La Cotorra de la Vall: Dos casos semblants, on ha faltat la solució per a Tavernes i la Valldigna. I diuen que es moren els peixos... i recem perquè no afecte el poble i a les persones.\nDos casos semblants, on ha faltat la solució per a Tavernes i la Valldigna. I diuen que es moren els peixos... i recem perquè no afecte el poble i a les persones.\nLa noticia del Vernissa al Levante. Esperem - amb el permís del PP- un dia llegir "Acuamed domestica el Vaca"\nEls problemes del Serpis i del Vaca, els dos rius més rebels de la Safor-Valldigna, eren pràcticament iguals. I diguem eren, perquè mentre els del Serpis els han solucionat, ací a la Valldigna i a Xeraco, continuem igual. Fa uns dies podíem llegir a la premsa comarcal que Acuamed ha tancat la presa que impedirà les fortes crescudes del riu Vernissa, amb la qual cosa desapareix el risc de desbordament i inundacions del Serpis entre Almoines i Gandia.\nUn poc de geografia comarcal i explicació de fets\nLa presa es troba en els termes municipals de Terrateig i Llocnou de Sant Jeroni i ha de barrar el pas a les aigües de les pluges torrencials per impedir les espectaculars crescudes del riu que, per exemple en el 2007, es va emportar el pont de formigó entre Real de Gandia i Beniarjó. La gran beneficiada Gandia perquè aquest riu desemboca en el Serpis a Almoines i, és a partir d’aci, on la suma de les aigües del Vernissa i Serpis es catastròfic.\nEixa presa de laminació reté l’aigua en el vas i deixa només passar una petita quantitat d’aigua. Una vegada passat el període de pluges, l’aigua acumulada es deixa anar pel “derramador” amb la qual cosa el riu sempre mante un mínim cabal en epoca de sequera.\nLa presa l’ha construïda el ministeri de Medi Ambient a traves d’Acuamed i la Confederació del Xúquer dins del Pla d’Inundacions de la Conca Mitja i Baixa del Serpis, amb valor de 35 milions d’euros. S’ha complementat amb actuacions a la Rambla de Gallinera, entre Oliva i Atzubia i el canal de desaigüe del barranc de Beniteixir entre la Font de Carròs, Rafelcofer i Beniarjó.\nFins ací, l’explicació de la noticia que hem pogut llegir fa uns dies a la premsa comarcal\nI de Tavernes, la Valldigna i el riu Vaca ¿què?\nDesprés de la gran riuada de l’11 de setembre del 1996 – prompte 16 anys- el govern del PP de la Generalitat i Espanya van prometre la canalització del Vaca des de l’Illeta del Tol·lo fins a l’AP-7. S’havia de fer ràpid, prompte, però... solament van fer arreglar en pedra uns quants trams, uns centenars de mentre, i ¡s’ha acabat!.\nVan prometre millorar els passos d’aigua per sota l’autopista, arreglar el problema del Vadell a nivell de la Casa Verda i poca cosa s’ha fet. No cal ni recordar les voltes que s’ha desbordat el riu i ha inundat camps i camps en la zona, a més d’altres desbordaments en el poble.\nDesprés va vindre el projecte de canalització i millora del riu Vaca, fins i tot amb una presa de laminació per Simat. No cal recordar la història recent: el PP oposant-se i votat en contra l’esmena de Compromís al Congrés, el PP no movent un dit perquè s’adjudique el projecte aprovat i en fase d’adjudicació i mentre tant el Vergeret amb sentencia judicial d’enderroc de finques i sempre el ai al cor amb el desbordament del riu. Ja vorem que passa aquesta tardor.\nI després venen les queixes de si hi ha peixos morts al riu i si es podreixen. ¡Però si la mateixa Confederació del Xúquer, que depén del govern del PP i té tota la responsabilitat del riu, passa de netejar i de preocupar-se dels animals!\nNo cal que ningú ens explique massa que passa amb els peixos. Qualsevol xiquet de primària sap -i no ho devem oblidar- que el Vaca és un riu de règim mediterrani. Tots hauríem de saber que això implica estiatges a l’estiu, quedar-se sense aigua, sobretot en èpoques de grans sequeres, com la que patim enguany. I si no hi ha aigua, si no corre el riu, vol dir mortalitat de peixos. ¡Si es poguera assegurar un mínim cabdal ecològic al riu....! Clar que això ho hauria de fer alguna pressa de laminació, però el projecte no s’executa perquè el PP –que mana a València, a Madrid, a Acuamed i a la Confederació- ha votat en contra!!! Continuarem per tant en el perill de peixos morts els pròxims anys.\n¿Per a quan el PP – de Tavernes, de Valencia, de Madrid – i la Confederació del Xúquer s’adonarà i comprendrà que cal iniciar el projecte del Vaca? Potser quan no siguen peixos morts, sinó un Tavernes inundat amb centenars de milers i milers d’euros perduts en mobiliari, cotxes i collites en la part baixa. Estarem pendent dels pressupostos de l’Estat l’any que ve.\nPublicat per La Cotorra de la Vall a 17:05\nNo m'ho puc creure, és un desastre\nNo es pot permetre...\nEscriure "resem", la primera persona del present d'indicatiu del verb RESAR, amb "C" !!!\n"...recem perquè no afecte el poble"\nAixí comencen totes les decadències, amb una xicoteta errada...\nI lleva el punyeter Captcha. Es penós i no hi ha manera d'entendre res.\n22 d’ag. 2012, 16:25:00\nEns alegra saber que no som déus i clavem la pota i ens equivoquem com qualsevol mortal. Efectivament la forma adient del verb resar és resem amb s i no c.\nLamentem també que el docte corrector contribuesca a la decadència escrivint la tercera persona del singular del present indicatiu del verb ésser sense accent. Mira que escriure una persona tan docta: Es penós i no el correcte És penós!!!\nI el captxa (¿¿¿perquè amb ch i majúscula??!) dis-li-ho a google que ens facilita el blog.\nCom deia el Juan Carlos: por qué no te callas?\n22 d’ag. 2012, 17:39:00


Recés a la ciutat (II): Divendres sant: un home de dolors engendradors de vida - Blog CJ\nInici Teologies i espiritualitats Espiritualitat Recés a la ciutat (II): Divendres sant: un home de dolors engendradors...\nRecés a la ciutat (II): Divendres sant: un home de dolors engendradors de vida\nJosep M. Rambla Blanch.\nA. Home de dolors\nAvui us proposo acompanyar la meditació de dos imatges profundament impactants que ens conviden a entrar en els dolors del Crist i del món, així com en les seves capacitats de ser engendradors de vida i de consolació. Primer però, convé no passar per alt massa ràpidament per sobre de la cruesa desgarradora dels dolors del Crist. Són dolors que ens treuen l’alè quan els contemplem. N’hi ha tants de vídeos de YouTube sobre drames del món i injustícies que és gairebé impossible arribar fins el final… Són dolors que no han de ser “racionalitzats” massa ràpidament, que no han de ser objecte d’un discurs per trobar-hi un sentit. Deixem primer que ens impacti la seva cruesa! Convido a contemplar el Crist crucificat de Benito Prieto Coussent.\nDolor del Crist\nJesús es va sentir com un home trepitjat… Com un cuc… Repugnant a la mirada de qui el veu…, amb totes les amargues vessants del dolor. Isaïes és el profeta que més va ajudar a la primera comunitat cristiana a contemplar la Passió i la Crucifixió: “Un home de dolors i fet a la malaltia; i com un davant de qui amaguen la cara, el teníem per un no res menyspreable” (Is 53,3). “I nosaltres el preníem per un castigat, per un que Déu toca i humilia!” (Is 53,4). Un home fracassat! Un fracàs no solament humà per ser abandonat de tothom i per ser considerat com un delinqüent, sinó també un fracàs religiós: ¡els poders religiosos també l’estaven condemnant a mort!… Així pot “compadir-se de les nostres febleses…” (Hebr 4,15).\nEl sofriment del nostre món\nContemplar Jesús és contemplar el sofriment del nostre món. ¡Quina profunditat la del dolor dels qui moren de fam, dels qui s’ofeguen enmig del mar veient la costa de salvació, dels qui pateixen una malaltia crònica incurable, dels qui són torturats, dels qui pateixen l’atur o les conseqüències personals i familiars de la injusta societat de la desigualtat, els empresonats injustament… Quantes cares té el sofriment!… Davant d’aquest sofriment, Déu ens crida a:\na. Lluitar contra el propi dolor…Perquè el cristianisme no és una exaltació del sofriment. I Déu és en el dolor, al nostre costat donant-nos forces per lluitar-hi en contra…\nb. Lluitar contra el dolor dels altres…Els qui lluiten pels refugiats en plena mar o en camps de refugiats… El risc de la vida, els accidents continus, el cansament, la por,… la pèrdua de prestigi, la incomprensió, ser titllats d’idealistes, d’ingenus, de “bonisme”…\nc. Compartir simplement el sofriment del altres. ¿És possible i humà viure sense cap mena de dolor i de sofriment quan germanes i germans nostres es troben aclaparats sota el pes de sofriments immensos? Sabem moltes coses sobre el sofrimentde la gent, però no sabem gaire del seu mateix sofriment.\nB. COM ABUNDEN ELS SOFRIMENTS, ABUNDA LA CONSOLACIÓ\nSabem per experiència en les nostres vides que “on va abundar el sofriment, va sobreabundar la gràcia i la consolació”. Per això, proposo contemplar el Crist del Somriure, aquell davant del qual sant Francesc Xavier va pregar de nen i d’adolescent tantes vegades en el seu castell natal de Navarra.\nEl dolor lluminós\nA l’evangeli de Joan, la Passió és “la llibertat i la sobirana majestat del Crist en el sofriment i en la mort” (Donatien Mollat). Paradoxalment, en el moment més obscur, davant d’un ajusticiat i menyspreat, “un cuc i no pas un home” (Sl 22,7), el centurió crida: “Veritablement, aquest home era Fill de Déu” (Mc 15,39). El dolor del Crist és lluminós per al centurió fins al punt de fer-lo pronunciar la confessió definitiva de l’evangeli de Marc.\nEn la mida dels sofriments, abunda la consolació (cf. 2Cor1,5)\nDéu és present en el sofriment humà, s’hi amaga, però no desapareix. I el dolor es converteix en “creu”. Contemplem algunes llums que irradia el sofriment…:\na. El sofriment de la compassió.Les entranyes de Jesús foren remogudes pel sofriment dels altres. La persona que segueix Jesús entrarà també en aquest sofriment de la “misericòrdia”, un cor afectat pel sofriment dels altres. “Feliços els misericordiosos” (Mt 5,7)…\nb. El sofriment de la mateixa solidaritat efectiva. La compassió és dolorosa i dolça a la vegada, però exigeix despreniment personal i material, donar i donar-se. I “fa més feliç donar que rebre” (Ac 20,35)…\nc. El sofriment de la identificació amb el dolor aliè. L’amor porta a la identificació. I l’amor cristià, s’inspira en aquell que va voler “fer-se en tot semblant als germans” (Hebr 2,17). Hi ha carismes especials que són llum en la foscor…\nd. El dolor d’un nou naixement.Cada ferida que ens deixa el dolor en la nostra vida és com una escletxa que ens va obrint a la vida plena, quan Déu ho serà tot en tots (cf. 1Cor 15,28).\nArticle anteriorRecés a la ciutat (I): Dijous sant: soledat sí, però soledat sonora\nArticle següentRecés a la ciutat (III): Dissabte sant: alegria, alegria tanmateix


Pérez Garijo manifesta que denunciar el cas Taula ha sigut un "suplici" i es mostra "insatisfeta" amb la instrucció - Diari La Veu\nEscriba el número 133909\nPérez ha comparegut aquest dilluns en la comissió de les Corts que investiga l\_'operació Taula, derivada del cas Imelsa. Imatge d\_'arxiu.\nLa diputada provincial d'Esquerra Unida (EUPV) i coordinadora general de la formació, Rosa Pérez Garijo, ha admés aquest dilluns que haver sigut la denunciant del cas Taula ha sigut per a ella "un suplici" i que ho ha passat "malament" sentint "indefensió" perquè, "davant la calor dels denunciats, està la soledat del denunciant", al mateix temps que ha manifestat que no està "satisfeta" amb la instrucció que s'està fent del cas perquè considera que hi ha qüestions "importants" que no s'estan investigant. "No estic satisfeta amb la instrucció. Hi ha temes molt importants, com ara el de les carretes, amb documentació molt elaborada per a investigar i sobre els quals no s'ha obert cap peça. Tampoc, sobre projecte dels leds i altres peces que tampoc no s'estan investigant", ha assenyalat.\nPérez s'ha pronunciat en aquestos termes en una compareixença en la comissió de les Corts que investiga l'operació Taula, derivada del cas Imelsa, a la qual ha assistit en qualitat de denunciant del cas perquè va entregar a la Fiscalia set denúncies. En aquest sentit, ha explicat que quan va arribar a la corporació provincial en 2011 des del "primer dia" la seua formació va demanar expedients "de tota mena" i va comprovar "una sèrie d'irregularitats".\nTot i que ha eludit donar el nom de la persona que li va facilitar aquesta informació que va donar en seu judicial, ha considerat que se li va entregar a ella perquè quan va arribar a la Diputació va començar a demanar expedients i li van començar a arribar "diversos anònims". Al seu judici, després d'anys de govern del PP en la institució, "hi havia ganes que algú investigara".\nUna trama organitzada\nPer a Pérez Garijo, dels àudios es desprén que es tractava d'una trama "organitzada i estructurada" en la qual hi havia un "nexe" que era Marcos Benavent, de qui s'intueix que és el "recaptador" i, per això, "ell grava els lliuraments de diners". "Em fa l'efecte que era com un soldat perquè és ell qui grava, paga i porta els diners", ha indicat i ha assenyalat que hi havia "diverses famílies" dins de l'entramat, una d'elles liderada per Alfonso Rus, que era "com un capo", encara que ha eludit donar el número d'altres "famílies" que hi havia ni qui formava part d'aquestes.\n"Em fa impressió que es pegaven perquè cadascú volia tindre la seua parcel·la. És el que vaig sentir", ha assenyalat per a considerar, per tant, que no era un cas "aïllat" sinó que "tothom sabia i es prenia amb normalitat, almenys en la cúpula" del PP. Per això, creu que una part del percentatge del finançament il·legal anava al partit i una altra part, "a les butxaques personals".\nCinc querelles contra la denunciant\nPreguntada sobre si va patir "pressions" o si s'ha "sentit perseguida", la diputada d'EUPV ha reconegut que li han interposat cinc querelles, quatre per calúmnies i injúries i una altra per revelació del secret. Per això, assegura que haver sigut la denunciant del cas ha sigut "un suplici" i que ho ha passat "malament".\n"És un suplici denunciar aquest tipus de presumptes trames perquè et sents totalment insignificant i t'adones de qui té realment el poder", ha afegit Pérez Garijo. "Desgraciadament, el poder judicial no està desvinculat del polític i els fiscals Anticorrupció són posats pel govern i no hi ha la separació de poders que fa que un Estat de Dret siga real", ha remarcat.\nEscriba el número 169328


Avis Legal | gcs-sant-jaume\nIDENTITAT DEL TITULAR DEL WEB La titularitat de la web és de Magazin Parcs, SL\nACCEPTACIÓ DE LES CONDICIONS D'ÚS Les presents Condicions (en endavant anomenades Avís Legal) tenen per objecte regular l'ús d'aquest lloc web que el seu titular posa a disposició del públic en la present URL. La utilització del lloc web per un tercer li atribueix la condició d'usuari i, suposa l'acceptació plena d'aquest usuari, de totes i cadascuna de les condicions que s'incorporen en el present Avís Legal.\nÚS CORRECTE DEL LLOC WEB L'Usuari es compromet a utilitzar el web, els continguts i serveis de conformitat amb la Llei, el present Avís Legal, els bons costums i l'ordre públic. De la mateixa manera, l'Usuari s'obliga a no utilitzar el web o els serveis que es prestin a través d'ell amb finalitats o efectes il · lícits o contraris al contingut d'aquest Avís Legal, lesius dels interessos o drets de tercers, o que de qualsevol forma pugui danyar, inutilitzar o deteriorar el web o els seus serveis, o impedir un normal gaudi del Web per altres Usuaris. Així mateix, l'usuari es compromet expressament a no destruir, alterar, inutilitzar o, de qualsevol altra forma, danyar les dades, programes o documents electrònics i altres que es trobin en aquesta pàgina web. L'usuari es compromet a no obstaculitzar l'accés d'altres usuaris al servei d'accés mitjançant el consum massiu dels recursos informàtics a través dels quals el titular de la web presta el servei, així com realitzar accions que danyin, interrompin o generin errors en aquests sistemes. L'usuari es compromet a no introduir programes, virus, macros, applets, controls ActiveX o qualsevol altre dispositiu lògic o seqüència de caràcters que causin o siguin susceptibles de causar qualsevol tipus d'alteració en els sistemes informàtics del titular de la web o de tercers.\nPUBLICITAT Part del lloc web pot albergar continguts publicitaris o estar patrocinat. Els anunciants i patrocinadors són els únics responsables d'assegurar que el material remès per a la seva inclusió al lloc web compleix amb les lleis que en cada cas puguin ser d'aplicació. El titular de la web no serà responsable de qualsevol error, inexactitud o irregularitat que puguin contenir els continguts publicitaris o dels patrocinadors. En tot cas, per interposar qualsevol reclamació relacionada amb els continguts publicitaris inserits en aquest lloc web poden dirigir-se a la següent adreça de correu electrònic: info@totparc.com\nPROPIETAT INTEL·LECTUAL I INDUSTRIAL Tots els drets de propietat industrial i intel · lectual d'aquest lloc web i de les diferents pàgines web pertanyents al lloc, així com dels elements continguts en el lloc i a les seves pàgines web (inclosos, amb caràcter enunciatiu que no limitatiu, el disseny gràfic, codi font, logotips, continguts, imatges, textos, gràfics, il · lustracions, fotografies, bases de dades i altres elements que apareixen a la web), llevat que s'indiqui el contrari, són titularitat exclusiva del titular de la web o de tercers. En aquest sentit, el titular d'aquest lloc web fa expressa reserva de tots els drets. Igualment, tots els noms comercials, dominis, marques o signes distintius de qualsevol classe continguts al lloc web i les seves pàgines web, estan protegits per la Llei El titular de la web no concedeix cap tipus de llicència o autorització d'ús públic i / o comercial a l'usuari sobre els seus drets de propietat intel · lectual i industrial o sobre qualsevol altre dret relacionat amb aquest lloc web, les seves pàgines web i els serveis que s'hi ofereixen. L'usuari únicament i exclusivament podrà accedir a aquests elements i serveis per al seu ús personal i privat, quedant, per tant, terminantment prohibida la utilització de la totalitat o part dels continguts d'aquest Web i pàgines webs pertanyents al mateix amb propòsits públics o comercials, la seva distribució, comunicació pública, inclosa la modalitat de posada a disposició, així com la seva modificació, alteració o descompilació tret que per a això es compti amb el consentiment exprés i per escrit del titular de la web. Per això, l'Usuari reconeix que la reproducció, distribució, comercialització, transformació, i en general, qualsevol altra forma d'explotació, per qualsevol procediment, de tot o part dels continguts d'aquest lloc web constitueix una infracció dels drets de propietat intel · lectual i / o industrial del titular de la web o del titular dels mateixos.Oposició al "press-clipping" sense autorització: En particular, el titular de la web, editor de la publicació periòdica (diari o revista) objecte d'aquest lloc web, i titular de la totalitat dels drets de caràcter patrimonial sobre aquesta obra, es s'oposa expressament a la reproducció comercial dels continguts d'aquesta publicació digital (entre altres, articles periodístics, fotografies, il · lustracions, columnes, classificats, etc.) sota la modalitat de revistes o recopilacions de premsa ("press-clipping"), a través de qualsevol procediment i suport, sense comptar amb l'autorització expressa i escrita del seu editor, als efectes del que estableix l'article 32.1, paràgraf segon, de la Llei de Propietat Intel · lectual.\nResponsabilitat pel funcionament del web El titular de la web exclou tota responsabilitat que es pogués derivar d'interferències, omissions, interrupcions, virus informàtics, avaries telefòniques o desconnexions en el funcionament operatiu del sistema electrònic, motivat per causes alienes al titular de la web. Així mateix, el titular de la web també exclou qualsevol responsabilitat derivada per retards o bloquejos en el funcionament operatiu d'aquest sistema electrònic causat per deficiències o sobrecàrrega en les línies telefòniques oa Internet, així com de danys causats per terceres persones mitjançant intromissions il · legítimes fora del control del titular del Web. El titular de la web està facultat per suspendre temporalment, i sense previ avís, l'accessibilitat al web amb motiu d'operacions de manteniment, reparació, actualització o millora.\nResponsabilitat per links Els enllaços o links continguts en el Web i les pàgines webs pertanyents al mateix poden conduir l'usuari a altres webs gestionats per tercers. El titular de la web declina qualsevol responsabilitat respecte a la informació que es trobi fora de la web, ja que la funció dels links que apareixen és únicament la d'informar a l'Usuari sobre l'existència d'altres fonts d'informació sobre un tema en concret. El titular de la web queda exonerat de tota responsabilitat pel correcte funcionament d'aquests enllaços, del resultat obtingut a través d'aquests enllaços, de la veracitat i licitud del contingut o informació a la qual es pot accedir, així com dels perjudicis que pugui patir l'Usuari en virtut de la informació trobada a la web enllaçada.d'aquest web.\nMODIFICACIONS DE LES CONDICIONS D'ÚS El titular de la web es reserva el dret a modificar, desenvolupar o actualitzar en qualsevol moment i sense prèvia notificació, les condicions d'ús d'aquest web. L'usuari quedarà obligat automàticament per les condicions d'ús que es trobin vigents en el moment en què accedeixi al web, per la qual cosa haurà de llegir periòdicament aquestes condicions d'ús.\nLEGISLACIÓ APLICABLE I COMPETÈNCIA JURISDICCIONAL Totes les controvèrsies o reclamacions sorgides de la interpretació o execució d'aquest Avís Legal es regiran per la legislació espanyola, i se sotmetran a la jurisdicció dels Jutjats i Tribunals del domicili del titular de la web.\n© 2014 Tot Parc\nTel: 977 468 039 - 977 478 056\nFax: 977 468 555


Allan Davis destrossa tots els pronòstics\n20 abril 2021 00:33\nL'australià de Liberty superà Freire i Zabel en la primera etapa de la Challenge, disputada a l'esprint\nJaume Mora | 02 febrer 2004\nL'australià de Liberty Seguros Allan Davis es va imposar a l'esprint en la primera etapa de la Challenge Volta a Mallorca, que sobre un recorregut de 82'5 quilòmetres es va disputar ahir al passeig marítim de Palma.\nEl corredor de l'equip de Manolo Saiz va fer un gran final de cursa i tirà per terra tota l'estratègia preparada per Rabobank i T-Mobile per donar el triomf a Óscar Freire i Erik Zabel respectivament.\nEls ciclistes varen completar les deu voltes al circuit urbà en poc més d'una hora i mitja, rodant a 51 km/hora, una velocitat prou bona tenint en compte les altures de temporada en què ens trobam.\nEl fort ritme imposat pel grup gran féu impossible qualsevol intent de fugida per part dels més valents i els prop de dos-cents corredors que prengueren la sortida anaren plegats fins que mancaven dues voltes per al final. Llavors un grup de quatre homes, format per Jakob Piil (CSC), Carlos Zárate (Comunitat Valenciana), Alberto Contador (Liberty Seguros) i Nico Mattan (Relax-Bodysol), aconseguí posar uns metres respecte del grup gran. Però la seva sortida estava condemnada al fracàs, i així va ser. Mentrestant, el fort ritme de la correguda provocava una primera caiguda, en la qual Sergei Kulakov (Lokomotiv) es va endur la pitjor part. Pocs metres més endavant acabava amb una vintena de corredors en terra. Francisco Cabello fou el més perjudicat i el de Comunitat Valenciana-Kelme travessà la línia d'arribada a gairebé tres minuts del grup gran.\nAl final, Rabobank i T-Mobile feren treballar les seves peces en favor de Freire i Zabel, però fou l'australià qui venint des de darrere s'imposà a l'esprint per donar la primera alegria de la temporada a Manolo Saiz i el seu nou Liberty Seguros.\nLa primera prova de la temporada es va obrir amb un record per a José María Jiménez, que va morir fa uns mesos. Qui fou el seu director esportiu durant tota la carrera del Chava, Eusebio Unzúe, va recollir un quadre commemoratiu del ciclista que defensà els colors del Banesto, ara reconvertit en l'Illes Balears.\nEl bon temps i el sol, que hi acompanyaren durant tot el matí, va fer que molts seguidors s'acostassin fins a la línia d'arribada per viure en directe les evolucions de la primera etapa de la Challenge. Una de les principals atraccions era veure les noves indumentàries, especialment dels «nous», del Liberty Seguros (ex-ONCE), Illes Balears (ex-iBanesto.com), Comunitat Valenciana (ex-Kelme) i el nou matrimoni hispanobelga Relax/Bodysol, que pràcticament manté el format anterior.\nManolo Saiz, director del Liberty, ha canviat el tradicional groc o rosa pel blau; Eusebio Unzúe, tècnic de l'Illes Balears, el blau per un blanc amb retxes vermelles, blaus i grogues, a més de posar en els calçons dels corredors els noms d'algunes de ls illes balears. El Comunitat Valenciana va córrer amb els colors del Kelme.


L'home tranquil: de febrer 2009\nTurgueniev: Pares i fills\nDesprés de Camilleri vaig encetar fa uns dies una novel·la de Turgueniev, la segona d'aquest autor que em llegeixo: Pares i fills. Ahir per la nit vaig finalitzar-la.\nSituem abans l'autor: és un membre d'aquesta aristocràcia terratinent que al s. XIX sols té dues opcions: restar a les seves terres i administrar-les (amb major o menor fortuna) o servir a l'Estat, sigui com a funcionaris o militars. Mancat de pare i sota la tutel·la d'una mare despòtica marxa a estudiar a l'estranger. Allà s'occidentalitza, coneix a una cantant d'òpera Pauline Viardot, de soltera Paulina García, i viurà amb ella i el seu marit un triangle sentimental complex. En matèria literària lloarà Gogol, però com a representant d'una tendència literària més occidentalista s'enfrontarà a Dostoievsky i Tolstoi, d'una corrent eslavòfila o nacionalista (l'etern dilema rus).\nLa trama és la següent: Arkadi Kirsanov i Evgueni Bazarov, estudiants acabats de graduar a la universitat, tornen després d'una llarga absència a casa de les seves famílies. L'estada a la ciutat els ha fet conèixer una nova forma de pensar: el nihilisme.\nL'estada inicial a casa dels Kirsanov s'enrareix per les opinions enfrontades del jove Bazarov amb les velles idees que encarnen el pare i l'oncle d'Arkadi (liberal un i aristocràtic l'altre). Els joves es traslladen a la capital de la província i d'allà partiran convidats vers el llogarret on viuen els pares de Bazarov.\nPel camí fan una estada a la propietat d'Odintsova, una jove vídua que exerceix una atracció en els dos joves. Durant aquests dies ella i Bazarov es mostren interessats l'un en l'altre, però la relació no pot quallar: ell no pot admetre tenir els sentiments dels quals se n'ha mofat, l'amor romàntic, i per Odintsova, amb una vida ordenada i reposada, l'enamorament és un trasbals que no pot tolerar.\nArribats al destí final el jove Bazarov no es troba, degut a la situació amb la vídua, a gust amb uns pares que l'adoren i passats pocs dies torna a marxar. Al cap de poc s'enfronta en duel amb l'oncle Kirsanov, la vídua Odintsova es mostra freda en tornar-lo a trobar i decebut comença a exercir de metge rural amb la mala fortuna d'encomanar-se accidentalment de tifus durant una autòpsia i morir al cap de poc.\nL'ultim capítol ens explica com han anat les coses un any més tard: l'amic Kirsanov s'ha deixat de veleïtats polítiques i romàntiques per passar a administrar la finca familiar i casar-se amb la germana petita de la vídua Odintsova; aquesta al seu torn s'ha tornat a casar amb un prometedor alt funcionari, potser s'estimaran, apunta l'autor; el vell oncle es dedica a dur una vida d'aristòcrata retirat a Dresden (Saxònia)...\nSe m'acut que Turgueniev, liberal occidentalitzat, llença una mirada irònica sobre la jove generació que està sorgint en aquell moment a Rússia: que ha perdut la fe en una evolució com la resta del continent i es comença a inclinar pel maximalisme. El nihilisme de Bazarov és sols negar el que fins i tot els liberals respecten, voler l'alliberament dels serfs però tractar-los paternalment i rebre'n el menyspreu o la burla. Els que vindran després aniran una passa més enllà, a l'acció directa. Seran aquests els que assassinin el tsar liberal Alexandre II.\n(Imatge: Camps al poble, de Nikita Fedosov, 1971)\nEls gargots són de Anònim a 10:47 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Altres llocs, Literatura, Rússia\nParlaré de llibres: més concretament de literatura policíaca, que els italians anomenen groga (gialla).\nTot començà fa uns vuit anys, quan remenant per les lleixes de la Biblioteca pública, caigué a les meves mans un volum titulat Un mes amb Montalbano, d'un tal Andrea Camilleri. Tot un recull d'històries curtes centrades en les investigacions que feia un comissari de policia -de nom Salvo Montalbano- en un indret imaginari de l'illa de Sicília anomenat Vigata. M'hi vaig enganxar, en setmana i mitja, llegint-lo a estones mortes, me'l vaig polir. Bastants mesos més tard vaig trobar exemplars d'altres obres del mateix autor, centrades també a la mateixa població imaginària. Però els que relament m'interessen són els de la sèrie del comissari Montalbano: El gos de terracota, la forma de l'aigua, La veu del violí, L'excursió a Tíndari, Un gir decisiu... Ara estic llegint La paciència de l'aranya (La pazienza del ragno) i té un final sorprenent.\nSituem primer l'autor: Andrea Camilleri és un sicilià ja de prop de vuitanta anys dedicat al món escenogràfic i que fa vint anys va començar a publicar obra literària. A part de la sèrie de Montalbano ha escrit històries costumistes situades a la Sicília meridional. Una constant d'aquests textos és el tarannà extraoficial (mafiòs) de solucionar les coses que tenen els seus paisans, a part del contrast entre una devoció grandiloqüent i les banyes que es van penjant (i és molt explícit, deu tenir una fixació aquest home).\nTornem a Montalbano: ens el presenta com un policia per la cinquantena, culte, amant de la cuina i d'idees progressistes.\nCulte? Sí, sovintegen les referències a literatura o música clàssica (per exemple una lectura de J.L. Borges o una referència a La Bohème).\nAmant de la cuina? Només cal llegir les descripcions de les fartaneres que es fa el comissari a l'hora de dinar i el trasbals que representa en una de les seves aventures que el propietari de la trattoria preferida, en Calogero, li anunciï la jubilació, sortosament ja troba un altre (la trobada és memorable: "Comissari, l'esperava", li etziba reptador Enzo l'amo), el comentari de les receptes (capponatta, pappanozze, pasta al forn...).\nProgre? El personatge és una trasposició de l'autor i no se n'està dels comentaris sobre els fets contemporanis. Contextualitzem: són els noranta i part d'aquest principi de segle, el vell sistema republicà ha caigut, la DCI omnipresent al sud i amb connexions poc clares ha petat i sobre les seves ruines s'ha alçat una formació populista, guiada per un cabdill que ja porta tres períodes de govern (cal que el nomeni?).\nAl voltant de Montalbano tot un microcosmos. Començant per la seva absent xicota Lívia. Curiós que mantingui una relació a distància amb una genovesa i més picant constantment. No hi ha compromís, és un LAT (living apart together) per dir-ho d'alguna manera, cadascú té la vida montada i es veuen per vacances o caps de setmana... Conec alguns que fan just al contrari: viuen junts i porten vida a part.\nUn personatge femení freqüent és Adelina, l'assistenta, amb dos fills delinqüents i enxampats pel mateix comissari. Parla en sicilià, és malcarada, no pot veure la xicota del comissari i per postres li demana ser padrí d'un dels seus nèts.\nUn altre és Ingrid, l'espectacular amiga sueca del comissari. Casada amb un sicilià ric s'ha adaptat a la vida de l'illa sense problemes: el marit les porta de quilòmetres.\nL'ambient de treball és la comissaria i és molt mascul·lí: el col·laborador habitual de Montalbano és l'inspector Fazio, complidor, escrupol·lòs i amb un complexe de registre civil molt subratllat per l'autor:\n- N.N. nascut a Vigata el xx de xx de xxxx, fill de M. i G. (i aquí és quan vola una guia de telèfons o l'objecte que el comissari tingui més a mà)\nEl segon d'abord és el sots-comissari Domenico (Mimí) Augello, un faldiller al que el comissari lliga curt en presentar-li a la novel·la L'excursió a Tíndari la seva futura muller.\nTenen un paper de comparsa els agents que pul·lulen per allà: Gallo, Galluzzo, Germanà, Imbró... Però entre ells destaca amb llum pròpia el telefonista Agatino Catarella (Catarè) i la seva curiosa manera de parlar. Es tracta d'un que l'han endollat allà perquè no serveix per gaire cosa més. Fins i tot en una ocasió li donen pistola! D'aquest he trobat el diàleg que reprodueixo a continuació (no cal traducció):\n"Pronti, dottori? E' lei pirsonalmente di pirsona?" "Si, Catarè" "Che faceva, dormiva?" "Sino a un minuto fa sì, Catarè" "E ora inveci non dorme cchiù?" "No, ora non dormo più, Catarè." "Ah, meno mali." "Meno mali perché, Catarè?" "Pirchi accussì non l'arrisbigliai, dottori." O spararlo in faccia alla prima occasione o fare finta di niente.\nMés llunyans i d'aparició ocasional queden el prefecte de policia del districte, l'amic periodista Zito i el seu contrari Ragonese, els ancians a qui coneix com la senyoreta Clementina, la lluita de fons de les famílies mafioses Cuffaro i Sinagra... Un microcosmos com ja he dit. A mi m'ha enganxat.\nLa RAI va fer-ne una sèrie, però els dos capítols que vaig veure no em van entusiasmar pas... Si algun dia us animeu comenceu pels relats curts, us situaran més ràpid en l'ambient.\nEls gargots són de Anònim a 15:52 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nUn amic presentava avui a Barcelona un projecte audiovisual a algú que estava interessat. Desitjo que tingui sort i que els, diguem-ne, possibles inversors o patrocinadors siguin receptius i donin suport a aquesta iniciativa. Algun lector té possibilitats de saber-ne més pel seu compte. Jo ja he xerrat massa.\nEls gargots són de Anònim a 17:15 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nRemarcaré 2 efemèrides: una històrica i una altra personal.\nLa històrica: l'entrada de les tropes franquistes a la meva ciutat ara fa 70 anys. Mentre fugien les restes d'exèrcit republicà (i encara tenien temps per liquidar els presoners polítics, sinó recordem el que ens explica Cercas a Soldados de Salamina).\nEls gargots són de Anònim a 15:32 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Història, Über mich


El BEI dóna suport a la modernització dels ferrocarrils polonesos amb un préstec de 235 milions d'euros - EU Reporter\nEl Banc Europeu d’Inversions (BEI) presta 235 milions d’euros a PKP Polskie Linie Kolejowe SA (PLK) per a la millora de 92.5 km d’una línia ferroviària electrificada existent de Varsòvia a Radom. Aquesta és una continuació de l'èxit de la cooperació del BEI amb PLK. Incloent l'operació actual, el banc ha proporcionat nou préstecs a PLK per un import de 1.65 milions d'euros per finançar projectes de modernització ferroviària a tota Polònia.\nGràcies al préstec del BEI, s’introduiran diverses millores en aquest tram, com ara la construcció d’una segona via entre Warka i Radom, l’actualització de la font d’alimentació existent i la substitució dels sistemes de senyalització i telecomunicacions. La línia modernitzada permetrà la introducció de trens que circulin a una velocitat màxima de 160 km / h per als trens de passatgers i 120 km / h per als trens de mercaderies. A més, s’implementaran mesures addicionals de mitigació del medi ambient (per exemple, barreres acústiques, millor drenatge, passos d’animals), que reduiran els impactes negatius existents durant el funcionament. La seguretat de la línia també augmentarà, ja que es milloraran 50 passos a nivell. Aquestes obres de modernització hauran de començar aquest any i es preveu que finalitzin a finals del 2017.\n“El BEI promou fermament solucions de transport sostenibles. Per tant, acollim especialment aquest acord amb PLK, perquè el projecte donarà lloc a una millor qualitat dels serveis ferroviaris, així com a contribuir a reduir els costos d’explotació dels vehicles i els temps de viatge. Això hauria d'afavorir el canvi d'altres modes de transport a la regió mazoviana densament poblada ", va dir el president del BEI, Werner Hoyer.\nEl suport del Banc proporciona un alt valor econòmic afegit a PLK posant a disposició recursos financers disponibles a llarg termini a un cost menor finançament.\n"El préstec del BEI dóna suport al nostre creixent programa d'inversions, que augmentarà fins a 5.5 milions de PLN aquest any i 9 milions de PLN el 2014. PLK utilitza fons de totes les fonts disponibles per millorar l'estat de les vies ferroviàries poloneses i millorar el paper dels ferrocarrils a el sistema de transport del país. La nostra cooperació amb el BEI també posa l'accent en la posició de PLK com a soci comercial fiable ", va afegir el president de PLK, Remigiusz Paszkiewicz.\nEl 2012, el finançament del BEI a Polònia va ascendir a 4.4 milions d’euros, el 15% dels quals es destinaven a projectes de transport ferroviari i urbà. Ara, el Banc ha donat suport a les inversions ferroviàries a Polònia durant 23 anys: el primer préstec signat amb un homòleg polonès era per a un projecte ferroviari. El Banc dóna suport a la millora tant de la infraestructura (amb PLK) com del material mòbil (amb les empreses operadores).\nTemes relacionats:BEIKP Polskie Linie Kolejowe SAPLKRemigiusz PaszkiewiczWerner Hoyer


Núvols de desenvolupament vertical - Núvols\nEls cúmuls són els núvols típics de l’estiu\nUn cúmul fractus pot ser, perfectament, la primera etapa de la formació d’un gran cúmul que a l’estiu esdevingui en tempesta.\nComptant que els cúmuls es presentin inconnexos i es desfacin amb celeritat, no n’hem d’esperar conseqüències; en canvi, si es fan molt més abundants i creixen s’haurà de valorar el risc de ruixats en les pròximes hores.\nSerà bastant improbable que la tarda o el dia acabin plujosos en el cas que els cúmuls no sorgeixin fins a les hores centrals de la jornada.\nL’aparició de cúmuls després de diversos dies sense sorgir és un senyal d’una degradació de les condicions d’estabilitat; contràriament, una evidència de l’acabament d’una tongada de tempestes ve donada quan els cúmuls ja no es poden desenvolupar a diferència de les jornades anteriors.\nUn dia qualsevol de cúmuls d’evolució, desemboquin o no en tempesta, les formacions de cúmuls probablement ja es presentaran a mig matí.\nNormalment, abans esclatarà la tamborinada o més probable serà que ho faci com més d’hora s’hagin format les primeres cumulades.\nEls cúmuls congestus, aquells en forma d’una coliflor gegant, ja poden deixar xàfecs encara que localitzats.\nEn general, cal comptar amb una més gran presència de cúmuls sobre les muntanyes, especialment en els vessants assolellats, que a l’entorn.\nUna jornada que comporti un desenvolupament de cúmuls, les bases és fàcil que cobreixin en forma de boira els cims de cara a la tarda. Si el temps és més tranquil, probablement no ho facin.\nÉs ben corrent observar des de la costa i en el període càlid de l’any, la formació de cumulades cap a l’interior i el Pirineu a partir de migdia. Només esporàdicament, ens canviaria el temps, atès que la precipitació posterior és més molt més fàcil que es restringeixi en zones de muntanya.\nSobretot entre el final de l’estiu i la tardor, és probable que, diversos dies, vegem damunt del mar parets de cúmuls, independentment d’altres masses nuvoloses presents. Aquests cúmuls marítims potents indiquen inestabilitat mediterrània acusada i, en conseqüència, risc de pluges intenses.\nL’existència de cúmuls fractus o trencats en els mesos de tardor, hivern i primavera és un símptoma de vent destacat.\nEls cúmuls enormes estan lligats als estius del Pirineu català\nCumulonimbus calvus, és a dir, sense enclusa\nGairebé tots els cumulonimbus són fruit del creixement exagerat d’un cúmul.\nUn cúmul enorme es converteix en un cumulonimbus quan la seva part superior agafa un aspecte fibrós, menys definit, que perd, en definitiva, aquella forma de coliflor gegant.\nL’observació d’encluses és un avís del risc de tempesta, tot i que poden persistir habitualment encara que el cumulonimbus es trobi en vies de desaparició; en conseqüència, és d’interès cercar les grans torres que l’alimenten, o sigui, el nucli de la tempesta.\nÉs molt important, si ens trobem a l’aire lliure, parar atenció al desplaçament que pren un cumulonimbus, que, en general, agafen un moviment d’oest a est tot seguint la circulació de vent a les capes altes de la troposfera.\nL’acostament d’una tempesta o d’una línia de tempestes fora del migdia o la tarda, amb nuvolositat prèvia cada cop més compacta, sovint és l’avís del pas d’un front.\nQuan la nuvolositat perd definició i s’apropa un cel uniforme dins d’un mateix complex tempestuós, el xàfec és a punt d’afectar-nos; i com més uniformement gris sigui el cel, més intensa serà la precipitació.\nDins d’una àrea tempestuosa, l’aproximació d’un cel molt recargolat que avança ràpidament és un indici molt evident i imminent d’un gir del vent, que serà fort, i d’un descens tèrmic, que ens duran la tempesta en si al damunt.\nEls cumulonimbus amb una base elevada, aquells que han derivat d’un estratocúmul castellanus, no presentaran massa activitat.\nAquelles formacions arrodonides o en forma de bossa, els mammatus tècnicament, de vegades se situen en la base d’un cumulonimbus tot i que en una zona marginal; per això, malgrat que portin algun que altre llampec, amb prou feines generen precipitació.\nÉs freqüent que, diverses tardes de primavera i d’estiu, els cumulonimbus avancin de nord a sud i, per tant, sorgits al Pirineu, escombrin àrees interiors i, fins i tot, algunes litorals, però en aquest segon cas més marginalment.\nNo obstant això, el més corrent és que els cumulonimbus es quedin a muntanya, i les seves torres i encluses enormes es divisin des d’una gran part del territori català, i no afectin altres indrets.\nEn el supòsit que detectem que se’ns està formant un cumulonimbus al damunt, cal estar atents al perill d’una caiguda imminent de llamps.\nAmb el pas de fronts en els mesos càlids, hem de comptar amb la possibilitat de formació de nombrosos cumulonimbus que circulin, amb preferència, de sud-oest a nord-est. En aquests circumstàncies, les tempestes poden ser fortes.\nEls corrents d’aire descendents i la precipitació que porten associats els cumulonimbus comporten una davallada de la temperatura brusca i significativa.\nDos elements relativament corrents de les tempestes estiuenques són la calamarsa i la pedra.\nCumulonimbus al Ripollès, tot un niu de tempestes estivals\nTípica imatge d’un cumulonimbus amb enclusa\nEl cel uniforme de la part inferior de la imatge indica l’àrea amb precipitació intensa\nCumulonimbus vist des de sota


Després de 20 anys d'experiència en el sector s'incorpora a l'editorial de Grup Z\nDilluns, 04/04/2016 | Actualitzada 05/04/2016 - 18:48\nEdiciones B, de Grup Zeta, compta amb una nova directora editorial. Es tracta de Berta Noy Falcó, una professional amb gran experiència i prestigi en el món de l'edició de llibres, en el qual ha treballat els últims 20 anys. Berta Noy substitueix en el càrrec Ernest Folch, que ha passat a dirigir el diari 'Sport'.\nLlicenciada en Filosofia per la Universitat de Barcelona, va cursar estudis superiors de llengua anglesa. El 1996 va entrar a l'agència literària Sant Jordi Asociados; el 1997 es va incorporar a l'editorial Planeta, on va exercir, primer, com a editora de llibre infantil i, després, com a responsable del departament de ficció internacional. L'any 2011 es va traslladar a l'editorial Espasa com a responsable de ficció nacional i internacional i va tornar a Planeta el 2013, per ocupar-se un altre cop de la ficció internacional. Ha sigut responsable directa de la publicació a Espanya d'autors de gran rellevància comercial com Dan Brown, Paulo Coelho, Sylvia Day, Marc Levy, J.J. Benítez o Federico Moccia, entre d'altres.\nBerta Noy és professora del Màster d'edició de la Universitat Pompeu Fabra i, com a escriptora, ha obtingut premis literaris per diferents novel·les i llibres de literatura infantil i poesia catalana.\nTemes: Indústria editorial Ediciones B Llibres


Pendents de la crescuda del riu Ebre a Catalunya després que ja hagi afectat l’Aragó | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nPla del riu Ebre al seu pas per Tortosa vist des del Pont Roig aquest diumenge. Foto: ACN\nEl riu Ebre continua al límit a Catalunya mentre espera la crescuda, que ja ha afectat l’Aragó, i que es preveu que podria arribar dimarts. Mentrestant, el desembassament a Mequinensa-Riba-roja-Flix continua amb uns 1.700 metres cúbics per segon (m3/s) perquè hi hagi capacitat de resguard suficient que permeti contenir l’avinguda que baixa pel tronc central del riu. A Tortosa, on el cabal és de 1.700 metres cúbics per segon, s’han restringit els accessos amb tanques perquè la ciutadania no baixi a la vora del riu, on també s’ha retirat el vaixell turístic de Tortosa, el Sirgador, per evitar danys. Molts ciutadans han aprofitat aquest diumenge per passejar per la Rambla Felip Pedrell i fer diverses fotografies pel “goig” de veure el riu “tan gros”. A altres punts, com Amposta, també s’ha restringit l’accés a l’embarcador a Amposta, per qüestions de seguretat. Les afectacions no han estat importants més enllà d’inundacions a punts habituals.


Perquè ens l’estimem, l’Ahuir és per al poble! | Benifairo de la Valldigna\nAusiàs Ferrer [@ausiasferrer]\nEls que no coneixeu massa Gandia potser creieu que només és una platja construïda durant el “desarrollisme” franquista, que acull concerts de Julio Iglesias i la Pantoja, corrides de bous i algun reality barroer. Potser no coneixeu la història del Ducat de Gandia o que el seu port va ser un dels més importants per l’exportació de la taronja i la via d’eixida de la producció industrial i l’entrada del carbó per les fàbriques d’Alcoi durant dècades.\nI segurament no sabreu que a Gandia compta amb una platja de dunes verges, la Platja de l’Ahuir. Un poc més de 2 km sense urbanitzar, on encara podem trobar la vegetació i la fauna endèmiques (que només viuen allà) de les dunes mediterrànies. Aquesta platja no es troba aïllada com podríeu imaginar sinó que està connectada i en l’àrea d’influència de la marjal de Xeresa, un espai natural inclòs al Catàleg de Zones Humides de la conselleria de Medi Ambient i considerat d’especial protecció. I com a platja, a més, està dintre de la jurisdicció de la llei de costes, o siga, els seus primers 100 metres des de la mar cap a terra són de domini públic.\nI encara més. Pels que creuen que els espais naturals no són únicament un bé d’ús o una mercaderia, l’Ahuir representa també un espai de llibertat i de comunicació amb la natura: és la platja nudista de Gandia. L’únic lloc en molts quilòmetres on poder practicar el naturisme i també un lloc de relació i visibilització d’opcions sexuals que el poder vol invisibles.\nSi no coneixeu massa Gandia potser no sabreu que el seu alcalde, Arturo Torró era un pròsper empresari que va perdre 22 milions d’euros en accions preferents a Bankia, que molts dels seus negocis es troben en fallida tècnica i que, fent-ho passar com una mostra de superioritat moral, va renunciar al seu sou com alcalde, encara que per tal que no li fos embargat. Potser tampoc sabreu que l’Ajuntament de Gandia no pot afrontar els pagaments de sous i a la seguretat social i que ha acumulat, fins a l’any 2012, al voltant de 35 milions d’euros en deutes a proveïdors.\nL’època del finançament dels ajuntaments amb l’especulació immobiliària potser va acabar amb la crisi del deute. Però, amb un alcalde arruïnat, un ajuntament endeutat i una manca absoluta d’un projecte per la ciutat a banda del turisme de sol i platja, la intenció de construir a l’Ahuir del govern d’Arturo Torró podria ser la darrera fugida cap endavant. No perdem de vista la darrera reforma de la llei de costes que “flexibilitza” l’ús de platges urbanes. Així, corre pressa per convertir l’Ahuir en una platja urbana, amb propostes tan esperpèntiques com xiringuitos temàtics o fer-la platja canina.\nQualsevol intervenció urbanística a l’Ahuir no faria sinó posar en perill el seu veritable valor ambiental i social. Convertir-lo en blocs d’apartaments arrenglerats no ens farà un destí turístic més atractiu ni generarà riquesa, sinó apropiació per part de la màfia immobiliària. La diversitat dels nostres espais natural és una riquesa per tothom i, precisament, són espais com l’Ahuir els que ens fan ser únics i diferencien la platja de Gandia d’altres.\nPer defensar l’Ahuir trobaran sempre el poble per fer-los front. Ja comencen a sorgir les primeres iniciatives com la de la Plataforma Pels Pobles de La Safor. Sota l’etiqueta #estimemlAhuir fa poc corria per la xarxa un vídeo explicant els motius pels quals ens estimem l’Ahuir, mentre que ells només volen els diners. La lluita no ha fet més que començar i, com a la Devesa del Saler els anys 70, es pot guanyar. L’Ahuir és del poble!


SEAT León - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nMartorell, Catalunya, Espanya\n4.180 ( ) mm\n5-portes ST (2013-present)\n3-portes hatchback (2013-2018)\n← SEAT Ronda\nEl SEAT León és un automòbil de turisme del segment C produït pel fabricant espanyol SEAT des de l'any 1999. El León abasta quatre generacions, que comparteixen plataforma amb altres models del Grup Volkswagen.\nEl León és un cinc places amb motor davanter transversal i tracció davantera o a les quatre rodes, disponible actualment amb carrosseria hatchback de cinc portes i hatchback de cinc portes familiar. Alguns dels seus rivals són els Hyundai i30, el Ford Focus, l'Honda Civic, els Peugeot 308, el Renault Mégane, i els Toyota Auris, VW Golf, Kia Cee'd, Nissan Pulsar, etc.\nMk1 / 1M\nMk2 / 1P\nMk3 / 5F\n3- 5-portes familiar (ST)\nMk4 / KL\n1 Primera generació (1999-2005)\n2 Segona generació (2005-2012)\n3 Tercera generació (2013-2020)\n4 El León en automobilisme\nPrimera generació (1999-2005)[modifica]\nSEAT León de primera generació\nLa primera generació del León va ser llançada al mercat el 1999, construïda amb el mateix xassís de la quarta generació del Volkswagen Golf i de la primera generació dels Audi A3 i Skoda Octavia. Aquest model és bàsicament una variant hatchback de cinc portes de la segona generació del SEAT Toledo, que era un sedan de quatre portes dissenyat per Giorgetto Giugiaro.\nEl León incorporà nombroses variants esportives. Entre elles està la versió "FR", que posseïa el motor Dièsel de 150 CV o el gasolina de 180 CV; la versió "Cupra", que incorporava el gasolina 2.8 V6; y la "1.8T Cupra R", que tenia el gasolina de 1.8 litres y 225 CV. Algunes de les versions incorporaven tracció a les quatre rodes.\nEls motors gasolina eren un 1.4 litres de 75 CV de potència màxima, un 1.6 litres de 101 o \_d05 CV, un 1.8 litres en versiones atmosfèriques de 125 CV i amb turbocompressor de 180 CV y 210 CV (més tard 225 CV), i un 2.8 litres de 204 CV. La gasolina de 2.8 litres és un sis cilindres en V, i la resta quatre cilindres en línia. El 1.6 litres de 101 CV té dues vàlvules per cilindre, el 1.8 litres en té cinc i els motors restants quatre.\nL'únic motor Dièsel era un 1.9 litres de quatre cilindres en línia, que s'oferia en variant atmosfèrica de 68 CV i amb turbocompressor de 90, 100, 110, 130 i 150 CV, totes elles amb injecció directa (amb alimentació per injector-bomba en les versions de 100, 130 y 150 CV).\nSegona generació (2005-2012)[modifica]\nSEAT León de segona generació\nLa segona generació va ser dissenyada per Walter Da Silva sobre la plataforma de la cinquena generació del Volkswagen Golf i de la segona generació dels Audi A3 i Skoda Octavia. El León II es va mostrar com prototip en el Saló de l'Automòbil de Ginebra de 2005. Estava equipat amb un motor gasolina turbocomprimit de 2.0 litres de cilindrada i 200CV de potència màxima i una caixa de canvis automàtica de sis marxes i doble embragatge.\nLa nova gamma Lleó oferia quatre nivells d'equipament al principi: Reference, Sport, Stylance i Sport-up. Després van arribar les versions esportives FR, Cupra i Cupra R, amb l'arribada del restyling desapareix els acabats Sport i el Stylance passa a anomenar-Style i al final de la seva vida comercial apareix l'acabat Emoción que és l'equipament més bàsic que ofereix la gamma SEAT .\nL'acabat d'accés a la gamma ja compta amb un equipament de sèrie molt complet. Entre altres elements disposa d'ABS i TCS (desconnectable), coixins de seguretat per a conductor i acompanyant, coixins de seguretat laterals davanters i de cortina, llantes de 16 polzades amb pneumàtics 205/55, control de pressió de pneumàtics, ancoratges Isofix, alçavidres elèctrics davanters amb funcions ' one touch 'i sistema antipinçament, retrovisors exteriors elèctrics, calefactats i en color carrosseria, tancament centralitzat amb comandament a distància i clau plegable de tres polsadors (se suma un tercer botó per obrir només la porta), aire condicionat, ràdio CD amb sis altaveus, seient del conductor regulable en alçada, respatller del seient del darrere abatible (1/3-2/3) i ordinador de bord (només amb el motor 2.0 TDI), etcètera.\nAquest acabat ofereix la mateixa dotació de sèrie que el Reference afegint un caràcter i una aparença més esportiva: suspensió amb tarats més fermes, seients esportius, acabat interior específic, volant en cuir amb comandaments per controlar l'equip d'àudio, pom del canvi en cuir, llantes d'aliatge de 16 polzades de cinc ràdios, ordinador de bord i dos altaveus addicionals.\nSobre el Reference, aquestes versions afegeixen alarma volumètrica, ESP, llantes d'aliatge de 16 polzades i set radis amb pneumàtics 205/55, fars antiboira, climatitzador de dues zones, alçavidres elèctrics darrers, retrovisors exteriors amb posició pàrquing elèctrica, volant en cuir amb comandaments per controlar l'equip d'àudio, pom de la palanca de canvis de cuir, control de velocitat de creuer, ordinador de bord, funció 'Coming Home' i dos altaveus addicionals, entre altres elements.\nRespecte a l'equipament Stylance, aquest acabat munta llandes d'aliatge de 17 polzades de cinc radis, pneumàtics 225/45, suspensió esportiva, seients esportius i acabat interior específic.\nRespecte a l'equipament Style equipa. / Suspensió FR / Doble tub d'escapament vist cromat / Miralls retrovisors exteriors calefactats, plegables elèctricament i amb posició pàrquing color plata / LEDs en llums posteriors / Paracops color carrosseria específic amb motllures integrades / Llanta d'aliatge 17 "225/45 Albea / Reixeta tipus niu d'abella a para-xocs / Seients esportius conductor i passatger / Volant multifunció en tres ràdios i pom de canvi, ambdós en cuir / Coming Home + sensor de pàrquing del darrere / Vidres foscos\nSuspensió específica CUPRA R / Doble tub d'escapament vist oval cromat / Miralls retrovisors exteriors, plegables elèctricament calefactats i amb posició pàrquing color negre / Frens específics pintats en vermell / Logo específic de l'acabat en para-xocs davanter i porta darrere / Llanta d'aliatge 19 "235/35 Potenza / Seients esportius amb tapisseria específica / Tapisseria Alcántara Plata Cupra / Aro extern difusors aire laterals Gris Kibo / Pedals embragatge, gas i fre en alumini / Volant multifunció en tres ràdios i pom de canvi, ambdós en cuir amb logo Cupra R / Graella frontal amb vora negra\nTots els seus motors són de quatre cilindres en línia. Els de gasolina són un 1,4 litres atmosfèricc de 85CV o amb turbocompressor de 125CV, un 1.6 litres de 102CV, un 1.8 litres de 160CV, i un 2.0 litres en versions atmosfèrica de 150CV i amb turbocompressor de 185, 200, 240 i 265CV. Només el 1.4 litres de 85CV i el 1.6 litres de 102CV manquen d'injecció directa de combustible, i el 1.6 litres de 102CV té dues vàlvules per cilindre, contra quatre en la resta dels motors. Va ser a finals de 2007 quan es van incorporar a la gamma de motoritzacions el 1.4 litres TSI de 125CV i el 1.8 litres TSI de 160CV.\nEls motors dièsel són un 1.9 litres de 90 o 105CV i un 2.0 litres amb versions de 136 (després 140) i 170CV, tots ells amb turbocompressor i injecció directa amb injector-bomba. Actualment en dos anys de producció ha superat les 250.000 unitats comercialitzades.\nTercera generació (2013-2020)[modifica]\nSEAT León de tercera generació\nLa tercera generació del León (model 5F) es va presentar al públic al Saló de París el novembre del 2012. Utilitza la plataforma MQB que utilitzen l'Audi A3 III, Volkswagen Golf VII i el Skoda Octavia III. Basat en el prototip SEAT IBE, el tercer León mostra el nou llenguatge de disseny de la marca Seat, basant-se en línies netes i elegants, encara que alhora amb l'essència esportiva que sempre ha caracteritzat la marca. A més de la carrosseria hatchback de cinc portes, s'espera que el León III s'ofereixi en versions hatchback en tres portes i familiar de cinc portes. El seu aspecte exterior és molt similar al del Seat Ibiza IV. Malgrat les crítiques relacionades amb la seva gran semblança cap al Seat Ibiza, l'ADN nou de Seat li pertany al nou Seat León, adaptant-se el Seat Ibiza al seu estil. El nou León ha estat dissenyat per Alejandro Mesonero-Romanos i Luc Donckerwolke.\nEn principi compta amb 4 acabats Emoció, Reference, Style i FR. Més endavant s'espera la versió Cupra.\nÉs la versió més bàsica de les 4, destinades a empreses o rènting.\nÉs la versió mitjana i equipaments: 7 Airbags (2 frontals, 2 laterals i 2 de cortina), amb desactivació del coixí de seguretat del passatger i coixí de seguretat de genoll. / ISOFIX amb Top Tether a les 2 places del darrere / ASR + ABS / ESC amb sensor de pressió pneumàtics / Llandes acer 16 "30/1 URBAN / Suspensió confort / Fars dobles halògens i llum diürna / Funció Coming Home / Aire condicionat / Llums de lectura davanteres / Retrovisors elèctrics exteriors / Informació Ràdio Mitjana System Touch i USB / Alçavidres davanters elèctrics / Guantera i maleter amb sistema il·luminació / Tancament centralitzat amb comandament a distància + 2 claus plegables amb obertura selectiva del maleter (3 botons) / Ordinador de bord / Indicador canvi de marxes eficient / Control de velocitat creuer / Interior Negre / Seient conductor regulable en alçada / Seients posteriors amb reposacaps 1/3 2/3 plegables, reclinables / Visera para-sol per conductor i passatger, amb mirall i espai per a targetes per conductor / Posagots davanter / Argolles per fixar càrrega en maleter / Volant multifunció.\nÉs la versió més completa, destinades a famílies: Insercions cromades / Fre de mà en pell / Recolzabraços en seients davanters / Alçallunes davanters i posteriors elèctrics / Volant multifunció i pom de canvis en pell / Climatitzador bi-zona / Llantes d'aliatge 16 "30/2 DESIGN / Retrovisors exteriors elèctrics i calefactats / Llums de lectura frontal i posterior / Fars antiboira amb funció cornering / Informació Mitjana System Colour amb pantalla de 5" a color, dispositius de so (MP3/WMA), ranura targeta SD, Bluetooth ® (telèfon + àudio streaming), reproductor CD, AUX-in + USB i 6 altaveus / Interior Style Negre / Seients ajustables en altura per a conductor i passatger / Visera para conductor i passatger, amb coberta i mirall amb llum de cortesia, targeter / Consola central amb compartiment i portavasos integrat amb difusor aire darrere / ESC + XDS + sensor de pressió de pneumàtics / Assistent d'arrencada en pendents.\nÉs la versió esportiva, destinada al conductor més exigent: Talonera interior d'alumini FR per portes davanteres / Llums interiors d'ambient i en zona de les cames / Vidres foscos / SEAT Driver Profile amb diferents maneres de conducció: Normal, Sport i Eco, tu tries el nivell de lliurament de potència i so del motor, el grau de direcció assistida i la il·luminació interior de la porta. Llums ambient multicolors (vermella per Sport / blanca per Normal) en panells portes laterals i regulador de so (únicament amb motors 1.8 TSI 180 CV & 2.0 TDI 184 CV) / Diferenciació específica de FR (colors i acabats a interior i exterior) / Volant en pell amb emblema FR / Ajust lumbar seient conductor i passatger / Llandes d'aliatge 17 "30/2 DYNAMIC / Tub doble d'escapament vist i cromat / Suspensió FR / Retrovisors exteriors elèctrics plegables amb posició pàrquing / Seients davanters esportius en tela i símil cuir / Interior negre FR.\nÉs la versió més esportiva del León, amb motors de gran potència, destinats als conductors molt exigents. Encara no ha estat oficialitzat per la marca però s'espera que en els pròxims dos anys es confirmi.\nJa està confirmat i surt amb el motor 2.0 TSI amb quatre motors de 6 velocitats tots hi ha el de 265 CVamb caixa de canvis manual el de 265 CV amb el canvi DSG el de 280 CV amb canvi manual i per últim el de 280 CV amb el canvi DSG i s'espera el cupra ST el familiar de 265 CV i 280 CV que surt al juny d'aquest any 2015\nLa gamma de motors que es preveu per al nou León es troben un gasolina d'1,2 litres en versions de 86 i 105 CV, un gasolina d'1,4 litres i 122 CV, un gasolina d'1,8 litres i 180 CV, un dièsel d'1,6 litres i 105 CV, un dièsel de 2,0 litres i 150 CV, i un dièsel de 2,0 litres i 184 CV Serà la primera vegada que el León tingui variants SC (Sport Coupé) i ST (Sport Tourer), així hi haurà un gran ventall de models nous a la nova Seat, al costat del Nou SEAT Toledo.\nEl León en automobilisme[modifica]\nLa Supercopa León era un campionat monomarca de turismes, els automòbils dels quals derivaven del León I Cupra R. El 2005, el León II Super 2000 va començar a competir de manera oficial en el Campionat Mundial de Turismes, i més tard en el Campionat Britànic de Turismes i en el Campionat Italià de Superturismes. El León Super 2000 existeix tant amb un motor gasolina de 265CV com amb un motor Diesel de 285CV. En la Supercopa León, una variant de més de 300CV del León II va començar a utilitzar-se des de l'any 2006.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: SEAT León\nComunidad de parla hispana relacionada amb el món del SEAT León\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=SEAT_León&oldid=24648554»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 26 ago 2020 a les 22:18.


El Pavelló Municipal de Begur acull la Copa Territorial de patinatge artístic – Begur\nA la cita, que tindrà lloc aquest cap de setmana, hi prendran part dues representants de la Fundació Esportiva Begur.\nAl llarg de dissabte 16 i diumenge 17 de novembre, un destacat nombre de patinadores vingudes d’arreu de les comarques gironines es donaran cita a Begur per a participar d’una nova edició de la Copa Territorial de patinatge artístic, organitzada per la Fundació Esportiva Begur amb el suport de la Regidoria d’Esports de l’Ajuntament.\nEl certamen se celebrarà durant tot el dissabte i durant la matinal de diumenge i Begur hi tindrà representació a través de dues patinadores de la secció de patinatge artístic de la Fundació Esportiva Begur. Es tracta de Laura Estañol, que dissabte al matí competirà a la categoria aleví; i Júlia Suñer, que ho farà diumenge al matí a la categoria juvenil.\nEl consistori desitja a totes dues esportistes molta sort en aquesta competició, i també felicita la Fundació Esportiva Begur per l’organització d’aquest destacat esdeveniment esportiu, entitat que al mateix temps sempre treballa per posar en valor la tasca formativa i de promoció de l’esport i els seus valors entre els esportistes de la vila.


Na Gagarina 1 Apartment Sochi Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nUlitsa Gagarina 1, Sochi, Sochi, Rússia, 385000 - Veure al mapa\nMés informació sobre Na Gagarina 1 Apartment\nConvenientment situat a Sochi, Na Gagarina 1 Apartment és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nNa Gagarina 1 Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, àrea de fumadors són només algunes de les comoditats que fan que Na Gagarina 1 Apartment sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Na Gagarina 1 Apartment es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Na Gagarina 1 Apartment és una elecció inteligents per a viatgers a Sochi, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nCal que informeu el Na Gagarina 1 Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació.


Bona nit i tapa't: Teràpia de riure\nCap de setmana molt casteller, de fet, podria dir completament casteller. Però no em ve de gust parlar-ne, no em fet res espectacular com per ser mencionat, i jo contiuo sense poder participar de la manera que jo voldria. Ara ja m'enfaixo i començo a sentir-me casteller de nou, però no puc posar-me en la meva posició més habitual, i això em mortifica una mica (o molt), perquè estic bé per totes les altres coses menys per això. Necessito curar-me ja, necessito veure una radiografia que no tingui un tall a la clavícula i necessito tornar a sentir el pes a les meves espatlles. No prenc drogues (a banda de la cafeïna), però estic en total síndrome d'abstinència amb els castells. Avui en arribar a plaça, per una actuació que podia ser molt bona i no ho ha estat, he sentit que faltaven baixos. 'Baix' és la meva posició en el castells, i podeu imaginar com m'he sentit. Per un moment he pensat: "A la merda la recuperació!", però sort que el cap de pinyes és amic meu, i té més cap que jo.\nA part d'això, molta vida social, però tota ella vinculada als castellers. Sopars, dinars, cerveses... el que calgui. És intensa la vida de casteller, demana força temps, i en caps de setmana com aquest, amb assaig i dues actuacions, pràcticament no tens temps per a res més. El cap de setmana vinent es presenta una miqueta més tranquil·let, i a veure si ens podem trobar amb altre gent. Però sent sincer, he de dir que ho he passat molt bé, compartint estonetes amb diversa gent ens hem fet un fart de riure. Han aparegut ximpleries noves, noves bromes privades, per anomenar-les d'alguna manera, i el que encara és millor, hem tingut temps de recordar altres grans moments de les nostres trobades, i les rialles no han faltat en tot el cap de setmana. Estic de bon humor, m'ho noto, i m'ho passo bé. Tot això no deixen de ser petites coses, com comentava fa poc, però riure amb ganes és fantàstic, no m'atreviria a dir que és molt sa, com diuen, perquè no sé si té cap benefici físic, a banda de moure alguns músculs, però psicològic segur que en té. Acabem la setmana cansats, just per començar-ne una altra en les pitjors condicions, però contents, això si, contents.\nLa vida continua tenint coses dolentes, i a la meva li segueixen faltant uns 'petits retocs', però es pot arribar a veure les coses d'altres colors quan et sents a gust amb la gent que t'envolta, encara que no siguin els que consideres els teus amics de l'ànima. I riure, riure és genial, riure de cor, per bajanades, per petits detalls, però per coses que s'ho mereixen. Crec que mai havia donat tanta importància a aquest verb com aquests dos dies. Això vol dir que em faig gran, o que estic tornant a sentir-me jove?\nMery 13 de maig de 2007 a les 23:08\nÉs que els castells són un altre món!\nEm va fer moltíssima ràbia no poder venir a dinar ahir, però me n'alegro que anés tan bé i que hagis pogut comprovar com de bojos estan aquesta gent.\nonix 14 de maig de 2007 a les 3:54\nRiu,riu tant com puguis , és un acte què allibera les endorfines ,crec què sempre seràs jove :$\nTxari 14 de maig de 2007 a les 9:53\nA mi se m'acudeixen coses per fer el cap de setmana vinent, si no estàs ocupat, clar... ;)\nperdedor 14 de maig de 2007 a les 13:07\nLa vida serà riure o no serà.\nDe vegades ho penso: amb el temps, una de les condicions que poses sense dir-ho a la gent a la que et vas acostant (osti, això queda molt sobrat i xulo...) és que sàpiguen riure. De riure a viure només hi va una lletra.\niruNa 14 de maig de 2007 a les 13:15\nRiure és brutal, però s'ha de riure de cor, a ple pulmó... que et facin mals els abdominals i no poder parar!! Gaudeix d'aquests moments al màxim e intenta envoltar-te de gent que et faci riure i amb la qual puguis disfrutar d'aquesta manera!\nQue és molt sa per tot!!\nXeXu 14 de maig de 2007 a les 21:28\nmery, els castells són un altre món, però són les persones les que es mantenen vius. S'ha de disfrutar amb la gent que t'envolta.\nonix, les endorfines estan molt bé, segur que es reforcen els circuits de premi també, però crec que això de ser sempre jove...\ntxari, dona, tu proposa, amb tu m'apunto al que sigui.\nSenyor perdedor, un comentari molt encertat, compartir l'humor amb algú és molt important, crec que ja ho deia na Tirai fa uns dies, i tendim a fer-nos amb la gent amb la que ens entenem.\niruNa, i tant i tant, així vaig riure aquest cap de setmana, per això ho destacava, i va ser fantàstic. I si, et confirmo que sempre em poses de bon humor, tot i els poemes tristos, ;)


Revista de la Fira Literal 2019 – LITERAL Barcelona\nRevista de la Fira Literal 2019\nMés plural, més radical, més literal\nDeia Angela Davis que ser radical vol dir anar a l’arrel de les coses. Nosaltres hem decidit anar a l’arrel del tot, i en aquest cinquè aniversari que celebrem aquest any, preguntar-nos per què un llibre és un objecte radical. De fet, ens hem plantejat si un llibre pot ser realment un objecte radical, i si això depèn del llibre en sí o de qui l’utilitza, o de quina era la motivació de qui l’escriu.\nEl llibre en sí no deixa de ser un objecte inanimat sense voluntat pròpia, per tant, i això fa que si de bon principi el pensem com a objecte radical ho farem perquè en els seus procés de creació hem partit d’una radicalitat, hem planejat la seva creació i la seva lectura com un procés crític. Això voldrà dir, en definitiva, que ens hem imaginat el llibre com una eina de cooperació col·lectiva.\nEl que fem quan comprem un llibre és en realitat alliberar-lo. N’alliberem el contingut, el deixem lliure, li donem valor com a objecte i l’alliberem del valor de compra. El llibre, aleshores, passa a ser valuós pel seu contingut o per la seva forma, però no pel preu que n’hem pagat. Ja no és un element del mercat, sinó que és nostre. I ara, nosaltres com a lectores li hem de donar valor, i ens n’hem de fer responsables.\nTot sovint les persones qui ens dediquem al món del llibre ens plantegem la vida del llibre com un procés col·lectiu que desemboca en una lectura individual. És a dir, en equip o individualment es construeix un text, s’edita, es maqueta, es corregeix, s’imprimeix es distribueix i es ven. Es ven a un individu, a un subjecte lector, i a partir d’aquell moment, sembla com si no en fóssim gens responsables, perquè de fet hem delegat aquesta responsabilitat, l’hem cedit a les lectores.\nAra bé, què passa si pensem que aquesta lectura no serà una de sola, sinó infinites? Què passa quan el llibre passa de mà en mà? Doncs que aquesta lectura, que cada vegada és nova, guanya una força interpretativa, una capacitat transformadora en cada nou subjecte lector. I potser és per això, que les persones qui ens dediquem al món del llibre ho fem, no per un individu, sinó per tots els individus, per totes les lectures d’un mateix llibre, siguin seqüencials -com les lectures d’un llibre de la biblioteca- o siguin compartides -com les lectures d’un llibre d’un club de lectura-.\nPerquè nosaltres defensem que els llibres ens fan més lliures i més felices. Que aquestes lectures que compartim ens empoderen, ens ajuden a entendre el món, i per tant a guanyar-lo. Ens fan pensar, ens donen eines per construir aquest subjecte col·lectiu que es preocupa per un bé comú que és el garant de la felicitat de totes. Nosaltres, en el fons, defensem la necessitat de llegir per créixer, per transformar, per posar la vida al centre, per decidir com volem viure, per fer-nos responsables de nosaltres mateixes. Perquè per fer un món millor cal conèixer, i per conèixer cal compartir. I per nosaltres, compartir vol dir també -o sobretot- compartir el que llegim.\nPer aquest motiu cada any fem créixer la fira. Perquè ens prenem molt seriosament la radicalitat del llibre, perquè som conscients de la seva força. I també per això ens prenem tant seriosament la tasca de celebrar els llibres i la feina que fem cada any amb vosaltres. Que si la lectura, i la creació d’un llibre és una de les tasques més serioses que fem cada dia durant l’any, la Fira Literal és el nostre moment per compartir, respirar i prendre aire per seguir, durant la resta de l’any, preparant llibres radicals per a totes.\nComitè organitzador de Literal\nCarlota Freixenet, Mar Redondo, Marina Sánchez Cid, Laura Sandoval, Laia Altarriba, Adriana Partal, Laura Arau, Emma Armengod, Jordi Cuixart i Sebastian Budgen.\nTambé podeu llegir la revista online al següent enllaç.


La directora del Servei Català de Trànsit demana més percepció del risc i responsabilitat compartida per reduir la sinistralitat dels motoristes\ndissabte, 17 / juny / 2017\nLa directora del Servei Català de Trànsit, Eugenia Doménech, ha assistit aquest matí a una nova sessió del programa formatiu Formació 3.0, a la BV-5301 al Montseny, per conèixer de primera mà les impressions del col·lectiu motorista a peu de carretera.\nLa trobada s’ha produït en un context de repunt de la sinistralitat mortal d’aquests vehicles de dues rodes a les carreteres catalanes, atès que enguany ja han perdut la vida 19 motoristes, 10 més que en el mateix període de l’any passat. La responsable del Servei Català de Trànsit ha mostrat preocupació per aquesta evolució negativa de la sinistralitat dels motoristes que, tot i que els ferits greus han disminuït un 11,3%, s’ha produït aquest augment significatiu dels motoristes morts.\nEn aquest sentit Doménech ha demanat “més percepció del risc i consciència de la seva fragilitat als motoristes i a la resta d’usuaris respecte i col·laboració per reduir les víctimes d’aquest col·lectiu”. La directora ha apel·lat a la responsabilitat compartida i a la necessitat d’una convivència respectuosa a la xarxa viària. “Cal tenir molt present que qualsevol petit error pot tenir unes conseqüències fatídiques per a aquests col·lectius vulnerables”, ha afegit.\nLa cap del Servei Català de Trànsit també ha remarcat que “conèixer les opinions i percepcions dels motoristes i les seves propostes ens pot ajudar i per això he volgut venir avui a la sessió del Montseny i també aquesta mateixa setmana hem reunit el sector i experts amb el Grup de Treball de Motocicletes i amb la Càtedra de Seguretat Viària de Motoristes”.\nEl programa Formació 3.0, impulsat pel Servei Català de Trànsit i Anesdor, l’Associació nacional d’empreses del sector de dues rodes, aquest 2017 es reedita per tercer any consecutiu i la sessió d’avui al Montseny és la cinquena de les onze previstes per enguany entre els mesos d’abril i setembre a carreteres de les quatre demarcacions. La directora Doménech també ha destacat que “aquesta formació arriba on són els motoristes a peu de carretera, perquè puguin millorar la seva conducció, ensenyant-los tècniques de maneig segures i oferint-los consells per millorar la seva actitud a l’hora de conduir”. Els Mossos d’Esquadra també participen en aquestes sessions tant pel que fa al desenvolupament de l’activitat formativa com per a la localització de l’espai adequat, atès que les carreteres on es fa aquesta formació tenen una alta concentració de motoristes durant el cap de setmana.\nConvé destacar que demà diumenge 18 de juny hi ha una altra sessió del programa a la T-334 a Bot a la demarcació de Tarragona. Els motoristes que volen realitzar aquesta activitat formativa, que és de caràcter gratuït, fan un recorregut amb la seva motocicleta d’uns quinze minuts, acompanyats i enregistrats pels instructors de la formació. Finalitzats els recorreguts, es visualitzen les imatges i es comenten els detalls que puguin millorar la conducció del motorista participant per tal de garantir al màxim la seva seguretat. Quan s’acaba l’activitat, l’interessat rep la gravació i un full amb deu punts sobre l’estat tècnic de la motocicleta.\nAmb el Formació 3.0 es pretén identificar i corregir els errors dels motoristes en situacions reals per millorar la seva tècnica amb l’assessorament de conductors especialitzats i té la finalitat d’augmentar la seguretat viària dels conductors d’aquests vehicles de dues rodes en els seus desplaçaments habituals. En les dues edicions anteriors de la formació han participat prop de 700 motoristes.\n28/09/2020Cinturó, cadiretes i casc, objectius d'una nova campanya policial


2003 – Pagina 29 – Ebook Mania\n449–464 di 1150 risultati\nLa investigació més dura del famosíssim comissari sicilià, Salvo Montalbano, comença amb un cadàver anònim pescat per casualitat en alta mar. Se’l troba Montalbano mentre neda, trist i deprimit, després d’una nit d’insomni. Fets recents de suposada corrupció política i la dura repressió policíaca a Gènova, que ha acabat amb un mort, fan que se senti profundament traït i que estigui considerant, molt seriosament, dimitir del seu càrrec. I el cadàver anònim, destinat a ser arxivat com un ofegat més sense identificar, acaba de fer-lo sentir més crític i escèptic que mai. És en aquest moment tan difícil que el comissari es veu immers en una obscura indagació, tot un repte que el portarà a investigar les xarxes mafioses que trafiquen amb els immigrants clandestins i a descobrir els enormes interessos econòmics que s’amaguen darrere.\nL’Asha Miró va arribar a Barcelona, procedent d’un orfenat de l’India, quan tenia set anys. En aquesta ciutat l’esperaven uns pares disposats a donar-li tot el que se li pot donar a una filla, a més d’una germana, nascuda, com ella, a l’India. Però ni tot l’afecte dels pares, ni el pas del temps podien esborrar moltes preguntes que l’Asha es feia des de petita. I va voler tornar a la terra que la va veure néixer per conèixer-la amb ulls de persona adulta, per recórrer els rastres del seu passat i comprovar si els records que en conservava es corresponien amb la realitat i, sobretot, per saber qui eren els seus pares biològics i per què la van dur a un orfenat de ben petita. La filla del Ganges és el testimoni d ’una adopció i un emotiu relat sobre la recerca de les pròpies arrels.\nDes de fa anys Àngel Mauri ha estat donant voltes a una frase inacabada que va veure en una paret de Cerdanyola: «La felicitat no és completa. Fal…». Ell no se sent feliç, però seria incorrecte considerar-lo un desgraciat integral. En qualsevol cas, no està segur de què li falta. La felicitat no és completa narra set episodis en la formació del protagonista, Àngel Mauri, entre 1971 i 2003. L’amistat, la família, l’educació, l’amor, la feina o la política són etapes de la seva socialització, en general defectuosa. A més d’un dubtós aprenentatge vital, la novel·la retrata les continuïtats i les metamorfosis, les contradiccions i les reminiscències d’un personatge, però també els escenaris, les paraules, els jocs i les músiques d’una època. Sense crítica ni nostàlgia, al contrari: amb humor, tendresa i, sobretot, amb la força de l’hiperrealisme, La felicitat no és completa recorre el foc i la cendra, els costums i les singularitats d’una generació que va veure la llum quan va morir John F. Kennedy i ofereix una visió inèdita dels anys setanta i vuitanta\nAl llegendari regne d’Alagaësia s’està gestant la guerra. Els Genets, protectors de la pau de l’Imperi i els únics capaços de controlar els dragons intel·ligents, o bé s’han extingit o bé han passat a formar part de les tropes del malvat rei Galbatorix. Ja fa temps que els elfs s’han exiliat en un indret ocult, i els vardens, un grup dissident, s’amaguen en ciutats protegides. Quan Eragon, un jove de 15 anys que viu en un petit poble, troba una pedra blava i brillant al bosc, està convençut que es tracta d’un gran descobriment i que venent-la podrà comprar menjar per a la seva família, abans no arribi l’hivern. Però quan la pedra es converteix en una dragona, a qui bateja com Saphira, Eragon allibera un llegat tan antic com el mateix Imperi. D’un dia a l’altre, la seva vida ha canviat i a Eragon se li confia un món de màgia i poders. Amb sols una espasa i els consells d’un vell rondallaire com a guia, Eragon i la dragona hauran de viatjar per terrenys perillosos en què s’enfrontaran a un emperador, la maldat del qual no coneix fronteres. L’esperança de l’Imperi, doncs, descansa en Eragon i Saphira…\nSicília, segle V a. C. Dionís, un dels guerrers més audaços de Siracusa, té una sola passió: alliberar l’illa dels cartaginesos per posar-la sota el domini grec. I pensa que els polítics demòcrates són febles, que cal un home enèrgic que imposi la unitat per vèncer els enemics de sempre. D’aquesta manera va començar la prodigiosa aventura de Dionís, que fou conegut com el Tirà de Siracusa. Va convertir aquesta ciutat en la més pròspera del món grec, però eliminà sense contemplacions els qui s’oposaren a la seva política, per la qual cosa fou odiat i temut. Durant tota la vida va lluitar contra els cartaginesos, tot i que no va aconseguir derrotar-los definitivament. El tirà és el retrat d’una personalitat fascinadora, pels seus odis i els seus amors, pels seus èxits i els seus fracassos. També és un retrat de la història de Grècia, amb les seves glòries, l’esplendor de les seves ciutats, les batalles i els setges, narrats amb tanta vivesa que arrosseguen el lector i el transporten a aquells temps de déus i herois.\nEl violinista Andreas Hymer arriba a una ciutat assetjada per fer un concert i recuperar l’Amela Jensen. Allí, a més a més, gràcies a l’Ernest Bolsi, que, desafiant les bombes, fa de guia al museu de música buit, trobarà explicacions i respostes que li serviran per acceptar el seu passat i entendre la misteriosa desaparició de la seva mare, la Sophie Kesner. Les històries entrellaçades d’aquests quatre personatges alternen amb les cartes que els visitants del museu escriuen als familiars i amics per posar-los al corrent de la seva situació. Com si es tractés del cor d’una tragèdia, les seves veus plasmen les emocions, la capacitat de supervivència i de lluita, la misèria quotidiana dels qui han d’enfrontar-se a la mort amb l’única arma que els queda: la voluntat de viure.\nElogiada amb entusiasme per Oliver Sacks i lan McEwan, El curiós incident del gos a mitjanit és una novel·la que no s’assembla a cap altra. El narrador, Cristopher Boone, té quinze anys i pateix una forma lleu d’autisme. Sap molt de matemàtiques i poc sobre els éssers humans. Li agraden les llistes, els sistemes, la veritat… Odia el groc, el marró o que el toquin. Mai ha anat sol més enllà de la botiga de la cantonada, però quan descobreix que algú ha matat el gos d’una veïna, decideix iniciar una investigació. Lluny de fracassar, la recerca de Christopher, que emula el seu admirat Sherlock Holmes —el model de detectiu obsessionat amb el distanciament i l’anàlisi dels fets—, qüestionarà ben aviat el sentit comú i el comportament dels adults que l’envolten.


El principi fonamental universalitzat per la Unió Europea és l’anomenada lliure competència. Tant les directives comunitàries com les transposicions dels estats asseguren garantir la igualtat d’oportunitats, basada en el preu, quan l’administració contracta obres o serveis. Però de la sensibilitat social de governs i partits no en surten uns criteris ferms que assegurin una remuneració i unes condicions laborals mínimes per a les persones que executen aquests serveis i obres públiques. D’aquí que, des del desconeixement i la demagògia, es parli de la privatització de serveis públics quan l’administració externalitza o vol regular de forma més humana la contractació pública.\nMoltes vegades es creu que l’aplicació dels convenis col·lectius del sector corresponent asseguren la dignitat de les condicions laborals. Malauradament, en alguns sectors aquest conveni és molt baix o, fins i tot, no és el referent, atès que el conveni d’empresa preval sobre el conveni de sector, tal com va regular la reforma laboral del govern Rajoy. D’altra banda, també es generen desigualtats tan evidents com que persones que treballen frec a frec i tenen les mateixes responsabilitats tinguin unes condicions laborals molt diferents, pel fet que unes siguin funcionàries o contractades laborals públiques, i les altres estiguin contractades per una entitat social o una empresa concessionària d’un servei. Massa sovint, determinades organitzacions adjudicatàries de serveis obtenen el marge econòmic a costa d'empitjorar les condicions laboral dels treballadors. A vegades l’administració oblida que darrere de la retallada de preu d’un contracte d’atenció a les persones hi ha treballadors i beneficiaris que veuen com l’estalvi recau en les seves condicions laborals i en la qualitat de l’atenció que es presta.\nEl model vigent d’externalització de serveis públics afavoreix la precarització de la persona subrogada\nEl que ens ha d’indignar com a societat és que aquestes desigualtats es produeixin sota el paraigua de l’administració pública, que les ignora, les tolera i, fins i tot, les fomenta, tal com estan redactades determinades clàusules dels plecs de condicions dels concursos de gestió externalitzada.\nEl servei pot ser prestat per entitats socials, cooperatives, fins i tot per companyies que poden aportar els seus valors i maneres de fer positives als beneficiaris i empleats. Ara bé, els poders públics han d’assegurar normativament i en les clàusules de cada cas unes condicions dignes i justes per als treballadors i beneficiaris. De la sensibilitat social dels governants n'esperem mesures estrictes i honestes en aquest sentit.\nL’ambigüitat actual afavoreix un estil de gestió pública que en la pràctica juga amb les condicions de treball de les persones, confrontant-les en primer terme amb els seus ocupadors, que sovint no tenen cap més alternativa si volen tenir presència i sobreviure en el seu sector, atès que les condicions les imposa l’administració que contracta el servei.\nEl model vigent d’externalització de serveis públics afavoreix la precarització de la persona subrogada, que està adscrita laboralment a un servei però que va canviant d’ocupador, segons a quina organització l’administració vagi adjudicant aquella activitat cada pocs anys. El que esperem com a societat és que l’administració pública sigui un model i un referent a l'hora d'afavorir la dignitat laboral de les persones.\nDe la sensibilitat social de la Unió Europea se n’hauria de desprendre un principi de dignitat laboral, garantit amb tanta o més fermesa que la lliure competència.


Anem x Feina lamenta la mort de Jordi Fité i Gabarró, un dels seus impulsors i actual gerent - Anem x Feina\nFité ha mort aquest dissabte de forma sobtada a l’edat de 53 anys\nBarcelona, 21 de juny de 2020.- Jordi Fité Gabarró, gerent d’Anem x Feina ha mort aquest dissabte a l’edat de 53 anys de forma sobrevinguda i sense cap malaltia prèvia.\nDes de la patronal independent lamentem profundament la mort de Fité, una persona activa que ha treballat de forma incansable en el teixit associatiu català per fer un país millor.\nLlicenciat en Ciències Polítiques i independentista convençut i compromès havia estat escollit la setmana passada secretari nacional de l’Assemblea Nacional Catalana i just aquest dissabte, poc abans de la seva mort, va participar a les votacions de la direcció de l’entitat.\nAixí, a més de ser gerent i un dels impulsors de la patronal Anem x Feina era secretari de l’Assemblea, membre de la junta del Cercle Català de Negocis (CCN) i també de la Comissió d’Indústria i Energia de la Cambra de Comerç de Barcelona.\nAmb la seva mort el país perd un actiu i Anem x Feina un company i amic que ha contribuït enormement a fer que l’empresariat català aconsegueixi una representació real més enllà de les patronals tradicionals.\n← L’Assemblea Nacional Catalana i Anem x Feina proposen un web de plataformes d’empresaris i comerciants per tenir a l’abast, amb un sol clic, el consum de proximitat La patronal Anem x Feina dona suport a la proposta de Torra de destinar 2’5 milions d’euros a les cambres de comerç →


Mobilitzacions dels treballadors de la Seguretat Social: per una RPT més justa per a tothom – CGTCatalunya\nInici > General > Comunicats > Mobilitzacions dels treballadors de la Seguretat Social: per una RPT més justa per a tothom\nDes de primers de febrer s'ha iniciat un procés de mobilització creixent davant el descontentament i crispació motivat per la signatura de l'acord del 17 de desembre de 2007, on una vegada més, els sindicats signants (CCOO, UGT, USO, SAP i CSI-CSIF) i l'Administració han aconseguit crear noves diferències fictícies entre col·lectius similars i depenents uns dels altres.\nAquests acords denoten una política d'improvisació en el tema de la Relació de Llocs de Treball de la Seguretat Social, RPT obsoleta després de 20 anys d'existència i parxejada constantment. Les reformes parcials de la RPT no fan més que dividir a la plantilla. Es justifica un augment de nivells al 17 per unes tasques específiques, quan aquestes han de ser retribuïdes mitjançant el complement específic. Absorbeixen un complement, el de productivitat per incentius perquè els tribunals han fallat que aquest no era productivitat i retribuïxen ara mitjançant altres complements el que hauria d'estar retribuït mitjançant l'específic.\nL'actual situació professional i retributiva exigeix que s'aprovi una RPT global i justa per a tota la plantilla de la Seguretat Social, l'establiment de la clàusula de revisió salarial per a impedir que seguim perdent poder adquisitiu, l'establiment del dret a la jubilació anticipada voluntària com estableix l'Estatut Bàsic de l'Empleat Públic, la cobertura de totes les vacants i la no amortització de llocs de treball.\nAquest descontentament s'agreuja per la progressiva pèrdua del nostre poder adquisitiu, l'augment desmesurat dels preus i l'absència d'una veritable carrera administrativa que altres col·lectius han aconseguit com per exemple el recent acord signat en l'Agència Estatal de l'Administració Tributària sobre promoció i carrera professional.\nLa nostra butxaca perdent contingut i cap dels grans partits ha inclòs en el seu programa electoral res que posi remeï aquesta situació. Ambdós partits majoritaris ens han congelat el salari, per a ambdós hem estat sempre la moneda de canvi per a ajustar els comptes públics i ambdós sempre han contat amb la col·laboració dels sindicats autodenominats “majoritaris".\nS'està intentant organitzar la protesta per part de diferents organitzacions. CGT-CAT i altres sindicats hem convocat assemblees en diverses províncies, i actualment existeix un moviment organitzat de protesta a: Alacant, Badajoz, Barcelona, Càceres, Cadiz, Ciudad Real, La Corunya, Girona, León, Lugo, Lleida, Madrid, Murcia,Orense, Pontevedra, Salamanca, Segòvia, Sevilla, Tarragona, València, Valladolid, Zamora, Saragossa i Oviedo, pròximament està previst que es sumin altres províncies.\nS'estan plantejant diferents mesures de pressió, des de concentracions, enviament d'escrits de protesta, redireccionament de l'atenció telefònica, certificació de funcions, desdejunis a la mateixa hora, cartells, adhesius, fins a aturades parcials, en un primer moment i vaga indefinida a continuació. El 13 de març ja es van realitzar concentracions enfront de les seus de la Tresoreria General de la Seguretat Social a Barcelona, València i Saragossa.\nLes assemblees marcaran el sentir de la plantilla i decidiran com canalitzar la protesta. Des de CGT ens oferim a participar amb qui ens ho demani en l'organització d'aquesta lluita, en el bé entès que la decisió és i solament pot ser col·lectiva i on la participació és imprescindible. Unió i acció mantinguda en el temps i alimentada amb les necessàries dosis d'il·lusió són l'únic camí que tenim per a arribar a bon port. Caure en les maniobres del "divideix i guanyaras" orquestrades per l'Administració i comparses afíns, solament pot disgregar un moviment que només té futur i sentit si s'uneix, si s'aglutina en favor del benefici col·lectiu, que solament és el reflex del benefici individual.\n17 mínim i específic per als llocs de atenció al públic, és buscar el máxim benefici per a tots. És per tot això que proposem als empleats públics de la Seguretat Social de l'Estat la mobilització per a la consecució de la següent taula reivindicativa:\n1. Per una Relació de Llocs de treball justa i global. Nivell mínim 17.\n4. Per l'accés a la jubilació anticipada voluntària i a la jubilació flexible.\nEl calendari comú a proposar per al mes d'abril es concreta en aturades de dues hores (de 10 a 12) els dijous dies 3, 10, 17 i 24 d'abril.\nSindicat Federal de Treballadors de l'Administració de l'Estat i de la Seguretat Social CGT - CAT


El Casal Popular la Turba presenta els actes de la FMPOPULAR 2016. – Casal Popular la Turba\non 14 juny 2016\ntagged boladís, dosprincesesbarbudes, elbou, laturba, santjoan, valls, vallsFMpopular\nEl Casal Popular la Turba presenta els actes de la FMPOPULAR 2016.\nPosted on 14 juny 2016 by La Turba\nEl Bou, la música i la reivindicació centren els eixos de la programació que comença el proper 18 de juny.\nUn any més el Casal Popular la Turba presenta el seu programa d’actes de Festa Major. Aquest s’inaugura el proper 18 de juny a les 11.30h amb la presentació de la reproducció de joguina del Bou de Valls. Un acte pensat per a un públic familiar, on petits i grans podran gaudir de l’espectacle de les “2Princeses Barbudes”. Durant l’acte es podrà adquirir la joguina elaborada per Casa Bonifàs.\nEl dilluns 20 de juny a les 20.00h el pregó alternatiu de les festes de Vilabou donarà el tret de sortida a la 5a Boladissada Popular. El brindis amb boladís vindrà acompanyat de les cançons tradipatxangues del grup Morena. Els actes continuen l’endemà dimarts a les 20.00h amb l’anomenada “Espardenyada antifeixista”. Un vespre de música alternativa i dj’s, entre altres sorpreses, on es reivindicarà l’espardenya com a calçat de la festa major.\nDurant el dia de la revetlla, el casal obrirà les portes a les 12.00h del matí perquè els més menuts puguin preparar i decorar el fogueró. A les 20.00h, està previst el sopar de la revetlla. El sopar és obert a tothom, el preu és de 8€ pels socis de l’entitat i 12€ pels que no ho són. El tiquets es troben a la venda al bar “El Safareig” i al mateix Casal Popular la Turba.\nFinalment,el 26 de juny a les 19.00h les provocadores i satíriques cançons de Divide&Wenceslao posaran fi a la FM’POPULAR d’enguany, amb el tradicional tast de begudes d’arreu dels Països Catalans.\nA més, el Casal Popular la Turba, juntament amb l’AAEET, participarà acompanyant al Bou de Valls a tots els actes del seguici popular. Tanmateix els dies 23, 24 i 25 de juny ens podreu trobar en una de les carpes als concerts del Solstici, al pàrquing del Barri Vell, on continuarà la festa fins altes hores de la matinada.\nDestacar la presència en tots els actes de la campanya No és No, per continuar agitant consciències i reivindicant que volem unes festes lliures d’agressions masclistes. Alhora, fomentar l’ús del got reutilitzable i contribuir en promoure unes festes el més ecològicament sostenibles possible.\nPosted in Convocatòries, Notícies\t| Tagged boladís, dosprincesesbarbudes, elbou, laturba, santjoan, valls, vallsFMpopular\t| Leave a comment |