Casa de la Diputació del General – Tortosa / Baix Ebre | Catalunya Medieval\nCasa de la Diputació del General – Tortosa / Baix Ebre\nÈpoca: Segle XIV – Gòtic – Obra Popular - Generalitat de Catalunya.*\nEstat: Bo. Desconeixem si és visitable.\nAltres noms: Casa del General – Antiga casa de la Generalitat - Generalitat de Catalunya. *\nLa trobarem al carrer Canvis nº 7, a tocar de la Rambla Felip Pedrell.\nLocalització: N 40 48 49.0 E 00 31 15.9 – Altitud: 7 m.\nConstrucció que fa cantó amb els c/ Canvis, Dr. Ferran i Avda. Felip Pedrell.\nEs tracta d'un edifici de murs de carreus de pedra en el que s'adverteixen construccions i adobs de diferents èpoques.\nLa façana principal és la del c/ Canvis, amb una portalada d'arc mig punt adovellat, que ara dóna pas a les vivendes i dues allindades pertanyents a un magatzem i una impremta; en els pisos s'hi obren balcons.\nLa façana del c/ Dr. Ferran és el més complexa per presentar diferents tipus de construcció. L'angle 0 és encoixinat d'acabat irregular i sent la resta de carreus de pedra. En alguns punts, especialment per reomplir finestres, es veuen carreus col·locats amb posterioritat.\nA la base, una portalada adovellada de mig punt que quedà truncada a la part superior per una finestra i ha estat a més cegada amb carreus de pedra.\nLa distribució d'obertures en aquesta banda es veu alterada. El mur posterior que mira al riu és fet amb carreus encoixinats fins a meitat del 3er pis, on hi ha una petita cornisa que dóna pas a un sector de mur fet amb totxo i arrebossat, a una alçada que als altres murs hi trobem també carreus.\nAquest casal fou seu de la Generalitat a Tortosa. Construït possiblement en el s. XIV. En ella o en algun habitatge veí s'hi ubicà també, a l'Edat Mitja, la "Casa dels Canvis i dels Comuns o Dipòsits de la Ciutat de Tortosa" (a ella pertany la làpida encastada en el mur del Palau Oliver de Boteller).\nTransformada posteriorment en casa de veïns, en ella visqué uns anys el Dr. Ferran, tal com indica una placa commemorativa encastada la mur N l'any 1952.\nEl lloc on es situa aquesta construcció era fins darreries del s. XIX l'accés al pont de barques que creuava l'Ebre. El c/ Dr. Ferran és va dir molt temps la pl. del Pont de Barques, i després c/ de la Càrcer. “\nPublicat el 18 setembre 2018 per Ricard\tdins de Baix Ebre amb l`etiqueta Altres llocs d'interès, Bé Cultural d'Interès Local, Catalunya, Edificació segle XIV, Gòtic, Tarragona .


La Petita Llibreria: 01/16/19\nAvui us apropem una nova novel·la en majúscules que brolla de la ploma del David Martí, un dels autors catalans que més ens agrada.\nDe ben segur que vau caure a la seva prosa amb obres com “El guerrer adormit”, “La metgessa de Barcelona”, “El caçador de bruixes” o “Les bruixes d’Arnes”.\nA més de ser un gran amant de la literatura, el seu amor per la història i les seves ganes de fer que el passat tingui un testimoni en el present ens regala una nova obra que us deixarà de nou bocabadats!\nL’obra El pirata de Cala Morisca ha estat mereixedora del Premi Néstor Luján de Novel·la Històrica i us asseguro que no és atzarós, la seva ment crea una aventura a bord incomparable.\nEn aquesta obra ens farem amics i companys d’aventures amb l’Amat Vidal, un jove que a l’any 1779 passa de ser pescador a acompanyar als pirates en un moment en que la seva vida necessita fer un tomb.\nPotser massa brusc pensareu, o massa arriscat... Descobriu-lo i us emocionareu!\nRecordeu als nens que llegien històries de pirates amb la llanterna tapats amb la manta i fins altes hores de la nit? Us asseguro que us hi veureu reflectits! És una obra altament addictiva i amb un ritme trepidant.\nCom les onades del mar, la seva intensitat no decau i la força del protagonista és el aire que manté fermes les veles del vaixell.\nUn gran secret familiar, l’entrega de la seva enamorada Vinyet a Lord Templeton i un gran deute familiar es combinen a la perfecció en aquesta novel·la que és un veritable còctel de sensacions.\nMes enllà de l’horitzó, mes enllà de l’oceà Atlàntic viurà aventures, peripècies i creixerà com a ésser humà.\nRecuperarà l’amor de la Vinyet? Saldarà els deutes familiars?\nM’agradaria molt desvetllar-vos els interrogants de tan bella historia però prefereixo convidar-vos a que la descobriu i la desgraneu vosaltres mateixos des dels plaer de la lectura que ens regala novament l’autor.\nGràcies a Columna podem anar completant la bibliografia de tan apreciat autor i desitgem que noves aventures ja estiguin prenent forma al seu imaginari.\nUs convido a l’aventura!\nEtiquetes de comentaris: Aventures, Columna


La victòria en el referèndum dóna solidesa a Chávez per aprofundir el procés revolucionari | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\nEscrit per Redacció Publicat el 16/02/2009\n“Avui ha guanyat la veritat contra la mentida, ha guanyat la constància d’un poble. Avui hem obert de bat a bat les portes del futur”, ha expressat un Chávez satisfet en conèixer el resultat des del balcó del Palau de Miraflores. I ha afegit: “Avui surt reforçat el socialisme bolivarià davant del món, avui surt reforçada la Revolució Bolivariana davant del món”.\nAquesta victòria dóna tranquil·litat al procés bolivarià per continuar treballant en el que ahir Chávez va anomenar “èxits de la la Revolució aquests darrers 10 anys” i poder aprofundir-los de cara al futur: “Hem de revisar tot el que hem fet i començar a rectificar, a ajustar, a enfortir els aspectes econòmics i socials. Les missions socials encara s’han de reforçar més. I després estarem en condicions, en millors condicions, a partir de 2010, per continuar obrint nous horitzons, nous espais.\nDes del balcó de Miraflores, el president veneçolà va afegir que amb la victòria del ‘sí’ començava “el tercer cicle històric de la Revolució Bolivariana del 2009 al 2019”: “Jo estic preparat, hem obert les portes dela futur per continuar transitant el camí, i quin camí és vostès ho saben, és el camí de la dignitat de l’home, de la dona, de la dignitat del poble, i aquest camí no té altre nom, és el socialisme”.\nUna mica més de 6 milions de veneçolans han votat afirmativament. Això significa que els partidaris del procés revolucionari bolivarià han tornat a acudir a les urnes. Ara fa més d’un any, quan es va celebrar el referèndum constitucional, els vots per Chávez van caure a 4 milions, fet que es va interpretar com un vot de protesta perquè alguns sectors no estan prou contents amb els avenços del procés veneçolà i consideren que continuen pràctiques com la burocràcia i la corrupció, tant exteses abans de la primera victòria de Chávez el 1998. El resultat fins i tot supera la victòria amb 5,8 milions de persones que el 2004 van votar per evitar que Chávez hagués de plegar, tal com havia demanat l’oposició.\nAquet cop, però, l’oposició ha aconseguit superar el nombre de votants que li acostumen a donar suport (uns 4 milions): el ‘no’ ha obtingut més de 5 milions. Aquesta xifra és superior, fins i tot, al 4,5 milions que el desembre de 2007 van fer fracassar la reforma constitucional a les urnes.\nCategoria: Amèrica Visualitzacions: 1215


Debat al Parlament de Catalunya sobre el desenvolupament de zones rurals — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Debat al Parlament de Catalunya sobre el desenvolupament de zones rurals\nEl Parlament de Catalunya ha rebutjat aquest dijous, amb els vots de CiU i ERC, una moció sobre millores en el desenvolupament del món rural que havia presentat el diputat del PSC Òscar Ordeig. Els dos grups contraris a la proposta i la formació socialista s'han intercanviat retrets sobre com s'ha de reactivar àrees com el Pirineu.\nDes del grup de govern, Dolors Rovirola (CiU) ha defensat que la Generalitat segueix treballant per dinamitzar el món rural i considera que el debat plantejat s'hauria d'haver circumscrit a l'àrea d'Agricultura, en comptes d'incloure problemes que impliquen d'altres departaments com ara Ensenyament, Empresa i Ocupació o bé Territori i Sostenibilitat.\nDe la seva part, Rosa Amorós (ERC) ha demanat més concreció en els 23 punts presentats per Ordeig, que considera molt genèrics. La diputada d'Isona ha retret al PSC que la majoria dels punts facin referència a la Generalitat i que, en canvi, es qüestioni molt poc la manca d'inversió de l'Estat, especialment en infraestructures com l'Eix Pirinenc. Per això, Amorós ha defensat que la solució passa perquè Catalunya gestioni tots els seus impostos.\nDespoblació, empreses i ramaderia\nEn canvi, Òscar Ordeig ha acusat CiU i ERC de rebutjar sistemàticament les propostes presentades. Ordeig els ha instat a "no negar evidències" com ara la despoblació i empobriment del Pirineu i el tancament d'empreses clau per al territori, com ara Tradema, Copirineo, Alier i Neoelectra. El també regidor urgellenc ha denunciat l'impagament de línies d'ajuts a agricultors i ramaders, juntament amb les retallades en les millores de camins i el tancament de serveis i delegacions de la Generalitat.\nLa moció reclamava, entre d'altres, més pressupost per a la promoció turística dels parcs naturals de Catalunya i propostes concretes, en un mes, per garantir la viabilitat o alternativa d'empreses importants. El text ha incorporat esmenes del PP i ha estat rebutjat en alguns punts per ICV-EUiA, que hi ha donat suport en d'altres.\nA banda d'Ordeig, Rovirola i Amorós, en el debat també hi han intervingut Dolors López (PP), Sara Vilà (ICV), Matías Alonso (C's) i Quim Arrufat (CUP).


BÀSQUET I CASTELLS A BENEFICI D'EN\nRamon Barrufet i Figueras\nLa recaptació d'aquest partit de basket serà a benefici del nostre casteller en:\nEndavant RAMON !!!\nEsperem la col·laboració de tothom, tots i totes esteu convidats a gaudí del partit.\nDia 2 de Setembre a l'hora prevista s'ha donat la benvinguda al President del FC Barcelona el Sr. Joan Laporta, de la ma del President de la Colla Joves Xiquets de Valls i del President del CB Valls. Acte seguit la Colla Joves Xiquets de Valls a fet entrada al mig de la pista per realitzar un Pilar de Cinc, acompanyats pels equips del CB Valls i FC Barcelona. El públic que omplia el pavelló més de 1200 persones ha respost en aplaudiments. Acte seguit la Maria dona d'en Ramon Barrufet ha dirigit unes paraules, agraint a tot el poble de Valls pel seu suport que dona per la recuperació d'en Ramon. Per acabar només quedava l'alcaldessa de Valls Sra. Dolors Batalla fent un breu parlament. Tot seguit ha donat començament al partit de Bàsquet. Jordi\nDebut amb victòria (67-70)\nEl nou equip de Svetislav Pesic ha debutat amb victòria ajustada contra el CB Valls (67-70), en el primer partit de la pretemporada, en el qual no hi han participat els jugadors internacionals.\nEl Barça fa lluir l'homenatge a Ramon Barrufet\nLa presència del campió d'Europa va aplegar un miler d'espectadors al Joana Ballart, El CB Valls va platar cara als de Pesic (67 - 70)\nLa Presencia del Barça de Bàsquet sense els internacionals que competirant en l'europeu però amb Bodiroga, Fucka, Dueñás, Nacho Rodriguez i el nouvingut Ilievski, al Joana Ballart, deu anys després de la seva visita, en el partit d'homenatge al casteller Ramon Barrufet (a qui es destinarà la recaptació de l'enfrontament), va aplegar més d'un miler de persones al pavelló. El públic va poder gaudir d'un espectacle d'exquisida qualitat i descobrir les possibilitats del nou projecte del Valls (que va plantar cara al campió d'Europa, de lliga i de copa) en un partit que va obrir la pretemporada del conjunt de Pesic i en què va triomfar la solidaritat.\nL'organització encara no ha enllestit el recompte de la recaptació que va deixar el partit en benefici del casteller de la Joves Xiquets de Valls, Ramon Barrufet que dimarts va enfrontar el Valls i el Barça dels Bodiroga, Fucka i Dueñas al Joana Ballart, però la resposta solidaria i massiva de la ciutat a la proposta (1.100 espectadors van presenciar el partit en directe) permet aventurar una estimació d'una recaptació propera als 20.000 euros. El plat fort de la nit va ser el partit amb la presència dels campions d'Europa Fucka, Bodiroga, Dueñas i Nacho Rodriguez, i el debut del macedoni Ilievski amb el Barça, però abans, l'emotivitat va presidir un acte que es va iniciar amb un pilar de cinc aixecat per la Colla Joves Xiquets de Valls, al centre de la pista, que va embadalir Bodiroga. Després els capitans dels dos conjunts van rebre un quadre amb un castell de la Joves i un record commemoratiu de l'esdeveniment mentre el president del Barça, Joan Laporta, va entregar a la dona de Ramon Barrufet una samarreta amb els colors del conjunt barcelonista amb el nom del casteller a l'esquena.\nLa presencia del Barça que va exhibir-se al Joana Ballart gratuïtament, va convertir l'homenatge a Ramon Barrufet en una festa completa, presidida per la solidaritat, i que va comptar amb la presència de diferents autoritats el conseller Vilajoana;\nel secretari general de l'esport Josep Maldonado; el President de la Federació Catalana de Bàsquet, Enric Piquet, i el president del Barça Joan Laporta que van acompanyar les autoritats locals a la llotja del Joana Ballart.\nSvetislav Pesic va deixar clar d'entrada que el Barça no anava a passejar-se al Joana Ballart en el seu primer partit de pretemporada i en el debut d'Ilievski, a qui el serbi va donar minuts per comprovar que el recanvi de Jasickevicius ha estat encertat. El Barça, amb Ilievski, Dueñas, Fucka i Bodiroga en pista, va colpejar d'entrada amb un parcial de 2-11 que va obligar Gavaldà a demanar aviat el seu primer temps mort per frenar l'empenta inicial dels blaugrana. Els vallencs van refer-se del primer cop i el partit va equilibrar-se. El Valls va posar-se per davant (33-29 als 26') però el Barça va reaccionar i va arribar amb avantatge al descans (33-41). En la segona meitat, els blaugrana van continuar dominant el partit (46-54 als 29') fins que Pesic va seure Fucka, Bodiroga, i Dueñas i va donar entrada als jugadors del filial. En l'últim període els vallencs van aprofitar la presencia dels jugadors del filial blaugrana per retallar diferencies fins al punt que Àlex Ros va acariciar l'empat en l'últim segon del partit en un llançament triple forçat que no va entrar.\n67 VALLS FÈLIX HOTEL: Rivas (2), Ros (18), Tombas, Miquel (2) i Miller (24) cinc inicial, Frederick (6) Paricio (1), Silva (6), Lourenço i Bordas (8) 14/22 tirs lliures. 22/53 tirs de dos. 3/17 triples: Miller, Silva, Ros. 42 rebots, 20 d'ofensius. 19 faltes personals. Cap eliminat.\n70 FC BARCELONA: Ilievski (18), Fucka (6), Bodiroga (12), Dueñas (10), i Saida (5) Cinc inicial, Rodriguez (3), Gassol (4), Bravo (9), Van de Hare (3) i Prat. 8/16 tirs lliures. 22/43 tirs de dos. 6/13 triples: Rodriguez, Ilievski (2), Bodiroga (2) i Sada. 38 rebots, 8 dofensius. 25 faltes personals. Cap eliminat.\nEls protagonistes. La plantilla del Barça, amb Pesic al capdavant, va formar just abans del partit en companya dels components de l'equip vallenc, l'alcadessa de Valls Dolars Batalla i la dona del casteller Ramon Barrufet, Maria Garcia, per la fotografia prèvia a l'enfrontament. La presència dels campions europeus Fucka, Dueñas, Nacho Rodriguez, i (sobretot) Bodiroga, i del debutant Iliesvki va il.luminar el Joana Ballart en la setena visita del Barça a la capital de l'Alt Camp, deu anys més tard de l'ultima visita.\nAbans i després del partit els components de la plantilla blaugrana van tenir feina a dojo per atendre les demandes del miler d'aficionats que van acostar-se al Joana Ballart, molts d'ells amb la intenció d'arrencar un autògraf dels seus ídols.\nEl mediàtic Laporta: El president del FC Barcelona també va tenir una tarda moguda a Valls. Joan Laporta va arribar a les 7 i pocs minuts de la tarda la capital de l'Alt Camp i el primer que va fer va ser visitar la seu de la Penya Barça de Valls i l'Alt Camp, on ja l'esperaven una cinquantena de penyistes que van rebre'l calorosament. Desprès de visitar les instal·lacions de la Penya Barça ja va dirigir-se cap al Joana Ballart per saludar els components del primer equip del Barça de Bàsquet, que també havien arribat ja al pavelló, i preparar-se per els actes previs a l'enfrontament, en que va entregar una samarreta blaugrana amb el nom de Ramon Barrufet a l'esquena a la dona del Casteller. Maria Garcia. En iniciar-se el partit, Joan Laporta va haver de marxar a corre-cuita per arribar a temps a la festa que el club blaugrana havia preparat al Nou Camp pel partit Barça - Sevilla.\nPilar de Cinc: La colla Joves Xiquets de Valls, va obrir els actes de l'inici del partit amb un pilar de cinc que va servir de salutació per als dos conjunts que participaven en l'homenatge a Ramon Barrufet en una jornada en què el bàsquet i el fet casteller van unir-se per una causa solidària.\nRecords per tots: Els dos conjunts van tenir també un record commemoratiu de l'enfrontament, que van rebre just abans de l'inici del matx els dos capitans dels equips, Jordi Tombas (Valls) i Nacho Rodriguez (Barça). El Quadre era el Primer Quatre de Nou carregat a Valls, per la Colla Joves.\nEL PATI, Punt i a part, Bàsquet / partit d'homenatge a Ramon Barrufet dia Divendres, 5 de setembre de 2003. Miquel Rosich.\nOPINIÓ La lliçó.\nper Francesc Domènch\nQueda molt poc per escriure sobre l'acte que es va viure dimarts al pavelló. La unió de dues activitats emblemàtiques de la ciutat com són el bàsquet i els castells, la presència del Barça, incloent-hi el president, la representació institucional, el parlament de la Maria Garcia, que va fer empetitir 1.100 cors... Va sortir tot rodó.\nQuan un dedica part de la seva vida a oferir-se a la col·lectivitat, el mínim que es pot demanar és que aquesta col·lectivitat respongui com cal quan sorgeix un problema. I això no passa sempre. I un té la sensació que la ciutat respon bé a la sotragada que va suposar ara fa un any la notícia de l'accident de Ramon Barrufet. Començant per la Colla Joves Xiquets de Valls, però anant fins i tot més enllà de l'ambit estrictament casteller.\nEls herois no estan de moda. Tampoc ho estan les actituds generoses, que són excepció en una societat cada cop més individualista; tant que fins i tot, els qui decideixen optar per dedicar-se a un servei a la col·lectivitat estan vistos com gent estranya, si no és que són criticats d'entrada. Com d'injustos podem arribar ser! Un castell és una tasca col·lectiva. El fa una colla que, a més, representa una ciutat sencera, integrada en un país determinat. Per tant, si a l'hora de fer una activitat que representa una colla i una ciutat sencera es produeix un sotrac com el de la Bisbal d'ara fa un any, el mínim que pot demanar-se és aquesta actitud generosa que es feia explicita dimarts al Joana Ballart.\nComprovar com la família, la més directament afectada per les conseqüències del fet, mostrava el seu agraïment per la resposta de la ciutat, satisfà de manera especial. Durant una bona estona, tot el pavelló era la Maria Garcia. Tothom va poder admirar la seva fermesa, la contundent serenitat amb la qual ha decidit afrontar el problema. Qui més qui menys, dimarts, va poder viure un sentiment especial. En molts casos era el sentiment d'un cert orgull de ser de Valls, que ja està bé que el tinguem ni que sigui de tant en tant.\nHi ha qui diu que tots plegats vivim immersors en una certa crisi de valors, que explicaria molts dels problemes que té la societat d'avui. Dimarts, al pavelló, quedava clar que no cal ser tan pessimista, que no tot està perdut i que, ni que sigui per una situació excepcional, se sap estar a l'altura de les circumstàncies. És la gran lliçó de l'acte de dimarts al pavelló Joana Ballart. Un cop va començar el partit, començava un altre espectacle, el del bàsquet. El partit, el resultat i el bon joc de l'equip contra el totpoderós Barça van acabar d'arrodonir l'acte. La festa no podia anar millor.\nEs recapten 22.320 euros per a la família Barrufet en el partit entre el Valls i el Barça\n" Mai hauria pensat que el poble de Valls estimés tant ". Maria Garcia, esposa de Ramon Barrufet, el casteller de la Colla Joves Xiquets de Valls accidentat, va expressar amb aquestes paraules l'agraïment a les entitats i als ciutadans en el partit d'homenatge al seu marit. L'acte de lliurament del taló amb la recaptació del partit de Bàsquet\nentre el CB Valls i el FC Barcelona es va fer dimarts passat al saló de plens de l'Ajuntament de Valls. Dolors Batalla, alcaldessa de Valls, va fer el lliurament del document amb els 22.320 euros. Les paraules de Maria Garcia i de Cels Galofré, en representació de la Colla Joves Xiquets de Valls, van ser les més\nemotives de l'acte. Galofré es va referir al partit com un acte de justícia " d'escalfor i d'aportació econòmica " a la família. I va prosseguir dient que, tot i això, " són actes incomplets fins que el Ramon no sigui a Valls ". L'objectiu és, com va dir Galofré, tenir-ho tot a punt: " Que sàpiga que tots l'estem esperant. "\nA l'acte van assistir-hi, a més, l'alcaldessa, Dolors Batalla; el president del CB Valls, Josep Campamà; l'artífex de la trobada, Albert Girona, i la majoria de regidors del consistori vallenc. Tots van fer referència a l'èxit col·lectiu que havia suposat l'organització del partit, tant per part de les entitats i institucions com de les persones anònimes que van assistir al pavelló.\nI.M. EL PATI, Divendres, 12 de setembre del 2003.


El fiscal demana cinc anys de presó a l'exregidor Antoni Vives per malversació\nEl fiscal demana cinc anys de presó a l’exregidor Antoni Vives per malversació\nTambé acusa l'exalcalde de Cervelló Jesús Arévalo i l'exdirector general de Barcelona Regional Willy Müller\nEl fiscal demana cinc anys de presó en l’escrit d’acusació a l’exregidor d’Urbanisme de l’Ajuntament de Barcelona Antoni Vives pels presumptes delictes de falsedat en document oficial, prevaricació i malversació. El ministeri públic, que sol·licita amb l’escrit l’apertura de judici oral contra Vives, demana també cinc anys de presó per les mateixes penes per al que era director general de l’empresa pública Barcelona Regional en el moment dels fets objecte de l’acusació, Willy Müller, i per a l’aleshores alcalde de Cervelló, Jesús Arévalo.\nEl fiscal considera que els tres es van conxorxar per crear un lloc de feina fictici a l’entitat pública per a Arévalo, pel qual en quatre anys va cobrar 155.000 euros. Segons el fiscal, Arévalo era arquitecte municipal funcionari de l’Ajuntament de Sant Feliu de Llobregat quan va concórrer a les eleccions de Cervelló per CiU. El sou d’arquitecte era “molt superior” al d’alcalde, per la qual cosa, “va sol·licitar del seu partit polític que fos contractat per l’administració –també en mans de la mateixa agrupació política- per així completar la remuneració anual”.\nL’escrit manté que Vives va contractar Arévalo “fictíciament” a Barcelona Regional en connivència amb l’altre acusat, l’aleshores director general de l’empresa pública Willy Müller. El fiscal acusa els tres implicats en la presumpta trama de subscriure un contracte “amb infracció grollera i conscient del deure d’actuar conforme a l’ordenament jurídic” i amb “perjudici econòmic evident per als interessos públics”.\nL’objecte del contracte era “l’assistència tècnica al projecte model urbà i metropolità de dispersió de contaminants”, recorda el fiscal, amb una jornada de 40 hores setmanals, lloc de treball a la seu de Barcelona Regional i un sou de 34.000 euros bruts anuals.\nArévalo, segons el fiscal, va figurar com a treballador de l’empresa pública des del 9 de gener del 2012 fins al 31 de maig del 2015. Però en aquest temps, “ni va participar al projecte indicat al seu contracte laboral (…) ni en cap altre executat per l’entitat”. L’acusat, afegeix el ministeri públic, “ni tan sols tenia assignat despatx propi ni assistia a la seu de Barcelona Regional”.\n“És a dir” –afegeix- els tres acusats “es van concertar per simular el contracte i donar-li aparença de legalitat, amb l’objecte d’obtenir un enriquiment il·lícit a càrrec dels cabals públics i en favor de Jesús Arévalo”.\nEl fiscal també detalla les remuneracions anuals que va rebre l’aleshores alcalde de Cervelló, prop de 40.000 euros bruts el 2012, prop de 45.000 l’any següent, quantitat similar que la del 2014 i una mica més de 25.000 el 2015, fins a una xifra total de 155.000 euros en aquest període de quatre anys.\nFinalment, la fiscalia, que demana també una pena d’inhabilitació especial durant cinc anys per als tres acusat, considera Vives “autor per inducció”, Müller “autor directe” i Arévalo “autor per cooperació necessària”.


Dissabte 23 d'abril a les 20:00\nJoan Josep Camacho Grau, Anna Pantinat, Oriol Saulea, Joan Teixidor i altres monstres.\nOrganitza La Calders amb l’Horiginal.\nDins i fora del monstre, el terror recorre la poesia. Versos satànics en una missa negra de Sant Jordi on es recitaran poemes dels tres autors Joan Josep Camacho Grau, Anna Pantinat i Oriol Sauleda, però també d’Aleister Crowley, H.P. Lovecraft, Guim Valls i Raquel Santanera. La producció va néixer a partir de la publicació del fanzine Van venir del dedins de editat pel propi Camacho Grau i comptarà amb la música en directe d’Anna Pantinat i les projeccions de Joan Teixidor.


Els tràfics al Port de Tarragona s’incrementen un 7,1% respecte al maig de l’any anterior | Actualitat | Indicador d'Economia\nAquestes dades consoliden al Port a la cinquena posició del sistema portuari estatal\nEl tràfic marítim del Port de Tarragona segueix amb la tendència a l'alça amb un +7,1%, respecte al maig 2021, manipulant un total de 2,69 milions de tones en les seves instal·lacions. En l'acumulat, gener-maig, les xifres continuen marcant tendència positiva amb un creixement del 4,3%, amb 13,02 milions de tones mogudes, respecte a 2021. Les dades avui en dia, situen al Port de Tarragona en el cinquè lloc del rànquing de ports de tot el sistema portuari estatal.\nPer una banda, durant aquest mes de maig els productes siderúrgics prenen rellevància amb un increment de 52,9% movent 70.390 tones. Es continua amb una tendència positiva en el grup de mercaderies 'paper i pasta de paper' amb un +13% amb les 67.881 tones mogudes durant aquest període, fet que posiciona aquest tràfic en el millor mes de maig dels darrers anys.\nCal destacar l'arribada, a mitjans del mes de maig a aigües del Port Tarragona, dos vaixells d'agroalimentaris amb 126.000 tones en total. També el grup gasos energètics del petroli, propà i butà, ha mogut 101.369 tones un +121%; aquests moviments són força representatius del corrent positiu al recinte portuari tarragoní. Igualment són remarcable les dades en positiu de l'aposta en tràfics de biocombustibles amb 18.960 tones amb +18,6%.\nPer grups de mercaderies el Port informa que en productes energètics es veu un lleuger increment del 0,5%. El grup de productes químics manté la tònica i l'acumulat representa un +4,3%. Les dades acumulades registren un protagonisme en el sector agroalimentari i ramader amb un increment de 33,2% amb dades rellevant en el grup de cereals i les seves farines, gairebé 1,6M tones mogudes que significa un +32,7%, i el grup de pinsos i farratges amb quasi 723.000 tones que es tradueix en un +37,1%.\nTal com es reflecteix en les dades mensuals, el grup de paper i pasta de paper continua tenint força importància en els tràfics portuaris amb 218.674 tones que és un +4,4% en l'acumulat. El tràfic de vehicles aconsegueix registrar dades positives amb 72.336 unitats que representen un 7,8% d'increment acumulat.\nL'acumulat en mercaderia en contenidor es tradueix en 501.960 tones amb un increment de 166,6%. Aquestes dades representen 48.205 teus amb un +144,8% d'increment en aquests cinc mesos.\nRússia, Estats Units, Líbia, Algèria, Brasil, Itàlia, Ucraïna, Guinea Equatorial i Turquia són els principals mercats internacionals amb els quals el Port Tarragona manté relacions comercials, tant d'importació com d'exportació.\nPer entrar en una mica més de detall es pot remarcar la relació amb Turquia respecte al moviment de mercaderia general, que representa un increment acumulat del 18,6% amb 227.524 tones mogudes.\nA més de les principals relacions comercials citades anteriorment, el Port de Tarragona treballa en la diversificació de nous tràfics amb altres països. A Turquia, referent a mercaderia general, li segueix Brasil amb un +9%, Israel amb un +5,5%, Egipte amb un +4,5%, França amb un +4,4%, Estats Units amb +3,3%, Costa Rica +3,1% i Eslovènia amb +3,1%


Furgoracons del nord d'Argentina - Furgo en ruta\nBrowse: Pàgina d'inici / Fotos, Guies de viatge / Furgoracons del nord d’Argentina\nFurgoracons del nord d’Argentina\nSALTO YERBA (Misiones): El nostre furgoracó preferit del nord d’Argentina ha estat el Salto Yerba, que es troba a prop dels salts de Moconà, passat el Soberbio. Davant mateix del salt d’aigua hi ha una esplanada amb taules i cadires, on vam sopar. Al matí següent, vam gaudir d’un despertar fantàstic, amb el so de l’aigua fluint sense parar.\nPUERTO MADERO (Buenos Aires): Dormir a grans ciutats amb un vehicle càmper sempre és mes complicat que als pobles o les zones poc poblades. Una bona opción per dormir a Buenos Aires és Puerto Madero, en tractar-se d’un dels barris més segurs de la ciutat. Nosaltres vam dormir durant un parell de nits davant d’un apartament amb seguretat privada.\nEls rius i balnearis de la província d’Entre Ríos són una bona opción per pernoctar. A Gualeguaychú, vam poder gaudir d’unes vistes espectaculars i amb wi-fi, gràcies a l’hotel de l’altra banda del riu.\nEn temporada baixa, el balneari de Concepción del Uruguay és una opció ben tranquil·la on es pot pasar el dia i dormir de forma gratuïta davant del riu. No ofereix serveis durant la temporada baixa.\nBALNEARI DE ROCHA (Entre Ríos):\nEn temporada baixa, el balneari de Rocha és una molt bona opció per passar el día i dormir de forma gratuïta davant del riu, ja que a més de tractar-se d’una zona tranquil·la i situada davant del riu, compta amb lavabos amb dutxa i zona de graelles.\nAquest petit poble amaga un raconet ben agradable davant del riu per passar el dia o pernoctar. Tot i que no ens vam quedar a dormir, vam estar-hi una estona i ens va semblar un dels llocs més tranquils fins al moment d’arribar-hi.\nBERNARDO DE IRIGOYEN (Misiones): A zones sense camping, una opció segura i econòmica per pernoctar pot ser la caserna de bombers. A Bernardo de Irigoyen, els agents ens van brindar la possibilitat de dormir a la seva caserna.\nUna opció interessant per dormir o passar el dia a Ituzaingó és l’aparcament de la platja, des del qual es poden veure unes postes de sol espectaculars. A Ituzaingó, també vam dormir en una de les dues estacions de servei.\nCAFAYATE (Salta): Una bona opció als pobles o ciutats petites és dormir als carrers propers a la plaça principal. Així ho vam fer a Cafayate o a Salta. Un dels avantatges és poder connectar-se al wi-fi d’algun hotel o restaurant on hagis estat anteriorment.\nHUMAHUACA (Jujuy): Als pobles petits, una alternativa interessant és dormir a la plaça principal, que habitualment -a l’Argentina- compta amb wi-fi. A Humahuaca (sense wi-fi) vam estar pràcticament una setmana aparcats a la plaça. També vam estar-hi durant uns dies a Tilcara.\nPosted in Fotos, Guies de viatge\n3 responses to “Furgoracons del nord d’Argentina”\n1 December, 2012 a les 0:23\t| Permalink\n30 November, 2012 a les 13:37\t| Permalink\n14 November, 2012 a les 17:10\t| Permalink\n« 14. De la Casa de Piedra a Iberà\t15. El mate es pren així »


El nostre còmic « Directori WebQuest de la Comunitat Catalana de WebQuest\nSabíeu que els vostres superherois de les pel·lícules van sortir dels còmics? Efectivament, Spiderman, Batman, Hulk, Ironman… Tots ells van sortir del món del còmic i la novel·la gràfica.\nPerò no solament els superherois i superheroïnes surten dels còmics, hi han milers d’històries que han nascut del còmic per tot el món. Snoopy,Mafalda,Doraemon,Shin Chan, El Detectiu Conan, Goku…\nTots sabem com es fa una novel·la, tots sabem dibuixar… però i un còmic? Com es fa? Ací ens ensenyarem pas per pas com fer-ho!\nAutora: Teresa Elena Murillo Escútia\nEducació Artística, Llengua Catalana i Literatura


La Mesa Sectorial dels Mitjans de Comunicaci... - Govern.cat\nquery_builder 20 setembre 2013 17:16\nLa Mesa Sectorial dels Mitjans de Comunicació es reuneix amb el conseller de la Presidència, Francesc Homs\nRepresentants del comitè de direcció de la Mesa Sectorial van reunir-se ahir amb el conseller de la Presidència, Francesc Homs, per analitzar el conjunt de polítiques del Govern en l’àmbit de la comunicació i buscar vies de treball que permetin impulsar les iniciatives que conté el document Propostes contra la crisi del sector de la Comunicació a Catalunya, que es va presentar a finals de maig.\nGovern i representants de la Mesa van acordar posar en marxa un equip de treball que permeti fer un seguiment del desplegament legislatiu en aquest àmbit.\nAquest és el primer d’un seguit de contactes amb responsables de l’Administració catalana i que continuaran les pròximes setmanes. En aquest context, està prevista una reunió amb el conseller d’Empresa i Ocupació, Felip Puig, per abordar, entre d’altres propostes vinculades al seu departament, la creació d’un epígraf específic per part del Servei d’Ocupació de Catalunya (SOC) que englobi els professionals de la comunicació, que actualment no existeix.\nTambé es preveu una trobada amb el secretari general d’Universitats, Antoni Castellà, per analitzar l’oferta universitària d’estudis de comunicació, els ajustos que serien necessaris implementar per ajustar l'oferta a les necessitats del sector, la relació universitat i empresa i el sistema de pràctiques.\nUn altre aspecte que es pretén abordar amb el Departament d’Ensenyament és el foment de la premsa, entre d’altres mitjans de comunicació, a les escoles i els instituts.\nA la trobada hi van participar el secretari general de Comunicació, Josep Martí, el degà del Col·legi de Periodistes de Catalunya, Josep Maria Martí; Francesc Escribano, del clúster de l’Audiovisual; Pau Ayuso, en representació dels sindicats; Fèlix Noguera, representant del sector empresarial i de la TDT local, i els coordinadors Toni Sellas i Joan Barrera.\nEl conseller Homs també es va comprometre a fer pròximament un acte per explicar a totes les persones que han participat a les diferents comissions que han elaborat les propostes del sector la gestió del Govern en aquest àmbit.\nLa Mesa Sectorial dels Mitjans de Comunicació ha estat la primera iniciativa que s’ha fet en aquest sentit a tot l’Estat en la qual hi ha participat tots els actors implicats en el món de la comunicació a Catalunya i que han aconseguit no només trobar-se per analitzar la situació, sinó subscriure un document conjunt que assumeixen en la seva integritat.


Votacions lectors 2010 | BCNCultura.cat\nPUBLICAT: 31/12/2010 PER: toni : 0\nEtiquetes: Alicia en el Pais de las Maravillas, Any Cerdà, arcade fire, Black black black, Christopher Nolan, Cinc-cents bars i una llibreria, Conocerás al hombre de tus sueños, Contra la indiferencia, David Fincher, david monteagudo, deerhunter, Don Winslow, Drive By Truckers, Edward Bunker, El alquiler del mundo, El club de los optimistas incorregibles, El invierno de Frankie Machine, Ethan Coen, eugen rogan, Fantastic Mr Fox, fin, Germans Coen, Grinderman, halcyon dygest, Hawk, heligoland, High Violet, Im not there, In-Edit 2010, Inception, ISOBEL Campbell & Mark Lanegan, Jacques Audiard, Jean-Michel Guenassia, Joe Sacco, Joel Coen, Josep Ramoneda, L'Alternativa 2010, La Red Social, LCD Soundsytem, los árabes. Des del imperio otomano a la actualidad, Mark Lanegan, Marta Sanz, Martin Scorsese, Massive Attack, Notas al pie de Gaza, Origen, Pablo Sánchez, Perro come perro, Primavera Sound 2010, Roser Caminals, Shadows, Shutter Island, Sitges 2010, Steven Soderbegh, Sufjan Stevens, Teenage Fanclub, the age of adz, The big to-Do, The Girlfriend Experience, the national, The Suburbs, This is happening, Tim Burton, Todd Haynes, Un Profeta, Un Tipo Serio, Wes Anderson, woody allen\nEl món de l’art i de la cultura viu moments que se suposen vitals pel futur d’un dels motors de la societat. Ni l’art ni la cultura són paraules esmentades gairebé mai pel circ polític, circumstància que hem pogut comprovar durant les darreres eleccions; però sí que en parlen quan es tracta de de lleis i de defensar el negoci creat al voltant de la propietat intel·lectual. Crear, ser autor d’una obra, és copiar i reciclar, fer collage a través d’altres obres. El nivell d’innovació quin és realment? On és la diferència entre autor i consumidor? El copyright protegeix al món artístic, però s’adapta als canvis que afortunadament la humanitat provoca de tant en tant. Seria positiu trobar una forma de retribució justa per creadors i productors, i com apunta Creative Commons, que permeti un ús racional i legítim dels drets d’autor així com un accés determinat pel públic, deixant de banda el famós ‘tots els drets reservats’ del copyright i donar pas a ‘alguns drets reservats’ de Creative Commons. El propi Lawrence Lessig i Radiohead són dos exemples clars de que una actitud altruista no és enemiga de la rendibilitat, sense oblidar que cadascú té un punt de vista de la vida, la propietat inte·lectual i els diners: Per l’SGAE i companyia serà una, i per Jean-Luc Godard serà una altra, per exemple.\nEl paradigma socioeconòmic és el que és. Les formes són les que són. No obstant, aquest any que acaba posa sobre la taula un debat que de nou, posa en evidència les diferents maneres d’entendre la vida. Finalment, es pot resumir tot a dues vies: una, la de tancar totes les portes a la cultura, amb l’opció d’obrir-les amb diners, i l’altra, obrir unes quantes portes de forma gratuïta i convidar a la gent a accedir a la cultura de forma oberta, de manera que arribin a consumir-ne i fins i tot, a participar d’ella també com a creadors. Fomentar el gust per l’art i la cultura, molt més enllà del simple acte de pagar per accedir a una estona d’oci. Educar i posar la cultura a l’abast de la gent no donaria pas a una societat més intel·ligent i sensible amb l’art i tot el que comporta? Protegir l’art és aplicar lleis que només protegeixen a una de les parts? Potser també seria hora de plantejar-nos si el que importa és la humanitat i el seu creixement intel·lectual, o bé, el que realment importa és l’economia i la defensa dels drets d’unes elits que volen continuar essent intocables. El debat ha d’existir. Quo Vadis, estimat món?\nI què ha donat de sí la cultura durant aquest 2010? Els lectors de BCNCultura.cat ho veuen d’aquesta manera:\n30 pel·lícules del 2010


Puigcercós garanteix la continuïtat del Govern - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 20 de Juny de 2009. 16:47h.\nAcusa Saura de dificultar la negociació del finançament\nEl líder d'ERC, Joan Puigcercós, ha expressat aquest dissabte la voluntat del partit d'"esgotar la legislatura amb el tripartit", encara que ha assegurat que Esquerra no perd de vista la "situació difícil" que hi ha amb el finançament autonòmic i la sentència de l'Estatut en el Tribunal Constitucional (TC).\n"Hi ha elements difícils que ningú no ignora però el país necessita timó, fermesa i claredat", ha dit Puigcercós, i ha afegit que "Zapatero és el responsable últim" de la sentència del Tribunal Constitucional sobre l'Estatut, ja que el TC és un "tribunal polític, integrat per jutges elegits pel PSOE i el PP".\nD'altra banda, Puigcercós ha acusat al conseller d'Interior i president d'Iniciativa, Joan Saura, de distreure la negociació del nou finançament. El president d'ERC ho ha dit després de les declaracions de Saura d'aquest divendres en què alertava que els socis de govern es poden desmarcar de l'acord. Puigcercós, ha exigit confiar en un únic interlocutor, el conseller Antoni Castells, i anar a una en la negociació. "Crec que estem en un moment clau i ara no podem distreure'ns", ha afirmat.\nEl secretari general d'ERC, Joan Herrera, de la seva banda, ha reconegut aquest dissabte que "a l'acord s'ha de tenir en compte la posició de tots el partits", però ha admès que cal que "el govern lideri l'acord" i que "cal mantenir una posició unitària".\nSaura es desmarca de Montilla sobre el finançament\nEI exigeix a ERC que surti del tripartit\n#16 Joan T., Barcelona, 22/06/2009 - 11:37\nCoherent. Recordeu que va batre el rècord mundial d'hissar l'estanquera quan en Montilla li va tocar el crostò\n#15 Déjà vu, Volem notícies actuals, 22/06/2009 - 07:41\nJa sé que pel que paguem els lectors (zero), no podem exigir massa, però seria possible que penjéssiu notícies actuals? O potser és que els redactors d'e-notícies heu patit una regressió temporal...\n#14 Ramon, Barcelona, 21/06/2009 - 18:46\nLa imatge d'en Puigcercós és simplement patètica ...\n#13 Ramon, Barcelona, 21/06/2009 - 13:13\nPuigcercós comença amb p de palanganer i acaba amb s de sociata. Ara ja només deu ser que els quinquis el tenen collat sota amenaça d'obrir dossiers a vessar de merda. Teníem el trinxat de la Cerdanya i ara tindrem també el trinxat del Ripollès.\n#12 jo vaig votar, en blanc, 21/06/2009 - 00:51\naquest home sap que se li acaba la menjadora i vol xuclar la mamella fins deixarla ben seca, els que vinguin al darrera que es fotin...ai anyorem els temps de la clau i les mans netes


Per on començo? | barcelonesjove.net\nIdiomes premis ofertes de treball ofertes de treball a l'estranger tallers voluntariat feina beques formació estiu ocupació lloguer art Santa Coloma de Gramenet formació ocupacional Treballar a l'estranger cursos treball educació universitat casal pràctiques a l'estranger estranger europa recerca Estudiar a l'estranger pràctiques cultura solidaritat Badalona ajuts concurs Voluntariat a l'estranger mobilitat europea cooperació L'Hospitalet de Llobregat participar emprenedoria habitatge estudiants\nAl inici de tot procés de recerca de feina és fonamental reflexionar per poder definir els teus objectius professionals:\nSaber de que vols treballar\nQuines condicions laborals.\nEl nivell salarial mínim per sota dels quals no estaries disposat treballar\nLes teves preferències d’horari (jornada completa, parcial, per hores, etc.)\nFinalment l’àmbit geogràfic (el teu municipi, la comarca, etc.)\nAbans de sortir a buscar feina és important que et coneguis a tu mateix i per això caldria que fessis un anàlisi de les teves possibilitats i limitacions. Valorant cadascun dels següents aspectes:\nFormació: els estudis realitzats, tant nivell reglat com en formació complementària.\nExperiència: fer un llistat de tots els treballs realitzats (amb contracte, sense, esporàdics) i descrivint les tasques desenvolupades.\nQualitats personals: tenir present quins són els teus punts forts, característiques més destacables de la teva personalitat i que et poden servir per desenvolupar una feina en concret. Però també és important ser conscients de les pròpies limitacions o punts febles.\nInteressos i aficions: definir a què et dediques durant el teu temps lliure (hobbies, esports, etc.) ajudarà a definir-te com a persona i com professional.\nHabilitats que posseeixes en tres àmbits: 1)tracte amb la gent, 2)manipulació d’objectes, 3)us de la informació.\nActitud positiva i activa\nEn la recerca de feina has de tenir una actitud positiva i activa. No et limitis a inscriure’t a les borses de treball i a respondre només anuncis. Cal explorar diferents àmbits de recerca (Serveis d’ocupació, portals Internet, empreses de selecció, etc.) de forma combinada.\nSovint trobar feina requereix temps, especialment en la situació actual del mercat laboral. Cal perseverar en l’esforç i la dedicació, i no desanimar-se per inicis infructuosos. Amb dedicació i rigor, els resultats sempre acaben arribant.\nEstablir un mètode de treball\nCal organitzar-se un pla de treball per optimitzar temps i esforç en la recerca feina, i seguir-lo amb disciplina. És molt útil tenir una agenda de recerca de feina on anotar les empreses/ofertes a les que hem presentat candidatura, amb dates, contactes i comentaris.\nRedactar el Currículum i la Carta de Presentació com a documents per enviar a totes les candidatures de feina. I és útil conèixer quins són els diferents tipus d’entrevista que et pots trobar i tenir la informació sobre com afrontar-les.\nAgenda per la recerca de feina\nModel carta de autocandidatura


Sant Cugat Centre Comercial - Swarovski estrena imatge\nSwarovski estrena imatge\nDesprés d'una setmanes d'obres durant aquest estiu, la botiga Swarovski de Sant Cugat Centre Comercial ha reobert portes amb una imatge renovada. Un nou disseny del seu local que permetrà ara a la marca brillar més que mai.\nLa reforma ha inclòs l'adaptació tant de l'interior com de l'aparador de la botiga, situada a la planta zero, i que ara llueix amb un disseny d'allò més impactant. Les obres al local d'aquesta marca de joies i complements formen part de la progressiva millora que moltes de les botigues de la galeria comercial estan realitzant en els darrers mesos, per tal d'oferir un aspecte més modern i una millor atenció als seus clients.\nUs convidem a conèixer la renovada botiga d'Swarovski a la planta baixa de la nostra galeria comercial. Allà gaudireu d'una experiència completa a través dels cristalls de la marca, aplicats a collarets, arracades conjunts, accessoris de moda, decoració d'interiors, regals i objectes d'art.\nData: dilluns 16 de setembre de 2019


Els vehicles clàssics inicien un viatge al passat\nEls vehicles clàssics inicien un viatge pel passat al Circuit\nPrimera jornada d’assaigs de ‘Espíritu de Montjuïc’ per preparar les sessions de classificació i les curses que s’aniran succeint a partir de demà.\nLa història de l’automobilisme ja està a la pista del Circuit de Barcelona-Catalunya. Sota el paraigua de ‘Espíritu de Montjuïc’, el festival d’automobilisme històric per excel·lència, alguns dels millors certàmens del món s’han donat cita en territori català per a exhibir les seves imponents unitats clàssiques una vegada més.\nLa jornada d’avui ha servit per a completar nombroses tandes d’assaigs i escalfar així motors per a la cita d’obertura de la temporada de tots els campionats presents: Masters Racing Legends, Masters Endurance Legends, Iberian Historic Endurance, la Carrera de los 80, i Copa Racer. Els prop de 100 participants, no obstant això, es posaran realment a prova a partir de demà.\nEl programa esportiu del cap de setmana no permetrà ni un segon de descans, i és que el dissabte s’iniciarà l’activitat a pista a les 9 h amb els últims entrenaments lliures. A les 10.15 h la Copa Racer estrenarà les tandes d’assaigs qualificatius, les quals s’aniran succeint fins a l’hora de dinar. Després d’això, el Masters Racing Legends i Iberian Historic Endurance realitzaran les primeres curses de l’esdeveniment.\nEl diumenge, el semàfor es tornarà a posar en verd a les 9 h amb la primera cursa de la Copa Racer. A partir d’aquest moment i fins a gairebé les 6 de la tarda, les exhibicions a pista seran constants amb una infinitat de curses per a tots els gustos.\nDurant el dia d’avui s’ha celebrat el 50+1 aniversari de la Fórmula Nacional 1430, el campionat de monoplaces creat per SEAT l’any 1971. En aquesta fita han volgut aportar el seu granet de sorra un bon nombre de pilots, alguns d’ells campions d’aquesta Fórmula com Salvador Cañellas (1972), Federico van der Hoeven (1974), Pere Nogués (1976), Miquel Molons (1977) i Juan José Alonso de Celada (1978), tots ells acompanyant una majestuosa exposició de monoplaces.\nA última hora de la tarda, el model SEAT Toledo elèctric creat amb motiu dels Jocs Olímpics de 1992, ha encapçalat una marató en la qual han participat un conjunt de corredors que han completat una volta al traçat Gran Premi del Circuit.


Cultura - Xangai Shenyong Line Products Co, Ltd\nLa clau per al desenvolupament de la societat moderna és el factor humà. Només amb una forta combinació de recursos humans podem buscar el llarg termini i el desenvolupament estable de l'empresa. Shenyong persones s'adhereixen a la "orientat a les persones" model de gestió, per a diferents tipus de talent per a proporcionar una àmplia plataforma per al desenvolupament de l'empresa té un fort avantatge poder.\nFilosofia empresarial: veritables clàssics, dels esforços a llarg termini i intencions!\nOrientació dels empleats - respectem i formem als nostres empleats, animar-los a participar en la gestió de l'empresa, proporcionar un ampli espai per al seu desenvolupament, promoure la promoció de l'excel·lència i evitar els seus parents, i animar a la gent a tots els nivells per ser franc i oberta.\nEl respecte al client-client sempre té raó, tots estem a favor de la satisfacció dels clients, i demanem als administradors del departament per afrontar directament la comunicació amb el client, entendre les necessitats del client, per oferir un millor servei de valor al client. Vam crear un ambient cultural molt forta, deixar que els hostes se sentin com la calor de la llar.\nL'objectiu: oferir un servei complet als usuaris amb l'honestedat i la saviesa.\nValors: Professional a causa de la persistència.


Jordi Bermúdez Martos: Hauria estat un error esperar a digitalitzar les aules?\nPublicat per Jordi Bermúdez Martos a 2:57\nRicard Masferrer 17 de juliol de 2011 a les 13:26\nEl projecte 1x1 ha estat començar la casa per la teulada. Tot va començar en un debat de l'Estat de la Nació i una promesa de Zapatero en el mateix. Abans d'implantar l'1x1 calien moltes prèvies, però és clar aquestes no donaven publicitat, ni haurien sortit als mitjans, ni suposadament serien rentables en forma de vots que sembla que és l'únic que preocupa als nostres polítics.\nMalgrat tot seguirem intentant fer-ho el millor possible amb les tecnologies que tinguem a l'abast en els nostres centres.


Portes d’entrada a Reus\nÉs la carta de presentación de l’estil d’una vivenda.\nFinser li ofereix tots el models de porta necessaris en PVC en hacer i alumini.\nDisposem de portes d’entrada, vidre, semi-acristallades i pameledes.\nL’elecció només depèn de les seves necessitats:\nLes portes d’entrada de vidre permeten una alta penetració dels raigs solars i lluminositat dins de l’habitatge.\nPorta semi envidrat\nAquesta opció permet una incidencia parcial de llum natural i al seu torn inhibeix l’entrada d’intrusos. Igual que la porta totalment de vidre.\nEn comparació amb les portes de fusta, les portes d’alumini destaquen en molts aspectos. Els avantatges:\nAlt aÏllament tèrmic.\nAlt aÏllament acústic.\nSense necessitat de lacat posterior.\nLes portes d’alumini conserven el seu aspect Durant molts anys I, a més, li ofereixen una infinitat de possibilitats pel que fa a l’equipament tècnic i el disseny.\nLes portes d’hacer per a les entrades principals i secundàries es subministren en una gran varietat de models.\nAquestes portes amb bloqueig múltiple de série li ofereixen seguretat al mateix temps que li permeten estalviar energía gràcies a l’excel·lent aÏllament tèrmic, i són, a més, una elegant tarjeta de visita per a seva llar.


Maria Climent a Amposta\nPresenta la seua primera novel·la 'Gina'\n“Aquest mirall em diu que sóc ben sola, i no hi fa res que el trenqui en mil bocins”, va escriure la poeta Maria-Mercè Marçal. I l’escriptora Maria Climent (Amposta 1985), que n’és admiradora, sembla que li va fer cas. Quan tenia vint-i-sis anys i li van diagnosticar esclerosi múltiple —una malaltia neurodegenerativa i crònica del sistema nerviós central— i va trobar en la solitud, el millor racó per rebel·lar-s’hi. I sense la malaltia, ni la rebel·lió, ni la solitud, segurament no hauria escrit 'Gina' (L’Altra Editorial en català, Alfaguara en castellà), la seva primera novel·la que tot just s’acaba de publicar. El resultat és un llibre d’una intensitat dolorosa, però que també fa riure i fa pensar. Darrere l’aparent simplicitat del seu llenguatge, s’hi amaga una història que transcorre entre La Ràpita, Barcelona i París, sobre la generació dels qui s’apropen als quaranta, que potser ja ho han viscut tot, però encara ho tenen tot per viure.\n"Vaig aprendre a estar sola, just quan em van diagnosticar la malaltia. No dependre de l’estabilitat emocional que et puguen donar altres persones et fa madurar"\n- La novel·la comença quan un dilluns al matí, la Gina, la protagonista, ha de decidir si vol tenir fills.\nSí, la malatia avança i li han de canviar el tractament que li impedirà ser mare. Ha de decidir si vol tenir fills en aquell moment o deixar-ho córrer.\n- La Gina és el teu alter ego?\nGina s’assembla a mi, però no la considero el meu alter ego, perquè és un personatge de ficció. Ara bé, la novel·la sí que parteix d’una decisió que vaig haver de prendre en primera persona, quan el neuròleg em va dir que si volia tenir un fill, no em podia esperar. Per construir la trama he agafat trossos de la meua realitat més propera.\n- I n’ha sortit una novel·la dolorosa, però optimista.\nEsta era la meua idea: explicar les desgràcies de la vida amb una mica d’humor. He passat moltes hores pensant sobre la vida. El llibre va de fer-se gran. Gina passa del ‘hihi, haha’ de l’època universitària i de l’Erasmus a París, a la vida adulta, quan has de prendre decisions importants. I he creat una protagonista amb prous recursos per superar els entrebancs que això suposa. Un d’ells l’humor negre.\n- Aprendre a viure la solitud també és fer-se gran.\nEn això Gina i jo ens assemblem. Vaig aprendre a estar sola, just quan em van diagnosticar la malaltia. No dependre de l’estabilitat emocional que et puguen donar altres persones et fa madurar.\n- El llibre m’ha recordat el documental ‘La teoria sueca de l’amor’, sobre l’individualisme de les societats del nord d’Europa, que portat a l’extrem fa que les dones, fins i tot, es puguin inseminar per correu.\nSí, sí, he vist el documental. Aquest aïllament del món també forma part de la vida de Gina, que decideix deixar el seu xicot a la Ràpita, tornar al pis del barri de Gràcia de Barcelona i retrobar-se amb ella mateixa lluny de la família.\n- I finalment s’enamora d’una dona.\nPerò no sé fins a quin punt es traca d’un amor lèsbic. Quan escrivia em va semblar interessant deixar palès que estes coses passen, que et pots enamorar d’una persona independentment del gènere.\n- El llibre està escrit en primera persona i en dialecte. Ha estat complicat treballar en formes no del tot normatives?\nLa primera versió del text la vaig escriure en català estàndard, excepte els diàlegs que recreaven el parlar de l’Ebre. Però a un mes d’enviar el llibre a impremta, l’Eugènia Broggi, l’editora de L’Altra Editorial, em va dir: "crec que la novel·la milloraria si la veu de la narradora també parlés en ampostí". Va significar reescriure-ho tot, pràcticament. La pobra correctora lingüística es va tornar una mica boja. Va escriure una novel·la en paral·lel als marges del document, perquè hi va fer tantes esmenes… Però a mi em sembla que el text n’ha sortit guanyant.


Ciències Socials: 14. LA POBLACIÓ I EL MEDI AMBIENT\n29 de set. 2008\n14. LA POBLACIÓ I EL MEDI AMBIENT\nView SlideShare presentation or Upload your own. (tags: medi ambient)\n1.- ELS DESASTRES NATURALS\nAlguns dels problemes ambientals més greus existents a Espanya es deriven de les característiques físiques, fonamentalment climàtiques, del territori. Constitueixen, per tant, el que s'ha convingut a denominar riscos o desastres naturals. S'entén per desastre natural tot fenomen extrem del medi físic de caràcter imprevisible. Aquest caràcter fortuït el transforma en un risc per a la societat. Entre tots els desastres naturals, dos tenen especial rellevància en el nostre país: la sequera i les precipitacions torrencials, fenòmens derivats de l'irregular règim de precipitacions existent a Espanya. D'altra banda, algunes àrees, fonamentalment del sud de la Península, es veuen afectades periòdicament pels terratrèmols, originats pel xoc entre les plaques euroasiàtica i africana.\n1.1 La sequera, un fenomen quotidià\nEl dèficit de recursos hídrics és un dels principals factors de degradació del medi ambient en el nostre país. En aquest sentit, cal recordar que les condicions naturals d'un règim de pluges desigual, originen importants desequilibris territorials pel que fa a la disponibilitat d'aigua. Des d'aquest punt de vista, la sequera es pot definir com un dèficit hídric inusual. No obstant, és essencial diferenciar entre sequera i aridesa. L’aridesa al•ludeix a condicions permanents i habituals d’escassetat d’aigua; així per exemple, l’aridesa estival és el tret més característic del clima mediterrani i fa referència a l'escassetat de precipitacions durant l’estiu. La sequera, al contrari, fa referència a un dèficit hídric conjuntural i anòmal, que pot donar-se en qualsevol tipus de climes, fins i tot en l'oceànic. Aquesta anomalia climàtica, si és prolongada, impedeix en major o menor grau el desenvolupament de la vida i les activitats econòmiques de la població, que pot veure's afectada per restriccions en el consum d'aigua, problemes de salut, etc.\nA més, l’ús desmesurat i sense control dels recursos hídrics provoca un greu impacte ambiental, que es manifesta de molt diverses formes. Entre altres:\n• La reducció del cabal dels rius provoca una modificació i alteració dels seus cabals amb greus problemes de contaminació i dessecació que afecta aiguamolls, badies, estuaris, etc.\n• La pèrdua de biodiversitat per la desaparició de la fauna i de la flora contribueix a l'avanç de la desertització.\n• La sobreexplotació de les aigües subterrànies, per l'explotació dels aqüífers de forma irracional, originant salinització o concentració de sals, o dessecació de llacunes.\n• El risc potencial de sequera a Espanya és alt degut, fonamentalment, a l’alt grau de fluctuació entre les precipitacions registrades d’uns anys a altres. Excepte la franja nord peninsular, la resta del país es troba sotmesa al domini del clima mediterrani, que es caracteritza precisament per la seua alta variabilitat pluviomètrica. L'índex d'irregularitat interanual és més acusat en les façanes de la mediterrània i el sud; els valors màxims s'aconsegueixen a Almeria.\nEl risc és encara més alt en aquells llocs que presenten precipitacions més escasses, atés que el desenvolupament socioeconòmic exigeix un elevat consum d'aigua.\n1.2 Les precipitacions torrencials\nEs consideren precipitacions torrencials aquelles capaces de produir corrents d'aigua ràpides, violentes i no duradores. Entre les diverses situacions causants de precipitacions torrencials, la més coneguda és la «gota freda», però també algunes borrasques fredes i fronts freds de l'oest són capaços de desencadenar ruixats d'elevada intensitat. En algunes àrees de pluviometria escassa quant al total anual, l’aportació d'uns pocs dies de precipitació a l'any pot arribar a ser molt destacat. Així per exemple, en el litoral mediterrani peninsular, la quarta part dels dies plujosos -els més plujosos- poden subministrar més del 70 % del total anual; en la costa valenciana el percentatge pot superar, en alguns casos, fins i tot el 75 %. Aquestos forts ruixats ocasionen grans crescudes i avingudes fluvials que, a vegades, provoquen inundacions catastròfiques. Així, per exemple, els rius Millars, Túria, Xúquer, Vinalopó, Segura i Guadalentín han conegut riuades desastroses perquè les planes d’inundació d'aquestos rius de la vessant mediterrània solen ser espais densament poblats.\n2.- LA DESERTIFICACIÓ I LA CONTAMINACIÓ\nEls problemes ambientals que té el nostre país no són només deguts a les condicions físiques, sinó també a l'acció humana.\nEl desenvolupament econòmic espanyol de les dècades dels seixanta i setanta del segle XX es va assentar sobre la idea del creixement, sense avaluar els costos o danys naturals que podia ocasionar a la naturalesa, pràctica que, puntualment, s’ha repetit als darrers anys en zones on la construcció i el negoci immobiliari s’havien convertit en la primera font de riquesa. Considerant els múltiples impactes generats per les activitats humanes, podríem destacar com més significatius els dos següents: la desertificació i la contaminació.\n2.1 La desertificació, un procés progressiu\nPer desertificació s’entén el procés de pèrdua de sòl i vegetació degut, fonamentalment, a l’acció humana. En aquest sentit, el sòl és un dels recursos naturals més importants del nostre territori, per la qual cosa la seua degradació és un problema molt greu. A més, la seua gènesi és molt lenta i exigeix molt de temps. Espanya és, junt amb Estats Units, l’estat més afectat per l’erosió en el món desenvolupat. La degradació del sòl és particularment greu en l’àrea mediterrània, donades les seues condicions ambientals: aridesa, precipitacions irregulars -sovint intenses i amb gran poder erosiu-, freqüents i profundes sequeres, etc. A aquestos factors cal afegir altres derivats de l’actuació humana, com ara el cultiu de terres inapropiades (en pendent, arenoses, etc.) i l’ús de mètodes de cultiu inadequats (per exemple, una irrigació abusiva, que pot provocar la salinització de les aigües i del sòl, un abonat excessiu ... ). Totes aquestes causes ocasionen la pèrdua de sòl fèrtil. En l'actualitat, un 53% del territori espanyol pateix pèrdues de sòl importants: un 25% està greument afectat per l'erosió i un 28 % té una erosió moderada. La degradació de la vegetació natural constitueix un problema en si mateix i, a més, contribueix a la degradació del sòl i, per tant, a l'avanç de la desertificació. L’absència de coberta vegetal fa disminuir l'emmagatzemament d'humitat en el sòl i provoca un augment de l’escorriment superficial, sobretot en aquelles zones de fort pendent. Quan els rius es desborden, es produeix un increment de l'erosió fluvial sobre les zones mancades de vegetació. Tots aquestos aspectes influeixen en la coberta vegetal, degradant-la. A açò cal afegir les repercussions de les activitats humanes.\nEn època romana, el 80 % de la superfície del nostre país estava ocupada per boscos i muntanyes. En l’Edat Mitjana es van començar a notar els primers símptomes de desforestació a causa de l'auge de la ramaderia de la Mesta i a les guerres. Es va procedir a una tala indiscriminada d'arbres per a augmentar els pastos, per a obtindre carbó i fusta per a apuntalar les mines, construir vaixells i carros, etc. Les desamortitzacions del segle XIX van provocar un fort descens de la massa forestal per la venda de les muntanyes comunals i la rompuda de gran part d'aquestes terres per a cultivar-les. En les últimes dècades del segle XX, ha tingut lloc una acceleració del ritme de desforestació. Les rompudes per a augmentar les terres de cultiu, l'aliment dels ramats, l'extracció de minerals, les tales indiscriminades, la construcció d'obres públiques (carreteres, preses d'embassament, etc.) i l'expansió immobiliària, sobretot en les àrees de major expansió turística són alguns dels principals factors responsables de la degradació de la vegetació natural en el nostre país. La situació és especialment greu en l'Espanya mediterrània; en aquest àmbit la degradació del bosc dóna lloc a una vegetació de màquia i garriga. Cal destacar les pèrdues vegetals a causa dels incendis. Espanya és un dels països més afectats per aquest problema. Fins al moment, els valors màxims es van aconseguir en 1994, amb unes 250.000 ha de bosc calcinades; la superfície total cremada va superar les 400.000 ha. Per Comunitats, les més afectades van ser la Comunitat Valenciana (un 13 % del seu territori), Regió de Múrcia (6 %) i Catalunya (4 %). I, malgrat que als darrers anys ha augmentat la consciència al respecte, el risc d’incendi continua sent major en el nord i nord-oest de la Península, així com en zones muntanyoses de l’interior i de l’àrea mediterrània, que són els espais més poblats de muntanya. Les causes són molt diverses, ja que es desencadenen tant per situacions naturals –com és el cas d'èpoques estivals en què la sequera coincideix amb moments d'intensa calor, o com a conseqüència d'un raig o tempesta seca-, com per factors humans -litigis de propietat, interessos variats que pretenen un canvi en els usos del sòl (expansió dels pastos, negocis immobiliaris, etc.) i també per descuit. A fi de pal•liar el problema que suposa la pèrdua de la riquesa forestal, en els darrers temps s’ha dut a terme una política de repoblació forestal. En els últims cinquanta anys s'han repoblat més de 2,5 milions d'ha. Açò ha suposat, moltes vegades, la substitució d'espècies autòctones per espècies de creixement més ràpid i amb usos molt diversos, principalment coníferes i eucaliptus que presenten la problemàtica de ser combustibles i, per tant, de cremar més ràpidament.\n2.2 La contaminació\nLa contaminació constitueix un problema cada vegada més important en el nostre país, sobretot en àrees urbanes i industrials, on hi ha una major densitat de població i d'activitats econòmiques. La contaminació pot presentar diferents formes.\n• La contaminació atmosfèrica\nEn els últims anys, s'han posat en marxa xarxes de vigilància i control de la qualitat de l'aire i la contaminació atmosfèrica, mitjançant estacions cada vegada més automatitzades que mesuren determinats components (ozó, SOTA2, C02, etc.). En la Cimera sobre el Canvi Climàtic, celebrada a Kyoto en 1995, la UE es va comprometre a reduir les emissions de gasos d'efecte hivernacle a l’atmosfera en un 8 %, respecte a 1990, durant el període de 2008 a 2012, encara que a Espanya se li consentia un creixement de les mateixes del 15 %. No obstant, els informes apunten a un increment de més del 29 % d’aquestes emissions respecte a l’objectiu plantejat.\n• La contaminació per residus sòlids i líquids\nLa producció de residus sòlids i líquids en grans quantitats és un altre problema greu. Tant les activitats econòmiques com la població generen un volum cada vegada major de residus. Segons el Pla de Residus 2000-2006, a Espanya es generen uns 17 milions de tones de residus urbans, o fems, cada any. El coeficient mitjà de generació és d'1,06 kg/hab/dia. Per descomptat, hi ha forts contrastos entre les regions més desenvolupades i les menys, i també entre les àrees urbanes i les àrees rurals. La major quantitat de residus es genera a la perifèria mediterrània: només Andalusia, Catalunya i València produeixen el 45 %, dels fems; a continuació se situa Madrid. La concentració de les activitats econòmiques i de les ciutats és responsable d’aquestos contrastos. El desenvolupament del turisme explica per què Balears i Canàries presenten un coeficient de generació superior a la mitjana (1,5 i 1,2, respectivament).\nEn les últimes dècades, s'ha iniciat el reciclatge d’alguns d’aquestos residus com, per exemple, el paper i el cartró, el plàstic i el vidre. L’educació mediambiental és clau en el control d'aquest procés. Altres residus es caracteritzen per la perillositat, com és el cas dels radioactius, sobretot els procedents de les centrals nuclears. S’emmagatzemen en grans piscines instal•lades en algunes centrals nuclears i en El Cabril, una antiga explotació minera ubicada a Sierra Morena.\nLa contaminació de les aigües és conseqüència dels abocaments domèstics, agropecuaris i industrials. Entre les seues conseqüències cal destacar el perill per a la salut humana per la ingestió de peix i marisc contaminat, o pel bany en zones contaminades. Hi ha molts exemples de rius contaminats.\nAixí per exemple, els rius Jarama i Tajo, després d'arreplegar les aigües residuals de Madrid, que no es depuren en la seua totalitat, presenten un alt índex de contaminació; la situació s'ha agreujat després de l'abocament recent al Tajo de 25.000 litres de fuel de la central tèrmica d'Aceca, en Villaseca de la Sagra (Toledo). El problema és especialment greu en els cursos fluvials de la vessant mediterrània (la qualitat de l’aigua de l’Ebre s’ha posat moltes vegades en dubte al seu per la central nuclear d’Ascó, també la del riu Llobregat que abasteix la zona de Barcelona, la del Túria a València o la del Xúquer) davant possibles vertits els vertits hmentre que els rius de les vessants cantàbrica i atlàntica -excepte aquells que discorren per àrees industrials- presenten millors condicions donat el seu major cabal.\nLa contaminació de les aigües marines és particularment greu en les costes pròximes a àrees urbanes i industrials, també al litoral mediterrani, a causa de la concentració turística. Les marees negres augmenten el risc de contaminació. En aquest sentit, l’accident més greu dels últims anys, abans de la tragèdia del Prestige (2003), havia estat el del petroler Mar Egeu, que va encallar en la ria de La Corunya (1992) i va abocar més de 70.000 tones de cru.\n• La contaminació acústica\nAls últims anys, l’increment de la contaminació acústica ha sigut molt important, especialment en els nuclis urbans, a causa del nombre de cotxes cada vegada major i a l’augment d’activitats productives i d’oci sorolloses. A Espanya el límit de tolerància s’ha establert en els 65 decibels. En novembre de 2006, el Tribunal Suprem va condemnar l’alcalde de Vila-real per consentir la contaminació acústica a una zona industrial, sentant un precedent jurídic que ha portat a detectar les Z.A.S. (zones acústicament saturades) i a establir, a tots els municipis de l’estat, un major control del soroll, sobre tot, en zones industrials i d’oci -especialment les nocturnes- pròximes a zones residencials.\n2.3 La pèrdua de biodiversitat\nLa disminució de la varietat d'espècies animals i plantes es deu a distintes causes, principalment la caça furtiva i l'alteració i/o pèrdua del seu hàbitat. A Espanya es troben 150 espècies de plantes i de fauna catalogades com en perill d’extinció, entre altres: l’ós bru, el gall salvatge, el linx, l’àguila imperial, el voltor negre, la cigonya negra, la foca monjo, etc.\n3.- LA POLÍTICA AMBIENTAL\nDes de fa un parell de dècades, es presta especial atenció al medi ambient. Aquesta major consciència ambiental s'ha materialitzat de diferents formes. D'una banda, han proliferat les organitzacions ecologistes i la denominada educació ambiental; per un altre, s'ha aprovat una legislació específica, en desplegament de l'article 45 de la Constitució, enquadrat dins del Títol 1 -que regula els drets i deures fonamentals-, que reconeix el dret a gaudir d'un medi ambient adequat i obliga, en conseqüència, als poders públics i a la pròpia ciutadania a l’adequada protecció i conservació. Cal destacar la creació, al maig de 1996, del ministeri de Medi Ambient. La política ambiental espanyola inclou tres tipus de mesures: de protecció i conservació, de prevenció i de correcció. A més hi ha espais protegits per organismes internacionals com ara les Reserves de la Biosfera, etc.\n3.1 Mesures de protecció i conservació\nEl seu objectiu és preservar certs espais considerats d'especial valor ecològic per mitjà de la declaració com a espais protegits, la qual cosa comporta la prohibició de realitzar nombroses activitats al seu interior. En l'actualitat, hi ha mig miler de zones protegides que comprenen més de tres milions d’hectàrees, cosa que representa el 6 % del territori de l’Estat. En aquest sentit cal assenyalar que la Directiva Hàbitat de la Unió Europea va crear la denominada Xarxa Natura 2000, una xarxa d’espais protegits; l’objectiu és que a tots els estats membres la superfície protegida abaste almenys el 10 % del total.\nA Espanya la protecció d'espais es va iniciar en les primeres dècades del segle XX. En 1916, per iniciativa del marqués de Villaviciosa d'Astúries, el senyor Pedro Pidal i Bernardo de Quirós es va aprovar la Llei Gasset de creació de Parcs Nacionals. En 1918 es van crear els primers Parcs Nacionals espanyols, el de Covadonga i el d’Ordesa.\nLa Llei 4/1989, de Conservació dels Espais Naturals i de la Flora i la Fauna Silvestres, va traslladar a l'ordenament espanyol diverses directives europees sobre protecció de la flora i la fauna i va ampliar els criteris utilitzats per a justificar la protecció d'un espai. En la legislació anterior s'atenia més a criteris estètics i recreatius, és a dir, a la bellesa del paisatge, a l'hora de protegir un espai. No obstant, ara es tenen més en compte aspectes ecològics, educatius i científics, com la conservació d'espais naturals d'interés poc alterats per l'acció humana i la protecció d'espècies animals i plantes en amenaça d'extinció. Les figures de protecció d'espais naturals també han evolucionat en aquestos setanta anys.\nSegons la Llei de 1989, els espais naturals protegits a Espanya es classifiquen en quatre categories: Parcs, Reserves Naturals, Monuments Naturals i Paisatges Protegits. També les autonomies han desenvolupat les seues pròpies figures, de manera que en total hi ha una vintena de categories que obeeixen a criteris de grandària i del tipus d'activitat humana permesa en el seu interior. La major part de la superfície protegida es troba en les comunitats d’Andalusia i Canàries. Aquestos espais, mereixen especial atenció per part de l’Organisme Autònom Parcs Nacionals.\nDes del 2004, aquest organisme de nova creació ha traspassat la responsabilitat exclusiva dels antics “parcs nacionals” a les respectives comunitats autònomes. Els 13 parcs nacionals sumen un total de 218.400 hectàrees d’espais naturals protegits que representen una gran varietat d’ecosistemes:\n• El Parc Nacional del Teide, el Parc Nacional de la Caldera de Taburiente, el Parc Nacional de Timanfaya i el Parc Nacional de Garajonay, tots ells en les illes Canàries, junt amb el Parc Nacional de l’arxipèlag de Cabrera, en les Balears, i el de les Illes Atlàntiques de Galícia (creat en 2002 amb 7.200 ha marítimes) són parcs insulars. Els canaris són espais representatius de l’ecosistema macaronèsic, mentre que el balear i el gallec són els únics parcs nacionals de caràcter marítim-terrestre.\n• El Parc Nacional d’Ordesa i Mont Perdut, a Aragó; el Parc Nacional dels Pics d’Europa (anomenat de Covadonga en 1918 i ampliat en 1995) entre Astúries, Cantàbria i Castella i Lleó; el Parc Nacional d’Aigües Tortes i Estany de Sant Maurici, a Catalunya; i el Parc Nacional de Sierra Nevada, a Andalusia, representen ecosistemes de muntanya.\n• El Parc Nacional de Tablas de Daimiel, a Castella-La Manxa, és un exemple de zona humida o aiguamoll.\n• El Parc Nacional de Cabañeros, també a Castella-La Manxa, representa l'ecosistema de muntanya mediterrani.\n• El Parc Nacional de Doñana, a Andalusia, és un parc mixt: en ell estan representats l'ecosistema de dunes, el de zones humides i el de muntanya mediterrània.\nA la C. Valenciana, en canvi, els paratges naturals només han tingut una protecció especial, i financera, de caràcter autonòmic.\n3.2 Mesures de prevenció\nAquestes mesures estableixen controls i exigeixen una avaluació de possibles danys, o impactes ambientals, prèvia a la instal•lació de certes activitats o la construcció de grans infrastructures. D'altra banda, l’Avaluació d’Impacte Ambiental (AIA) és un instrument que permet conéixer la incidència mediambiental d'una determinada activitat i, per tant, decidir si convé portar-la a terme i, si és així, poder minimitzar els seus efectes per mitjà de l’adopció de determinades mesures.\nEn 1985 es va promulgar la Directiva 85/337/CEE, norma bàsica sobre aquesta matèria en la Unió Europea. En el procés encaminat a identificar, predir i prevenir l'impacte d'un projecte o actuació sobre el medi ambient es distingeixen diverses fases:\n• En primer lloc, ha d’elaborar-se un Estudi d'Impacte Ambiental, que ha de presentar-se davant l’Administració. L’Estudi d’Impacte Ambiental té una gran importància. En ell s'identifiquen i valoren els impactes ambientals del projecte o activitat prevista. Per això s'utilitzen matrius més o menys complexes que enfronten o sospesen els factors ambientals més representatius amb les actuacions més rellevants que contempla el projecte. A continuació existeix també un període d'exposició pública, durant el qual tots els agents socials poden consultar-lo i donar la seua opinió respecte a l’estudi. Una vegada superats tots els tràmits, correspon a l'òrgan ambiental competent aprovar l'estudi i atorgar la Declaració d'Impacte Ambiental (DIA). En 1993 es va crear un reglament a nivell comunitari denominat Sistema Comunitari de Gestió i Auditoria Mediambiental (SGAM), una de les principals ferramentes de què disposen les indústries per a avaluar i controlar els resultats de les seues activitats sobre el medi natural, sense deixar d’atendre el marc de les consideracions econòmiques. Així mateix s’inclouen en aquest tipus de mesures els plans d'emergència front a possibles riscos tecnològics, o accidents ocasionats per les activitats tècniques que duen a terme algunes empreses. En quant a la preocupació creixent de la comunitat internacional per la pèrdua, sense precedents, de la biodiversitat, a Espanya s’ha creat la Fundació de la Biodiversitat per a contribuir mitjançant la formació, la investigació i la cooperació internacional, al desenvolupament i conservació de la diversitat biològica.\nUnitat 2 Geo Bat\nView more presentations from jordimanero.\nPRÀCTIQUES PER A LA SELECTIVITAT (P.A.U.)\nPublicat per TONI PITARCH a 18:39


Segona oportunitat per al CFPA de Martorell – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 29 d'octubre de 2020 a les 12:00 0 509 Visites\nTreball activa una consulta per definir la licitació de la instal·lació\nEl Departament de Treball, a través del Servei d’Ocupació de Catalunya, ha obert una consulta pública amb els empresaris del sector de l’automoció per definir els criteris que han de regir la licitació del Centre de Formació Professional d’Automoció (CFPA) de Martorell. L’objectiu és que les empreses interessades presentin les seves ofertes el mes de gener.\nEn aquest procés hi poden participar possibles entitats licitadores i altres actors del sector de l’automoció. També es preveu recollir l’opinió de persones expertes, autoritats independents i operadors econòmics actius al mercat.\nLa consulta permetrà conèixer quina és la millor manera de gestionar i explotar el centre que està en peu des de 2015 però que des de llavors només allotja uns pocs alumnes. En un comunicat, el departament ha assegurat que vol “ajustar els plecs” a les propostes del sector.\nAl mes de novembre de 2019 es va dur a terme una licitació que no va reeixir perquè cap empresa es va presentar per gestionar el centre. El Govern ho va qualificar de “mala notícia” i es va proposar impulsar un nou procés que fes més atractiva la seva gestió.\nEn una reunió celebrada el passat 7 d’octubre, el conseller d’Empresa i Coneixement, Ramon Tramosa, ja va advertir que aquesta és “l’última oportunitat” perquè la instal·lació entri en funcionament i “ocupi el lloc que li pertoca dins el sector de l’automoció de Catalunya”.\nEl CFPA abastarà l’FP inicial i l’FP per a l’ocupació adreçada tant a persones treballadores desocupades com en actiu. També inclourà formació programada per les empreses.\nFotografia: El concurs per a la gestió del centre s’obrirà al gener [CFPA]\nLa direcció i els treballadors d’Aryzta Bakeries pacten una indemnització


Els beneficis dels boscos mediterranis, en perill si la temperatura global puja més de 2 graus\nEls indicadors sobre incendis i riscos climàtics creixerien un 64%, segons una recerca del CTFC, la UdL i el CREAF\nMortalitat deguda a la sequera en un alzinar del Montsec / Foto: Lluís Coll-UdL\nUn augment de temperatura per sobre dels 2 graus centígrads de mitjana anual a la conca Mediterrània posaria en perill els serveis ecosistèmics (beneficis ambientals com ara l'absorció de carboni o la biodiversitat) que aporten els boscos. Així ho afirma una recerca on han participat experts de la Universitat de Lleida (UdL), el Centre de Ciència i Tecnologia Forestal de Catalunya (CTFC) i el CREAF que s'acaba de publicar a la revista científica Global Change Biology. L'article forma part d'un estudi sobre escalfament global a la Mediterrània, impulsat per l'equip del projecte MedECC, que vol complementar els informes periòdics del Panell Intergovernamental de Canvi Climàtic (IPCC).\nLes investigadores i els investigadors han analitzat la literatura científica dels darrers 30 anys per quantificar la magnitud dels canvis que patirien els boscos en diferents escenaris, tenint en compte el límit de 2 graus establert per l'Acord de París de 2015. La revisió de 78 estudis demostra que el canvi climàtic comportarà una reducció general de la prestació de serveis reguladors com ara l'emmagatzematge de carboni o la quantitat i la qualitat de l'aigua dolça.\nTambé preveuen un augment mitjà del 62% del nombre d'incendis, les zones cremades i els riscos forestals relacionats amb el clima. Els indicadors utilitzats per extraure aquest percentatge són molt diversos i inclouen el Fire Weather Index (índex meteorològic de risc d'incendi), el número d'hectàrees cremades, el número de dies amb risc elevat de foc, el número de jornades amb sequeres prolongades i altres riscos relacionats amb el clima, entre molts d'altres.\nEn general, els estudis revisats preveuen reduccions significatives en l'extensió i la idoneïtat de l'hàbitat per a les espècies forestals més sensibles a la sequera com el faig (Fagus sylvatica), mentre que la quantitat d'hàbitat disponible per a espècies més tolerants es mantindrà estable o augmentarà. "No obstant això, la magnitud del canvi projectat per a aquestes espècies més adaptades a la poca humitat i els sòls més àrids seria limitada en escenaris climàtics extrems de gamma alta, per sobre de l'Acord de París", explica l'investigador de la UdL Aitor Ameztegui.\n"Podem arribar al moment en què el bosc absorbeixi una bona proporció de l'aigua disponible, que en flueixi menys als rius i, per tant, que n'hi hagi menys per al consum humà i per mantenir els cabals ecològics sostenibles", apunta la investigadora del CREAF adscrita al CTFC Alejandra Morán-Ordóñez.\nEl treball constitueix la primera revisió sistemàtica i quantitativa que es fa dels potencials impactes del canvi climàtic sobre la provisió de serveis ecosistèmics i el risc d'incendi. "Resumim l'evidència científica sobre com afectarà l'escalfament global a la provisió de fusta, la fixació de carboni, la producció de bolets, etc., intentant posar-hi xifres", amb una clara voluntat de "fugir del catastrofisme", explica Ameztegui. "Volíem sintetitzar l'evidència científica sobre els impactes del canvi climàtic als boscos mediterranis, per aportar informació que ajudi a limitar els efectes de l'escalfament a la Mediterrània", afegeix.\nText: Comunicació CREAF / Premsa UdL\nResum de l'article Ecosystem Services provision by Mediterranean forests will be compromised above 2ºC warming\nEls ecosistemes mediterranis s'escalfen un 20% més ràpid que la mitjana mundial


KIMISADES: d’octubre 2011\nPublicat per Kimisades a 10/20/2011 06:54:00 p. m. Cap comentari:\nData, dimecres dia 12 d'octubre. ( El Pilar )\nPort del Comte, zona Sucre-Bòfia-Estivella. Fem la sortida des del Clot de la Vall, antigament Prat de Botons, 1.941 metres. L'espai ocupa l'aparcament de l'estació inferior del telecadira Clot de Vall i una gran bassa d'aigua. Iniciem la marxa prenen la pista d'esquí de la dreta del telecadira, que ràpidament s'enfila en fort pendent, fent treballar de valent els bessons. Quan la pista regira clarament a l'esquerra per encarar el Clot de l'Orri, la deixem per pujar a la dreta fins arribar al Collet del Tabac, 2.180 metres. D'aquí sortim en diagonal per l'esquerra, guanyant progressivament alçada per assolir el Prat de les Fontetes, situat al peu del Tossal de l'Estivella. Anem a buscar la carena de l'esquerra,( pistes d'esquí ) que suaument ens porta al cim del Tossal de l'Estivella, 2.338 metres. Acme de vistes privilegiades en tots els seus 360º. Sortim del cim cap el Clot Rodó, ( Pas de telecadira ). Enfront tenim els dos turons dels propers objectius. Encarem les Pedregueres fins el Pas de la Bófia, Des d'aquí anem a la dreta per pujar primer a la Tossa Pelada, 2.379 metres, index geodèsic i bustia de registre. Tornem a baixar al Pas de la Bófia, per pujar per la part contraria cap el Pedró dels Quatre Batlles, 2.388 metres, sostre del Solsonès i punt de confluència dels termes de: La Vansa, N - Alinyà, O - Odèn, S - La Coma i La Pedra, E --- D'aquí el nom del Padró dels Quatre Batlles ---.\nAmoixat el paratge. Baixem cap el Prat del Duc per cercar el Clot Fondo, que per trams salvatgejats, ens despenge fins a la Rassa de la Bassa del Clot de la Vall. Inici i final d'aquest circular circuit, que ens porta a visitar els tres principal cims del Port de Comte. ** Temps de marxa sens aturades = 3 hores / Desnivell, 500 metres. **\nCom hi anem--> Monistrol, Manresa, Solsona, Port del Comte = 107 quilometres / 1 h 50 mts.\nPublicat per Kimisades a 10/13/2011 07:44:00 p. m. Cap comentari:\nData.- Diumenge, 9 de octubre 2.011\nEscapada a Gósol, per fer la pujada al Pedraforca per aquest flanc. Sortim del poble pel PR.C-123, que ens guia l'ascensió, creuant el Torrent de Rubinat, elevant-se cap el Collet herbat de la Serra de la Tossa per entrar poc després a la tartera de Gósol, que s'enfila a l'Enforcadura. Aquí deixem el PR, que baixa cap al cantó de Saldes. Per continuar la pujada cap el Pollegó Superior del Pedraforca, 2.498 metres.\nPer assolir el cim del Calderer, anem de flanqueig a buscar la Bretxa de Rimbau, per agafar els trams equipats amb cadenes que ens facultant l'accés al Calderer, 2.493 metres. Bastió que degut a la seva poca coneixença, i a la persuasiva dificultat d'abast, el converteix en un espai lliure de gent. Cosa que es d'agrair,,,!. -- El retorn el férem, desfent la ruta de pujada.\nAPUNTS .- Desnivell = 1.080 metres,- Temps de marxa des-contades les aturades = 5 hores.\nANNEXA.- L'assalt el cim del Calderer, compta amb trams equipats amb cadenes. El darrer, es el més embullat. Ja que supera una placa de pedra força llissa.\nPublicat per Kimisades a 10/11/2011 05:25:00 p. m. Cap comentari:


El Barça B recupera el liderat de Segona B abans de rebre el segon, el València Mestalla - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Barça B recupera el liderat de Segona B abans de rebre el segon, el València Mestalla\nLa victòria dels blaugranes a Llagostera (0-2) i la derrota de l'Alcoià a l'Hospitalet (2-1) provoca un nou canvi al capdavant del Grup 3\n31 Oct 2016 - 12.56\nEl Barça B va recuperar el liderat del Grup 3 de la Segona B després de superar a domicili el Llagostera (0-2). Àlex Carbonell va fer el seu primer gol amb el filial blaugrana i Marc Cardona, que reapareixia després de perdre's els últims 7 partits per lesió, va demostrar que no ha perdut la punteria i va anotar la seva cinquena diana. Els de Gerard López posaran a prova el seu lideratge aquest dimecres (19.00) quan rebin el segon classificat, el València Mestalla.\nL'equip català més ben classificat, sense comptar el filial blaugrana, és el Badalona, sisè. L'equip escapulat és l'únic del grup que no coneix la derrota, però li costa molt guanyar els partits. Contra el Mallorca B (0-0), els de Manolo González van sumar el vuitè empat de la temporada i van tenir clares opcions de triomf: van estavellar dues pilotes al pal i Gerard Oliva va veure com li anul·laven un gol per fora de joc. Amb els mateixos punts se situa el Gavà, que també va cedir un empat a casa (0-0) davant el Vila-real B.\nContinua encallat el Cornellà, que fa quatre jornades que no guanya. A Elda, en un partit frenètic (4-4), als del Baix Llobregat se'ls va escapar el triomf per poc. Borja, Abraham i Enric Gallego (2) van anotar per als de Jordi Roger, que es van arribar a avançar fins a tres vegades en el marcador.\nSi el Barça B ha recuperat el primer lloc és gràcies a la victòria de l'Hospitalet sobre l'Alcoià, que va arribar a la Feixa Llarga com a líder invicte i va acabar caient derrotat (2-1) pels dos gols de Rubén López "Rubio", que allunya els riberencs de la zona de descens.\nTambé surt de la zona de perill el Lleida Esportiu (1-0) gràcies al triomf per la mínima davant l'Atlètic Balears (1-0). El solitari gol de Guillem Martí dóna oxigen als blaus.\nSegona B: El Barça B recupera el liderat


Havelska 25 Old Town Apartment Praga República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nHavelská 25, Praga 01, Praga, República Txeca, 110 00 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nAllotja't al centre de Praga\nExcel·lent 8,3 (689 comentaris)\nMés informació sobre Havelska 25 Old Town Apartment\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Havelska 25 Old Town Apartment és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Praga. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHavelska 25 Old Town Apartment ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Havelska 25 Old Town Apartment és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Praga.\nPont de Carles - 750 m\nAjuntament de la Ciutat Vella i Rellotge Astronòmic - 190 m\nCastell de Praga - 1,81 km\nPlaça de la Ciutat Vella - 180 m\nCatedral de St Vitus - 1,62 km\nFortalesa Ciutadella de Vyšehrad - 2,45 km\nCasa Municipal - 480 m\nAtalaia Petrin - 1,93 km\nPlaza de Wenceslao - 660 m\nKostel Svateho Havla - 40 m\nChurch of St. Havel - 60 m\nHavelske Trziste (Havel's Market) - 70 m\nIPAROS - 100 m\nSt. Michael Monastery - 110 m\nUniversitat Carles - 120 m\nPeithner Galerie - 130 m\nErpet Bohemia Crystal - 140 m\nVavrys Galerie - 140 m\nL’allotjament no disposa de recepció. Podeu recollir les claus a: Stupartska 9, 110 00 Prague. Cal que informeu el Havelska 25 Old Town Apartment de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Aquest allotjament no accepta comiats de solters o festes similars. Aquest allotjament està situat en una zona residencial. Per tant, es demana als clients que no facin soroll.


Després Fràgil, que va recórrer els teatres de les illes al 2017, la companyia eivissenca Clownidoscopio presenta Refugi, un espectacle familiar que parla de conviure en harmonia i respecte amb situacions molt presents en l'actualitat.\nEn Refugi, el duo format per David Novell i Monma Mingot representen a dos personatges amb dues realitats: la d'aquell que crea el seu propi món perqué necessita un lloc on sentir-se segur (refugi) i la d'aquell que havent-ho perdut tot fuig en busca d'un nou lloc al món (refugiat). Espectacle recomanat a partir de 5 anys.\nRefugi forma part del programa d'Espectacles Infantils i Juvenils TOTiMOLT 2019-2020 de l'Ajuntament de Palma.\nDe 0 a 24 mesos: 1 €\nDe 2 a 16 anys anticipada: 6 €\nEntrada anticipada adults: 8 €\nEntrada taquilla adults: 10 €\n16 de novembre: 18:00 h.\n17 de novembre: 12:00 h.


La realitat desdibuixada\nPress és una minisèrie de televisió, de 6 episodis, produïda per la BBC i que es va estrenar l’any passat. A pesar que és un drama amb un gran dinamisme, el retrat que s’hi fa del periodisme està 20 anys desfasat, segons va escriure el crític de The Guardian. Potser sí que és cert que aquesta ficció arriba amb un pèl de retard, quan el món de la premsa escrita té un futur incert, si és que ja no està en crisi total, atès que malviu sota l’amenaça de l’era digital i del cicle informatiu de 24 hores. Sigui com sigui, Press és la història de l’enfrontament entre dos diaris ficticis, el progressista The Herald i el tabloide sensacionalista The Post, dirigit per un periodista cínic que no sap on guarda els principis que defensava quan era jove. Els dos diaris aborden les mateixes notícies, però amb mirades molt diferents, i la minisèrie se centra en la salvatge disputa entre les dues redaccions per guanyar lectors. Per fidelitzar-los alimenten els apriorismes del seu públic.\nNo els espatllaré l’entreteniment explicant-los què passa a la sèrie. Vegin-la vostès a Filmin. El que m’interessa destacar ara és un petit diàleg entre el director de The Post, personatge interpretat per Ben Chaplin, i una prostituta de luxe amb qui es relaciona. Acabats de llevar i esmorzant plegats enganxats a la vidriera d’un apartament que deixa veure el paisatge urbà londinenc que més s’assembla a Manhattan, amb la torre Foster presidint l’eixam de gratacels, el periodista està explicant a la noia amb gran grandiloqüència la seva desgraciada vida. Quan ell s’aixeca de taula i decideix anar-se’n, ella li diu: “Sense pares. Vas haver de lluitar”. Ell la mira i l’adverteix que no tornaran a trobar-se fins al cap d’un parell de dies. Llavors ella el sorprèn amb una pregunta llançada amb indiferència: “Tornes a casa amb la teva dona i el teu fill?”. I ell puntualitza: “No t’he dit mai que tingués dona i fill”; al que ella respon: “Anaves begut i de vegades et poses trist. Està bé que tornis a casa”. En aquest precís moment ell rep un WhatsApp, el contingut del qual no puc revelar-los sense que m’acusin d’anticipar-los part de la trama de la sèrie, i després de llegir-lo alça la vista per mirar fixament la rossa prostituta, que segueix asseguda, i deixar-li anar, circumspecte: “Per cert, tot això. La història de la meva vida. La banda. Això que he estat escombriaire. M’ho vaig inventar. Si tu no m’expliques res, jo tampoc ho faré”. Ella li replica: “Però surts als diaris. Hauries d’estar al corrent de tota la informació”. És en aquest instant quan el cínic periodista es mostra amb la seva màxima esplendor: “Informació? La informació no és res. A mi el que m’importa és el relat” —diu a la noia, tot donant-li l’esquena per dirigir-se cap a la sortida amb aires de pinxo.\nLa informació esdevé no-res si l’únic que importa és el relat que construeix el periodista\nJa saben vostès que en anglès “story” (relat) no significa el mateix que “history” (història), i això fa que els que vegin la sèrie traduïda es perdin aquest matís. Els que optin per la VO però segueixin els subtítols, també el perdran. La informació esdevé no-res si l’únic que importa és el relat —el conte, en definitiva— que construeix el periodista. A vegades s’assegura que la postmodernitat era això, quan no va ser-ho de cap manera. La “realitat desdibuixada” pels mitjans de comunicació de masses i les ideologies totalistes, omnicomprensives, és precisament el que va criticar François Lyotard en dictaminar la mort, per l’excés de subjectivitat, dels grans relats ideològics. El que no s’entén és que els diaris, diguem-ne, seriosos es deixin portar per les historietes que inventen els escriptors d’estar per casa per desdibuixar la realitat. Ho hem anat constatant des que va començar la fase aguda del conflicte entre Catalunya i Espanya. Tampoc en aquest cas els fets no compten, només val el relat que escriuen els comentaristes del règim.\nPer tot tenen bec les oques, observaran vostès. Sí, no ho dubto. Però unes més que d’altres. Hi va haver o no hi va haver violència el 20-S davant la seu de la vicepresidència de la Generalitat? Amb el munt d’imatges que circulen per les xarxes, no s’hi val a creure’s les interpretacions fantasioses dels guàrdies civils que aquesta setmana han declarat al judici contra l’independentisme democràtic. L’intolerable és que malgrat tanta mentida, hi hagi algú, que diu ser demòcrata i obert, que des de les pàgines d’opinió d’un d’aquests diaris que blasmen els sensacionalistes s’atreveixi a escriure que, tot i que sigui cert que bona part dels líders independentistes, empresonats i jutjats al Suprem, són víctimes de la subordinació del dret penal a la raó d’Estat, aquest mal no s’hauria produït si els independentistes no haguessin sobrevalorat els seus arguments. L’articulista deu creure, en feliç coincidència amb el cínic director de The Post, que la informació no importa. Que el que val és el relat, fins i tot per inventar-se banderes que no ha desplegat mai ningú o per polemitzar sobre colors i llaços. Si la raó d’Estat que esgrimeix l’autor del comentari és que a Espanya no es pot reclamar realment la independència sense que t‘esllomin a bastonades o t’empresonin, això vol dir que el règim constitucional de 1978 no va ser mai una veritable democràcia.\nopinió El jutge que riu Tian Riba\nOpinió L’èpica de Churchill Enric Vila