El curs escolar 2018-2019 arrancarà dilluns que ve 10 de setembre en la majoria de comunitats autònomes: aqueix dia els xiquets i xiquetes tornaran a classe a Andalusia, Aragó, Astúries, Canàries, Castella-la Manxa, Castella i Lleó i País Valencià. El dimarts 11 serà el torn de les ciutats autònomes de Ceuta i Melilla, mentre el dimecres 12 tornaran a les aules els alumnes de Balears, Catalunya, Extremadura i Galícia.\nLa Regió de Múrcia no solament és la comunitat on abans comença el curs. També és en la qual pot acabar més tard: els centres poden fer-ho entre el 21 i el 28 de juny de 2019. Per contra, el curs acabarà a Astúries el 19 de juny, abans que en la resta de comunitats, que han fixat el començament de les vacances del pròxim estiu entre el 20 i el 21 de juny.\nAquest dimarts, 4 de setembre, els xiquets de Cehegín (Múrcia), de 15.000 habitants, comencen les seues classes. La tornada a l’escola en aquesta localitat és la més primerenca de tota Espanya, avançant-se més d’una setmana al retorn a les aules en altres comunitats autònomes, que posterguen l’inici de les classes d’Infantil i Primària fins al dia 12, com a Balears, Catalunya, Extremadura o Galícia.\nMúrcia és la comunitat que més ha avançat l’inici del curs escolar, i ho fa amb una particularitat: les classes poden començar entre el 4 al 10 de setembre, sent cada municipi el que decideix quin dia torna a sonar el timbre en els seus col·legis.\nD’aquesta manera, els consells escolars dels centres educatius de cada municipi murcià tenen autonomia per a ajustar, respectant el mínim de dies lectius establits, quan comença i acaba el curs en funció dels festius de cada localitat.\nAqueix és el motiu pel qual Cehegín serà el primer municipi espanyol on comence el curs: avancen la volta al col·le perquè les seues festes patronals se celebren la segona setmana de setembre, com explica a Europa Press la seua regidora d’Educació, Meravelles Fernández: “La volta al col·le sempre ha coincidit amb l’inici de les festes patronals, per la qual cosa ací, de manera tradicional, encara que hagen començat les classes, ningú anava al col·legi fins al dia 15”.\nDavant aquesta situació, el municipi murcià, on hi ha sis col·legis, ha decidit enguany avançar al màxim l’inici del curs per a guanyar dies no lectius i col·locar-los en la setmana de les festes patronals. Així, els 1.300 xiquets i xiquetes escolaritzats de Cehegín compensaran la primerenca volta al col·le amb una setmana de vacances gens més començar el curs.\nDesprés de Cehegín, el dimecres 5 de setembre començarà el curs en altres tres municipis murcians que també s’avancen a la resta d’Espanya: Albudeite, Alcantarilla i Campos del Río. La majoria de localitats de Múrcia han escollit el divendres 10 per a començar les classes.\nEl curs 2018-2019 arrancarà en altres quatre comunitats autònomes durant aquesta primera setmana de setembre. A Navarra, els col·legis també tenen autonomia per a escollir el dia de la tornada a l’escola entre el 6 i el 10 de setembre. A La Rioja, el curs començarà el dijous 6 de setembre en tots els centres d’Infantil i Primària, mentre que a Euskadi, Cantàbria i Comunitat de Madrid serà el divendres 7 de setembre.\nESO, BATXILLERAT I FP, MÉS TARD\nLa tornada escolar s’anticipa en la majoria de les comunitats autònomes al començament de les classes en els instituts: solament a País Basc (7 de setembre), País Valencià (10 de setembre) i Balears (12 de setembre) coincideix l’inici del curs de tots els nivells educatius preuniversitaris.\nA Ceuta i Melilla també coincideixen les dates de tots els nivells (11 de setembre) excepte la Formació Professional, que arrancarà una setmana més tard. En la resta de regions, els alumnes d’Infantil i Primària començaran abans que els majors d‘ESO i Batxillerat.\nLa diferència de l’inici de curs en col·legis i instituts pot ser d’amb prou faenes un dia, com a La Rioja (7 de setembre) o Extremadura (13 de setembre els alumnes de Batxillerat), dos dies com a Canàries (12 de setembre) o Catalunya (14 de setembre), tres dies com en Comunitat de Madrid (10 de setembre), fins i tot d’una setmana, que és el temps que intervé a Cantàbria (14 de setembre) i Andalusia (17 de setembre).\nA més, les vacances de Nadal i Setmana Santa presenten diferències entre comunitats autònomes. En tota Espanya, les de Nadal començaran el 22 de desembre a excepció d’Aragó (que s’avança un dia) i finalitzaran entre el 6 i el 7 de gener, depenent de cada regió.\nMés diferents són les dates de Setmana Santa. Castella i Lleó serà la primera comunitat a gaudir d’aquestes vacances, des del 12 d’abril. En moltes unes altres començaran el 13 d’abril (Andalusia, Aragó, Astúries, Canàries, Castella-la Manxa, Catalunya, Ceuta, Galícia, Comunitat de Madrid i Regió de Múrcia), a Extremadura el 15 d’abril i en la resta (Balears, Cantàbria, La Rioja, Navarra, País Valencià i País Basc) es retarden fins al 18 d’aqueix mateix mes.


Per començar - Veterinària i zootècnia - BiblioGuies at Universitat de Lleida\nEn aquesta guia podreu trobar tota una sèrie de recursos de l'àmbit de la veterinària i la zootència que us poden ser d'utilitat a l'hora de cursar els vostres estudis i també per realitzar els vostres treballs acadèmics.\nEn aquesta guia podreu trobar tota una sèrie de recursos de l'àmbit de la veterinària i la zootècnia que us poden ser d'utilitat a l'hora de cursar el doble grau en Veterinària i Ciència i Producció Animal i també per realitzar els vostres treballs acadèmics. Els recursos que us proposem són:\nFonts d'informació: bases de dades específiques, llibres, revistes, diccionaris i enciclopèdies, treballs acadèmics i normes tècniques.\nBibliografia recomanada: accés a la bibliografia recomanada de cada assignatura.\nRecursos web: institucions, organismes oficials i altres pàgines web que t'ofereixen informació sobre aquesta temática.\nConsulteu la guia dels estudis del doble Grau en Veterinària i en Ciència i Producció Animal.\nBiblioteca de l'ETSEA +34 973 70 28 03 bid.etsea@udl.cat\nSegüent: Com cercar informació >>\nDarrera actualització: Feb 8, 2021 2:09 PM


el bloc de notes d'en toni: Teatre per a nens, però sense nens, si us plau\nTeatre per a nens, però sense nens, si us plau\nVam anar a veure l'espectacle Vibubel·la Vivaldi, adreçat a un públic de zero a tres anys amb els nostres bessons d'un any i mig, i la meva filla de tres. Va començar l'espectacle, els bessons reien i l'actriu els buscava el seu somriure perquè quan ells reien feien riure tothom. Però l'espectacle va començar quan els nens s'aixecaven per veure de més a prop els personatges o aplaudir i feien soroll.\nAleshores Mar Gascó va parar l'espectacle dient que si us plau els nens estiguessin quiets, que aquell soroll la molestava. El va tornar a parar quan el meu home va optar per agafar-los i sortir a fora, argumentant que no la deixaven concentrar i que es perdia la màgia. A més, al final va preguntar al públic si havien notat el canvi entre quan hi havia els meus fills i quan no hi eren. Jo li vaig replicar que em sabia greu que els meus nens haguessin fet perdre el tot de l'obra, però que era una obra per a nens de zero a tres anys i que tenia tot el dret de portar-los-hi. També li vaig fer saber que segurament no seria la primera ni l'última vegada que es trobaria que els nens no es porten tan bé (com ella pretenia, és clar). La resta de pares hi van estar d'acord i es van posar de seguida en la meva situació. Convido la Mar a replantejar-se l'edat a qui va dirigit el seu espectacle i prendre consciència real de si en un espectacle infantil és més bonic el so dels infants o un silenci fals i inexpressiu. Ja havíem tingut l'ocasió d'assistir a un espectacle de Mar Gascó i tot va anar perfecte, però aquest cop en vam sortir molt descontents, tant nosaltres com la resta d'espectadors que es posaven en la nostra situació i no van trobar del tot correctes el comportament i els comentaris de l'actriu.\nEtiquetas: vibubella vivaldi


Informe Euroconstruct d'estiu del 2017 - Gremi de Constructors\nInforme Euroconstruct d’estiu del 2017\nPublicat a les 18:50h a Espai Rehabilitació, Notícies, Reportatges\tper\tadmin 0 Comentaris\nEl passat dijous 15 de juny l’Institut de Tecnologia de la Construcció (ITeC) va presentar l’informe Euroconstruct d’estiu, que ha fixat el creixement global de la construcció a Europa i Espanya en 2,5% i 1’8% respectivament.\nL’informe Euroconstruct d’estiu, fruit de la reunió a Amsterdam dels 19 instituts europeus que conformen aquest estudi bianual (l’ITeC s’encarrega del mercat espanyol), indica com al 2016 el creixement d’Europa ha estat de 2’5%, recuperant el nivell d’ocupació que registrava al 2008. Els principals causants de la recuperació serien l’enfortiment de la demanda interna a la majoria de països, i els baixos costos de finançament, que acceleren la inversió. Així mateix, pels pròxims anys s’espera un creixement moderat (1,7% anual mitjana 2017-2019).\nÉs possible que a primera vista la previsió no sembli massa engrescadora, però darrera de les xifres es percep com el sector va guanyant solidesa. Mentre que 2016 va ser un any de dificultats per al segment de l’enginyeria civil i va arrossegar a la zona negativa a un total de 5 països (Polònia, Hongria, Txèquia, Eslovàquia i Portugal), a la previsió 2017 l’enginyeria civil es reincorpora al creixement (omés Txèquia resta estancada).\nRespecte a l’edificació residencial, segueix havent-hi un panorama molt contrastat, amb països en zona de mínims i d’altres que superen els seus màxims. Si descomptem la contribució d’Espanya i Itàlia al total europeu, l’any 2007 es van superar els 1,6 milions d’habitatges acabats; una xifra que tornarà a aconseguir-se en el 2017 i que podria augmentar fins als 1,75 milions en el 2019.\nD’altra banda, no hi ha motius per ser tan entusiastes amb l’edificació no residencial. Aquest mercat no ha aconseguit retrobar-se amb el creixement fins a 2016 (2,5%) i la finestra d’oportunitat és força més modesta que del residencial. Pitjor és el cas de l’enginyeria civil, únic subsector incapaç de créixer durant el 2016 (-1,8%) en confluir diversos factors: el relleu entre programes de fons estructurals de la UE va provocar un notable descens de producció als països de l’Est; mentre que a Portugal i Espanya van haver de sacrificar inversió en un intent de contenir el seu dèficit.\nSituació a Espanya: un sector a dues velocitats\nEn el sector construcció la sortida de la crisi està resultant més traumàtica per al sector públic que per al privat. En 2016, mentre els mercats de l’edificació creixien un 6,5% gràcies a la demanda privada, l’enginyeria civil va sofrir una davallada del -12%, provocant que l’agregat de producció total no passés d’un testimonial 1,8%.\nLa inversió pública de 2016 es va ressentir pel llarg parèntesi de govern en funcions, però l’autèntic problema de fons va ser el desequilibri pressupostari. Un problema que encara persisteix, malgrat l’alleujament proporcionat pel creixement econòmic, i que explica per què el sector construcció avançarà en 2017 només un 3%, propulsat únicament per la promoció privada. Si, tal com s’espera, la demanda pública s’acaba reincorporant al mercat, és raonable esperar un creixement una mica més sòlid en 2018 (4,1%) i 2019 (3,6%).\nFont Original: ITeC\nconstrucció, Edificació, enginyeria civil, Euroconstruct, ITEC


Serveis holístics i teràpies naturals a Les Coses Bones de Molins de Rei\nA Les Coses Bones tenim un ampli ventall de teràpies orientades a tractar diferents problemàtiques en nens i adults. Amb terapeutes especialitzats en cada sector.\nLa nostra terapeuta la Núria, educadora social, naturòpata, quiromassatgista, reflexòloga, tècnica en reiki, está especialitzada en el tractament de trastorns de conducta en nens i adolescents ( dèficit d’atenció -tdah-, hiperactivitat, síndromes diversos de trastorn de conducta,…)\nHo complementa amb reforç escolar per donar als nens les tècniques que els hi manca per un bon rendiment escolar amb un seguiment i orientació familiar.\nTambé s’encarrega del tractament de trastorns musculars i ossis (alliberament de tensió mandibular, drenatge limfàtic, quiromassatge amb làmpada de calor) i trastorns de tipus emocional (teràpia de flors de Bach, massatge bioenergètic).\nConfia en nosaltres i demana’ns més informació a:\nLes Coses Bones de Molins de Reu,\nLes Coses Bones de Molins de Rei t'ofereix diferents tipus de teràpies holístiques i naturals orientades a nens i nenes i a adults. Ansietat, transtorns d'alimentació, transtorns d'aprentatge, etc


Relat "S P A R A F U C I L E ( V I I I )"\nInici > detall del relat: S P A R A F U C I L E ( V I I I )\nS P A R A F U C I L E ( VIII )\nM´ofego. Tinc el cor ficat dins d´un puny.\nA la setmana del nostre darrer encontre vaig llegir la notícia al diari. Era a la plana dinou. Un cotxe s´havia precipitat al mar a les costes del Garraf. Segons els testimonis de l´accident, tot feia pensar en un trencament de la direcció, de tal il.lògica com havia estat la maniobra. Quan vaig llegir el nom de la víctima, que era l´únic ocupant del vehicle, se´m va fer un nus a la gola. No podia empassar la saliva, m´ofegava. El diari em caigué a terra i em vaig quedar completament en blanc. S´escolà més de mitja hora. Després, quan m´anava asserenant, vaig recollir el diari i vaig tornar a llegir la notícia. Nom, cognom i edat. No hi havia cap mena de dubte. Però… no podia ser! Allò no havia estat res més que un accident. No podia ser de cap altra manera. És clar que no. D´altra banda, parlaven d´una maniobra injustificada. Ni tan sols havia succeït en un revolt. Cap cotxe no havia topat amb el de la víctima, i ningú no parlava d´una conducció temerària o insegura. Tots circulaven en caravana i a una velocitat moderada. Simplement, de cop i volta, un gir brusc de noranta graus, i cotxe i piló daltabaix.\nNo, un assassí professsional no arrisca la vida de tercers. Allò no era cap altra cosa que un producte de l´atzar. A més a més. Fos com fos que hagués estat, com que la primera feina l´havia de fer de franc, mai no en treuria l´entrellat.\nAi las! Vaig aconsseguir d´enganyar-me del tot, però, aquella nit no vaig poder dormir. En seguiren d´altres. La monotonia dels dies m´aclaparava. Com mai. Els altres noms… Per què seguir? El malson tot just acabava de començar. Aquell maleït malson, que es va iniciar un matí de maig, ben d´hora, en un banc de l´estació de Portbou, i que va anar omplint tots els meus dies i les meves nits, jo l´he estès per tot el país. L´he nacionalitzat, el meu malson.\nVan interrompre la pel.lícula de la nit per a donar un avanç informatiu. Havien disparat al financer, “l´empresari exemplar” (segons l´anomenava i reconeixia el partit governant), just quan sortia dels Jutjats de Barcelona. Un tir de precisió, tant se val si des de tres o quatre cents metres. Mortal de necessitat, A l´hora del darrer informatiu ampliarien la notícia.\nEm va ensopegar al menjador mentre sopava. Sempre m´assseia d´esquena al televisor. Aquella nit, després d´allò, em vaig aixecar, em vaig girar i vaig caure a terra. Em van retornar amb penes i treballs. No sé si van avisar cap metge, però em van tenir una setmana al llit perquè no em baixava la febre i no parava de delirar.\nAra també ho estic, d´enfebrat.\nJust quan, mig recuperat, vaig baixar al menjador per esforzar, em van avisar perquè agafés el telèfon a la cabina de l´entrada.\n- Dipositi una bossa d´esport amb cinc milions a la consigna de l´estació, a l´armari cent quatre. En bitllets de deu mil, tant se val que siguin nous.\nEm vaig tornar a desmaiar. A l´hotel pensaren, lògicament, en una recaiguda. Quatre dies més al llit. Quan vaig poder aixecar-me, em vaig afaitar. El mirall no em retornava una imatge deforme, solament. Em retornava la imatge d´un assassí. Durant tota una setmana no vaig reaccionar. Altre cop el telèfon. No m´hi vaig posar. Els vaig dir que s´equivocaven, com l´altra vegada, i que jo no esperava cap trucada. Vaig sortit de l´hotel i vaig anar a l´oficina del Banc per parlar amb el director. Acabava de comprar un terreny a Llançà i necessitava cinc milions en bitllets de deu mil per a l´endemà. Bitllets grans que ocupessin poc lloc… - Diner negre, ja m´enten- Quan me´ls van lliurar els vaig dipositar a l´armari cent quatre de la consigna, com m´havia indicat l´italià. Dins de la bossa d´esport n´hi havia una altra. La vaig agafar, vaig comprar el diari i un bitllet per a Llançà, i m´hi vaig estar tot el dia.


La prova pilot del barri de Pequín d’Olot augmenta la recollida selectiva fins al 70% - Ràdio Olot\nLa prova pilot del barri de Pequín d’Olot augmenta la recollida selectiva fins al 70%\nSón 20 punts per sobre de la mitjana de la ciutat. Els primers resultats dels contenidors tancats han permès detectar una millora, però l’Ajuntament ha decidit allargar la prova fins a l’octubre per aconseguir conclusions més fiables. També es marca el repte de captar més participació: un 40% de veïns del barri no han col·laborat.\nImatge d’un dels contenidors que s’han instal·lat al barri olotí (Pau Masó)\nA l’equador de la prova pilot va aparèixer la pandèmia i això ha fet que l’àrea de Medi Ambient d’Olot hagi decidit allargar-la fins a l’octubre. Segons el regidor, la decisió permetrà “consolidar” unes dades que han patit els canvis de consum que hagi pogut generar el confinament. Tot i això, Aniol Sellabona valora els resultats com “un pas endavant”.\nLa recollida selectiva ha augmentat un 20% amb la prova pilot que s’havia d’acabar al maig. La mitjana de la ciutat se situa al 50%, mentre que al barri de Pequín s’ha pogut arribar al 70. Tot i això, Sellabona admet que cal incidir més en la qualitat del reciclatge.\nEl model de ciutat, a l’espera\nUna de les millores ha estat amb el plàstic i el cartró. S’ha reduït la presència dels residus de paper dins el contenidor groc. Pel que fa a la participació, un 60% dels veïns han col·laborat amb la prova. L’Ajuntament espera fer pujar el tant per cent d’aquí fins a l’octubre. Llavors serà el moment de treure conclusions, i segons el regidor de Medi Ambient, decidir quan i com s’instal·laran els contenidors tancats, o un altre sistema, a la resta de barris de la ciutat.\nEl sistema que s’ha utilitzat a la prova pilota de Pequín és el que ha donat més garanties fins ara als pobles de la Garrotxa on també s’han fet proves. Es tracta de contenidors tancats que s’obren amb una targeta personalitzada que detecta la selecció dels residus que fa cadascú. Des del novembre aquest sistema s’està provant al barri de Pequín amb dotze àrees de contenidors i més de 300 habitatges. Tot plegat per poder complir amb les exigències d’Europa que obligaran el 2035 reciclar el 65% dels residus de les ciutats. Actualment Olot se situa al 50%.


El Barça venç per la mínima un Andorra molt lluitador - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Barça venç per la mínima un Andorra molt lluitador\nEls blaugrana obtenen la Lliga Catalana amb una cistella final de Davies\nDavis va anotar la cistella definitiva. BARÇA\nDavis va anotar la cistella definitiva.\nEl Barça va conquerir ahir el títol de la Lliga Catalana en un agònic triomf (92-93) contra un extraordinari MoraBanc Andorra, que va estar a 1,4 segons de donar la gran sorpresa i guanyar el primer campionat català de la seva història, si no hagués estat per la cistella final de Brandon Davies.\nEl jugador més destacat del partit, premiat al final de l'enfrontament, va ser el flamant fitxatge dels blaugrana: Nikola Mirotic. El montenegrí va anotar 15 punts i va ser el motor principal dels de Pesic. L'Andorra va culminar ahir una gran Lliga Catalana, després de la victòria a les semifinals amb el Baxi Manresa (67-64) i de l'actuació d'ahir en la final.\nEn la primera edició de la Lliga Catalana infantil, el Barça va guanyar al Joventut a la final (83-57) i va derrotar el Manresa a les semifinals (77-49).


L’Elefant Trompeta » 2008 » febrer\nComentarisMercè en Els racons de… LULA LIBELULAanna en Explica’m… ENS DIVERTIM AMB LA CIÈNCIAигровые автоматы играть en Els orígens de… LA BLANCANEUSAltres informacions d’interès | Cada pàgina d'un conte, pot ser un estel que et fa de guia... en Els orígens de… EL SOLDADET DE PLOMsara en El Trompeta vist per… CARLES ARBATMercè en Jugant a… TUC TUCMireia Torrent en Fent balanç de meitat de cursLaura en L’escola idealtrompeta en Thomas BaasMarta en Thomas Baas\tEl Trompeta recomana… CONTES PER A NENS AVENTURERS 29\nHola a tots i totes! Avui us porto alguns contes per a nens i nenes aventurers i decidits, que estiguin disposats a llegir com es va crear la primera nina, o com un gran Guerrer sent por d'una ombra molt estranya. Contes per a petits i per a una mica més grandets que ens portaran al passat, a altres indrets…\nEL GRAN GUERRERO, Pello Mari Añorga, Editorial Faktoria K de Libros (2007) –> Aquest és un conte vasc amb unes il·lustracions força estranyes, però intrigant i divertit. és la història d'un guerrer temible i poderós, que es dirigeix cap a casa en cavall desp´res de viure una de les seves grans aventures. Està molt cansat i decideix parar, de sobte s'adona de que una ombra l'està envoltant, l'ataca i perd les armes, la torna a atacar i perd la vestimenta… finalment l'ombra és…\nCROMINYONA, Gay Michel, Editorial Corimbo (2007) –> Aquesta és una història que va succeïr fa més de 10.000 anys, en l'època dels cromanyons. Una nena de la tribu vol coure pa com ho fan les dones del seu poblat, però no la deixen perquè és massa petita; així que agafa una mica de fang, li fa cara, ulls, boca i cos i la posa a coure amb el pa. Els gran s'enfaden al veure que hi ha fang amb la farina i tiren la nina. Ella la recupera. Ha creat la primera nina de la història!\nEs tracta d'un conte molt bonic, que narra una història fascinant i acosta als més petits a un món que fa molts i molts anys que vem deixar enrere. Potser no tant, oi? Encara les nenes juguen amb nines.\nLA CASA DEL MISTERI, Gil Blanco, Editorial Combel (2007) –> Un àlbum il·lustrat fascinant, a cada plana apareix un personatge fantàstic diferent: bruixes, vampirs, mòmies. El text és escrit amb rima i ens parla d'aquest personatge.\nA continuació us adjunto un dels textos del llibre:\nAquí está Aurelio II,\nel fantasma de Su Alteza,\ny la busca en medio mundo.\nSin ella no puede, al alba,\nsacarse brillo a la calva\nni darse una comilona\nni ponerse la corona.\nNi gritar constantemente,\nni hacerle burla a la gente…\nTampoco sacarse un moco,\n¡y se está volviendo loco!\nSi te encuentras en un sueño\nuna cabeza sin dueño,\ndásela a Aurelio II\nque la busca en medio mundo.\nLes il·lustracions són brillants, superposen plans i textures diferents, tot combinant diferents tècniques.\nEN BUMBA VOL SER CAÇADOR, Cyril Hahn, Editorial Baula (2007) –> Aquest és un conte de tapes dures i amb solapes i aquestes coses que a mi no m'acostumen a agradar. Però el recomano pensant amb els més petits, ja que és un conte gran i divertit, amb unes il·lustracions molt vistoses i un personatge protagonista molt simpàtic: en Bumba. Ningú a la tribu vol anar a caçar però en Bumba té gana i decideix anar-s'hi tot sol. Què portarà dins el seu sac?\nDibuixant a… ELS TRES PORQUETS 27\nIl·lustració d'elefant Tromepta (2007)\nEl PP proposa separar els nens en classes diferents segons l’idioma que parlin 25\n"El Partit Popular proposa separar als nens de 6, 7 i 8 anys en classes diferents segons la seva família sigui catalana o castellanoparlant. Durant aquests tres cursos la segona llengua s'introduiria de manera progressiva per passar als 9 anys a fer la meitat de les classes en català i l'altre meitat en castellà."\nHe sentit aquesta notícia fa una estoneta al TN i m'he quedat bocabadada i indignada. Sempre s'ha parat del model d'immersió lingüística com el model ideal per a l'ensenyament de llengües en contextos bilingües o plurilingües, i ara ho volen canviar perquè senten que el castellà està amenaçat a Catalunya, sincerament no ho crec així. I no vull entrar en qüestions polítiques ni en quin és l'idioma més o menys amenaçat, em centraré amb el que m'importa realment: els nens.\nM'estan dient que s'han de separar els nens en classes diferents en funció de en què parlin a casa, i després amb 9 anys ajuntar-los i pretendre que a sobre es formi un grup classe sòlid i unit? Considero que l'únic qeu s'aconseguirà és que hi hagi dos grups molt definits en un mateix grup – classe quan aquests nens ja tinguin nou anys: els que parlen castellà i els que parlen català.\nPotser és que no he entés bé la proposta o que em sembla més terrible del que realment és… No ho sé, no entenc res.\nEls orígens de … ELS TRES PORQUETS 25\n“N’eren tres porquets que van marxar de casa…” Tots sabeu la història dels tres porquets, és una història que ha passat de pares a fills i on apareix un personatge que a nens i nenes agrada: el llop. Un llop ferotge i famolenc amb moltes ganes de menjar-se tres joves i tendres porquets.Els tres porquets com ja sabeu és una faula amb animals personificats; ja popular al segle XVIII; tot i que hi ha qui creu que la història és molt més antiga. El conte fou escrit i publicat per primera vegada l’any 1843 per James Orchard Halliwell-Phillipps en el seu llibre Nursery Rhymes and Nursery Tales, fet que li va donar força popularitat durant les darreries del segle XIX.Altres variants d’aquest conte van aparèixer a Uncle Remus: His Songs and Sayings al 1881 per Joel Chandler Harris. Però no va ser fins l’any 1898 quan es publicà la versió oficial i més coneguda fins ara, de la mà de Joseph Jacobs a la seva obra “Contes de fades anglesos”. Tot i això, Jacobs va reconèixer inspirar-se en la obra precedent de Halliwell.\nD’aquesta història, a diferència de moltes altres, no se’n coneixen innumerables versions. En totes elles, els tres porquets en surten força ben parats de la seva “topada” amb el llop, que surt corrents cames ajudeu-me perquè es crema el cul amb l’olla que hi ha a la llar de foc quan intenta entrar per la xemeneia.Com a curiositat comentar, que en algunes versions, els porquets a part de ser germans i construir les seves respectives cases, eren músics: l’un tocava la flauta, l’altre el violí, i el darrer el piano (tot i que jo el recordo amb una espècie d’harmònica a les mans).\nL’objectiu final d’aquest conte és el de que l’esforç val la pena, ja que el que és fàcil i ràpid, sovint acaba sortint malament; i són les coses que es fan a consciència i amb dedicació les que funcionen.\nAixí que, no oblideu comprar una casa de maons, que una de palla o de fusta se us pot caure al terra.\nIl·lustracionsAlgunes de les il·lustracions més clàssiques dels Tres porquets són aquelles en que no duien cap tipus de vestimenta, tot i que caminaven sobre dues potes. Ja més populars en resulten les següents, així com la versió popularitzada per Walt Disney l’any 1933.\nUna versió molt curiosa i de les millors publicades recentment és aquesta de David Wiesner on els porquets surten del seu propi conte. Altres versions més modernes en són les següents:\nEl Trompeta recomana… CONTES DE BANY 23\nHola a tots i totes! Avui vull fer un post dedicat als més petits, als nens que a la banyera vulguin gaudir i disfrutar d'una estona entretinguda amb conte adients a la seva edat, contes per a nens d'entre 1 i 3 anys. Aquests contes tenen la característica de ser d'un material que per met mullar-los, apretar-los i ensabonar-los sense que es facin malbé. A Catalunya no hi ha gaire tradició amb aquest format, tot i que cada vegada podem trobar novetats que resulten una mica més interessants:\nSERAFÍ, EL PETIT DOFÍ, Xavier Deneux, Editorial Combel (2007) –> Aquest llibre pertany a la col·lecció: Tots a l'aigua! Amb només dos títols espero que aquesta sigui una col·lecció que vagi creixent. Aquest no el recomano per ser de dofins, que els que em coneixeu sabeu que m'apassionen, sinó perquè ens porta unes il·lustracions senzilles i divertides i un personatge que encara ho és més. A la vegada el conte, inclou l seu protagonista en forma d'animal inflable per jugar i gaudir encara més.\nEL BANY DEL PETIT COCÓ, Sylvain Diez, Editorial Combel (2007) –> Al igual que l'anterir, aquest forma part de la mateixa col·lecció, i per tant, inclou tabé el simpàtic cocodril inflable. Il·lustracions divertides ens porten un "Cocó" molt bonic.\nEL CHAPUZÓN DE ELMER, David Mackee, Fondo de Cultura Económica (2006) –> Aquest conte ja us el vaig recomaar amb anterioritat, però em semblava injust no tornarne a fer menció en aquest post. L'elmer camina pel camí de les pedretes, rellisca i cau a l'aigua i …\nEL PEIX IRISAT, Marcus Pfister, Editorial Beascoa (2006) –> Aquest conte també està en paper, de fet primer va aparèixer d'aquesta manera. Però, al ser un peix, resultava atractiu fer-ne un conte que pogués anar dins de l'aigua. La història: un peix brillant i amb els colors de l'Arc de Sant Martí aprén a compartir amb la resta el que té.\nFERDINAND, EL ELEFANTE, Thomas Röhner, Editorial SM (2006) –> Aquest és potser de tots els contes que recomano avui, dels que més em va agradar. És un conte – acordió que ens narra el dia i la nit en un dia qualsevol en la vida el nostre petit amic Ferdinand, i el millor de tot és que ho fa sense cap tipus de text. De manera que els nens, ja des de ben petits, poden entendre el que ens narra. A la vegada, el conte inclou un petit Ferdinand de goma amb els que els nens també es podran banyar.\nEl Trompeta navega per… XAVIER SALOMÓ 21\nDarrerament sembla força complicat trobar webs interessant relacionades sobre el món de l'Educació, però esteem avançant en un aspecte, alguns bons il·lustradors catalans, tenen la seva pròpia web o blog i en ella faciliten imatges de les seves il·lustracions més significatives.\nAvui perquè en feu un petit tast us porto un molt bon il·lustrador: Xavier Salomó. Il·lustrador de contes com la col·lecció de la Llar dels contes, Crisol y su estrella o El camino que no iba a ninguna parte. Aquest il·lustrador l'he descobert a través de la col·lecció que ushe mencionat primer i realment m'agrada molt: dibuixos simpàtics i senzills, colors vius i una expressivitat increïble.\nDoncs bé, la seva web és amb fons blanc i molt senzilla, per tal de poder navegar-hi amb facilitat. Inclou diversos apartats:\nLlibres: on podem trobar la sinopsi i les il·lustracions de les seves obres publicades.\nMartí – Salomó: ens parla de l'estreta relació existent entre l'autora de contes infantils Meritxell Martí i Xavier Salomó.\nOc i Croc: un seguit d'historietes divertides que han esdevingut una afició per l'il·lustrador.\nLlibretes: on podem trobar imatges de les llibretes més significatives per l'autor.\nActes en els quals participará l'artista.\nPerò sens dubte les parts més interessants d'aquesta web són les dels seus llibres i l'apartat "llibretes", on podem trobar algunes il·lustracions interessants. Si teniu un moment, passejeu-vos-hi, és agradable de visitar.\nDibuixant a… LA CAPUTXETA VERMELLA 20\nEls orígens de… LA CAPUTXETA VERMELLA 18\nHi havia una vegada… Una nena vestida amb una caputxeta de color vermell. Suposo que a tots us sona el principi d’aquesta història. Però d’on prové realment? Quin és el significat real del conte? La història de la Caputxeta és un relat oral que es transmetia de pares a fills en diversos països d’Europa i d’Amèrica, ja durant l’època Medieval. Parlava de la inseguretat que havia en els boscos en aquella època, i per espantar als nens ens presentava un personatge aterrador i present en moltes obres de tradició oral: el llop.\nEn un inici era un conte propi del Folklore de molts països, i en ell incloïa escenes relacionades amb l’esquarterament de l’àvia per part del llop i l’oferta al canibalisme que el llop li feia a la Caputxeta, oferint-li trossos de la seva carn i una copa amb la seva sang. Fins i tot, hi ha algunes escenes una mica més pujades de to, en les que el llop li diu a la Caputxeta que es tregui totes i cadascuna de les peces de roba que porta i es fiqui amb ell al llit. Tota aquesta història amb l’únic objectiu de mantenir allunyades a les nenes i joves indefenses d’un bosc ple de perills. Més tard passaria a convertir-se en un dels clàssics de la literatura moral en l’adaptació que en va realitzar Charles Perrault. La primera publicació escrita que es va realitzar de la història va ser el 1697 amb títol Le Petit Chaperon Rouge (La Caputxeta Vermella) dins de Histoires et contes du temps passé, avec des moralités. Contes de ma mère l'Oye) ("Històries i contes del passat, i la seva moralitat. Contes de la meva mare l’Oca"). Aquesta vegada, Perrault va convertir el conte en una llegenda cruel per prevenir a les noietes que no parlessin amb desconeguts. Va situar la història entre els Alps i el Tirol, delimitant així l’àmbit territorial que anteriorment havia encabit. Perrault va ometre les escenes de canibalisme que apareixien en la història original, però no l'escena en que la indefensa Caputxeta es posa a dins del llit amb el llop, tal i com s'observa a les il·lustracions realitzades per Gustave Doré el mateix 1697. En un inici tan la Caputxeta com l’àvia eren devorades pel llop i no hi havia cap caçador que les vingués a rescatar. Però molts autors en desacord amb aquest final, van crear-ne un de propi. A l’any 1840 a Anglaterra, la Caputxeta al veure’s atacada pel llop, crida i vénen uns caçadors a salvar-la. A França durant la mateixa època, és una abella la que entra per la finestra i pica el nas del llop que surt corrents cames ajudeu-me… Però cap de totes aquestes versions salvaven a l’àvia de morir a mans del llop. Però els Germans Grimm, l’any 1812 en publiquen una nova versió amb un final evidentment diferent, havent investigat diverses fonts. El final és més innocent i tant la Caputxeta com l’àvia sobreviuen a les urpes del llop. La més coneguda de les històries és potser la que el llop es menja l’àvia i la Caputxeta. Un caçador que passa per allà ho ha escoltat tot i quan veu que el llop està ben tip i adormit, li obra la panxa i en treu la Caputxeta i l’àvia en vida. En el seu lloc i posa pedres i quan va a beure aigua al riu i cau de cap (final que ens recorda al de la història “El Llop i les set cabretes”).\nUn altre dels finals, consisteix en un en que l’àvia amagada a l’armari aconsegueix tan salvar-se a sí mateixa com a la seva néta.\nAmbdós finals políticament més correctes que el que es va escriure en un inici.\nD’ençà que els Germans Grimm publicaren la seva versió, la Caputxeta va adquirir un àmbit universal, fent-se coneguda arreu del món. Actualment, són moltes les versions que s’han escrit i publicat d’aquest clàssic. Ha arribat a la televisió i al cinema. Quan algú ens parla d’un llop, un bosc i una nena de vermell, a tots se’ns fa inevitable pensar en aquesta història.\nLes il·lustracionsCom podeu observar a través d’aquestes imatges, són moltes les Caputxetes creades per diversos il·lustradors: algunes més originals, d’altres més tradicionals… Però totes elles en essència, el mateix personatge.Algunes de les primeres il·lustracions que ens apareixen sobre la Caputxeta són les creades per Gustave Doré en la primera Publicació que es va fer de la Caputxeta Vermella l’any 1697. En blanc i negre i amb un estil clarament realista, ens porta la història amb imatges tal i com la va escriure Perrault.\nAltres imatges de la Caputxeta mantenint-ne el seu clàssic estil es poden trobar en diversos autors. Un d’ells, és per exemple Eugène Feyen amb aquesta litografia publicada l’any 1846.\nVa ser amb la publicació de la versió dels Germans Grimm, quan es van estendre les publicacions de la Caputxeta, una bona mostra d’això és la versió holandesa que se’n va dibuixar l’any 1868.\nMés francesa ens resulta aquesta il·lustració creada el 1920 per Felix Loiroux.\nAltres il·lustracions més properes a la nostra visió de la Caputxeta són les que va fer Mercè Llimona l’any 1944. Una Caputxeta vestida com la típica camperola catalana que tots imaginem, per tal d’acostar-nos el personatge a la nostra cultura. Ja més actuals resulten les il·lustracions publicades per Raphaele Galea (1999) i Eric Battut: Encara més sorprenent resulta la versió de Kimiko on la Caputxeta deixa de ser una nena per transformar-se en un animal indefinit, que jo diria que és un ratolí.\nSi coneixeu més versions d’aquest conte, no dubteu en escriure-les… Tothom té la seva pròpia versió. Espero que us hagi interessat la meva aportació.\nEl Trompeta recomana… UNA COL·LECCIÓ: LA LLAR DELS CONTES 16\nHola a tots i totes! Avui us porto una col·lecció molt especial. La veritat és que tinc el plaer de tenir un exemplar d'aquesta col·lecció i és bonic de debó. Són contes senzills que ens permeten treballar amb els infants no només les parts de la casa, sinó les vivències que s'hi poden viure en cadascuna d'elles. Aquesta col·lecció és un projecte de Meritxell Martí i de l'il·lustrador Xavier Salomó, que pretén acostar les diferents parts de la casa als infants. Per a fer-ho cada conte, inclou també una l`pamina imantada de l'estança de la casa i els personatges protagonistes de la història, també imantats. Uns contes ideals per a nens de 4 a 7 anys, primer per ser explicats i després per ser llegits.\nUs interessen? Comencem:\nUN LAVABO PER A TOTS!, Meritxell Martí i Xavier Salomó, Editorial Barcanova (2007) –> Ja sabem que passa a totes les cases a primera hora del matí, tothom ha d'anar al lavabo a rentar-se la cara, les dents, dutxar-se, fer un pipi… i tot això sembla encara més complicat quan a la família hi ha nens. Al lavabo es poden viure moltes coses i gaudir de molts bons moments, i això és el que ens explica aquesta història.\nPel que fa a les il·lustracions són boniques, simpàtiques i divertides. Sinó mireu-les:\nUNA CUINA ENSUCRADA, Meritxell Martí i Xavier Salomó, Editorial Barcanova (2007) –> L'Ahmed diu que vol ser cuiner, és per això que no es separa del seu oncle quan està a la cuina, vol aprendre-ho tot per crear grabs i magnífics plats. Fins i tot fer una amanida pot resultar d'allò més divertit. La cuina és un lloc agredolç, salat, àcid, aarg i molt però que molt DOLÇ. Un conte que ens vol acostar al igual que la resta de la col·lecció, les diferents realitats culturals i socials que es poden viure a l'interior d'una família.\nUna altra vegada les il·lustracions ens sorprenen amb un "ball" de tomàquets.\nUN SAFARI A L'HABITACIÓ, Meritxell Martí i Xavier Salomó, Editorial Barcanova (2007) –> Ttos sabem el que significa la seva habitació per a un nen, finms i tot ho significa per a un adult. A la seva habitació crea el seu propi món, un món ple de colors, de personatges i també de por… una por que podem mantenir allunyada i oblidada gràcies als amics tovets, a l'estel del capvespre i a la imaginació fomentada per la lectura de bonics contes i llibres abans de dormir.\nUns animals molt simpàtics fan d'aquest un altre conte molt divertit.\nEls racons de… BATEAU LUNE 14\nHola a tots i totes! Aquesta setmana m'he perdut en un espai molt bonic, amagat també a la Vila de Gràcia. És un lloc força nou que es diu Bateau Lune. És una tenda de joguines i llibres-joc per a infants de 0 a 99 anys. La gràcia que té respecte a altres és que les joguines que podem trobar NO són de plàstic, ni van amb piles. Són jogunes de roba, de fusta… d'aquelles tan boniques amb les que tots hem jugat alguna vegada. Sovint trobem materials importats d'altres països on la infàcia juga un paper més important que el que se'ls atorga als nens d'aquest país. Joguines difícils de trobar en botigues corrents: titelles i putxinelis de roba, jocs de fusta…\nTambé tenen alguns contes i llibres molt seleccionats pels propis propietaris de la botiga.\nElements de decoració per a l'habitació d'algun menut o menuda.\nÉs una botiga petita i acollidora, amb diversitat de materials a les seves estanteries. T'hi pots passar una bona estona trobant curiositats i joguines plenes de màgia.\nEspero que vosaltres també us hi perdeu, els podeu trobar a la Plaça Virreina número 7.


Montseny Maasais: En maasai Pau Castanyer aconsegueix una 15a posició a la 2a prova de les Taymory Xtrail Sèries\nEn maasai Pau Castanyer aconsegueix una 15a posició a la 2a prova de les Taymory Xtrail Sèries\nEl passat diumenge 7 de maig es donava sortida a la segona prova de les xtrail series de la firma Taymory. Després de disputar la primera prova a Mataró, aquesta vegada era la maresmenca població d'Alella la seu que acollia el segon capítol d'aquesta sèrie de curses on el maasai arbúcienc Pau Castanyer hi participava després de fer top20 i arribar en la 18a posició a la primera d’elles. El repte del “comandant” d’Arbúcies era molt clar, mantenir la posició i si podia, millorar-la.\nLa cursa, de 26,5 km i 1500m de desnivell positiu, començava amb gairebé mitja hora de retard degut a que uns brètols havien decidit canviar el marcatge de la cursa durant la nit anterior. Per sort la organització es va adonar d'aquesta mala passada i ho va poder corregir. Des dels Montseny Maasais condemnem fermament aquesta mala actitud.\nLa cursa començava sota un fi plugim i després d’un quilòmetre de baixada enfilava un fort ascens on en poc més de 2 quilòmetres es pujaven 400 metres de desnivell. Els corredors s'enfilaven d’un en un sense obrir masses diferències. Seria en els quilòmetres següents, amb una forta baixada i tot un terreny de puja i baixa constant, on es marcarien les primeres diferències. Era llavors quan en Pau remuntava i guanyava forces posicions fins arribar en la posició 15 amb un temps de 2h 37minuts .\nUna vegada més l'organització de les xtrail series ens va preparar un gran recorregut per la serralada litoral, ple de corriols, pujades i baixades.\nSegons en Pau, l’objectiu va ser assolit i ara continuarà entrenant i gaudint per poder disputar la tercera prova al més de juliol, Les “xtrail series” Valls del Moncau. Una prova que començarà de dia i acabarà de nit i de ben segur que ens tornarà a presentar un excel·lent recorregut. Felicitats Pau!


La cuina de sempre: ARTICLE: El nostre fuet\nA mi es que, el fuet, em porta pel camí de l'amargura.\nI si em veuen els meus fills petits, me'n demanen sempre!.\nQuan som de vacances m'encanta esmorzar un entrepà de pa amb tomàquet i fuet. El pa de barra cruixent, acabat de fer, ben sucat amb un tomàquet ecològic, ben madur, un bon oli i el fuet tallat a rodanxetes primes. A mi el fuet m'agrada sec, però per a l'entrepà és millor que sigui tendre.\nAh! i també me'ls havia de menjar d'amagat, eh?. Els que heu fet la mili ja sabeu la quantitat de vampirs xucladors de sang que hi ha dins un cuartel.\nI ara us confessaré una intimitat, una petita addició que tinc amb el fuet.\nEs tracta d'enrotllar un tall d'uns 5-8 cm de fuet dins una llesca de pa de motlle i menjar-me'l prement ben fort el pa al voltant del fuet.\nNo es que vulgui defensar el pa de motlle per sobre d'un bon pa de pagès fet amb massa mare, cuit en forn de llenya, sucat amb un bon tomàquet madur de temporada i amb un bon raig d'oli d'oliva verge extra... ni molt menys!\nSigui com sigui, i es una teoria meva, penso que el fuet crea addició.\nEls que som de ciutat, agraïm poder acostar-nos a qualsevol supermercat de barri i trobar un fuet com Dèu mana. I es que a mi m'empremya comprar un fuet i trobar-li aquell gust estrany, entre plàstic i ranci.\nEn fi, que menys mal que no sóc de Vic.... per què em fotria com un vacó, com deia en Joan Laporta, i m'haurien de portar rodolant pel carrer amb un pal.\nAutor: lacuinadesempre.cat a les 9:11\nPilar C. 8 de juliol de 2014 a les 11:09\nEl fuet de casa Tarradelles es genial! Una abraçada Albert!\nDolors Serra Barniol 8 de juliol de 2014 a les 14:29\nM'ha encantat la teva opinió del fuet.. i sobretot perquè soc de la plana...el de casa tarradellas es acertat i bò... però es clar...per aquí n'hi ha de casolà boníssim!!!!!!!\nlacuinadesempre.cat 8 de juliol de 2014 a les 18:20\n@Dolors, i tant que n'hi ha de bons! gràcies pels comentaris!\nPilar 16 de juliol de 2014 a les 8:54\nÉs el que comprem nosaltres, dins dels industrials és el que més ens agrada, ara bé, quan anem a Vic els artesans són una altra cosa.\nQuina diferència hi ha entre fuet i espetec??? M,ho pots aclarir?\nlacuinadesempre.cat 16 de juliol de 2014 a les 12:31\n@Pilar, és una bona pregunta aquesta.\nEn general, a Catalunya podem trobar fuet, espetec, somalla, secallona, llonganissa....fuet axoriçat i moltes altres variants.\nPerò el nom d'espetec no deixa de ser una variant dialectal del fuet, és a dir, que fuet i espetec són sinòmins.\nPer tant, la meva conclusió és que no hi ha cap diferència en el producte.\nDe fet, no tinc clar si el nom d'espetec és propi i exclusiu de la Casa Tarradelles.\nD'altra banda, i per exemple, la secallona es diferencia del fuet en què la seva secció és en forma de 8 en comptes de rodona o ovalada. Normalment es talla en rodanxes fines, mentre que el fuet o espetec se sol tallar al biaix i en trossos més gruixuts.\nNo sé si algú té més informació al respecte.\nPilar 30 d’agost de 2014 a les 9:00\nPere Cruells Tolmo 7 de novembre de 2014 a les 9:16\nVodria dir que si al foet el passem per la paella queda mol b9\nlacuinadesempre.cat 7 de novembre de 2014 a les 9:49\n@Pere, aps! doncs no ho he provat mai. Ho faré...però d'entrada deixa'm dubtar que estigui més bo que en cru. Sortiré de dubtes avui mateix, jeje. Gràcies per l'aportació!


Esturió beluga - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nL'esturió beluga o esturió europeu (Huso huso) és una espècie de peix actinopterigi de l'ordre dels acipenseriformes. Habita principalment a la mar Càspia i a la mar Negra i, de forma ocasional, a l'Adriàtic. El nom de beluga prové de l'idioma rus, белуга (beluga), derivat de la paraula russa que vol dir "blanc". Ha estat objecte de pesca intensiva, ja que de la fresa de les femelles d'aquesta espècie es fa el caviar més preuat de tots, el caviar beluga. Es considera una exquisidesa a tot el món però la seva carn no té gaire renom. D'ençà que té l'estatus d'espècie en perill i protegida el preu d'aquest tipus de caviar s'ha encarit molt més.\nEspècie Huso huso\nEl beluga és un peix molt gran alguns exemplars arriben a fer 6 metres i més de llargada. Són de creixement lent i de maduració tardana però s'ha comprovat que arriben a viure 118 anys i pesar 1.500 kg. Ha davallat molt el nombre d'exemplars per la sobrepesca i la pesca furtiva fent que a molts països es facin restriccions del seu comerç. L'espècie d'esturió més similar a la Huso huso (beluga) és Huso dauricus (beluga de riu). El beluga és un gran depredador d'altres peixos. Com d'altres esturions pugen pels rius per a fresar i la majoria el consideren un peix de riu.\n↑ «Esturió beluga» (en anglès). Fishbase.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Esturió beluga\nSturgeon Specialist Group (1996). Huso huso. Llista Vermella de la UICN, Unió Internacional per a la Conservació de la Natura, 2006. Consultat el 11 de maig de 2006 (en anglès). Listed as Endangered (EN A2d v2.3)\nAnnex II of the Convention on the Conservation of European Wildlife and Naturaabitats\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Esturió_beluga&oldid=26424350»\nDarrera modificació: 21 feb 2021 a les 13:51\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 21 feb 2021 a les 13:51.


Breviculum: de juliol 2014\n[Necrològica. Publicada el 15/7/2014. Jpg ací]\n[El títol original era "Joaquín Juste" i estava signat per "Víctor Agulló i Francesc J. Hernàndez". La versió publicada té com a títol "Joaquín Juste. Defensor infatigable dels drets socials" i com a autor, per una errada, apareix "Víctor Agulló i Francesc"].\nEl 8 de juny passat va morir Joaquín Juste Redón, defensor infatigable de la justícia i pal de paller del col·lectiu valencià a Montevideo. Tenia 91 anys. Joaquín Juste va nàixer en una de les cases que miraven al riu Túria del barri de Mont-Olivet. Va combatre a la Guerra Civil, colze a colze amb el seu pare, com a milicià anarcosindicalista. Hagué de marxar a l’exili a França, a Bolívia i a l’Uruguai. Fidel al seu ideari llibertari, organitzà la primera cooperativa de magatzemistes d’Amèrica Llatina. Contava com, nomenat portaveu durant una vaga, va haver de negociar amb el mateix president de la República uruguaiana. Aquest li retragué que estava assabentat que era un immigrant il·legal. Joaquín Juste li contestà que ell també sabia que conservava amb cura, a la taula del seu despatx, una fotografia dedicada de Mussolini. Els magatzemistes guanyaren la vaga. Joaquín Juste milità per donar una alternativa d’esquerres i progressista al predomini quasi secular del binomi Partit Blanc-Colorat a l’Uruguai, interromput només per dictadures assassines. Col·laborà a principis dels anys 70 en la construcció del Frente Amplio, que a hores d’ara forma govern sota la presidència del cèlebre Pepe Mujica. A més de la seua dedicació a la causa de la igualtat i la justícia, Joaquín Juste era un enamorat de València. Els racons de casa seua estaven plens de fotografies de les nostres terres. En diversos períodes presidí l’Associació Comunitat Valenciana de Montevideo i llançà en gener de 1993 el seu òrgan de difusió, El Micalet, que dirigí fins al número 48 (a hores d’ara n’han fet 114). Aquesta publicació prení el testimoni del butlletí de qualitat Terra Valenciana, que als anys cinquanta editava el sector progressista de l’emigració valenciana amb col·laboracions de Manuel Sanchis Guarner o Joan Fuster, entre d’altres. Reprenent aquest esperit, Joaquín Juste juntament amb el Sr. Pechuán, tingué una aportació fonamental per al reviscolament de l’associacionisme valencià a l’Uruguai, en l’actualitat un dels més importants del món. Va contribuir a dinamitzar el Centre Valencià mitjançant nombroses activitats culturals com ara xarrades sobre salut i qualitat de vida, excursions per les terres uruguaianes, instauració de la «paella mensual», classes de valencià, teatre, xocolatades, etc. També va ser un dels promotors d’iniciatives com el «Plan Volver» de la Generalitat Valenciana (en actiu fins fa dos anys) per fer possible que els valencians i valencianes residents al món que feia dècades que no havien pogut tornar a terres valencianes gaudiren almenys en un altra ocasió de la festa de les Falles. Igualment fou l’impulsor de la I Conferència de Centres Valencians d’Amèrica, que se celebrà a Montevideo el 1997. Tot plegat, Joaquín Juste s’uneix a altres exiliats polítics valencians a l’Uruguai com ara Francisco Ferrándiz Albors, José Estruch, Gori Muñoz, Benito Millá o Victoria Barceló, persones amb trajectòries que haurien de ser conegudes i valorades. Amb la mort de Joaquín Juste hem perdut un home de mirada clara i compromís transparent, defensor infatibable dels drets socials i la cultura valenciana, un lluitador de memòria ampla i idees contundents, de conversa generosa, on no emprava de manera vana paraules com igualtat i llibertat.\nEtiquetes de comentaris: _Necrològica, 2014/07/15, Joaquín Juste. Defensor infatigable dels drets socials


Algú ha nascut en any de traspàs?: Ratblog - Geronimo Stilton\nHome › Ratblog › Algú ha nascut en any de traspàs?\nAlgú ha nascut en any de traspàs?\nEstic fent un article per a l'Eco del Rosegador sobre les persones nascudes en any de traspàs, o en any bisest... és a dir, en 29 de febrer, vaja! No sé com s'ho fan per celebrar els aniversaris... Ho celebren el 28 de febrer o l'1 de març?? O només "fan anys" quan hi ha dia 29 al calendari?? Si ho fessin així, en comptes de 8 en tindrien només 2, no? Seria una gran fórmula "antienvelliment", no us sembla?\nEn fi, si vosaltres mateixos -o algun amic o familiar- vau néixer un 29 de febrer, m'explicareu, com ho celebreu?\nPer cert, em podríeu preparar vosaltres també un article sobre aquest tema? El trobo molt interessant i així podria omplir la secció de "curiositats" del diari. M'aniria superbé un cop de mà!\nUs deixo, que he d'anar a la biblioteca, a fer recerca!\nChaina, quina coincidència!!! Així tu ja devies saber què era, això dels "anys de traspàs", eh?\nAlrat, per un dia, eh?? :-)\nRatdibuixant, no et pensis que m'he oblidat de tu... miraré què puc fer!\nRatdibuixant, ja m'han anunciat que no es pot vendre el DVD. Ara bé, el CD, el pots comprar a FNAC, El Corte Inglés i també a iTunes!!! I si no em pots recordar a mi cantant, jeje!! ;-)\nUn blog molt rosegador\nUna operació satisfactòria\ndons jo ting una amigia que els fa el 29 de febrer a les 11:59\nHola Geronimo! La meva mare va neixer en any de traspas.pero,no no la meva mare no va neixer al febrer no sino a març. jo tinc una amiga que te un amic que te un amic que va neixer el 29 de Febrer:Fa quatrwe anys. Adeu!!!\nJo tampoc conec a ningú que hagi nascut el 29 de Febrer però la meva cosina va neixer just un dia abans.\nHola Geronimo! Em sap greu, pero jo no conec a ningú que hagi nascut el 29 de Febrer. Pero, se que no te res a veure d'aquest tema, jo vaig veure pels carrers els anuncis del teu musical pero no deia cuan i em vaig oblidar de mirar-ho a la web i quan per fi ho vaig descobrir ja habia passat, saps si s'ha fet algun DVD del teu musical o si esta previst fer-lo? Si no es aixi, si us plau fes-ne algun o penja videos a la web. Atentament, Ratdibuixant


Serveis interns i essencials de l’Ajuntament – Sant Boi al teu costat\nSegüentCoordinació amb tots els nivells d’atenció sanitària\nnmoreno\tel 3 de juny de 2020\nDurant el confinament i en la preparació per al procés de desescalada i de tornada a la feia presencial, els equips interns han treballat conjuntament per:\nLa reincorporació progressiva i segura als llocs de treball de treballadores i treballadors municipals, de manera que s’asseguri la protecció tant d’aquestes com de la ciutadania que fa ús dels serveis que donen. Per garantir-ho, s’ha elaborat una guia, que està sent també la base per adequar els equipaments i espais on s’hi treballa segons el tipus de serveis que realitzin i l’atenció directa o no al públic. S’ha prioritzat la tornada seguint criteris d’essencialitat del serveis i la possibilitat de donar-lo de forma presèncial o telemàtica. El criteri general, sempre que es pugui, és mantenir el treball a distància.\nL’aportació econòmica al Pla de xoc a través de beneficis fiscals. Els serveis d’economia i jurídics han valorat i analitzat l’impacte que ha tingut l’estat d’alarma quant la reducció d’ingressos amb motiu de la paralització del cobrament de tributs i impostos municipals i estant treballant en una proposta per contribuir al pla de xoc a través de beneficis fiscals.\nAvenços tecnològics que han permès celebrar meses de contractació telemàtiques i la posada en marxa de sistema de notificació electrònica als òrgans col·legiats i de govern.


Portada » Tienda » verdures\nPosted 20 maig, 2016\nEspàrrecs al wok amb nous i gingebre.\nRes té mes sabor de primavera que un manoll d'espàrrecs bladers recentment tallats. Aquesta meravella de la naturalesa té, al nostre país, una temporada molt curta. No cal deixar-los escapar. En [...]\nlasagna de verdures sense gluten\nUna bona lasagna és un plaer del qual no s'ha de prescindir. Que siguis intolerant o, simplement, que no vulguis incloure el gluten en la teva dieta, no és raó perquè et privis d'un plat que [...]\nCurri Vegetarià de Tardor\nAssociem normalment els curris a carns, aus o peixos, però els vegetarians no són menys suculents. A la tardor aprofitem les cols i tubercles de temporada per a aquest plat tan singular.


IB3N | En marxa al Molinar el projecte intergeneracional de l'IBAVI\nIB3 Notícies > societat > En marxa al Molinar el projecte intergeneracional de l’IBAVI\nEn marxa al Molinar el projecte intergeneracional de l’IBAVI\nEl 80% dels pisos seran per llogar a majors de 65 anys i el 20% restant, per a menors de 35\n“Hi ha coses que semblen poc importants però que són trascendentals a l’hora de construir la societat”. Són paraules de la presidenta del Govern, Francina Armengol, en la visita a les obres de construcció d’un nou edifici de l’Institut Balear de l’Habitatge (IBAVI) al barri del Molinar de Palma.\nEl que el fa especial és el sistema de gestió que tindrà, pioner a les Illes Balears: una gestió intergeneracional. Es tracta d’una promoció de 57 habitatges de protecció oficial. L’IBAVI llogarà el 80% dels pisos a majors de 65 anys i la resta, a menors de 35. Els joves hauran de comprometre’s, de qualque manera, a tenir cura dels veïnats.\nHi haurà zones comunes i s’hi faran activitats perquè els veïnats puguin fer vida social. Armengol ha resaltat la importància de “saber que tens un veïnat amb el que pots parlar, amb el que pots baixar al serveis comunitaris a fer un cafè, a fer una activitat o a parlar una mica… són coses que semblen poc importants però que són trascendentals a l’hora de construir una societat, un poble o una ciutat”.


LA GENERALITAT PAGARÀ LLOGUERS PER REDUIR ELS DESNONAMENTS - Cambra de la Propietat Urbana de Mataró i el Maresme\nLa Generalitat pagarà el lloguer de les famílies amb vulnerabilitat social que estiguin a punt de ser desnonades per impagament de lloguer.\nAquesta mesura la va presentar la Generalitat a finals de juliol per evitar una allau de desnonaments a partir del 9 d’agost, data en què acabava la moratòria aprovada per la pandèmia. Com que el Govern central ha allargat fins al 31 d’octubre de 2021 aquesta moratòria que prohibeix els desnonaments a famílies vulnerables, sembla que aquest mes de setembre i el pròxim mes d’octubre, la Generalitat no haurà d’utilitzar aquesta eina, ja que les famílies vulnerables amb data de desnonament fixada entre principis de setembre i finals d’octubre haurien de beneficiar-se de la moratòria esmentada, però no s’ha d’oblidar que aquesta moratòria no ha evitat un bon percentatge de desnonaments de persones vulnerables ni tampoc ha resolt el problema: només ha acumulat milers d’expedients als jutjats que tard o hora s’hauran de resoldre.\nLa mesura s’emmarca en el programa “Reallotgem”, dotat inicialment amb 20 milions d’euros i que preveu cobrir almenys 1.500 casos de famílies que compleixen els requisits de la mesa d’emergència de la Generalitat.\nLa idea és que el Govern assumeixi els costos de les persones afectades per una ordre d’expulsió, independentment de si es tracta d’una ocupació o un cas per impagament del lloguer.\nEl funcionament és el següent: la Generalitat actuarà com a llogatera davant del propietari i cobrirà els costos de lloguer d’aquestes famílies amb contractes d’entre 5 i 7 anys de durada i al preu indicat per l’índex de referència establert a la llei d’arrendaments urbans.\nCom a resultat, les famílies que s’acullin a la mesura hauran d’abonar entre el 10% i el 18% dels seus ingressos -el que serien de mitjana uns 70 euros mensuals de lloguer- i serà l’administració qui pagarà l’import restant al propietari fins a arribar al preu que marca el contracte. En els casos de lloguer, el govern també assumirà el deute pendent fins a un màxim de sis mensualitats.\nLa fórmula que utilitzarà el Govern per poder facilitar aquestes ajudes es fonamenta en dos contractes de lloguer diferents:\n1. Un primer document que signaran la Generalitat i el propietari un cop arribin a un acord, i\n2. Un segon entre la Generalitat i el llogater en risc de perdre casa seva.\nSempre dependrà de la “bona voluntat” dels propietaris, que en cap cas estaran obligats a lliurar l’habitatge. És per aquest motiu que el Govern preveu la possibilitat d’assumir el cost del lloguer metre durin les negociacions -com a garantia de cobrament per als propietaris- i mentre busquen un habitatge alternatiu per si no s’arriba a un acord.\nEn el cas que les negociacions amb el propietari no fructifiquin, la Generalitat buscarà la col·laboració dels ajuntaments per buscar una solució.\nEls contractes se signaran un per un i de manera bilateral entre la Generalitat i els propietaris. Però de la mesura se n’exclouen aquells que ja estan obligats a oferir un lloguer social a les famílies abans d’iniciar el desnonament (són els propietaris grans tenidors que siguin persones jurídiques i que disposin de 15 pisos o més en propietat, segons estableix la llei 24/2015).\nServei jurídic de la Cambra de la Propietat Urbana de Mataró i el Maresme


AQUESTA PISTOLA DE MATAR LA MOSCA UTILITZA SAL COM A MUNICIÓ I ÉS ENGINYOSA I IMPRESSIONANT - HUMOR RAR\nAquesta pistola de matar la mosca utilitza sal com a munició i és enginyosa i impressionant\nL’única bona mosca és una mosca morta. Quan han envaït casa vostra, només hi ha un idioma que entenguin: la sal de taula normal. Bloquejar i carregar amb el rifle Bug-a-Salt 2.0 , perquè teniu algunes mosques per tornar a l’infern.\nLa pistola de sal és un invent de la ment genial (i potser una mica malalt) de Lorenzo Maggiore, que aparentment en un moment donat es va pensar: “És el segle XXI. Per què encara no puc disparar mosques amb un rifle? ' Després va sortir i va crear el l'ordenança de defensa d'insectes més ambiciosa des del bug zapper . Es comprova que això malgasta absolutament molestes plagues amb res més que una mica de sal i una gran dosi d’odi. És la forma de control de plagues més americana mai concebuda. En comparació, fa que els swatters de mosca semblin pom-poms. (I, a diferència del repel·lent d'insectes, no es requereix verí aquí. Tot no és tòxic.)\nmillors productes per als cabells arrissats\nNomés cal veure com funciona aquesta cosa.\non és el repartiment de tothom estima Raymond\nL’arma Bug-A-Salt és bastant senzilla. La seva munició és sal i dispara una escopeta de sal de taula normal contra les molestes mosques. Tot el que heu de fer és abocar un munt de sal de taula a la part superior (us recomanem Morton’s), llançar-la, tirar la vista emergent i començar a assassinar totes les mosques domèstiques i insectes voladors que molestin la vostra llar o barbacoa. Les seqüeles no són més que una neteja fàcil. Només heu de netejar una mica de sal i, no us preocupeu, no tindreu la repugnant tasca de netejar les peces d’errors maltractats. La pistola de sal original no esquitxarà les entranyes de la mosca per tota la cuina. (Tot i que, siguem sincers, si la vostra cuina està coberta de mosques, de totes maneres haureu de netejar un embolic brut.)\nAixí que deixeu de ruixar verí per tota la vostra casa. Agafa aquesta pistola d'eradicació d'insectes, la manera divertida i segura d'exterminar els teus petits enemics amb ales.\nVeure: PODEU SOL·LICITAR PER CAÇAR PITONS AMB FUSILES A FLORIDA\nqui és el primer Jimmy Fallon\nParc temàtic Mag d'Oz nc\nmax i katie els propietaris dels grans danesos\ncarrer sèsam mr. hooper\ncaixes de joguines a toys r us\nSam Waterston encara viu


L’extrema dreta perd força al País Valencià | Directa\nL’extrema dreta perd força al País Valencià\nEs desinflen partits com España 2000, el Grup d'Acció Valencianista (GAV) és asfixiat per les demandes judicials i organitzacions com Lo Nuestro canvien d'estratègia i s'emmirallen en Hogar Social Madrid\nDes de la Transició, el Grup d’Acció Valencianista (GAV) ha sigut l’organització més activa de l’extrema dreta anticatalanista al País Valencià. En l’actualitat, en canvi, es troba en el seu pitjor moment. Les denúncies públiques i judicials de diverses entitats que patien les seues accions han acabat amb l’aspecte d’entitat cultural que l’emparava. Les diverses condemnes judicials a alguns dels seus membres han sumat en la degradació de la seua imatge. A més, sense el suport institucional del qual va gaudir durant l’etapa del PP valencià, el GAV s’ha vist condemnat a morir d’inanició en pocs anys.\nPlaça Guillem Agulló de Simat de la Valldigna / ROBERT LLORCA\nLa primera condemna judicial per accions violentes de la història al GAV va ser la d’Alejandro Esteve. Qui va ser líder de les Joventuts del GAV (JJGAV), va ser condemnat en 2006 a un any i tres mesos de presó per assalt i robatori al Casal Jaume I de Russafa, propietat d’Acció Cultural del País Valencià (ACPV). La sentència incloïa l’agreujament per motius de discriminació ideològica i l’atenuant de reparació dels danys. Després d’aquesta condemna, va ser expulsat de l’organització. Les JJGAV, al seu torn, van ser expulsades del Consell Valencià de la Joventut. Esteve, a partir d’aquests fets, va fundar la minúscula Plataforma Valencianista (antiga PJV) dedicada a promocionar el secessionisme lingüístic a través de campanyes majoritàriament a les xarxes socials.\nSense el suport institucional del qual va gaudir durant l’etapa del PP, el GAV s’ha vist condemnat a morir d’inanició\nUn altre grupuscle actiu és el recent creat Defenem València, col·lectiu format per poc més de deu persones que participa sovint en actes organitzats per España 2000. Es dedica a promocionar la catalanofòbia a les xarxes socials i protagonitza aparicions en actes polítics i culturals catalanistes exhibint banderes espanyoles.\nUna altra de les causes del declivi actual i el debilitament del GAV ha sigut la divisió interna que s’ha produït arran de l’acostament a col·lectius i organitzacions obertament feixistes com España 2000, Lo Nuestro o col·lectius futbolístics ultres. L’anterior president de les JJGAV, Samuel L. Tronchoni, hi ha estat molt vinculat i ha donat suport a diverses campanyes d’aquestes organitzacions. Algunes convocatòries conjuntes amb España 2000 han contribuït a la fractura interna.\nEspaña 2000 i altres referents ultra en hores baixes\nEn l’àmbit polític, l'única formació d’ultradreta anticatalanista que continua disposant de representació és España 2000. La seua presència institucional, però, s’ha reduït significativament. En sis anys ha passat de comptar amb quatre representants municipals al País Valencià (dos a Silla, un a Dosaigües i altre a Onda) a quedar-se amb tan sols un.\nAquesta formació d’ultradreta espanyolista ha estat liderada per l’advocat i empresari José Luis Roberto, qui va ser secretari general de l’Asociación Nacional de Empresarios de Locales de Alterne (ANELA). Per aquest motiu, el 2006 es va enfrontar amb altres sectors ultradretans, com Alianza Nacional, que criticaven aquesta vinculació.\nRoberto també és gerent de l’empresa Levantina de Seguridad, condemnada per obligar el seu personal a afiliar-se a la Coordinadora Obrera Nacional Sindicalista, un sindicat de caràcter feixista. Durant la Transició, a més, va ser detingut (però mai condemnat) en relació amb atemptats amb explosius contra trobades independentistes del País Valencià.\nActualment España 2000 està de davallada. Es va poder comprovar a la concentració que van convocar en protesta de l’acte a favor del referèndum el dilluns 25 de setembre, organitzat al Teatre Micalet de València. La protesta va reunir un centenar de persones, només una cinquantena integrants de la formació.\nEl moviment reaccionari està desvertebrat, tot i que persisteix un blaverisme sociològic\nUn altre personatge destacat de l’anticatalanisme ha sigut Juan García Sentandreu, qui va ser impulsor de la desapareguda Coalició Valenciana, fundada l’any 2004. García Sentandreu va ser líder del GAV en 1999, quan l’Audiència Provincial de València el va condemnar per dues faltes de maltractament i vexacions a una persona que militava a la formació. El juny de 2008 va ser detingut per la policia acusat de violència de gènere i en 2011 va dissoldre el partit pel fracàs electoral reiterat i per les despeses d’aquells comicis.\nEl secessionisme lingüístic perd subvencions\nAltres de les entitats centenàries en favor del secessionisme lingüístic que estan vivint una forta crisi interna són la Real Acadèmia de Cultura Valenciana (RACV) i Lo Rat Penat. Els governs liderats per Eduardo Zaplana i els posteriors presidents de la Generalitat havien estat alimentant econòmicament aquestes entitats que, juntament amb el GAV, havien viscut els seus anys gloriosos amb subvencions públiques. Amb l’entrada del nou govern autonòmic, aquestes associacions s’han vist obligades a canviar el seu rumb per por a quedar-se en números rojos.\nDiversos membres històrics del regionalisme anticatalanista que han format part de la RACV s’han incorporat a l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL). Aquesta institució va ser creada per fer callar les veus dels sectors nacionalistes del País Valencià, als anys 90, reconeixent la unitat de la llengua. Històricament, l’AVL no havia volgut tindre cap relació amb l’Institut d’Estudis Catalans, referent de la unitat de la llengua catalana. O no ho havia volgut fins ara, perquè aquest any ambdues institucions han firmat un acord i la RACV hi està dins.\nLa situació ha comportat moltes tensions dins de la RACV. Una de les més sonades va ser la protagonitzada pel degà Federico Martínez Roda. Juntament amb el vot de les regidores Maria Oliver, Glòria Tello i el diputat provincial Xavier Rius, va aprovar l’acord de col·laboració amb l’AVL. De facto, la RACV assumia l’autoritat lingüística de l’AVL i renunciava al secessionisme lingüístic. Aquest acord va portar les protestes del GAV a les portes del que havia sigut el referent lingüístic del blaverisme, sota consignes com “Sigueu fidels al Regne” o “La llengua no es pacta, es defensa”. Un nou enrenou dins de les files del blaverisme.\nNou feixisme amb nous protagonistes\nLa violència i les actuacions de l’extrema dreta anticatalanista en l’actualitat no són, ni de bon tros, comparables a la virulència que l’anticatalanisme ha tingut en la història del País Valencià. Aquest moviment reaccionari està més afeblit que mai i completament desvertebrat, tot i que hi persisteix un blaverisme sociològic latent, revifat aquests últims mesos amb el procés independentista de Catalunya, però que principalment es manifesta a les xarxes socials.\nLa mobilització als carrers, en canvi, no ha tingut ni la capacitat ni la força que esperaven. La manifestació del passat 25 de setembre contra aquest procés no va congregar més de 100 persones al País Valencià.\nLa violència anticatalanista ens deixa un historial ple d’atacs i actes de violència que han estat tractats amb total impunitat al nostre país. La llista d’atemptats és ben llarga i no ha tingut resposta per part de la justícia ni de les institucions. La manca d’investigacions i de condemnes a sumaris com el de l’Operació Panzer, en la qual van quedar absolts els dèsset neonazis acusats per delictes d’associació il·lícita i tinença il·lícita d’armes, fa que la impunitat feixista persistisca. L’acusació popular formada per Moviment contra la Intolerància, Esquerra Unida del País Valencià, Jarit, Centre de Recursos Just Ramírez, Bloc Nacionalista Valencià i Acció Cultural del País Valencià, va haver de pagar els costos del judici, que van ser vora 45.000 euros. Posteriorment, un dels acusats va ser condemnat per violència de gènere a dos anys de presó. Alhora, va ser indemnitzat per l’Estat espanyol amb 16.531 euros per haver destruït el seu arsenal d’armes per una "errada" de la Guàrdia Civil.\nLa virulència de l’anticatalanisme, la permissivitat i la impunitat feixista van facilitar que els assassins de Guillem Agulló i Miquel Grau no compliren la totalitat de les seues condemnes. Però en aquests últims anys les organitzacions d’extrema dreta han passat a ser residuals. A més, el moviment antifeixista és més fort que mai, per fer front al neofeixisme que està apareixent a les comarques valencianes en forma d’organitzacions d’individus que es defineixen com a “nous patriotes”. És el cas de Lo Nuestro, filial d’Hogar Social Madrid a casa nostra.\nAl País Valencià, la resposta a aquestes reformulacions neofeixistes ha sigut contundent i persistent, a base de denúncies i campanyes unitàries contra la impunitat de l’extrema dreta. Recentment han aparegut nous grups antifeixistes al País Valencià, com la plataforma Per a Totes (a Elda, Petrer i Torrevella), Resposta Popular (Elx), Col·lectiu Antifeixista d’Alacant, Crida contra el Racisme (Alcoi), Acció Antifeixista València i els col·lectius més veterans d’antifeixistes a Castelló de la Plana.\nEn l’àmbit institucional també es va començar a treballar contra les agressions feixistes i els crims d’odi. Per primera vegada al País Valencià, l’any 2016, les Corts Valencianes van fer un homenatge i un reconeixement històric a Guillem Agulló, on es va manifestar el rebuig al racisme i la violència feixista. També se li han retut homenatges dedicant-li places i carrers en diferents ciutats dels Països Catalans.\n*Article publicat originalment al numero 439 de la 'Directa'\nL’extrema dreta perd força al País Valencià Flattr donate!\nEl procés de la suposada transició democràtica viscuda a l’Estat espanyol va obligar les oligarquies, acomodades amb el franquisme, a mudar la pell del totalitarisme.\nQuaranta anys d’anticatalanisme com a arma electoral. Generacions nascudes i criades sota l’ombra d’un univers simbòlic blaver. I vint anys de Partit Popular a les institucions.\nLa batalla inacabada per la llengua\nEl secessionisme lingüístic al País Valencià, amb uns antecedents històrics que provenen dels inicis del segle XX, es va esvair amb l’aprovació de les Normes de Castelló l’any 1932


Collsacabra Creix: El Festivalet del Collsacabra | Ajuntament de l'Esquirol\nCollsacabra Creix: El Festivalet del Collsacabra\ndissabte, 2 setembre, 2017 - 16:30\nEl primer cap de setmana de setembre torna el Festivalet del Collsacabra. Un dia dedicat a la música dins la programació anual del Collsacabra Creix que impulsa l’Ajuntament de L’Esquirol.\nCom en les edicions anteriors, El Festivalet del Collsacabra, es celebrarà a Cantonigròs utilitzant tres escenaris del poble. La plaça de l’església, l’exterior de les antigues escoles i la carpa de la pista.\nAmb la voluntat d’arribar a tots els públics, les actuacions començaran a dos quarts de cinc de la tarda amb Cançons del món, l’espectacle infantil que presenta el rodat Rah-mon Roma. Després podrem escoltar el concert del grup La Diminuta, amb un repertori de tall jazzístic.\nPels amants de la poesia i la cançó compromesa, hi ha programada l’actuació de Cesk Freixas amb l’escriptor Roc Casagran. Un concert de música i poesia amè i molt interessant.\nAmb la voluntat de treure la mala premsa de la gralla, al Festivalet del Collsacabra, hi haurà una actuació del grup Ganxets de Reus, format per grans professionals de la gralla que desmenteixen amb rotunditat la mala fama del so de la gralla.\nTancaran les actuacions dos dels grans dels escenaris del nostre país: Guillem Roma, que ens presentarà Connexions i BRAMS, que ens presentaran el seu últim disc Demà.\n16:30 Cançons del món Rah-mon Roma / Plaça de l’església\n17:45 Diminuta en Concert La diminuta / La Carpa\n19:00 Poemes i música Cesk Freixas & Roc Casagran / Escoles\n20:00 Concert de gralla Els Ganxets de Reus / Escoles\n21:30 Connexions 2017 Guillem Roma / La Carpa\n23:00 Brams 2017 Brams / La Carpa\nTots els espectacles es faran a l’exterior i seran gratuïts.\nOrganitza: Ajuntament de L’Esquirol


Memòria La marxa dels llibres by krlios18 - Issuu\n7-8 9-10 12-16\nconceptualització bibliobús i senyalètica anNex\nAquest projecte neix de la necessitat d’apropar fàcilment la lectura d’oci i la cultura al municipi de Sanaüja, una població de la comarca de la Segarra que actualment no disposa de biblioteca municipal. L’objectiu és que tant petits com grans puguin gaudir d’aquesta activitat, fent-ho d’una forma no convencional a l’aire lliure. Es pretén ubicar la proposta en una plaça cèntrica del poble, al costat de l’escola de primària i de la zona poliesportiva. La Marxa dels llibres és un projecte que promou l’accés a la cultura i a la lectura d’oci a una població lleidatana que actualment no disposa de biblioteca municipal, creant per aquest motiu una parada de bibliobús dimensionada juntament amb la construcció i disseny d’un espai exterior de lectura.\nLa Marxa dels llibres és la nova parada de bibliobús ubicada al poble de Sanaüja, un municipi ubicat a la comarca de la Segarra que actualment té 462 habitants i no disposa de biblioteca, per aquest motiu s’hi proposa aquest servei dinàmic i innovador que ofereix l’accés al sistema públic de lectura amb la mateixa qualitat que a les biblioteques comarcals i amb l’objectiu d’apropar l’accés a la lectura sense haver de desplaçar-se als pobles veïns.\nÉs per aquest motiu, que el projecte s’encara a la construcció i disseny d’un espai exterior de lectura ubicat al costat de l’estacionament del bibliobús per així poder gaudir de la lectura a l’aire lliure.\nlocalització EMPLAÇAMENT SITUACIÓ\nS’ha projectat l’espai de lectura utilitzant la conceptualització del terme Marxa a gran escala, projectat amb una tipografia ortogonal i freda que només es pot llegir en alçat frontal. D’aquesta manera, si el lector s’ubica en un punt diferent a aquesta vista, el terme bidimensional de marxa passa a ser una perspectiva caòtica i totalment illegible, formada per volums perpendiculars en diferents direccions que responen a la zona exterior de ectura.\nEl concepte Marxa és el principal protagonista de la proposta, el qual li ofereix un triple sentit: Marxa 1: Sanaüja forma part de la comarca de la Segarra, lloc on es realitza la popular caminada “Marxa dels Castells" per la gran quantitat edificatòria que n’hi ha en el territori realitzant una parada en cadascun d’ells. Marxa 2: els llibres estan en constant dinàmica al ser transportats a través de l’autobús, per tant estant en marxa constantment. Marxa 3: els llibres posseeixen una marxa inesgotable degut al gran ús que se li atorga a la parada de bibliobús en una població on es fa arribar la cultura d’una forma dinàmica.\nPel sosteniment de les caòtiques lletres tridimensionals, s’ha utilitzat una estructura de barres d’acer galvanitzat de dimensions 8x4 mm, soldades entre si per a formar els volums prevists. A més, per a donar més resistència a l’estructura, s’ha previst la col·locació de barres soldades perpendiculars cada 24 cm al llarg de l’estructura. El revestiment exterior s’ha previst de fusta d’alta densitat per a exteriors que no requereixi tractament especial periòdic, elegint un color marronós de fusta clar per a totes les vistes de l’estructura, i un color blau turquesa per la part frontal on es llegeixi el terme Marxa, i així es diferenciï en el moment de la seva lectura bidimensional.\nbibliobús i senyalètica\nZona del bibliobús: Indret destinat a l’estacionament del vehicle transportista de cultura de dimensions 6,20x11,50 m. Senyalètica: Cartell informatiu on s’idiquen les dates i els horaris del bibliobús. A més, també anuncia que es tracta d’una zona de lectura al aire lliure, ubicada al costat de la parada del bibliobús. D’altra banda, la zona inferior del cartell s’utilitzarà amb una finalitat informativa d’esdeveniments.\nProjecte de Laura Rosell Novell (Disseny d’interiors) i Carlos Selle Montesinos (Disseny gràfic) Professors: Eva Mª Gómez Freixinet i Francesc Subirà Català\nEscola Superior de Disseny i d’Arts Plàstiques\nMemòria La marxa dels llibres\nAquest projecte neix de la necessitat d’apropar fàcilment la lectura d’oci i la cultura al municipi de Sanaüja, un petit poble de la comarca...


Yangshuo Guchuan Yimeng Inn Yangshuo Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nYangshuo Guchuan Yimeng InnNo. 67 Xiangshuiqiao, Riu Yulong, Yangshuo, Xina, 541900 - Veure al mapaYangshuo Guchuan Yimeng InnVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 16 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionat\nSobre l'allotjamentDescripcióConvenientment situat a Yangshuo, Yangshuo Guchuan Yimeng Inn és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A Yangshuo Guchuan Yimeng Inn, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix recepció 24 hores, magatzem d'equipatge per garantir el més gran comfort possible als seus clients. Totes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Yangshuo Guchuan Yimeng Inn.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatempolles d'aigua de cortesiatelevisió de pantalla planaarticles de tocadorplat de dutxaTV satèl•lit/cableMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal que els clients presentin un carnet d'identitat o un passaport oficials i vigents a l'arribada. x


Massa tard o massa prest (Guillem Frontera)\nMassa tard o massa prest\n2 min. Escriptor 23/10/2019 19:30\n“Aquests pensaments són tan desagradables com tots els que ens fan comprendre les coses massa tard”, es lamentava el gran savi Lampedusa. Qualsevol vida una mica viscuda pot aportar experiències en confirmació d’aquesta sentència. Aquest exercici ens pot portar a l’ànsia quimèrica de reviure la joventut amb l’experiència acumulada a l’edat madura, i la impossibilitat d’aquesta fórmula ens eximeix del que, ben segur, seria una font d’angoixa i d’amargura: la nostra espècie no es distingeix, en absolut, per extreure del que vivim una saviesa que ens ajudi al ben obrar, al benestar ni fins a l’obtenció de plaer.\nDe tot quant passa al món –com a prova, aquestes setmanes–, hi ha ben poca cosa que reveli la millora dels homes a partir de l’experiència. Tots els mals que ens causam els uns als altres s’havien pogut evitar, però no hem consultat el quadern de notes on apuntam les ensenyances dels anys, ni que sigui de passada. I ho comprenem massa tard, per això la constatació dels fets, en forma de pensaments, ens resulten tan desagradables.\nPerò és possible que el savi sicilià hagués ampliat ara l’angle de visió per assolir un major abast del temps en la seva reflexió. I és que encara són més desagradables els pensaments que ens fan comprendre les coses abans que passin –massa prest–, quan ja sabem que res no variarà el curs de les coses, per més que tinguem la certesa dels seus resultats funestos. L’acceleració del temps reflecteix en el mirall del futur els errors del passat, potser lleument corregits o dràsticament augmentats: però l’extermini de la memòria i la devaluació de l’experiència ens impedeixen convertir la informació del mirall en coneixement. I és desagradable.


Esplugues inaugura la Plaça del Record, un espai en homenatge a les víctimes per la pandèmia de Covid - Komunica.press\nInici Baix Llobregat Esplugues inaugura la Plaça del Record, un espai en homenatge a les...\nEsplugues inaugura la Plaça del Record, un espai en homenatge a les víctimes per la pandèmia de Covid\nLes víctimes que la pandèmia de Covid ha deixat a Esplugues ja tenen un espai i un moment per al record. L’espai és la plaça que es va construir poc abans de la pandèmia a la confluència dels carrers Josep Argemí i Gall (abans ocupada per naus industrials). A través d’una votació on-line, que es va fer del 25 al 31 d’octubre a la plataforma Esplugues Participa, en què s’oferien tres possibilitats vinculades a l’empremta que ha deixat el Covid, l’opció majoritària escollida per la ciutadania va ser la de plaça del Record.\nEl moment va tenir lloc, justament en la nova plaça, aquest dissabte 6 de novembre per la tarda. L’Ajuntament va organitzar un emotiu acte de memòria a les més de 140 persones que han perdut la vida a Esplugues per la pandèmia, i que es va fer extensiu als professionals i persones voluntàries que han treballat per la salut i el benestar de la ciutadania, sobretot en els moments més durs.\nDiversos col·lectius protagonistes van explicar com van viure l’emergència sanitària per Covid a Esplugues. L’alcaldessa, Pilar Díaz, va dir sobre les persones que han perdut la vida al municipi que “en Esplugues no oblidarem aquestes persones, veïnes i veïns nostres que ja no hi són i als que no vam poder acomiadar com volíem. I tampoc oblidarem tot el que hem viscut i hem après”.\nA més, es va plantar una olivera i el públic assistent va deixar pedres amb missatges al costat de l’arbre.\nArticle anteriorMolins de Rei se suma a la tolerància zero contra l’abús sexual i el maltractament infantil\nArticle següentNou canal de WhatsApp d’atenció ciutadana per informar d’incidències i col·laborar en el mateniment de l’espai públic de la ciutat


El Parlament aprova la llei del referèndum en un ple tempestuós - Diari de Girona\nefe / acn / ddg 07.09.2017 | 10:03\nEl Parlament de Catalunya, amb el suport de Junts pel Sí (JxSí) i la CUP i en absència dels diputats de Ciutadans, el PSC i el PPC, va aprovar la llei del referèndum per emparar la votació anunciada per a l'1 d'octubre, en un dels debats més tensos i maratonians de la història del Parlament. Després d'una tramitació exprés executada en un sol dia, encara que entorpida per un crispat pols procedimental des de les nou del matí entre les forces independentistes i l'oposició, que va obligar a suspendre el ple mitja dotzena de vegades per reunir la mesa del Parlament, el debat sobre la llei de referèndum va acabar cap a dos quarts de deu de la nit amb la votació final. La llei va obtenir 72 vots a favor dels grups independentistes de JxSí i la CUP i del diputat no adscrit Germà Gordó, cap en contra i 11 abstencions de Catalunya Sí que es Pot, mentre que els diputats de Ciutadans, el PSC i el PPC van abandonar l'hemicicle, com havien anunciat, abans de la votació. Al matí, els lletrats del Parlament havien registrat un informe adreçat a la Mesa del Parlament en què alertaven que la tramitació de les lleis de ruptura xoca amb els advertiments del Tribunal Constitucional i retreien la utilització de l'article 81.3 del reglament per aprovar-les.\nAl final de la votació, els diputats de les forces independentistes i els membres del Govern es van aixecar dels seus escons per cantar Els Segadors, acompanyats per una nodrida representació sobiranista a la tribuna de convidats, entre ells l'expresident de la Generalitat Artur Mas i els presidents de l'ANC, Jordi Sánchez, i d'Òmnium Cultural, Jordi Cuixart.\nAbans de procedir a la votació, els diputats de Ciutadans, el PSC i el PPC van abandonar l'hemicicle en senyal de protesta i, a més, els populars van deixar sobre els seus escons banderes catalanes i espanyoles.\nDesprés, la diputada de Podem Àngels Martínez es va aixecar per anar a retirar les ensenyes espanyoles, encara que va ser renyada per la presidenta del Parlament, Carme Forcadell, que va instar els uixers de la cambra a reposar les banderes.\nEl president del Govern, Mariano Rajoy, va demanar ahir a la nit mateix un informe urgent al Consell d'Estat sobre la llei del referèndum per poder presentar avui un recurs contra aquesta iniciativa al Tribunal Constitucional.\nPer part seva, la presidenta del grup parlamentari de Ciutadans (Cs), Inés Arrimadas, va anunciar una roda de contactes amb la resta de grups de l'oposició per impulsar una moció de censura contra el president de la Generalitat, Carles Puigdemont. Arrimadas va argumentar que l'objectiu no és que ella es proposi com a candidata a presidenta, sinó que vol que es convoquin eleccions al Parlament per evitar el «xoc de trens». La cap de l'oposició pretén, així, «tornar la veu als ciutadans amb garanties, urnes i cens de veritat».\nLa líder de Cs, que no es va marcar terminis per aconseguir els suports -«anem a pams»-, es va mostrar optimista de cara a aconseguir els suports necessaris per, en primer lloc, poder presentar la moció de censura i, després, poder-la guanyar i convocar les eleccions.\nLes discrepàncies internes de CSQP es van visibilitzar de forma explícita durant el debat de la proposició de llei. Els diputats de la coalició d'esquerres Albano Dante Fachin, Joan Giner, Àngels Martínez Castells (Podem), i també Joan Josep Nuet (EUiA) van abandonar el ple després que el portaveu parlamentari del grup, Joan Coscubiela, es negués a repartir el temps d'intervenció del grup, tal com va demanar Giner a la presidenta del Parlament.\nHores abans, la mesa del Parlament havia rebutjat la petició dels grups parlamentaris de Cs, PSC i PPC per demanar dictamen al Consell de Garanties Estatutàries (CGE) per a la llei del referèndum. Forcadell va explicar que entenia que el ple del Parlament havia eximit aquest tràmit de recórrer al CGE. A més, durant una nova reunió de la Junta de Portaveus –prèvia a la de l'última mesa–, la presidenta del Parlament hauria negat la paraula al lletrat major del Parlament, Antoni Bayona, segons fonts de Cs, PSC i PPC, que hauria demanat intervenir.\nEl Consell de Garanties Estatutàries havia emès un acord en resposta a les peticions que PSC i Cs havien fet per demanar-li un dictamen sobre la llei del referèndum, després que la mesa del Parlament hagués rebutjat al matí tramitar aquesta reclamació d'informe. L'ens consultiu reconeixia en el seu escrit el dret dels diputats i dels grups parlamentaris a demanar un dictamen sobre qualsevol llei, i per tant també de la del referèndum. Però tot i això, remarcava que el reglament estableix que és la Mesa del Parlament qui ha de tramitar la sol·licitud.\nPer part seva, el secretari general del Parlament, Xavier Muro, va donar ordres als serveis de la cambra de no publicar al Butlletí Oficial del Parlament de Catalunya la proposició de llei del referèndum, que després sí va acabar sent publicada amb l'aval de Junts pel Sí.


Stuani continua en estat de gràcia i marca 2 gols en el triomf de l'Uruguai - Empordà\nStuani continua en estat de gràcia i marca 2 gols en el triomf de l'Uruguai\n?El davanter del Girona és titular i disputa 82 minuts en la victòria del conjunt «charrúa» contra l'Uzbekistan a la Xina Cup ?Bounou no juga amb el Marroc mentre que Paik haurà d'esperar per debutar amb la selecció absoluta de Corea del Sud\nStuani persegueix una pilota durant el partit d'ahir a Nanning contra l'Uzbekistan (3-0) a la Xina Cup. auf\nCristhian Stuani passa per un moment d'allò més dolç. Un estat de gràcia que fa que gairebé tot el que toca ho converteix en or. A Leganés dissabte passat va pentinar dues pilotes que van habilitar Borja García i Valery per donar dos gols mastegats a Portu. Una setmana abans, havia vist porteria de penal contra el València a Montilivi (2-3) i en l'anterior jornada va donar la victòria als d'Eusebio Sacristán a Vallecas (0-2). La ratxa del Matador de Tala continua durant l'aturada de la competició regular i ahir, Stuani va anotar dues dianes en la victòria de l'Uruguai contra Uzbekistan a la Xina Cup.\nEl davanter del Girona és el referent ofensiu del combinat charrúa arran de les baixes per lesió de Luis Suárez (Barça) i Edinson Cavani (PSG) i ahir va correspondre a la confiança del seleccionador Óscar Washington Tabarez amb dos gols. Stuani va ser titular i es va mostrar molt participatiu durant el partit contra un Uzbekistan sensiblement inferior. Gastón Pereiro va obrir un marcador que arrodoniria el davanter del Girona amb dos gols més al minut 23 i 81. Tot just després de fer el 3-0, Stuani va ser substituït pel jugador del Celta de Vigo Maxi Gómez (m. 82).


El Ple aprova nomenar com a carrer de l'Any dels Negats, el que fins ara era carrer de la Boia\nEl carrer de la Boia serà a partir d'ara, el carrer paral·lel just a sota la via del tren. També s'aprova el nom de jardins d'Ovidi Montllor pels jardins que hi ha al sector del Llimonet\nEl Ple de l'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú va aprovar per unanimitat l'acord de la Comissió de Nomenclatura de vials públics a la ciutat pel qual es procedirà a canviar el nom de l'actual carrer de la Boia pel nom de carrer de l'Any dels Negats. Aquest carrer està situat al mig del parc de Baix-a-mar i rep el nou nom, després que la comissió de nomenclatura informés favorablement sobre el canvi i prèvia consulta a la Confraria de Pescadors.\nLa comissió va decidir canviar el nom en record de la tragèdia marinera succeïda el 9 de novembre de 1886. D'altra banda el carrer paral·lel a aquest i que està situat just per sota la via del tren, passa a anomenar-se carrer de la Boia.\nEl Ple d'ahir dilluns també va aprovar la decisió d'aquesta mateixa comissió d'anomenar els jardins que hi ha al sector Llimonet-rambla dels Països Catalans com a jardins d'Ovidi Montllor. Finalment també es va acordar renumerar el carrer de l'Ametller, des del carrer de Sant Josep fins al torrent de la Pastera i numerar les finques del passeig de Salvador Espriu, que fins al juliol era nomenat com a platja de Sant Gervasi.


Gîtes Sibémol Simeyrols França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Simeyrols.\nLes Brandettes, Simeyrols, Simeyrols, França, 24370 - Veure al mapa\nHouse (2 Adults + 2 Children)\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Simeyrols, no busqui més enllà de Gîtes Sibémol. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Gîtes Sibémol és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, solàrium, parc infantil, ping pong, jardí. Gîtes Sibémol és una elecció inteligents per a viatgers a Simeyrols, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Gîtes Sibémol de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (3) Parelles (1) Famílies amb infants petits (2) Grups (2)\nAllotjaments a Simeyrols


Apartmány Votočkovi Rokytnice República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHorní Rokytnice Nad Jizerou č.p. 436, Horni Rokytnice, Rokytnice, República Txeca, 512 45 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Rokytnice, no busqui més enllà de Privat Votočkovi. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nPrivat Votočkovi també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Rokytnice. Habitació familiar, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Privat Votočkovi sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, esquí, jardí. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Rokytnice, el Privat Votočkovi és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (34) Parelles (10) Famílies amb infants petits (14) Famílies amb infants grans (1) Grups (9)


Les suspensions temporals s'amplien amb retrets de l'oposició per\nLes suspensions temporals s'amplien amb retrets de l'oposició per la manca de previsió\nEl Consell General ha aprovat el projecte de llei que permet allargar les suspensions temporals fins al juny.\nHo ha fet enmig d'una picabaralla entre el Govern i els grups de l'oposició, que han lamentat que es treballi a última hora i que l'executiu no hagi anticipat la situació malgrat la informació sobre les noves variants de la Covid-19. En aquest sentit, el conseller de Terceravia Joan Carles Camp ha etzibat a Espot que potser "en lloc de fer suspensions temporals, ens hem de plantejar un atur encobert".\nUnes acusacions que, segons el cap de Govern, no tenen fonament pel canvi de situació constant que representa la pandèmia. Espot ha insistit que "fins fa 15 dies no tenia cap sentit aquest projecte de llei," per tant, ha demanat a l'oposició no parlar "de manca de previsió". Ha posat en relleu que el projecte de llei "simplement allarga l'horitzó temporal de l'aplicació de les suspensions temporals i les amplia als autònoms que fins ara no s'hi podien acollir".\nCamp ha remarcat que "no ens podem permetre que des de fora no ens deixin venir turistes perquè no fem la feina i la pandèmia es desboqui". Unes declaracions a les quals ha tornat a respondre el cap de Govern convidant el conseller a "veure què fan els països veïns".\nL'hemicicle també ha donat llum verd que el Govern pugui decretar noves restriccions els pròxims dos mesos.


Ubytovna Euroklasik Pribor República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 8 allotjaments a Pribor.\nSkotnice 12, Pribor, Pribor, República Txeca, 74258 - Veure al mapa\nMés informació sobre Ubytovna Euroklasik\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Pribor, no busqui més enllà de Ubytovna Euroklasik. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Ubytovna Euroklasik asseguren una estada plaentera als seus clients. L'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, habitació familiar, cuina compartida per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, bany compartit a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com parc infantil. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Pribor, el Ubytovna Euroklasik és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nAllotjaments a Pribor