21 de desembre, d’universitats, i també l’assumpció de la seva gestió.\nLa realització i gestió de contractes de prestació de serveis d’assessorament i consultoria, elaboració d’estudis, assaigs, anàlisis, informes i dictàmens, i prestació de serveis d’assistència tècnica, amb empreses o altres institucions, per part dels departaments, grups, instituts i centres de recerca de la Universitat.\nL’assessorament al personal docent i investigador de la UIB en les seves relacions amb el món empresarial, en el marc de les seves activitats de recerca.\nL’impuls i el seguiment d’aliances estratègiques entre grups d’investigació de la UIB, o amb altres entitats, per al desenvolupament i l’explotació de resultats de la recerca, en particular en sectors emergents.\nLa realització d’accions de formació i de sensibilització en el foment de la innovació, la transferència de la tecnologia, la protecció dels resultats i la creació d’empreses, dirigides preferentment a la comunitat universitària.\nLa gestió, amb caràcter no exclusiu, de l’explotació i la transferència dels resultats de la recerca de la UIB, la qual inclou:\nLa gestió, en nom i per compte de la Universitat, de la protecció dels resultats de la recerca de la UIB, mitjançant la tramitació i el seguiment dels procediments per al reconeixement dels drets de propietat intel·lectual i/o industrial que s’estimin adients, així com el seu manteniment.\nCorrespon a la FUEIB de determinar la conveniència o no d’iniciar el procediment per obtenir la protecció d’un determinat resultat de la recerca, així com d’executar aquest procediment, tant per a l’obtenció o el reconeixement del dret de propietat industrial o intel·lectual que sigui aplicable com per a l’eventual extensió d’aquest dret a altres territoris.\nLa gestió de l’explotació comercial dels resultats de la recerca de la UIB, i dels corresponents drets de propietat intel·lectual i industrial, al mercat.\nEn la gestió dels resultats de la recerca de la UIB s’ha de procurar, d’una banda, promoure les fórmules que permetin que la societat tingui el màxim accés possible als nous coneixements i tecnologies, i de l’altra, defensar l’interès públic en els processos de transferència d’aquests resultats de la recerca.\nLa realització dels contractes de transferència de resultats de la recerca de la UIB a tercers, ja siguin altres entitats públiques i/o privades alienes a la UIB o empreses de base tecnològica que es creïn per explotar aquest coneixement, d’acord amb la normativa vigent a la Universitat.\nEl seguiment de l’evolució i del compliment dels contractes de transferència de resultats de la recerca, i l’exercici en nom de la UIB dels drets i facultats que es reservin a aquesta entitat durant la vigència dels contractes.\nEl suport a les polítiques de protecció i valorització de la recerca a l’entorn de la UIB.\nLa gestió, amb caràcter no exclusiu, de les activitats de suport a l’emprenedoria a l’entorn de la UIB, la qual comporta:\nEl suport a la Universitat en el seguiment de polítiques de promoció a la creació d’empreses sorgides de l’entorn de la UIB (incloent empreses de base tecnològica), tot englobant la seva col·laboració en el procediment d’aprovació de la creació d’aquestes empreses que es reguli a la normativa interna de la UIB.\nL’ajut als membres de la comunitat universitària de la UIB en la creació d’empreses sorgides de l’entorn de la UIB, la qual cosa pot incloure, entre altres aspectes, el suport en la valoració i avaluació dels projectes i la definició del model integral de negoci, l’ajut en la negociació de contractes de transferència de resultats de la recerca tant amb la UIB com amb altres entitats alienes a la UIB, la col·laboració en processos de sol·licitud d’ajudes i subvencions públiques i de negociació de finançament amb inversors privats i la gestió de serveis d'assessorament, informació i suport a l’emprenedoria.\nLa participació i la gestió d’aquesta participació en empreses sorgides de l’entorn de la Universitat, tant en cas que la participació sigui de titularitat directa de la UIB com en el supòsit que sigui assumida per la FUEIB, i el seguiment i el control de l’activitat de l’empresa, que poden incloure, entre altres, les activitats següents:\nImplementació de les mesures necessàries per a la constitució de l’empresa i/o la presa de participació per part de la FUEIB a l’empresa.\nSubscripció, execució i seguiment del pacte de socis que s’acordi entre les parts.\nSeguiment de l’activitat de l’empresa participada i sol·licitud de la informació de l’evolució de la companyia.\nRealització d’auditories a l’empresa, ja siguin financeres, tecnològiques o de qualsevol altre tipus, per al control de la seva activitat.\nParticipació en els òrgans de les empreses participades.\nRealització de reunions periòdiques amb l’equip emprenedor per tal d’analitzar l’evolució de la companyia i l’estratègia a seguir.\nEl suport en les polítiques de promoció i incubació dels projectes empresarials sorgits a l’entorn de la UIB, i l’assessorament al personal docent i investigador de la UIB respecte de les possibilitats de creació d’empreses per a l’explotació dels resultats de la recerca que hagin desenvolupat.\nLa realització d’accions de formació i de sensibilització en el foment de la creació d’empreses, adreçades preferentment a la comunitat universitària.\nArticle 2. Abast de l’encàrrec\nLes funcions que s’indiquen a l’article anterior s’encarreguen a la FUEIB de forma no exclusiva. Així, els òrgans i unitats interns de la Universitat poden, si escau, continuar desenvolupant les activitats assenyalades en aquest apartat, amb independència de les actuacions que faci la FUEIB en execució del contingut de l’encàrrec que li fa aquest acord.\nArticle 3. Remuneració pels serveis de suport\nLa FUEIB té dret a ser compensada per les activitats de gestió realitzades. Els criteris per establir aquesta compensació són:\nUna quantia a començament d’any per cobrir les despeses de serveis externs ocasionades per la tramitació, gestió i explotació de drets de propietat intel·lectual i/o industrial sobre els resultats de la recerca de la UIB. Aquesta quantia es calcularà en funció de les despeses fetes per aquests conceptes l’any anterior. Si en acabar l’any la quantia prevista no cobreix el cost que han suposat realment per a la FUEIB aquests conceptes, la UIB haurà de compensar la diferència resultant. En cas que es produeixi un superàvit, es descomptarà de la quantitat establerta per al proper any.\nUna participació en els ingressos obtinguts per la realització de les activitats encarregades per la prestació dels serveis de gestió i execució previstes en aquest acord, d’acord amb els percentatges següents:\nUna participació del 7,5% en els ingressos obtinguts per la realització dels contractes i convenis de col·laboració prevists als punts b) i c) del primer apartat de l’article 1 d’aquest acord.\nUna participació del 10% en els ingressos obtinguts per l’explotació dels resultats de la recerca de la UIB, per la qual cosa, si hi ha ingressos, la distribució quedarà establerta de la forma següent: 65% per als autors, 10% per als serveis centrals, 10% per a la FUEIB, i el 15% restant s’incorporarà al pressupost del vicerectorat responsable de fer la compensació establerta a l’article 3.a) d’aquest acord normatiu.\nUna participació del 50% en els ingressos obtinguts per la participació en empreses de base tecnològica.\nValoració de l’establiment de retribució pels punts no inclosos en els apartats anteriors.\nArticle 4. Assumpció de despeses\nLa FUEIB es farà càrrec de totes les despeses de funcionament que resultin de les activitats encarregades en virtut d’aquest acord, particularment de les despeses de personal i de les de serveis i manteniment dels espais en les seves instal·lacions, i també de la resta de despeses associades.\nLa FUEIB portarà una comptabilitat adequada sobre els recursos econòmics que rebi com a conseqüència de l’execució de l’encàrrec atorgat per aquest acord. La comptabilitat, juntament amb la documentació relacionada amb els contractes que subscrigui, sempre estarà a disposició de la UIB, per tal que pugui controlar i verificar aquesta informació.\nS’autoritza el Consell de Direcció per dictar les normes i els criteris que calguin per a l’aplicació del present acord normatiu.\nEs deroga l’Acord normatiu 3236/1996, de 18 de setembre, sobre organització de la Fundació Universitat-Empresa de les Illes Balears (FOU núm. 124, de 20 de desembre de 1996) en tot allò que contradigui el que estableix el present acord.\nPalma, 21 de juliol de 2011\nACORD NORMATIU del dia 21 de juliol de 2011 pel qual s'aproven diverses modificacions del catàleg de llocs de treball del personal funcionari i laboral d’administració i serveis de la UIB.\nACORD NORMATIU del dia 21 de juliol de 2011 pel qual es modifica l’Acord normatiu 9094/2009, de 5 de juny, pel qual s’aprova el Reglament acadèmic de la Universitat.


Crags View Callander Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Crags View\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Callander, Crags View és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Crags View asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix magatzem d'equipatge per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, rentadora a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Crags View és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Callander.


Les residències garrotxines, a punt d'immunitzar-se contra la COVID-19 - Garrotxa Digital\nComentaris tancats a Les residències garrotxines, a punt d’immunitzar-se contra la COVID-19\nTret del brot a la residència Montsacopa d’Olot, que va finalitzar a principis d’aquest mes, la resta de les residències garrotxines no han tingut cap positiu des de, com a mínim, el desembre. Des d’aleshores, un zero rere un altre al còmput diari del Departament de Salut. El balanç confirma que les vacunacions comencen a tenir efectes palpables als centres de gent gran, quan fa gairebé dos mesos que es van començar a administrar les primeres dosis.\nA dia d’avui, el 91% dels usuaris de les residències garrotxines, ja han rebut la primera dosi de la vacuna contra el virus, un total de 511 persones de gairebé 600, i més de la meitat, la segona. Unes dades que, segons el responsable residencial de la Garrotxa, Xavier Arrèbola, són francament bones.\nXavier Arrèbola, responsable residencial Garrotxa, Ripollès i Alt i Baix Empordà: Si que és cert que els brots, des de l’inici d’aquest mes de febrer, han baixat en picat. Els brots i les morts. Això vol dir que la vacuna està funcionant i està immunitzant a la població que tenim en residències. Ara podríem dir que pràcticament totes les segones dosis ja s’han posat. La residència Montsacopa ha esta l’última en rebre-la, bàsicament influenciada pel brot que ha tingut. Dissabte es van posar les segones dosis a persones que ja havien rebut la primera, i es va continuar immunitzant amb la primera a usuaris i professionals que no se li va posar la primera dosi perquè estaven amb covid. Aquesta gent, per exemple, tenen una immunitat salvatge. La de la pròpia malaltia que en un principi dura tres mesos o més i la de la vacuna.\nDijous passat, el Departament de Salut va autoritzar una flexibilització dels protocols als centres geriàtrics de Catalunya, permetent sortides curtes o la possibilitat de poder passar uns dies amb familiars, sense l’obligatorietat de quedar aïllats a la seva habitació 15 dies en tornar si han estat vacunats. A la Garrotxa, la situació epidemiològica actual fa anar amb cautela a les residències garrotxines.\nXavier Arrèbola, responsable residencial Garrotxa, Ripollès i Alt i Baix Empordà: Avui m’he estat mirant el risc de rebrot i sembla que va baixant. Amb els dies que portem d’immunitat per les segones dosis i les dades epidemiològiques que milloren a la Garrotxa, que no són bones però milloren, sembla ser que de mica en mica podrem anar obrint i paulatinament anar perdent la por, que portem pràcticament un any tancats i amb molta por que entri el virus.\nEl col·lectiu d’usuaris de residències va ser un dels més afectats durant la pandèmia, on el virus va ser, probablement, més cruel. De fet a la Garrotxa, s’han produït més d’un centenar de defuncions per COVID, gairebé el 16% del total. I més de 20.000 arreu de Catalunya des de l’inici de la pandèmia.\nLa complerta immunitat de les residències arreu del territori doncs, s’ha convertit en un punt i a part a la pandèmia, una alenada d’aire per a famílies, usuaris i treballadors.\nXavier Arrèbola, responsable residencial Garrotxa, Ripollès i Alt i Baix Empordà: Anecdòticament, des de fa 10 mesos, crec que és el primer cap de setmana que recordi amb més tranquil·litat, o com a mínim sense trucades o haver de visitar alguna residència presencialment. No només de la Garrotxa sinó d’arreu de Girona. Les dades han baixat en picat aquí i arreu de Catalunya, això vol dir que està fent alguna cosa la vacuna. Em dona la sensació que tots estem respirant tranquils. Esperem que això duri, i puguem recuperar una certa normalitat, ja no només nosaltres sinó també els propis residents i també treballadors.\nL’impacte de la Covid-19 als centres educatius ha generat dues etapes a nivell educatiu i a nivell escolar. El primer impacte fou fa un any, dins el tercer trimestres del curs anterior, amb tancaments generalitzats dels centres educatius i una aturada d’un…\nLa Festa Major del Mallol començarà el divendres dia 23 d’agost al vespre, com és de costum amb la repicada de campanes, seguidament hi haurà la cercavila pel poble i el sopar popular. Després de les 12 de la nit hi haurà música en directe i el setè…


Xurros & Xocolata de Cookit Today, el souvenir amb xocolata Torras | Chocolates Torras\nXURROS & XOCOLATA, el souvenir by Cookit Today que tu també voldràs emportar-te a casa!\nPublicat el 14/09/2016 per Chocolates Torras\nCreiem que aquest és un bon moment per parlar-vos de XURROS & XOCOLATA. De fet, aquest és el dia idoni, ja que la tempesta ens ha deixat els ànims per terra i més xops que mai, literalment. A Xocolates Torras, però, no volem que la pluja que anuncia gairebé de manera oficial la fi de l’estiu us amargui el dia, per això us donem el remei perquè poseu al mal temps, bona cara: amb xurros i xocolata!\nPerquè tot i que estem al mes de Setembre, avui és un dia perfecte per asseure’s a contemplar la tempesta amb una tassa de xocolata calenta entre les mans (i si pugeu foto del moment a Instagram, que ens coneixem, etiqueteu-nos! @chocolatestorras). I quina millor manera que fer-ho de la mà del kit per preparar els teus propis xurros que ha creat Cookit Today!\nEl pack, ja disponible als aeroports, botigues Natura i a altres punts de venda (també el podeu aconseguir a través del web http://www.cookit.es/), conté tot allò que un xef necessita per preparar la seva pròpia versió del clàssic xocolata+xurros. S’inclou, fins i tot, una xeringa amb la qual es poden farcir els xurros; i, per descomptat, s’inclou la millor xocolata, la nostra!\nTot i que està pensat com a souvenir amb el qual els turistes poden emportar-se un polsim de la nostra cultura gastronòmica, també pot esdevenir un regal perfecte o fins i tot per autoregalar-se!\nFeliç dimecres! No oblidis seguir-nos ara també a Instagram, on publicarem les vostres fotos si ens les feu arribar!\nPic by Cookit Today Instagram\nAquesta entrada va ser publicada a Blog y etiquetada Barcelona, chocolate a la taza, chocolate con churros, chocolates Torras, churros caseros, churros con chocolate, cómo preparar churros, kit, original Barcelona souvenir, regalo original, regals originals, souvenir, souvenir original, Torras, Torras Chocolates, xocolata, xocolata a la tassa, xocolata amb xurros, Xocolata Torras, xocolates Torras, xurros amb xocolata per Chocolates Torras. Guardar enllaç permanent.\n525 / Blanca amb algues i flor de sal negra\nBrownie de xocolata i formatge (8 persones)\nBrownie de xocolata amb cafè i farina de quinoa (sense gluten)\nGelats de pal de xocolata sense sucre


Viu l'Empordanet de tardor | Gastronosfera\nInici > Propostes Gastronòmiques > Viu l'Empordanet de tardor\nViu l'Empordanet de tardor\nLes temperatures suaus de la tardor afavoreixen que la natura ens obsequiï amb una gran varietat d'aliments i que aquesta època de l'any sigui sempre destacada com la millor en termes gastronòmics. Conscients d'això, del 21 de setembre al 21 de desembre, els 16 restaurants del col·lectiu Cuina de l'Empordanet celebren les jornades gastronòmiques de l'Empordanet de tardor.\nDurant aquests tres mesos els 16 restaurants del col·lectiu, tots al Baix Empordà (Girona), ofereixen menús de migdia maridats amb cervesa Estrella Damm Inedit que giren al voltant de dos dels seus ingredients més tradicionals i representatius: l’arròs i els fideus, a un preu que oscil·la entre 25 i 50 euros. Les combinacions, els maridatges són garantia d'èxit ja que han estat sempre un dels punts forts de la cuina de l’Empordà. El seu seny a l’hora de fer-ho amb la carn i el peix, per exemple, va donar lloc a un dels plats més emblemàtics de la cuina catalana: el Mar i Muntanya.\nEntre els plats que s'ofereixen, hi ha receptes típiques de la cuina de la zona i productes de temporada, com els esperats bolets. Els menús inclouen entrant lliure, segon plat amb arròs o fideus i postres basades en xocolata.\nLa primera mostra d'aquestes característiques, La cuina de l'Empordanet, que es remunta a l'any 1983, ha estat sempre un rerefent. Per això quan els 16 restaurants de la comarca del Baix Empordà van decidir unificar-se en col·lectiu gastronòmic, les van recuperar amb molta visió. Gaudeix de la tardor i de la gastronomia empordanesa amb aquestes jornades.\nEmpordanet de tardor


Bo'ortchu - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nBo'ortchu fou un general mongol de Genguis Khan de la tribu mongola dels arulat.\nEl jove Temudjin (el futur Genguis Khan) estava sortint de la pobressa i va aconseguir tenir nou cavalls, però vuit li foren robats per lladres de l'estepa; Temudjin els va recuperar gràcies a l'ajut del jove Bo'ortchu (o Bogortchu) fill d'un cap arulat, que en endavant va esdevenir el seu més fidel lloctinent i més tard un dels seus millors generals.\nQuan Genguis Khan ja havia estat proclamat dels mongols (ho fou el 1194) però encara era vassall de Wang Khan dels kerait, hi va haver una guerra entre naimans i kerait. En la part final de la lluita els naiman van envair el país kerait, i Djagambu (germà de Wang khan) i Ilqa Sangun (fill de Wang Khan) van haver de fugir. Wang va cridar en ajut a Genguis Khan que li va enviar als seus "quatre gran guerrers" (dorben kulu'ud) és a dir a Boortchu, Muqali, Boroqul i Tchila'un, que van salvar al darrer moment a Ilqa Sangun, van expulsar als naiman de les terres kerait i van recuperar el bestiar agafat pels naiman. Qassar, germà de Genguis Khan, va acabar la campanya amb una gran victòria sobre els naiman.\nEl 1203 es va produir la ruptura entre mongols propis i kerait. Els keraits i els seus aliats van iniciar un atac, i Genguis Khan es va retirar a la serralada de Maooundur i després cap a la muntanya Alan o Nga-lan, contrafort de la cadena del Khingan, prop del naixement del Khalkha-gol. La batalla decisiva es va produir poc després i la superioritat numèrica dels kerait va obligar a Genguis Khan a retirar-se en arribar la nit i poc després se li van unir les forces que dirigien el seu fill Ogodai (que va ser ferit) i els seus lloctinents Bo'ortchu i Boroqul. Genguis va iniciar la retirada seguint el Khalkha-gol.\nEra germà del general Tuqulqu-tcherbi, que el 1231-1232 va participar en la campanya de la Xina contra els jurchen (dinastia Jin) a les ordes de Tului, el fill petit de Genguis Khan.\n↑ de fet primer va seguir pel actual Olkhui, que surt de les muntanyes Khingan i desaigua a un petit llac cel Gobi oriental, i després pel Khalkha-gol\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Bo%27ortchu&oldid=19771088»\nLast edited on 25 març 2018, at 10:25


La campana presenta aquesta inscripció al terç: "IHS ✱ MARIA ✱ IOSEF ✱ S ✱ IOAИES ✱ ORA PROИOBIS I69I". Correctament seria: "IHS MARIA IOSEPH SANCTE IOANNES ORA PRO NOBIS (ANNO) I69I". La primera part de la inscripció té el nom de les tres persones de la Sagrada Família, fet habitual a les campanes entre els segles XVII i XX i que com és aquest el cas precedeix a la resta d'inscripcions o advocació real de la campana. El nom de Crist es representa per mitjà del seu anagrama o de Sant Bernardí (IHS). La segona part és un text relativament habitual a les campanes i procedeix de les Lletanies dels Sants, cantades en determinades celebracions litúrgiques i àmpliament difoses per implorar la protecció dels sants. Es tradueix així: "IHS MARIA I JOSEP SANT JOAN PREGA PER NOSALTRES (ANY) 1691". Al mig hi ha una creu de calvari recreuada.\n"IHS ✱ MARIA ✱ IOSEF ✱ S ✱ IOAИES ✱ ORA PROИOBIS I69I"\nRepic manual des dels peus de la torre per mitjà d'una corda al batall i volteig des de la sala de les campanes. Tocs horaris.\nTruja antiga de fusta de perfil tradicional local, molt interessant i restaurada\nFins a la restauració de l'any 2003 l'estat de conservació de la campana era regular. Es tocava manualment i tenia una maça horària connectada amb la maquinària del rellotge. L'estat de conservació de la truja era regular.\nL'estat de conservació de la campana és bo. Està ubicada a una de les finestres de la sala de les campanes amb la truja antiga de fusta, que està restaurada. Presenta un motor d'impuls i electromall monofàsic, així com batall lligat i reforçat amb cable de seguretat.\nMotor impulsos ECAT (03) i electromall monofàsic (09)\nRestaurada per INDUSTRIAS MANCLÚS S. C. V. en 2003. La campana es va retirar de la torre per a netejar-la per dins i per fora. La truja i els ferratges van ser restaurats i canviaren els rodaments. Durant aquest procés es va retirar la maça horària i mecanitzaren la campana amb motor d'impuls i electromall monofàsic.\nLLOP i BAYO, Francesc [Seguiment de la restauració] (07-03-2003)\nLLOP i BAYO, Francesc (12-08-2016)


B.R.O.Homes and Villas Port Elisabeth Sud-Àfrica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nDifferent Locations In Parsons Vlei, Westering, Port Elisabeth, Sud-Àfrica, 6025\nbasat en 47 comentaris "Facilities excellent,spacious and clean"\nSobre B.R.O.Homes and Villas\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Port Elisabeth, B.R.O.Homes and Villas és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A B.R.O.Homes and Villas, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha aparcament de cotxes, instal·lacions per a reunions i banquets . Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, B.R.O.Homes and Villas no troba competidors en cap categoria.\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: 17 Azteca Street Parsonsvlei, 6205 Port Elizabeth. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements. Cal que informeu el B.R.O.Homes and Villas de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 400 ZAR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Associació de Veïns i Amics del Passeig de Sant Joan de Barcelona: de juny 2018\nRelació de persones admeses al XVIII Concurs de Pintura\nRelació d'artistes inscrits fins el 27 de juny 2017 al XVIII Concurs de Pintura al Passeig de Sant Joan.\n- S'ha allargat la admisió fins demà 28 a les 24h per disponibilitat de places a data d'avui.\nRosa Mª Alastruey Gracía\nSoledad Alcaráz Barranco\nAnnia Aragonés Chacón\nEduardo Astudillo García\nAlbert Barbeta Salat\nBelén Baró Sánchez\nAlessia Gladys Bayro Ciummelli\nBernat Berini Suñé\nMaría Elisabeth Cantini\nDolors Chacón Sánchez\nFrancesc Chimelis Rodríguez\nLola Corrales Aguilera\nAriadna Costa Gabaldón\nAna García de Oteyza Fernández-Cid\nManuela García Lírio\nCarlos García Royo (Ch. Delaire nom art.)\nM. Mercè González Ràfols\nFrancesc Guijarro Martínez\nJesús Huerta Raga\nElena Llorens Cadiar\nAnna Martínez Massó\nNerea Martos Caballero\nJoanmanel Matas i Espinar\nCristina Morales-Arce Fuste\nGloria Inés Orozco Orozco\nMª Mercedes Pou T.-Figueras\nRamon Puignou Munté\nRosalia Raméntol i Duran\nAlbert Ramírez i Bonay\nMercis Rossetti Caral\nJuan Daniel Sevillano Pereira\nGabriela Valdés Aravena\nFesta Major del Camp d'en Grassot al Passeig 2018\nPrograma Festa Major del Camp d'en Grassot al Passeig de Sant Joan, 29, 30 de Juny i 1 de Juliol de 2018.\n"Petitet" de Carles Bosch als Cinemes Girona\nEl dia desprès: una excel·lent pel·lícula, una lliçó de vida i una música excel·lent!\nCarles Bosch, el director, Mireia , Raúl (protagonistes) i Selima (organitzadora del Documental del mes) van contestar a totes les moltes preguntes fetes per un públic (113persones) curiós, interessat i rendit.\nVam lamentar no poder comptar amb Joan Jiménez Valentí "Petitet" per estar hospitalitzat, l'home que va fer possible el seu somni.\nCarpese Zerep: Magnific documental, on l'objectiu d'un home es converteix en la tasca il.il·lusionada d'un grup heterogeni de persones. Un cop més, Carles Bosch ens explica una història plena de sentiments, humor, música, ganes de viure... amb una gran sensibilitat.\nCinefòrum als Cinemes Girona: "Petitet" de Carles Bosch\nDemà dijous 14 a les 19h30 nova sessió de Cinefòrum als Cinemes Girona:\nPel·lícula documental sobre el somni d'un rumbero del Raval.\nDe l'autor de "Bicicleta, cullera, poma"\nConvocat el XVIII CONCURS DE PINTURA AL PASSEIG DE SANT JOAN\nFesta Major Dreta Eixample, Al carrer Girona.\nQui va ser Gaudí? activitat familiar per els més petits del barri organitzada per els pares i mares de l'Associació.\nA partir d'un conte sobre la vida i obre d'en Gaudí, es van fer diversos tallers aprofundint en el seu coneixement.\nConcursos de Redacció i Fotografia del Projecte "A l'Escola s'ensenya a respectar els Jardins Urbans"\nFesta Major Dreta de l'Eixample. Lliurament de premis dels concursos de Redacció i Fotografia del Projecte "A l'Escola s'ensenya a respectar els Jardins Urbans", presidida per les autoritats de l'Ajuntament del Districte i de Parcs i Jardins. Aquest any i per motius meteorològics es va desenvolupar a la Casa Macaya\n"Danza de los volúmenes polares" a la Festa Dreta Eixample\nFesta Major Dreta de l'Eixample.\nAndrea Omedes i Marta Clemente van oferir al públic del Passeig la performance "Danza de los volúmenes polares". Magnífiques ambdues, ens van deixar gratament sorpresos.\nConcert al Passeig dels professors i alumnes grans de l'Escola de Musica A4 Musics\nFesta Major Dreta de l'Eixample,\nProjecte "A les Escola s'Ensenya a Respectar el Jardins Urbans"\nF.M. Dreta de l'Eixample, al Passeig de St. Joan es va exposar una mostra del treballs que han fet els alumnes durant el curs, i les redaccions i les fotografies premiades en el Projecte "A les Escola s'Ensenya a Respectar el Jardins Urbans" que organitza l'Associació.\nEtiquetes de comentaris: el pg. i les escoles, festes majors\nConferència sobre Puig i Cadafalch (Festa Major Dreta Eixample)\nDins dels actes de la F.M. de la Dreta de l'Eixample, la Dra. Raquel Lacuesta, Historiadora de l'Art, ens va obsequiar amb una magnífica conferència sobre Puig i Cadafalch, precisament, dins d'una de les seves obres la Casa Macaya.\nRelació de persones admeses al XVIII Concurs de Pi...\nCinefòrum als Cinemes Girona: "Petitet" de Carles ...\nConvocat el XVIII CONCURS DE PINTURA AL PASSEIG DE...\nConcursos de Redacció i Fotografia del Projecte "A...\n"Danza de los volúmenes polares" a la Festa Dreta ...\nConcert al Passeig dels professors i alumnes grans...\nProjecte "A les Escola s'Ensenya a Respectar el Ja...\nConferència sobre Puig i Cadafalch (Festa Major Dr...


El PS vol que s'incrementi el salari mínim fins als 1.200  euros - Altaveu el diari digital d'Andorra\n28/02/2019 (18:00 CET)\nPere López i David Rios a l'acte de precampanya d'aquest dijous\nUna de les primeres mesures que impulsarà el Partit Socialdemòcrata (PS) en el cas de guanyar les eleccions generals del 7 d'abril, serà l'increment del salari mínim fins als 1.200 euros. Així ho han anunciat el candidat a cap de Govern, Pere López, i el candidat socialdemòcrata a la llista d'Encamp de 'd'Acord', David Rios. Els dos polítics han iniciat aquest dijous la precampanya electoral repartint fulletons sota el nom "Una Andorra per a TOTHOM" a treballadors de les botigues de l'eix comercial de Vivand d'Escaldes-Engordany.\nUn altre dels puntuals en què es vol centrar la campanya dels socialdemòcrates és en derogar les principals retallades incloses en la reforma laboral aprovada recentment i que han suposat una retallada de drets laborals, com ara els que afecten les condicions d'acomiadament, la reducció del preavís, el descans entre jornades o l'abaratiment de les hores extraordinàries. Tot i per exemple, sí que es vol mantenir les millores que impulsava la llei com ara l'allargament de la baixa de maternitat. López ha indicat en aquest sentit que "convocarem una taula amb patronal i sindicats per trobar un text de consens".\nAixí doncs aquest ha estat el primer dels quatre fulletons que s'han repartit i aquest concretament pretén denunciar "la precarització" viscuda els darrers anys en molts àmbits de la vida social a la vegada que s'explica "de forma propera quin és el nostre projecte". D'aquesta manera, López i Rios creuen que s'ha d'adaptar el salari mínim al nivell del cost de la vida existent a Andorra i per això la pujada ha de ser fins als 1.200 euros. "És una necessitat social", ha afirmat López.\nEl PS defensa l'augment del salari per tal que s'equipari amb el cost de la vida a Andorra i alhora que ajudi a reactivar l'economia\nEn concret de la mesura, el cap de llista del PS, ha manifestat que té dos vessants. Per un costat, "els treballadors tindran unes condicions de vida acceptables tenint en compte com s'ha encarit el cost de la vida". En aquest sentit, ha recordat el fet que "hi ha gent que, tot i treballar, no arriba a final de mes i per això les bosses d'ajuda creixen de forma desmesurada". Per l'altre costat, López considera que la proposta servirà per a la reactivació de l'economia, ja que "sense consum, l'economia s'ensorra". I també ha posat en relleu "l'efecte positiu que tindrà per a les cotitzacions a la CASS".\nEl fulletó també avança una altra proposta, la que els sindicats puguin gaudir de finançament públic i que, com ha indicat Rios, "tinguin una participació més activa en la presa de decisions que afectin els treballadors". El socialdemòcrata ha lamentat que "en els darrers anys DA només ha escoltat la patronal i els ha menystingut", per la qual cosa pel PS "és un dèficit que cal corregir".\nLa campanya 'Una Andorra per a TOTHOM' preveu la difusió de tres fulletons més. A banda del d'aquest dijous, els altres estaran centrats en la funció pública, les condicions de vida i les pensions de la gent gran, el dret a vot per als residents i la legalització de la doble nacionalitat.


AENA posa en marxa el 'Pla Hivern' a Son Sant Joan i a l'aeroport de Menorca per gel i neu dotat\nActualizado 25/11/2009 16:29:00 CET\nAeroports Espanyols i Navegació Aèria (AENA) posarà en marxa en els aeroports afectats per condicions climatològiques adverses com neu o gel el 'Pla Hivern', que durant l'actual campanya tindrà una inversió de 3,6 milions d'euros, i s'aplicarà també als aeroports de Menorca i Palma de Mallorca.\nEls aeroports inclosos al 'Pla Hivern' són Madrid-Barajas i Barcelona-El Prat, i els aeroports de La Corunya, Santiago, Vigo, Santander, Astúries, Bilbao, Vitòria, Sant Sebastià, Logronyo, Burgos, Lleó, Valladolid, Salamanca, Madrid-Quatre Vents i Albacete a més d'Osca-Monflorite, Saragossa, Pamplona, Girona, Reus, Granada, Badajoz. Alhora s'aplicarà a Menorca i Palma.\nEn l'esmentat pla, anomenat 'Pla d'actuació davant de contingències hivernals de gel i neu', s'estableixen els procediments que se segueixen davant d'una situació d'aquest tipus amb l'objectiu de "minimitzar la influència de les condicions hivernals adverses en el trànsit aeri i evitar situacions com l'ocorreguda a Barajas l'any passat.\nEls treballs se centren en el seguiment "exhaustiu de les condicions meteorològiques i la revisió continu de l'estat del paviment en pista, carrers de rodatge i plataforma". Un total de 540 treballadors han rebut formació específica per a la seva aplicació en els últims dos anys. En aquest pla operacional participen tant personal d'AENA, com d'aerolínies, serveis d'assistència en terra, etc..\nEn el període comprès entre 2002 i 2009 s'ha format a més de 1.500 persones, sumant més de 43.300 hores de formació.\nEl gestor aeroportuari ha informat que els procediments que preveu el pla s'actualitzen "regularment", de la mateixa manera que els mitjans tècnics que es revisaran periòdicament i el personal implicat en les esmentades tasques rebrà formació continuada, que s'intensificarà en la temporada passat a l'arribada de l'hivern.\nAlhora, se supervisarà la disponibilitat d'equips i material fundent i es realitzaran mesuraments periòdiques del coeficient de fregament. AENA ha destacat que els aeroports de la xarxa disposen de mitjans propis i subcontractats per a la retirada de neu i gel.\nMITJANS I PROTOCOL D'ACTUACIÓ\nPer a aquesta campanya, AENA disposa de més de 80 vehicles propis destinats a la retirada de neu i gel. Entre els quals hi ha, 21 camions llevaneu amb esparcidor de fundent i 14 escombradores (amb ganiveta llevaneu i/o bifadores). També s'inclouen 22 vehicles mesuradors de coeficient de fregament per a la comprovació de l'estat de la pista després de la retirada de la neu o gel.\nA aquests mitjans se suma l'expedient fa poc adjudicat de l'aeroport de Madrid-Barajas, que inclou 33 camions equipats amb ganiveta i esparcidor de fundent, 12 pales carregadores amb cullera, 25 miniexcavadores i altres 13 vehicles auxiliars.\nLes instal·lacions d'AENA disposen d'una capacitat d'emmagatzematge de fundents propis de més de 450 tones.\nPel que fa al protocol d'actuació, el servei de meteorologia de l'aeroport, amb les prediccions realitzades per l'Agència Estatal de Meteorologia, comunica les possibles condicions adverses i l'oficina d'operacions alerta a tots els equips implicats.\nSi les pistes i la plataforma estan humides i encara no ha gelat s'escampa fundent (urea) com anticongelant, de manera que prevé la formació de gel, mentre que si ja s'ha produït gel o neu, la urea s'utilitza com descongelant i es procedeix després a netejar les zones afectades amb mitjans mecànics com llevaneu.


Iglesias creu que van donar massa poder a Errejón\nEstudia deixar de ser diputat si perd || Més de 100.000 simpatitzants del partit ja han participat en les votacions\n© El secretari general de Podem, Pablo Iglesias.\nLa bretxa que existeix entre el secretari general de Podem, Pablo Iglesias, i el secretari polític, Íñigo Errejón, s’accentua a mesura que avança la campanya interna i s’atansa la II Assemblea Ciutadana Estatal de Vistalegre d’aquest cap de setmana, de la qual sortirà la nova direcció del partit i el nou rumb polític i organitzatiu.\nA dos dies que es tanquin les urnes que determinaran el futur de la formació, Iglesias i Errejón i, sobretot, els seus equips, estaven ahir més allunyats que mai. Per exemple, Iglesias va reconèixer que va ser “un error col·lectiu” donar “tant poder” a Errejón, número dos del partit, secretari polític de la formació i portaveu al Congrés. Així mateix, va afirmar que si les seues propostes resulten derrotades al Congrés de Vistalegre no només dimitirà com a secretari general sinó que es plantejarà deixar de ser diputat.\nIglesias amenaça de deixar també el seu escó si surt derrotat de l’Assemblea d’aquest cap de setmana\nPer la seua part, Errejón va voler deixar clar que sí que està anant “de cara”, davant de les crítiques de Pablo Iglesias, ja que està defensant unes idees i assumint que, per això, pot perdre les seues posicions. “No se m’ocorre una manera d’anar més de cara”, va manifestar.\nVa dir que no veu risc de ruptura després de la II Assemblea Ciutadana de Vistalegre d’aquest cap de setmana, malgrat que sí que va reconèixer que el seu partit “pot sortir tocat” a causa de l’escalada de tensió\nTant el secretari general com Errejón van afirmar que a partir del dia 13 s’ha de buscar la unitat i que han “de remar junts”, encara que a les intervencions públiques també hi ha matisos que denoten les seues diferències sobre com aconseguir aquest objectiu.\nLes votacions obertes a Podem des de dissabte passat per elegir la nova direcció del partit i els nous estatuts havien obtingut a migdia ahir una participació de 101.134 simpatitzants dels aproximadament 455.000 inscrits cridats a votar. Els resultats es donaran a conèixer diumenge i també hi ha disparitat d’opinions sobre com poden quedar les coses.


Detalls Apartament Villarroel Tamarit I\nApartaments a Barcelona › Apartaments Barcelona › Eixample esquerre › Villarroel Tamarit I\nLloguer mensual amb aire condicionat, internet gratis i 2 habitacions a Sant Antoni\nAcollidor apartament de 60 m2, recentment reformat. Té dos dormitoris dobles, un bany amb dutxa i un ampli saló menjador amb TV, taula i cuina. Instal·lacions disponibles per als clients: aire condicionat, calefacció i Wi-Fi. L'apartament té molta llum natural i és molt espaiós.<7p>\nL'apartament té una ubicació cèntrica. Es troba en el barri de Sant Antoni, a prop del Mercat de Sant Antoni "i a 5 minuts a peu de" Plaça Universitat ". La parada de metro (línia 2) és molt a prop. Seu centre històric i la plaça Catalunya pot arribar en 5 minuts. Amb metro podeu arribar al famós passeig de Gràcia en 10 minuts.\nVillarroel Tamarit I can be reserved only if the booking start date is between 31 des. 2022 - 12 gen. 2023


Joan i Elena (Micro Troupe): “Les limitacions dels titelles els aporten, paradoxalment, la seva gran expressivitat”\nEl Joan i l'Elena ultimen els detalls per l'actuació\nLa veterana companyia de titelles de Sant Pere de Riudebitlles, amb 17 anys de trajectòria, estrena un nou espectacle basat en ‘El Llibre de les Bèsties’ de Llull\nEns hem trobat al Celler Can Pardas, a prop del camí de les Hortes que uneix els municipis altpenedesencs de Torrelavit i Sant Pere de Riudebitlles. És l’espai que han triat el Joan Gispert i l’Elena Mesa, la companyia Micro Troupe, per representar el seu darrer espectacle, ‘Circ Lull’, i enregistrar-lo en vídeo. S’han atrevit a fer una adaptació lliure de ‘El Llibre de les Bèsties’ amb titelles catalans adreçada al públic familiar. Micro Troupe, després de 17 anys de trajectòria, continua captivant el públic amb els seus espectacles, continua investigant en la construcció dels titelles. I continua il·lusionant grans i petits amb històries de sempre, clàssics de la literatura i la poesia i ara també del pensament.\n"Igual que nosaltres hem mantingut les ganes d’explicar històries, la gent continua tenint ganes que els n'expliquin"\n- Parleu-me del vostre darrer espectacle, 'Circ Llull'.\nElena: L’espectacle que presentem ara és ‘Circ Llull’, una lliure adaptació del ‘El Llibre de les Bèsties’ de Ramon Llull. L’obra reflecteix molt bé els jocs de poder, les intrigues i les trames que són el pa de cada dia als entorns de poder. La nostra adaptació és un espectacle de titella català que fem en un castellet i on tenim la Renard, com no podia ser d’altra manera, l’elefant, el lleó, la pantera, el lleopard i el cavall. Són els animals que hem triat perquè, com que en aquesta adaptació ens movem en un entorn de circ, eren els que més ens encaixaven amb aquest món.\n- ‘El Llibre de les Bèsties’ és una obra que s’ha treballat per al públic infantil sobretot en literatura. En espectacles també s’ha fet?\nJoan: Els Comediants tenien un espectacle molt xulo (estrenat l’any 1995), en què anaven amb unes màscares.\nElena: I l’any passat també se’n va treure algun altre.\nJoan: De fet, la idea nostra era treure’l l’any passat, coincidint amb el 700 aniversari, però no vam arribar a temps. De totes maneres, teníem tota la feina feta i un Llull sempre serà un Llull.\n- Si continua sent vigent 700 anys després, no en ve d’un.\nElena: Era prou atractiu perquè el tiréssim endavant.\nJoan: Exacte. La veritat és que no sabem si s’ha fet ‘El Llibre de les Bèsties’ en titelles. Potser no. Clar, adaptacions d’aquest tipus en titelles potser sí que se n’ha fet alguna però, vaja, no massa. Nosaltres en tenim més, d’espectacles literaris. Tenim ‘Les extraordinàries aventures d’en Perico Calderer’, basat en ‘Invasió subtil i altres contes’ de Pere Calders i ‘Bon profit, Miquel’, basat en la poesia de Miquel Martí i Pol.\n- I com us funcionen aquests espectacles que busquen l’essència de grans escriptors i poetes?\nJoan: Potser ‘Circ Llull’ té més dinamisme que els altres dos. Però, en tot cas, aquests espectacles més literaris no són per posar-los en una plaça per la festa major. No ens hem d’enganyar. Necessiten un “pèl d’atenció” addicional perquè hi ha una història al darrere, que a més a més intentem respectar al màxim. En el cas de ‘Circ Llull’, encara no l’hem rodat massa, però potser pel tipus de titella que estem treballant ara és més dinàmic: hi ha percussions, garrotades... Hem volgut mantenir el gènere del putxinel·li.\n- Per què vau començar a fer titelles?\nElena: Nosaltres vam començar com a companyia de pallassos fa disset anys. En aquells moments ens atreia molt el pallasso. De fet, ens continua atraient molt perquè el pallasso té mecanismes molt similars al titella. La manipulació d’objectes era molt present i, de fet, el titella dóna vida a objectes que no en tenen. Després, les trajectòries van com van. Vam començar primer amb manipulacions d’objectes i finalment vam començar a construir titelles. Han anat guanyant cada cop més espai als nostres espectacles. Clar, hi ha una part que ens agrada molt, que és la construcció del titella. I, darrerament estem treballant molt el titella català. És aquest titella de guant que té tres forats per posar els dits centrals, té més espatlla...\nJoan: Té més presència escènica, més cos.\nElena: I també ens agrada molt treballar el cartró. Treballem el cartró, modelem, fem la unió de la peça de cartró amb el tac de fusta. És un dels elements que és característic nostre, aquest treball amb el cartró.\nJoan: A més, val la pena dir-ho, estem en un poble paperer (Sant Pere de Riudebitlles), cosa que ens fa reafirmar-nos en el treball amb el cartró. Tot i que també hem treballat amb altres materials que es fan servir avui dia per fer titelles i, de fet, tota la imatgeria popular: fibres de vidre, neoprens... Coses d’aquestes, ens semblen bé, però preferim treballar amb el que tenim més a l’abast.\n- Feu diferents tipus de titelles que conviuen als vostres espectacles?\nElena: Normalment conviuen, sí. A ‘Circ Llull’, per exemple, hi ha alguns titelles o elements de tija. Sense adonar-nos-en, a la majoria dels espectacles barregem diferents tipus de titelles, encara que predomini un. I també, el que hem mantingut, perquè nosaltres venim d’un treball actoral, de pallasso, és que sempre ens agrada sortir. En algun moment apareixem per darrere del castellet.\nJoan: Ens involucrem en la història com a actors presencials, a més d’actors titellaires. Una altra cosa relacionada amb el ‘Circ Llull’ és que, a banda d’haver-hi diferents tècniques, també hi hem incorporat ombres. És en escenes molt curtes però la veritat és que les ombres ens comencen a ser molt atractives. No serà l’última cosa que fem amb ombres, segur.\n- Esteu fent honor al “més difícil encara!” del circ!\nJoan: Deu ser com tots els treballs, que intentes investigar i anar més enllà. Hi ha tècniques amb les que et trobes més a gust però no vol dir que en rebutgis les altres o que no en provis de noves. A vegades, una cosa et porta a l’altra. Hi ha històries que les muntes i les veu molt clares: “Això amb titella de tija pot anar millor que amb titella de guant”, per posar un exemple. O el cas de les ombres. Al ‘Circ Llull’ fem servir les ombres per explicar una faula dins de la faula. Ho podíem haver fet parlant, però vam preferir fer-ho amb acció.\n- Ara que parleu d’aquests moment de creació dels espectacles. Com ho feu?\nJoan: Jo penso un títol. Sóc molt ordenat i em va molt bé tenir un títol clar.\nElena: Normalment el Joan escriu el guió, l’ànima que ens orienta i ens ajuda a començar a dibuixar els personatges.\nJoan: L’Elena és qui construeix els personatges físicament, al taller. I la resta és bastant coral. Hi ha especialitzacions, per dir-ho d’alguna manera, però el treball és força conjunt.\nElena: No sabem ben bé com però la cosa va sempre tirant endavant.\n- I en aquests 17 anys, com heu vist el públic? Hi ha hagut canvis?\nJoan: Jo diria que depèn molt on vas a actuar. I quan dic a on no ho dic per la gent. Per exemple, és molt diferent actuar a la sala La Puntual de Barcelona, que és un teatre únicament i exclusivament per titelles, a anar a una plaça de festa major. Els dos llocs són vàlids i lloables, clar, però hi ha moltes diferències. En un context de festa major, la necessitem alguna cosa una mica “grossa” pels dos-cents nanos que tenim allà davant i no pots anar a un producte com, per exemple, ‘Circ Llull’, que és un espectacle d’interior. Normalment, quan hi ha un espectacle infantil hi ha berenar, festa, festa major... això convida molt al carrer. Si tu fas una cosa més elaborada, amb un guió literari, costa una mica més. Però, en general, jo estic content.\nElena: Penso que igual que nosaltres hem mantingut les ganes d’explicar històries, la gent continua tenint ganes que els n'expliquin.\nJoan: I amb teatre de titelles.\n- Què tenen els titelles, que ens deixen embadalits?\nElena: Els titelles tenen limitacions. Nosaltres juguem a donar-los vida però la seva limitació de moviments els hi aporta paradoxalment la seva gran expressivitat. És aquesta mena de contradicció: tu li vols donar vida perquè té limitacions i no pot fer el que faria una persona i, d’altra banda, et destapa la imaginació perquè com que no és una persona pots fer amb ell el que vulguis. Tot tira endavant!\nJoan: Jo afegiria que també aporten tendresa i que desperten la imaginació. Qualsevol nano sap que aquí darrere hi ha dos actors i que estem manipulant els titelles, tant si hi ha castellet com si actuem a vista. Però, per molt que t’estiguin veient a tu, ells miren el titella. I et diuen que se n’ha anat per allà! Encara que vegin que ets tu qui l’està movent. I això no és ingenuïtat. Al teatre t’expliquen una història i la condició és que te la creguis, i això ens passa a tots. I, quan veus que els nanos, responen saps que estan desenvolupant-se com a espectadors.\n- Esteu satisfets després de tants anys?\nJoan: Jo em considero molt afortunat. Hem anat treballant i és difícil guanyar-se les virolles amb aquest ofici. Hem estat en contacte amb públics molt macos, amb altres professionals molt macos. Hem intercanviat moltes experiències. Ara fa poc hem estat a Lleida i per mi, en aquests moments, el teatre de titelles està gaudint d’una bona salut. Segurament perquè l’estem mantenint la gent que ens estimem l’ofici. Tot i que espais per fer titelles n’hi hagi tan pocs. Hi ha llocs on pots fer titelles però no espais preparats per fer-ne. No n’hi ha pràcticament en tot Catalunya. Però, tot i això, estem molt contents.\nWeb de Micro Troupe


Notícies - Sant Cugat Actiu, l'oportunitat per reactivar el consum apagat per la crisi\nDiumenge ha estat el dia de major afluència\nel 8/mai/11 Damià Bonmatí Economia PDF\nL'11a Mostra Sant Cugat Actiu s'ha convertit en la plataforma per reactivar el consum, fins ara estancat per la crisi. Ho ha defensat el gerent de la Federació d'Associacions de Comerciants, Jesús Carballo, que ha explicat que la mostra ha servit per millorar les vendes, però sobretot per difondre les iniciatives empresarials de la ciutat. Els comerciants i el consistori valoraran durant aquest mes la viabilitat de convertir en anual la mostra, que ha superat l'objectiu inicial dels 50.000 participants. Mira aquest reportatge a Cugat tv\nMés divulgació que mai. L'11a Mostra Sant Cugat Actiu, en ple context d'aturada econòmica, ha potenciat més que mai la seva vessant de divulgació de les iniciatives empresarials de la ciutat. Pel gerent de la Federació d'Associacions de Comerciants, Jesús Carballo, la mostra s'ha posicionat com un trampolí per fer front a la recessió.\nLes empreses s'han de reinventar. Aquí els comerços i empreses han vist que cal apostar-hi. Treuen fora de les botigues el que saben fer millor: sortir a vendre, no esperar el client.\nSatisfacció també als estands comercials i a les desfilades de moda a la plaça d'Octavià, aixi com a les iniciatives d'oci a la plaça del Rei. A la de l'Om, el 'Suportmercat' ha aconseguit posar els ciutadans en la pell dels discapacitats. I a la rambla del Celler, els concessionaris de la ciutat, immersos en una davallada de matriculacions en els darrers mesos, han informat a potencials clients i tancat alguna venda, fins i tot.\nLes empreses dedicades a l'eficiència energètica, una altra de les novetats d'enguany, han apuntat que la mostra ha provat que Sant Cugat és una ciutat amb sensibilitat mediambiental. La botiga al carrer ha quadruplicat els comerciants que han sortit a vendre els seus estocs i els estands d'empreses a la ciutat s'han duplicat. Ho ha confirmat l'alcaldessa, Mercè Conesa.\nS'ha duplicat el nombre d'estands de l'edició anterior. També ha estat un èxit l'oferta gastronòmica amb 30.000 tastets. Els carrers han estat plens.\nLa mostra té un pressupost de 200.000 euros. Precisament l'Ajuntament i els comerciants faran balanç durant aquest mes. Passaran comptes amb un objectiu de futur: determinar si és viable convertir la mostra bianual en un esdeveniment que se celebri cada any.\nEls únics incidents han estat la cancel·lació d'alguna activitat per la pluja i algun furt de matinada. L'alcaldessa ha refermat la seguretat de la fira empresarial i ha subratllat que l'assegurança cobrirà les sumes robades, que en algun cas arriba als 150 euros.\nEls ciutadans també han parlat. Valoren la concentració de la mostra al centre urbà i l'oferta empresarial que s'hi han trobat.\nEm sembla molt bé, de fet estem intentant iniciar una empresa i ens ha anat molt bé. / Ha estat una mostra molt participativa. / Hem trobat moltes empreses amb serveis interessants.\nUn temps rúfol ha fet minvar la vitalitat de la fira durant els dos primers dies, encara que el diumenge ha revifat l'afluència d'una fira que pren el pols al teixit empresarial santcugatenc.


Cuina i Golf 2017\nLa 18ª edició del “Cuina i Golf” de la Cuina de l’Empordanet aplega prop de 250 persones al Club de Golf d’Aro - Mas Nou\nEl col·lectiu gastronòmic La Cuina de l’Empordanet va celebrar el 19 de juny la divuitena edició del Torneig Costa Brava Catalunya “Cuina i Golf”, amb el posterior dinar a càrrec dels cuiners del col·lectiu i l’entrega de premis al Club Golf d’Aro - Mas Nou. L’esdeveniment va començar a primera hora del matí, quan els 72 jugadors, entre cuiners, personalitats del món de l’esport, artístic i empresarial i mitjans de comunicació es van trobar al Club Golf d’Aro - Mas Nou per jugar la 18ª edició del torneig.\nEls assistents que no van participar en el torneig van anar arribant a mig matí i van poder practicar al clínic amb els teachers de l’Escola Golf d’Aro - Mas Nou. A mesura que els jugadors van anar acabant el torneig, es van trobar amb els altres convidats a la Casa Club, on van poder gaudir d’un aperitiu a càrrec de les empreses col·laboradores. Enguany el dinar es va dur a terme al mateix camp de golf, en una carpa on les gairebé 250 persones assistents van poder degustar plats típics de la gastronomia empordanesa a càrrec dels cuiners de la Cuina de l’Empordanet. Entre els plats que es van poder tastar hi havia entrants com coca d’escalivada amb verat escabetxat; esqueixada de bacallà amb trinxat de tomata i ceba de Figueres amb olives negres; canapè de pollastre escabetxat, o ou fresc del dia amb maionesa de tonyina o pebrot escalivat i anxova de l’Escala. Cassoles com pollastre amb rossinyols; calamar amb ceba i pilotilles de lluç amb pinyons; arròs de Pals amb entrebancs i sense feina, o fideus a la cassola amb gratapaller i botifarra negre, així com postres com pa amb oli i xocolata; canutets de gelat i aire cruixent de cacau i crema catalana; tiramisú empordànes, o Bisbalenc, Recuit de Fonteta i Mel artMuria.\nPel que fa a l’entrega de premis –conduïda i presentada per la periodista d’El Mundo Deportivo Cristina Cubero– els guanyadors del torneig van ser Victor Gómez, en categoria masculina, i Mª Victoria Planell, en categoria femenina.\nEntre els assistents hi havia reconegudes personalitats del món de l’esport com Ferran Martínez (exjugador de bàsquet); Thais Henríquez (doble medallista olímpica de natació sincronitzada); Joan Pedrero (pilot de Dakar); dos exfutbolistes del F. C. Barcelona del “Dream Team”, Julio Salinas i Jose Mari Bakero, i el segon entrenador del recent estrenat equip de Primera Divisió Girona Futbol Club, Jordi Garrido, així com tots els cuiners i els equips dels restaurants membres del col·lectiu la Cuina de l’Empordanet.\nL’esdeveniment, organitzat precisament per la Cuina de l’Empordanet, comptava amb la col·laboració de la Generalitat de Catalunya a través de l’Agència Catalana de Turisme, el Patronat de Turisme Costa Brava Girona, l’Ajuntament de Castell-Platja d’Aro i S’Agaró, el Club de Golf d’Aro - Mas Nou i El Mundo Deportivo, sense oblidar altres col·laboradors i espònsors habituals al torneig.\nLa Cuina de l’Empordanet és un col·lectiu format per 20 restaurants de l’Empordà que té com a principal objectiu de promocionar la qualitat gastronòmica del territori i identificar la comarca com una destinació gastronòmica de primera magnitud.


81. pasta de full\n82. pasta de fustes\n83. pasta de Lassar\nPasta composta de vaselina, òxid de zinc, midó i lanolina, emprada com a descongestionant en afeccions com ara l'èczema, l'intertrigen, etc. [...]\n84. pasta de Leunbach\nPasta emprada antigament en aplicacions intrauterines amb objecte d'induir l'avortament. [...]\n85. pasta de Mayet\nPasta càustica que fou emprada en el càncer cutani; composta d'òxid de zinc, clorur de zinc i farina. [...]\n86. pasta de nusos\n87. pasta de palla\n88. pasta de paper\n89. pasta de Piffard\nPasta composta de sulfat de coure, tartrat sòdic i sosa càustica, fou emprada en la investigació de la glucosa en orina. [...]\n90. pasta de polir\nPàgines 9 / 76


Què fa una advocada en un territori sense llei com és Internet?\nAixò és el que em preguntaven tots els meus companys a la Facultat. Em va atreure la curiositat per una cosa nova que jo entenia que seria el futur.\nLa falta de regulació del sector financer es troba darrere de la crisi econòmica actual. Internet requereix una regulació o amb aquesta desapareixeria la seua essència?\nEl que passa a Internet ja està regulat: les estafes, les compravendes, les comunicacions també…, però requereix matisos perquè el mitjà canvia.\nPer què creu que hi ha aquesta sensació que a Internet l’imperi de la llei és menys imperi que en altres àmbits?\nLa manca de fronteres i la suposada anonímia dels internautes poden fer pensar que no hi ha llei: jo sóc anònim i no hi ha fronteres. A més, i és curiós, les persones són molt confiades quan accedeixen a Internet per primera vegada, perquè no saben com funciona. Creuen que no els veu ningú. Però no és així, quan ja comences a conèixer com funciona Internet t’adones que no és tan anònim i que, efectivament, hi ha fronteres.\nPer tant, no és possible només una regulació a Internet, sinó que és una realitat.\nExacte. Els matisos han d’anar sempre enfocats a agilitar la intervenció de les autoritats que ja estan capacitades i són competents per a entrar a investigar o a jutjar o a controlar el que té lloc a Internet. Per exemple, als jutjats s’hauria d’oferir formació específica a jutges en matèria d’Internet i no n’hi ha.\nCom es pot ensenyar a dominar Internet i a moure-s’hi?\nEn cada situació dubtosa, cal intentar actuar igual com ho faríem si ens passés al carrer. Per exemple, a tu et truca un senyor per telèfon, t’ofereix un cotxe, t’envia una fotografia per correu ordinari i et demana que li envies 8.000 euros; ho faries al carrer? No.\nUna de les bases de l’èxit de la campanya de Barack Obama ha sigut l’aprofitament màxim que ha aconseguit d’Internet. Com qualificaria la utilització que fan els diversos nivells de l’administració al nostre país de la Xarxa?\nÉs molt bàsica. L’Administració pública no aprofita aquesta eina. L’accés dels ciutadans a l’administració electrònica és una mera declaració d’intencions. L’Administració pública, ara per ara, no pot donar-nos el que en teoria el mitjà sí que ens facilita.\nÉs viable una millora substancial els pròxims anys?\nTal com estan ara les coses, no. Entenc que la seguretat absoluta no existeix, ni en paper ni en format digital, però si aquesta seguretat falla, l’Estat ha de donar garanties als ciutadans.\nI ara no es pot parlar que s’oferisquen aquestes garanties?\nAra mateix, no.\nLes seues paraules no inviten a utilitzar Internet.\nDepèn de per a què. Jo, ara mateix, no em fiaria del sector públic perquè gestionés tota la informació… Ara bé, puc demanar un certificat de naixement al registre civil amb un clic i que me l’envien a casa. I això es pot fer des de fa moltíssims anys. Aquest tipus de coses, sí, i altres com la declaració d’hisenda, la presentació de la qual, per Internet, ha millorat molt. L’Administració pública és una gestió ingent de dades personals i informació dels ciutadans i la seua adaptació al món digital és molt complicada, requereix moltíssim temps i jo preferisc que es faça a poc a poc. Hi ha coses en què sí que confie i les vull. Per exemple, si l’Administració m’informa a través d’Internet és fabulós, no he d’anar enlloc, amb un clic tinc tota la informació. Per a això ja estem preparats i no està com caldria.\nQuin partit treuen les empreses d’Internet?\nEstan millor que l’Administració pública. Tracten de treure tot el partit que poden, i de vegades de forma imprudent. Es llancen a promocionar, a vendre, a fer campanyes, a crear nous models de negoci, noves expectatives per a teletreballar sense les garanties suficients, perquè el que els interessa és promoure el negoci.\nI els ciutadans, com utilitzen Internet?\nDe forma imprudent, prou imprudent. Però precisament per això, perquè hem començat a ser usuaris habituals els últims dos anys, i estem en aquesta fase de confiança total.\nEls perills són més grans amb Internet perquè és més públic tot el que es fa o tot el que es deixa de fer?\nNo, hi ha més perills perquè som més imprudents, perquè confiem més en Internet. No ens parem a pensar que publicar un bloc no és com un diari privat que qualsevol pot tenir a casa, amb una claueta… i hi expliquem el que se’ns ocorre, i pensem que només ho llegeixen els amics i no és cert.\nA més de la bretxa tecnològica entre uns països i altres, no li preocupa la diferència que es pot formar dins d’un mateix país?\nNo. Crec que, a la tecnologia, tots hi tenim accés i qui més qui menys es pot ficar en un cibercafè i connectar-se a Internet.\nI les diferències generacionals?\nLa diferència generacional sí que és tremenda. De totes maneres, el canvi és qüestió de temps. Els professors ja s’estan veient obligats a utilitzar Internet. Ja hi ha centres de dia que imparteixen cursos als avis i hi ha avis que juguen amb els néts per Internet, mentre que els pares ni tan sols ho han intentat.\nQuè es pot fer per a universalitzar l’accés a la banda ampla a Espanya?\nEl servei universal i la connexió a Internet ha de prestar-lo Telefónica, que és l’operadora dominant, el que passa és que està obligada a prestar-lo amb una capacitat tan desfasada que la meitat de les descàrregues no es poden dur a terme. L’accés existeix perquè les empreses privades el proporcionen, però aquí sí que l’Estat hauria d’actuar i promoure la banda ampla com un servei universal. Nosaltres, a l’associació portem molt de temps demanant-ho.\nHauria de ser un dret constitucional com l’habitatge o el treball?\nL’accés a la tecnologia hauria de ser un dret constitucional. Al nostre país és molt preocupant que tinguem pobles on els ciutadans no puguen accedir a Internet i que s’estiguen permetent grans abusos de les operadores d’una forma impune. No és normal que em deixen sense connexió sis mesos, que no pague per un servei que no em presten i que entre en una llista de morosos. Això sí que fomenta la bretxa digital, el preu de l’ADSL, els problemes que tenim els usuaris en l’accés a Internet, fomentat per les operadores d’empreses privades i patrocinat i permès per l’Estat. També s’estan venent accessos a Internet per 20 megues i resulta que si em donen el 10% ja em done per contenta, sóc una afortunada. Això no es pot permetre.\nVostè és defensora de l’internauta. De què i de qui cal defensar els usuaris de la Xarxa?\nDe primer cal defensar l’usuari de si mateix. Cal dir-li: a la xarxa confies més del que confies al carrer. Segon, cal informar-lo que no pot anar a comprar una cosa alegrement i després demanar unes garanties si no s’ha informat amb antelació que existeixen. Jo he comprat de tot a Internet, però abans de comprar cal avaluar les garanties, localitzar on està l’empresa, estudiar si t’hi pots adreçar si hi ha cap problema i, si es desconfia del que ofereix, es pot consultar la pàgina del defensor de l’internauta.\nQuins són els principals fraus a Internet?\nA banda dels productes comprats i no rebuts mai, els que més ens arriben són els relacionats amb la compravenda de cotxes, les ofertes falses de treball i, per descomptat, els dels comptes bancaris.\nLa prudència és la clau. Si tu dones les claus de casa teua a algú, no li pots dir a ningú que et torne el de dins, llevat que tingues una assegurança contractada, i no crec que els bancs estiguen oferint assegurances per a aquests temes.\nSi una persona és estafada a Internet per incauta, no té dret a obtenir cap compensació?\nPensa en l’estafa de l’estampeta, a peu de carrer. No té cap sentit. No obstant això, als jutjats es donen casos que a persones a qui han faltat els diners perquè van donar les seues dades bancàries, li’ls tornen perquè va haver-hi un intermediari en el camí que va ser enganyat. Es considera culpable d’estafa l’intermediari, que va ser imprudent i va creure en una oferta de treball falsa, se l’imputa com a estafador i se l’obliga a tornar els diners a la persona que va regalar les seues dades bancàries a Internet. Això no té cap sentit, ni jurídicament ni lògicament, però als jutjats…\nPer tant, si vostè és víctima de pesca o phishing (pàgines web falses per a obtenir informació amb la qual roben diners) per la seua pròpia imprudència, es quedarà sense diners?\nÉs el més probable. El que passa és que, com que el sistema judicial està ara mateix començant, potser resultarà que li tornen els diners quan pose una denúncia, això sí.\nLa privacitat i la intimitat han mort amb Internet?\nLes mata l’usuari.\nI la veritat? Segons un estudi elaborat per l’Associació d’Internautes, dos de cada tres usuaris d’Internet no distingeixen entre una faula i una notícia real.\nNo ha fet més que canviar de pla, del món real al món virtual. Tu vés a un poble petit i pregunta a qualsevol ancià sobre els rumors més divertits del seu poble i et podràs trencar de riure. Ens costa menys creure’ns-ho que preguntar-ho i esbrinar-ho.\nA les persones que es converteixen en protagonistes a Internet sense desitjar-ho, qui les protegeix?\nLa llei, són injúries. Tot comença amb un rumor. El rumor de la melmelada de Ricky Martin va començar a Internet? Jo crec que no, i va passar, i com aquests milers.\nA Internet, el consumidor és menys David i les grans empreses són més Goliat?\nSí, a Internet les empreses s’aprofiten molt d’aquesta confiança i d’aquest desconeixement.\nDescarregar pel·lícules i música és piratejar?\nVendre-les, obtenir lucre comercial és piratejar. Si no, no és piratejar perquè el terme piratejar significa cometre un delicte, i el delicte és quan hi ha lucre comercial. Es podria entrar en una conducta determinada com d’il·lícita civil quan contrariem alguns dels articles de les normatives civils que ara mateix regeixen la propietat intel·lectual. Aquestes campanyes de molt de soroll per a res, de “ara la llei actua”, “la policia a casa teua”, “internauta pirata”… Això són estupideses i idees polítiques.\nLlavors, això que Espanya és un dels països on més es pirateja…\nEm fa riure molt, perquè el pirateig és la venda a la manta. De què parlem, de cometre delictes, de lesionar els drets de propietat i econòmics d’una persona… La lògica em diu que no és així. Si les pèrdues per pirateria, per la comissió de delictes són tan importants, cal perseguir-ho i cal denunciar-ho i la policia està per a això. Si les pèrdues són per un altre tipus d’il·lícits cal perseguir-los amb els mitjans que la llei posa a la teua disposició i, si no pots perseguir-los tant com t’agradaria, vés pensant de canviar el model de negoci. El teu sector està en crisi, però no és per la pirateria, sinó perquè no saps adaptar-te al medi.\nNo obstant això, la Societat General d’Autors (la SGAE) no para de guanyar diners.\nSí, perquè tenen accés a un cànon, a una taxa, que la resta de sectors en crisi no tenen. Quan es va digitalitzar la música vam passar del vinil al suport digital i l’estalvi de costs ha sigut bestial. El mateix ocorre amb la publicitat i el màrqueting, gràcies en bona mesura a Internet. No obstant això, aquest estalvi no s’ha invertit en R+D per al sector de la música. Per què continuem vivint com si treballéssem en vinil? Perquè el sector de la música funciona en vinil. Jo, quan veig un anunci que diu “Compra el meu disc”, em sorprenc. Jo escolte la ràdio i no vaig a comprar el teu disc. I si una o dues cançons teues m’agraden gairebé segur que aniré al teu concert, i preferisc gastar-me 200 euros en concerts que no en cedés. La Gran Via de Madrid està més plena de musicals que mai. La música no està en crisi. El cànon és un abús i contraproduent per a la indústria musical. Jo entenc que el sector està en crisi per un problema de falta de creativitat, perquè no hi ha interès. L’ésser humà es mou per interès, i si jo no necessite treballar per a viure, per a què hauré de treballar, per esport?\nVostè es descarrega música?\nNo, mai no m’he descarregat res.\nPerquè jo estic connectada a Internet al meu treball i allà no puc fer això. També és veritat que conec persones que ho fan i que alguna vegada m’han passat alguna cosa, i si m’agrada me’n vaig al concert. El que cal fer és tenir respecte cap als altres, jo estic en contra de la venta a la manta, és un abús.


La gravitació metropolitana - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nLa gravitació metropolitana\nxavier domènech 21.01.2020 | 23:39\nManresa serà el que serà depenent de la relació que vulgui tenir amb Barcelona». La frase és de Jordi Valls, alcalde de Manresa entre 1995 i 2006, després conseller de la Generalitat i ara directiu del grup Suez, en una entrevista d'aquest diari (4 de gener). «Hi ha molta gent que va a Barcelona. És una opció, la de viure en una ciutat còmoda i tranquil·la, però fer el procés de desplaçar-se. Manresa viu amb això. Ho ha viscut sempre. Jo deia que Manresa serà el que serà depenent de la relació que vulgui tenir amb Barcelona. Per què? Perquè Barcelona cada vegada tindrà més pes». L'Ajuntament de Manresa i el Consell Comarcal no han decidit si volen un enllaç ferroviari directe amb l'aeroport, però tenen molt clara la reivindicació que el trajecte fins al centre de Barcelona en transport públic baixi per sota dels seixanta minuts.\nD'acord amb els estàndards actuals, una hora de viatge és el radi que delimita els perímetres de les àrees metropolitanes reals. Manresa desitja formar part de la barcelonina sense perdre la independència municipal. Arribar a l'aeroport sense transbordar a Sants estaria bé, però els cent minuts de viatge que es calculen suposen un guany d'uns set minuts respecte de la millor combinació actual (FGC fins a Fira i allà agafar la L9). El veritable guany de temps arribarà quan s'escurci el viatge fins a Barcelona; aquesta és la demanda del territori a la qual la Generalitat respon amb un concert de violí.\nFa més de trenta anys el pujolisme va utilitzar el concepte alarmant de «Manresa, barri de Barcelona» per girar la identitat local contra els socialistes pel suport d'aquests a la Corporació Metropolitana, que la Generalitat havia condemnat a mort. Al cap de tres dècades hi ha una entesa transversal d'entitats i polítics del Bages per situar la comunicació amb Barcelona al capdamunt de les prioritats en matèria de transport, ja que milers de manresans i de bagencs en fan ús cada dia per anar a guanyar-se la vida.\nMillorar el tren –i desdoblar la C-55, i fer gratuïta l'autopista– no convertirà Manresa en un barri de Barcelona, sinó que farà més còmode el paper de ciutat petita en la qual molts habitants treballen a la gran urbs, i a la qual potser vindran a residir famílies d'allà expulsades pel preu de l'habitatge. Aquesta és una perspectiva amb aspectes negatius i positius, i tocarà gestionar-los perquè el balanç jugui a favor de la prosperitat sense perjudicar la identitat.