Vilafranca es prepara per ser la Capital de la Cultura Catalana al 2015\nAhir es va fer l’acte constitucional del Comitè organitzador de la Capital de la Cultura Catalana, Vilafranca 2015\n[dropcap]E[/dropcap]l Saló de Sessions de l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès va acollir ahir al vespre l’acte de constitució del Comité organitzador de Vilafranca 2015, amb la presència de Xavier Tudela, president de l’organització de Capital de la Cultura Catalana . L’acte va ser presidit per l’alcalde vilafranquí, Pere Regull, va comptar amb l’assitència del regidor de Cultura Raimon Gusi, a més de diverses entitats i agents culturals de la Vila.\nL’Alcalde de Vilafranca va indicar que l’acte significava “un punt d’arrencada important” i considera fonamental “que hagi la societat civil al capdavant”. Pere Regull va declarar que “Cultura i Tradicio és el que ens ha d’identificar” i va afegir que la capitalitat de la Cultura Catalana és una “oportunitat perquè ser penedesenc és la nostra manera de ser catalans”.\nDe la seva banda, Xavier Tudela, president de l’organització Capital de la Cultura Catalana, va indicar que l’acte de constitució del Comitè organitzador és “un acte simbòlic per arribar al 2015, on ja sereu el referent cultural a Europa i al món”. Tudela es va mostrar convençut que el progrés es troba en el binomi format per la institució pública i les entitats i ciutadania. El repte que es planteja per al 2015 és “fer de la Capital de la Cultura de Vilafranca, la millor possible”.\nAquest 2013 la Capital de la Cultura Catalana l’ostenta Ripoll i Barcelona n’agafarà el testimoni durant l’any vinent.\nD’esquerra a dreta, el regidor de Cultura Raimon Gusi, l’alcalde Pere Regull i Xavier Tudela, president de la CCC.


Els moviments presents a la Unitat de Pastoral participen de la Vetlla del Corpus presidida pel bisbe administrador apostòlic Sebastià Taltavull – UNITAT PASTORAL DE LA MARE DE DÉU\nEls moviments presents a la Unitat de Pastoral participen de la Vetlla del Corpus presidida pel bisbe administrador apostòlic Sebastià Taltavull\nEls moviments de l’Església de Mallorca i la Delegació del Laïcat han organitzat un any més una vetlla de pregària durant la vigília del Corpus com a gest de comunió de tota l’església de Mallorca. Entre els organitzadors i assistents hi han estat presents els moviments que són a la nostra Unitat de Pastoral. La vetlla, que ha estat presidida pel bisbe administrador apostòlic Sebastià Taltavull, tenia com a lema una cita de l’Evangeli de Joan, “Sense mi no podeu fer res”. I enguany s’ha celebrat a l’església de la Porcíncula de Palma.\nLa vetlla ha començat amb l’exposició del Santíssim, que ha entrat acompanyat d’una petita processó en la qual dos membres de cada moviment han portat un ciriet amb les sigles del seu carisma. Tot seguit s’han resat Vespres, amb l’ajuda de la Capella de Música de la Seu, que ha acompanyat en el cant litúrgic. En l’homilia el bisbe administrador apostòlic, Sebastià Taltavull, ha convidat a tots els presents a pregar al Senyor que ens augmenti la fe i a mirar la Custòdia amb el Santíssim per obtenir una orientació definitiva a la vida. La nostra fortalesa en la fe -ha afegit Taltavull- és també per ajudar a sostenir els germans que no són tant forts.\nAl final de la vetlla, com a gest d’amor fratern, s’ha fet una col·lecta per finançar un projecte de Càritas perquè els infants de les famílies més desfavorides puguin participar dels campaments i colònies d’estiu. La trobada ha finalitzat amb un petit refresc de germanor a l’esplanada de l’església.\n18 Juny, 2017 19 Juny, 2017 B. S.notícies, Unitat, Unitat Pastoral\nEntrada anteriorProp de 300 persones participen del sopar benèfic per les obres de Santa Maria la Major\nSegüent entradaJesucrist present en l’Eucaristia recorre els carrers de Lloseta en la festa del Corpus per sortir a camí de les nostres necessitats


Romeva diu a la jutgessa que els interventors van avalar les subvencions d'Exteriors\nPublicat 24/11/2021 12:39CET\nDeclara com a investigat per presumptes subvencions directes quan era conseller\nL'exconseller Raül Romeva ha dit aquest dimecres, quan ha declarat com a investigat per presumptament fer contractes i concedir subvencions al marge de les competències d'Exteriors, que diversos informes d'interventors van avalar les subvencions que va signar.\nFonts presents a la sala han explicat que Romeva ha insistit que les subvencions de 40.000 euros que el 2016 es van concedir a la Federació d'Organitzacions Catalanes Internacionalment Reconegudes (Focir) es van aprovar definitivament quan ell ja no era conseller i estava empresonat per l'1-O.\nRomeva ha contestat a les preguntes de totes les parts i ha dit a la magistrada que no es va reunir mai amb la Focir i "no coneixia els expedients més enllà de signar la subvenció", i que un cop arribaven a ell ja havien estat avalats per diversos informes tècnics.\nAquest dimecres també estava citat l'ex-secretari general de Relacions Institucionals i Exterior Aleix Villatoro, que s'ha acollit al seu dret a no declarar.\nLa causa va començar per una denúncia de la Fiscalia per presumpta prevaricació, malversació i falsedat documental, basada en un informe del Tribunal de Comptes sobre el finançament de la política exterior de Catalunya entre 2011 i 2017, segons el qual hi va haver activitats "alienes a les finalitats" previstes que suposadament van tenir l'objectiu de donar a conèixer el procés sobiranista i aconseguir suports internacionals.\nA partir d'aquest informe i de la denúncia de la Fiscalia la jutgessa accepta investigar si la Conselleria d'Exteriors va atorgar una "subvenció directa" de 40.000 euros a la Focir, i altres presumptes contractacions directes.


Re: Re:6a Marxa Noguerenca (26 d'abril de 2009) | Km0 Ponent\nHome›Fòrums›Històrics. Tancats›Ultrafons i altres›6a Marxa Noguerenca (26 d'abril de 2009)›Re: Re:6a Marxa Noguerenca (26 d'abril de 2009)\n26 d'abril de 2009 a les 21:00 #20699\nSí, mala sort avui a Butsènit. Dessitjo la pluja i el terreny tou, però l’aigua ha arribat en el pitjor moment. Ja havia plogut de matinada i a dos quarts de set, amb tot mig muntat, hi ha tornat i ha plogut continuadament durant cinc hores. No és companya inhabitual de l’escenari de la Marxa, però avui s’ha passat de protagonisme :angry: .\nM’imaginava els participants decidint a casa seva que fer, si venir o no, mentre jo confiava que escampés aviat. Si el temps s’espatlla quan ja està tot en moviment, doncs mira… ja no s’atura res. Quan tocades les vuit encara no hi havia ni un dels caminants més matiners d’altres anys, encara pensava donar la sortida conjunta endarrerida.\nPocs, massa pocs han vingut per fer una sortida organitzada, i a més a més s’anava acumulant més fang al de l’estona abans. Podria ser un risc, els que s’han quedat a casa han fet bé.\nAixò sí, amb els bons amics que han vingut ens hem pogut cruspir un bon esmorzar a la brasa . Que menys, tal com estava el dia !\nNo feia temps gaire adequat, però admiro l’empenta de porcalleocho, decidit tant sí com no a recórrer els paratges de la Marxa. Puc saber, conec les sensacions diguem-ne… brutals que ha tingut. Tu sí que t’ho has passat bé, eh lladre ?\nPer cert, a l’hora que s’ha posat a ploure no ens ha permès repassar cap traç de guix reforçador de la molta cinta de plàstic penjada. L’aigua se l’ha endut gairebé tot en poca estona. Ho he pogut comprovar quan a les set he anat a fer un ràpid reconeixement del circuit. Potser per això en algun punt podia sembrar-se algun dubte, però de debò que s’ha treballat molt en això. Fa una miqueta de ràbia, tota la feina feta en và.\nEn fi, tot plegat una experiència totalment nova per mi. I això no és tan dolent, miro la part positiva de la cosa.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Kingswear Entrada:\nEmily'S...Habitacions per nit per només Kilnhouse...Habitacions per nit per només Coastguard Cottage...Habitacions per nit per només Més zones a Dartmouth\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Kingswear Monuments i llocs històrics\nEssent una localització molt desitjada, Kingswear és el lloc on anar quan es va a Dartmouth. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Kingswear té molt a oferir: llocs famosos, bons restaurants i una gama d'entreteniment emocionant. Pels millors allotjaments a la ciutat i els preus més baixos a comparar, no miri més enllà d'Agoda.com. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Trobi les més bones ofertes en hotels a Kingswear emplenant les dates d'estada a la pestanya de recerca.\nHotels destacats a Kingswear, Dartmouth\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Emily'S és una elecció d'allotjament...\nAl visitar Dartmouth, vosté es sentirà com a casa a Kilnhouse, què li ofereix un allotjament de...\nHotels a Kingswear: Coastguard Cottage\nLlocs d'interès a Kingswear: Dartmouth Castle


Més control dels patinets d’ús compartit sense llicència a l’espai públic | Mobilitat i transports\nMés control dels patinets d’ús compartit sense llicència a l’espai públic\nMobilitat i transports. En el darrer mes la Guàrdia Urbana ha imposat 1.500 sancions i ha decomissat 33 patinets.\nLa Guàrdia Urbana de Barcelona ha reforçat el dispositiu per sancionar i requisar els vehicles de mobilitat personal (VMP) d’ús compartit que no disposen de llicència i que estacionen en espais en què ho tenen prohibit, d’acord amb l’Ordenança d’ús de les vies i els espais públics.\nDes que a mitjan agost es reforcés la vigilància pel que fa als patinets d’ús compartit a la ciutat, la Guàrdia Urbana ha imposat 1.500 sancions. Davant de la manca de resposta de les empreses que actuen sense llicència, les actuacions policials s’han endurit i des de dimarts s’han començat a requisar vehicles. Fins al moment se n’han decomissat 33.\nLa intensificació dels controls entorn de la circulació i estacionament de patinets a l’espai públic avança en paral·lel a la regulació d’aquests vehicles. Fins al moment s’han dut a terme les primeres reunions amb les empreses operadores, i a posteriori es treballarà en el marc del Pacte per la Mobilitat.\nDurant el mes de setembre l’Ajuntament presentarà un document de treball per donar forma a la primera proposta de regulació, tal com es va fer amb la normativa de motocicletes i bicicletes d’ús compartit.\nL’Ordenança de circulació de vianants i vehicles\nL’any 2017 es va aprovar una normativa pionera per regular la circulació de vehicles de mobilitat personal a motor i els cicles de més de dues rodes. Aquesta modificació de l’Ordenança de circulació de vianants i vehicles estableix les condicions en què s’han de desplaçar per la ciutat els patinets, les rodes elèctriques, els segways i els tricicles, entre d’altres.\nEls conductors han de portar casc.\nEls vehicles han d’estar registrats i tenir assegurança.\nHan de complir la normativa de circulació que correspon al tipus de vehicle.\nHan de circular pels espais que marca l’ordenança de circulació.\nPel que fa als patinets, l’ordenança estableix que han de circular sempre respectant la prioritat dels vianants, adequant la velocitat al seu pas i sense maniobrar de manera que puguin posar en risc la seguretat de les persones. La circulació també queda limitada a:\nCarril bici en calçada a 30 km/h com a màxim, amb obligació de reduir la velocitat als passos de vianants.\nReforç de la vigilància i les sancions pel que fa als patinets d’ús compartit


Què és un Circuit Digital - Exposició - Pinsheng Electronics Co., Ltd\nQuè és un circuit digital?\nUn circuit digital és un circuit que funciona en una sèrie de portes lògiques diferents. Les portes lògiques diferencien els senyals de potència. Els senyals de potència es transfereixen a diferents parts del circuit digital a través d'altres portes per crear un senyal de sortida directament pertinent al nivell d'energia en el moment de l'entrada del senyal.\nLa majoria dels circuits digitals es componen principalment de components analògics més petits que, a causa de l'aparició de la porta lògica , només funcionen dins d'un determinat marc de tensió. En general, aquests funcionen a senyals de tensió extremadament baixa. Els circuits digitals també requereixen que els components analògics situats al llarg del circuit no es col·loquin de manera que els permeti realitzar funcions analògiques. Això sol dir que hi ha una porta lògica tant abans com després del component analògic.\nEls circuits digitals són cada vegada més populars, ja que la tecnologia requereix que els dispositius electrònics que s'utilitzen cada dia siguin cada vegada més petits, fent que els articles siguin més accessibles, independentment de la ubicació o circumstància. Un circuit digital reacciona ràpidament a mesura que es subministra energia o senyal, sempre que el senyal que rep es trobi dins del marc correcte de tensió o energia. Normalment, els circuits digitals funcionen millor amb senyals de baixa tensió, ja que són més capaços de manejar aquests senyals que de voltatges més alts. Els circuits analògics solen requerir molt més voltatge darrere del senyal d'entrada per a realitzar amb la velocitat que proporcionen els circuits digitals.\nEls circuits digitals s'han convertit en la primera opció en el subministrament de senyals de potència a una sèrie de dispositius grans o petits en funció, propòsit o mida, per la velocitat i la precisió que poden proporcionar. Els circuits digitals també són capaços de reduir considerablement la quantitat de soroll elèctric generat per molts circuits a mesura que s'apliquen voltatges o senyals de potència. Això fa que els circuits digitals siguin una primera opció quan l'estabilitat del senyal sigui essencial per a la precisió o la funció del dispositiu.\nCom que els circuits digitals són una mica més complexos en la majoria dels casos que els circuits analògics, és necessari l'ús d'un enginyer o electricista format quan es requereixi el manteniment d'un circuit digital. Un altre dels inconvenients d'un circuit digital és que els circuits digitals requereixen més energia que es subministra a partir de la potència de baix voltatge o de l'entrada de senyal per tal de crear els mateixos resultats que un circuit analògic. Com a resultat, molts dissenys de circuits digitals tenen problemes relacionats amb la temperatura que generen durant el seu funcionament.\nUn parell de: Què és remediació PCB Següent: Què és un simulacre de tauler de circuits?


VBA COUNTIF (Exemples) | Com s'utilitza la funció COUNTIF a Excel VBA?\nLes funcions basades en criteris són els governants d’excel en càlculs. Al principi de l’aprenentatge d’Excel, hem d’haver après la funció COUTNIF a Excel. Als nostres articles anteriors, us hem mostrat com treballar amb la funció COUNTIF a Excel VBA.\nConsulteu el nostre article sobre la fórmula COUNTIF a Excel per conèixer els conceptes bàsics de la funció COUNTIF a Excel VBA. En aquest article, us mostrarem com utilitzar la mateixa funció a la codificació VBA. Ara veurem la mateixa fórmula a VBA. Primer de tot, COUNTIF no és una funció VBA, sinó una funció de full de treball a la qual es pot accedir a la classe de funcions de full de treball.\nExemple de funció de comptatge Excel VBA\nD’acord, vegem l’exemple senzill.\nPodeu descarregar aquesta plantilla Excel de la funció VBA Countif aquí: plantilla Excel de la funció VBA Countif\nMireu el següent exemple següent de recompte de valors del lot.\nA la imatge anterior, tenim noms de ciutats des de la cel·la A1 fins a la A10. A la cel·la C3 hem de comptar quantes vegades apareix el nom de la ciutat "Bangalore" a l'interval A1 a A10.\nD'acord, seguiu els passos següents per escriure el codi per aplicar la funció COUNTIF.\nPas 1: Inicieu el procediment Sub.\nOpció Sub explícita Countif_Exemple1 () Final sub\nPas 2: Com que hem d'emmagatzemar el resultat a la cel·la C3, inicieu el codi com a Range ("C3"). Valor.\nSub Countif_Example1 () Interval ("C3"). Valor = Final Sub\nPas 3: A la cel·la C3 aplicant la funció Excel VBA COUNTIF, intentem arribar al resultat. Per accedir a la funció, hem d’utilitzar primer la classe Function Sheet Function.\nSub Countif_Example1 () Range ("C3"). Value = WorksheetFunction. Finalitzar sub\nPas 4: De la pèrdua, seleccioneu la funció Excel VBA COUNTIF.\nPas 5: Si mireu els paràmetres de la funció VBA COUNTIF, no el veurem tal com es veu al full de treball.\nCom podem veure a la imatge anterior del full de treball, tenim una sintaxi clara, però a VBA només podem veure Arg 1 i Arg 2.\nArg 1 és Range, de manera que seleccioneu l'interval A1 a A10.\nPas 6: Arg 2 és quin és el valor que hem de comptar des de l'interval A1 fins a A10. En aquest exemple, hem de comptar amb "Bangalore".\nD’acord, ja hem acabat.\nExecuteu el codi per veure el resultat a la cel·la C3.\nVam obtenir el resultat com 4. Com que el nom de ciutat "Bangalore" que apareix a les cel·les A1, A4, A7 i A10, la funció VBA COUNTIF va retornar el resultat com a 4.\nSi podeu veure que el codi VBA només ha retornat el resultat de la fórmula, no veurem la fórmula a la barra de fórmules.\nPer arribar a la fórmula hem d’escriure el codi una mica diferent. A continuació es mostra el codi per aplicar la fórmula a la cel·la.\nS’aplicarà la fórmula a la cel·la C3.\nArribar el resultat amb variables\nLes variables són una part integral de qualsevol llenguatge de codificació. Hem de declarar variables perquè funcionin de manera eficient amb el codi VBA. Per obtenir un exemple, mireu el codi següent.\nSub Countif_Example2 () Dim ValuesRange As Range Dim ResultCell As Range Dim CriteriaValue As String Set ValuesRange = Range ("A1: A10") Set ResultCell = Range ("C3") CriteriaValue = "Bangalore" ResultCell = WorksheetFunction.CountIf (ValuesRange, CriteriaValue ) Final Sub\nDeixeu-me descodificar el codi perquè entengueu millor.\nEn primer lloc he declarat les dues variables com a Range.\nAtenuar els valors: abast com a interval: es tracta de fer referència a la llista de valors.\nAtenuar el resultat ResultCell As Range: per fer referència a la cel·la de resultats.\nDesprés he establert el rang de referències a les dues variables.\nEstablir ValuesRange = Range ("A1: A10"): és l'interval on hi ha tots els noms de les ciutats.\nEstablir ResultCell = Range ("C3"): en aquesta cel·la, emmagatzemarem el resultat de la funció COUNTIF.\nMentrestant, he declarat una variable més per emmagatzemar el valor dels criteris.\nPer tant, ara la variable "CriteteriaValue" té el valor de "Bangalore".\nA la següent línia, com de costum, he aplicat la funció COUTNIF.\nAixí, podem aplicar la funció COUNTIF a Excel VBA per adaptar-se a les nostres necessitats.


Ossos de la cara - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nOssos de la cara\n53673 : multiaxial – jeràrquic\nEls ossos de la cara són a excepció del vòmer i el maxil·lar inferior o mandíbula, situats en la línia mitjana, parells i simètrics: el nasal o propi del nas, el maxil·lar superior, l'unguis o lacrimal, el zigomàtic o malar o jugal, el palatí i el cornet inferior.\nEls ossos de la regió superior de la cara són solidaris del crani:\nEls maxil·lars superiors formen la mandíbula superior i constitueixen la major part de la zona inferior de les òrbites, les parets laterals i la zona inferior de les fosses nasals, i la part anterior del sostre de la cavitat bucal.\nEls palatins formen la part posterior del paladar ossi.\nEl vòmer es desvia fàcilment cap a un costat o altre, essent la causa de què els forats del nas siguin de diferent mida.\nEls ossos zigomàtics formen a cada costat de sota les òrbites unes prominències, els pòmuls.\nEls ossos lacrimals estan situats en l'angle intern de les òrbites, darrere de les apòfisis frontals del maxil·lar superior. Formen els ossos petits de la cara. Tenen una ranura per on passa el conducte lacrimal que desemboca a la cavitat nasal.\nEls ossos nasals són petits, allargats i formen la part superior del pont del nas.\nEls cornets inferiors són prims i laminars i avancen a cada costat de la cavitat nasal.\nLa regió inferior és constituïda per un sol os: el maxil·lar inferior, mòbil, que s'uneix amb el crani mitjançant l'articulació temporomandibular. El maxil·lar inferior constitueix la mandíbula. Té forma de v horitzontal amb dues branques verticals. Les dents estan situades en els alvèols dentaris. Les dues meitats dreta i esquerra de la mandíbula es troben unides per teixit fibrós. La unió es completa durant el segon any de naixement.\nEls ossos de la cara formen, amb els de la base del crani, les cavitats orbitàries, les nasals i la bucal, on s'allotgen, respectivament, el globus ocular, la mucosa pituïtària i la llengua amb les terminacions gustatives.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ossos de la cara\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ossos_de_la_cara&oldid=24554928»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 20 ago 2020 a les 04:56.


El ple de Mollerussa debat com millorar “la imatge” del municipi coincidint amb la campanya de Nadal – Mollerussa Televisió\nEl ple de Mollerussa debat com millorar “la imatge” del municipi coincidint amb la campanya de Nadal\nEl grups municipals de l’oposició a l’Ajuntament de Mollerussa han demanat aquest dijous en ple ordinari millorar les prestacions del servei de jardineria perquè el municipi presenti una imatge més atractiva coincidint amb l’inici de la campanya de Nadal. Concretament, assenyalen que precisament les jardineres d’alguns carrers segueixen sent punts d’abocament de residus. A més, lamenten també que un problema recurrent a la ciutat en aquesta època de l’any com els excrements d’estornells ha tornat a ser motiu de queixes per part de veïns i veïnes.\nEn aquest sentit, l’equip de govern ha indicat que a banda d’un tècnic, el consistori està analitzant també si l’empresa adjudicatària del servei de jardineria està complint amb el contracte establert i que s’implantaran noves mesures per evitar l’afluència d’aquestes aus.\nAltrament, el Ple va aprovar adjudicar a l’empresa General Pasta la gestió del Bar L’Amistat per un termini de vuit anys prorrogable a dos més. Com a contraprestació, la firma haurà de fer una inversió de 89.000 euros en millores a l’establiment. El punt va tirar endavant amb els vots a favor de JuntsxMollerussa i del PP i les abstencions del PSC i d’ERC.\nD’altra banda, es va aprovar una modificació de crèdit per un import de 25.000 euros amb l’objectiu d’incorporar al pressupost del consistori la paga i senyal per comprar l’antic local de La Caixa als baixos de l’ajuntament. Hi va votar a favor l’equip de govern i en contra tots els grups de l’oposició.\nEn canvi, va haver-hi unanimitat per sol·licitar a la Generalitat que deixi sense efecte l’Àrea Residencial Estratègica de Mollerussa, que el 2009 preveia la construcció de 1.700 habitatges en una zona de 20 hectàrees entre l’estació d’autobusos i el Parc de Bombers i que ara per ara no es contempla desenvolupar.\nPer últim, es va aprovar per unanimitat una moció presentada per ERC sobre la violència de gènere agreujada per la Covid i una altra de JuntsxMollerussa per declarar l’esport essencial. També es va aprovar la del PSC per donar suport al teixit esportiu davant l’aturada amb el suport de JuntsxMollerussa i PP i l’abstenció d’ERC. Així mateix, es va donar llum verda a la presentada per JuntsxMollerussa per destinar 383.000 euros al 2021 pel programa Reactivem Mollerussa amb els vots a favor del PSC i el PP i en contra d’ERC.


El CTT Olot no començarà les lligues estatals fins l'any que ve - Ràdio Olot\nEl CTT Olot no començarà les lligues estatals fins l'any que ve\nLa Federació Espanyola les ha posposat al gener del 2021. Hi havia menys equips inscrits i molts havien tingut dificultats per entrenar-se perquè ho fan a gimnasos o pavellons d’escoles. El club olotí entén la decisió i es planteja organitzar partits amistosos per no perdre l’esperit competitiu.\nEl grup d’entrenaments del CTT Olot (CTTO)\nCop dur per als jugadors de tennis taula. Les lligues estatals no començaran fins al 9 de gener del 2021. Des de l’estiu, la Federació Espanyola contemplava dos escenaris: arrencar a mitjans d’octubre o després de les festes de Nadal. Ha acabat triant la segona opció perquè la situació epidemiològica encara és “excepcional” i ha provocat que alguns clubs no es poguessin ni entrenar. Ho explica el vicepresident del CTT Olot, Xavier Sellas, a Ràdio Olot.\nEl CTT Olot entén la decisió de la Federació i no pot fer res més que acceptar-la, tot i que hagi suposat un contratemps important esportivament parlant. Els seus jugadors feia mesos que s’entrenaven pensant en les lligues i ja havien arribat a un nivell de preparació “alt” per si començaven a jugar a mitjans d’octubre. Sense anar gaire lluny, la setmana passada, ja es va incorporar als entrenaments el nou fitxatge del club, el portuguès Diogo Pinho.\nUna de les possibilitats que es planteja el CTT Olot per pal·liar els efectes esportius de l’endarreriment de les lligues és organitzar alguns partits amistosos. Primer, entre equips i jugadors del mateix club, i després, amb algun equip de proximitat. Econòmicament, l’ajornament no suposarà un impacte tan important perquè la Federació ha retornat els diners de les inscripcions i no farà pagar res als clubs per jugar a partir del gener.


Rodeway Inn Conference Center Montgomeryville (PA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 7 allotjaments a Montgomeryville (PA).\n969 Bethlehem Pike, Montgomeryville, Montgomeryville (PA), Estats Units, 18936 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Rodeway Inn Conference Center?\nMés informació sobre Rodeway Inn Conference Center\nRodeway Inn Conference Center, ubicat a Montgomeryville, Montgomeryville (PA), és una destinació popular per a viatgers. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Rodeway Inn Conference Center asseguren una estada plaentera als seus clients. Instal.lacions per a minusvàl.lids, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei de bugaderia, s'admeten animals de companyia són només algunes de les comoditats que fan que Rodeway Inn Conference Center sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara escriptori, nevera, cafetera/tetera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Montgomeryville (PA), el Rodeway Inn Conference Center és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.


Sense quotes mensuals !\nAplicació de reserves\nUn senzill panell de control\nReserves al seu web\nTots els calendaris sincronitzats *\n** Oferta especial per les properes 50 altes i garantia de retorn de 30 dies si no està satisfet\nOfereixi als seus clients un sistema de reserves barat i eficient.\nAvui en dia mentre totes les grans companyies i grups d'inversió turístics disposen de les seves plataformes de reserves exposades i supeditades, moltes vegades, a les OTES, els empresaris d'establiments més austers gestionen com poden les seves reserves per no existir aplicatius de fàcil ús ia un preu raonable.\nApareix en el mercat l'aplicació de reserves Snapbooked.com, pensada per a aquells establiments petits però que volen oferir als seus clients un valor afegit.\nActualment molts dels clients volen contactar directament amb el propietari i fer les reserves directament sense intermediaris. Però no és senzill implementar un sistema de reserves barat i àgil. La nostra eina està pensada per cobrir aquestes necessitats.\nAmb l'experiència en la gestió de diversos establiments turístics, des de SnapBooked.com posem a disposició del sector una eina de fàcil ús, adaptada als nostres temps i amb un valor afegit que posicionarà el seu negoci ràpidament.\nA SnapBooked adaptem el sistema a cada establiment sense afegir costos. Snapbooked.com ens permet gestionar les reserves d’un sol apartament, d’una casa de turisme rural amb varies estances o d’un bloc d’apartaments.\nAmb pagament integrat\nSnapbooked utilitza Stripe per als cobraments de reserves, Stripe li envia els diners directament al seu compte corrent.\nPropietat i confidencialitat\nLes dades dels seus clients son seves, nosaltres les guardem amb seguretat.\nConcentri tota la informació de les seves reserves i obtingui estadístiques globals de tots els seus Channels.\nI moltes més funcionalitats\nLes eines que trobarà al panell de contol el poden ajudar en la gestió del seu dia a dia i a contactar amb els seus clients amb més professionalitat. Us ajudem en la gestió i proporcionen les eines. I cada dia les millorem !\nUn enllaç dins del seu web\nUn web dins Snapbooked\nUn web amb el seu domini\nSi no sap com fer-ho nosaltres li expliquem


Qualsevol signaria fer un partit dolent i no perdre. Seria un mal menor. El partit jugat a la Capital del vi no va anar sobrat de virtuts, precisament. Va ser espès, amb poca, i de vegades gens, continuïtat en el joc; sense arribades clares a les dues àrees ni ocasions de gol.\nNoah s’estrena com a golejador en un partit gris d’ambdós equips.\nRedaccio/ José Sánchez\nVa ser un partit gris, molt gris, quasi negre. I dins d’aquest panorama, el millor va ser l’estrena de Noah com a golejador oficial aquesta temporada. Noah va pescar una pilota al segon pal, arran d’una falta lateral, i va posar el seu equip amb avantatge als 12 minuts de joc. Llàstima que a manca de pocs segons pel descans una errada defensiva culminava amb el gol d’un empat que, a la fi, seria definitiu. Malgrat tot, sumar sempre és positiu. I encara que sigui a mitges, el Manresa ja ha passat pàgina del cop rebut contra l’Europa.


Una alternativa autogestionada a la ‘marca Barcelona’\nEls dies 4 i 5 d’abril diferents projectes i experiències autogestionades de Barcelona es reuneixen a Can Batlló per compartir les jornades ‘Barris cooperatius, ciutat comuna’\nLa privatització d’espais emblemàtics, reformes com la del Port o el Paral\_·lel, la crida al turisme i el risc de gentrificació centren la crítica dels activistes a la gestió de la ciutat\nLes jornades arriben en un moment en què espais de referència dels moviments més alternatius, com Flor de Maig o Can Vies, han estat al llindar del desallotjament\n03/04/2014 - 19:17h\nFragment del cartell de les jornades\n“Cooperar és assecar les fonts del capitalisme dominador”, és una de les reflexions de Micaela Chalmeta, activista i referent del món cooperatiu de la Barcelona del primer terç del segle XX. Salvant les distàncies, però amb el mateix esperit, diferents col·lectius socials, activistes i assemblees de barri de tota la ciutat tenen marcat en florescent els dies 4 i 5 d’abril per posar en comú experiències autogestionades i anar teixint, poc a poc, un model de ciutat més sensible amb la ciutadania, participatiu i alternatiu al model actual, encabit en el concepte ‘marca Barcelona’.\nSota el nom Barris cooperatius, ciutat comuna, l’espai veïnal autogestionat Can Batlló –al recinte fabril de La Bordeta— acull unes jornades que es dividiran en tres grans blocs temàtics: Contra la Barcelona del diner —divendres 4 d’abril entre les 19h. i 21h.—; Com construïm un barri cooperatiu? —dissabte 5 d’abril entre les 10:30 i 14h—; i Ciutat comuna —entre les 16h. i les 19h., el mateix dissabte—. En paraules de Laia Forné, membre de l’Observatori Metropolità de Barcelona i promotora de les jornades, l’acte vol ser “un espai de trobada, d’aprenentatge i de discussió entre tots els projectes que ja practiquen amb èxit la cooperació social als barris” en una ciutat, diu, cada cop més “monopolitzada per les elits econòmiques, sovint vinculades al sector turístic”. Per a l'arquitecte i urbanista, Xabi Fraga, de Raons Públiques, col·lectiu que també impulsa les jornades, aquesta trobada ha de servir “per donar forma material a l’emergència de noves i multitudinàries formes de fer política que en els darrers anys estan arrelant al territori”. És a dir, no només compartir experiències i visions, “sinó avançar en la producció d'un discurs polític des de conceptes com cooperació i producció de comuns”.\nLes jornades, però, no se centraran únicament en propostes de construcció de comunitat. També es vol construir un relat comú sobre el model de creixement que predomina a la ciutat, sobretot arran de les darreres actuacions municipals que han convertit espais públics blindats per a l’ús ciutadà en oportunitats de negoci per a inversors de tota mena. Un dels darrers casos és el de la privatització d’espais emblemàtics i de memòria, com el Castell de Montjuïc, que aquest mes de març corria la mateixa sort que el Parc Güell i el recinte modernista de l’Hospital de Sant Pau, per acabar cedint la seva gestió a l’empresa Magma Cultura. El cas ha aixecat algunes suspicàcies atès que el president executiu d’aquesta empresa és Artur Duart, germà del president de la Corporació Catalana de Mitjans Audiovisuals (CCMA), Brauli Duart, proper a CDC i artífex de les retallades a TV3. A més, l’empresa adjudicatària manté diversos conflictes laborals oberts, com la vaga indefinida dels treballadors de Cosmocaixa, espai que gestiona juntament amb el MNAC, el Palau Robert o l’oficina del Tricentenari.\nUn altre dels processos assenyalats amb semàfor vermell és el del Port de Barcelona i tots els interessos turístics i hotelers que s’hi concentren. Ja ho deia aquest febrer el seu director, Sixte Cambra: “el port barceloní és el primer en creuers d'Europa i de tot el Mediterrani i el quart del món després dels tres grans ports de l'estat de Florida”. En xifres, el 2013 va rebre quasi 2,6 milions de creueristes, un 8% més que el 2012. I és que la modificació del Pla d’Usos de Ciutat Vella –pactada aquesta legislatura entre CiU i PP— ha permès la flexibilitat de l’ordenança en clau portuària i també la proliferació de pisos turístics. Avui, Ciutat Vella concentra prop del 30% de les places hoteleres de la ciutat –17.000 llits d’ hotel i fins a 8.000 pisos turístics—.\n“Cada cop veiem com espais que estaven reservats a l’àmbit públic passen a mans privades per obtenir uns beneficis que no repercuteixen a la ciutadania”, lamenta Forné que assenyala als empresaris creueristes, hotelers i fons d'inversió –com els de l’Hotel Vela, Desigual i Salamanca Investiment— com a principals beneficiaris d’aquestes operacions. De fet, el 2015 es preveu que Barcelona sigui la capital mundial dels creuers, sobretot després que l'immens vaixell Allure of the Seas, el més gran del món, hagi decidit instal·lar la seva base d'operacions a la capital catalana.\nLa reforma del Port i la modificació del Pla d’Usos de Ciutat Vella enllaça amb la remodelació de l’avinguda del Paral·lel, que vol ser una catifa que connecti els creueristes amb la Fira de Barcelona. Aquesta doble remodelació, la del Port i el Paral·lel, està comportant tensions als barris circumdants —veïns de Ciutat Vella, Sant Antoni i Poble-sec s’han manifestat intensament en contra d'aquests processos— i alguns activistes i sociòlegs fa mesos que alerten del risc de gentrificació d’aquests barris eminentment populars.\nPer a Ivan Miró, del col·lectiu Ciutat Invisible —també impulsor de les jornades—, la gentrificació és un procés que experimenten alguns barris populars segons el qual hi ha una substitució de les classes populars i la seva activitat tradicional en benefici d'un nou barri estructuralment elititzat. "Una de les conseqüències és la progressiva expulsió dels antics veïns sota un procés encobert de substitució de les classes socials del barri, a més d'una fórmula silenciosa de revalorització del sòl", explica Miró que conclou: "cada apartament turístic més és un habitatge menys"\nUnes jornades amb embrió al Poble-sec\nCrítiques a banda, l’embrió d’aquestes jornades el trobem al Poble-sec de Barcelona, on diverses experiències alternatives i autogestionades estan transformant alguns sectors de la vida d’aquest barri. Cooperatives de consum, grups de criança, menjadors populars, projectes de sobirania alimentària, d’acompanyament i de suport mutu són el pal de paller d’un barri que ha vist com al teixit associatiu tradicional se li sumava l’energia de sectors alternatius. En aquest punt, cal mencionar l’impuls de l’Assemblea de Barri Poble-sec, una de les més actives de la ciutat; l’Ateneu La Base, un alberg de projectes autogestionats que va veure llum aquest gener fruit del treball dels veïns; o Cooperasec, una comissió de l’Assemblea que treballa en pro de l’economia solidària i el cooperativisme, a nivell local i comunitari.\n“Sentíem la necessitat de compartir les nostres reflexions amb altres espais de la ciutat que ja funcionaven”, explica Eduard Nus, membre promotor de les jornades i activista a de Cooperasec i de l’Ateneu La Base en al·lusió al veí barri de Sants o l’espai Can Batlló, “els nostres germans grans”. “Esperem aprofundir en els diferents models de cooperativisme, no tant des del punt de vista econòmic, sinó més aviat comunitari, implicant més persones en el procés de construcció de comunitat”. Passar del barri a la ciutat, doncs, serà un dels objectius dels veïns i veïnes que acudiran a unes jornades impulsades, a banda de Cooperasec, La Base i Can Batlló, per la Ciutat Invisible, la Xarxa d’Economia Solidària, La Col, l’Observatori Metropolità de Barcelona, Raons Públiques entre altres col·lectius.\nLa cita de Can Batlló arriba en un moment en què diversos espais alternatius de la ciutat han passat per tot tipus de problemes per evitar el seu desallotjament o tancament. És el cas de Can Vies (Sants), Flor de Maig (Poblenou) o el Banc Okupat de Gràcia, a més de La Carboneria (Eixample) que va ser desallotjada pels Mossos d’Esquadra ara fa un mes i mig. Segons Nus, les jornades, que han de tenir continuïtat, també han de servir per “pensar una estratègia comuna entre aquests espais per tal de subsistir en el temps". Per a l'arquitecte i urbanista, Xabi Fraga, de Raons Públiques, “un discurs alternatiu és perillós, però si a més a més hi ha un lloc físic on es materialitzar-lo, pot arribar a esdevenir una veritable amenaça”. Segons Fraga, “és per això que els mecanismes del sistema tracten de perseguir-los i tancar-los”. A partir de demà, Cant Batlló tindrà la paraula.


ALUMNES DE MARGA: CANTÀNIA\nEl dia 17 de maig, el alumnes de 5è de primària van anar a fer una cantata: la balada del retorn a l'Auditori. Va ser molt emocionant i una experiència inoblidable per tots els assistents. Volem felicitar a aquests joves cantants que durant tot el curs han estat preparant aquest treball i que tan bé els ha quedat. Moltes felicitats!\nPublicat per Marga a 14:12


Tres-centes persones demanen l'Ingrés Mínim Vital a la Garrotxa - Diari de Girona\nTres-centes persones demanen l'Ingrés Mínim Vital a la Garrotxa\nEl Consell Comarcal reforçarà la plantilla per poder atendre els tràmits de totes les peticions\nTres-centes persones demanen l'Ingrés Mínim Vital a la Garrotxa Diari de Girona\nLa Consellera Comarcal d'Acció Social, Fina Surina, ha comptabilitzat en unes tres-centes les persones de la Garrotxa susceptibles de rebre l'ingrés mínim vital (IMV). Es tracta d'una prestació de Seguretat Social dirigida a pervindre la pobresa i l'exclusió social de les persones que viuen soles o estan integrades en una unitat de convivència i no disposen de recursos econòmics per cobrir les necessitats bàsiques.\nSurina ha explicat que el Consell Comarcal preveu contractar un tècnic perquè atengui les persones interessades en la tramitació de l'ingrés mínim vital, perquè el puguin obtenir tan aviat com sigui possible.\nPer la seva banda, la regidora d'Acció Social, Imma Muñoz, ha explicat que l'Ajuntament d'Olot ha tramitat des del juliol, moment en el qual es va engegar el servei de tramitació, 61 sol·licituds de l'ingrés. Segons ha apuntat, el consistori garrotxí fa les tramitacions per donar suport a la Seguretat Social que en els últims mesos ha patit una manca de recursos humans. Muñoz ha valorat que tot i que és factible fer-la des de casa, la tramitació pot resultar complexa per a molta gent. Muñoz va aclarir que l'ingrés mínim vital és una aportació comparable a l'atur o la viudetat.\nL'ajut no contributiu de la Generalitat de Catalunya, la renda garantida de ciutadania, puja fins a 664 euros al mes. En canvi l'ingrés mínim vital és de 463 euros al mes, tot i que segons la família necessitada pot arribar als 1.000 euros al mes. L'ingrés mínim vital va ser aprovat pel Govern de l'Estat a través d'un Reial Decret-Llei el passat mes de juny.\nLa Seguretat Social va reconèixer el passat mes d'agost el dret a rebre l'ingrés mínim vital a més de 80.000 llars de les quals només unes 5.800 són noves beneficiàries, ja que a 74.119 famílies ja se'ls va reconèixer d'ofici -i se'ls va abonar la prestació a finals de juny.\nGirona reobrirà les instal·lacions esportives i les biblioteques dilluns.


Dimarts, 23 de Juny de 2020 12:49\nEl Consell de Formentera, a través de l'àrea de Comerç, informa que demà dimecres 24 de juny, amb l'obertura del mercat de la Savina, comença la temporada de mercats artesans i artístics a l'illa de Formentera. Al mercat de la Savina seguiran l'obertura del des Pujols i Sant Francesc el dia 28 de juny; la Mola, l'1 de juliol; i Sant Ferran, el 2 de juliol.\nEls mercats romandran oberts fins al mes d'octubre i enguany “el Consell de Formentera bonificarà el cent per cent de l'ocupació de via pública de totes aquelles parades que estiguin en sòl públic depenent del Consell”, assenyala la consellera de Comerç, Ana Juan.\nArran de la crisi sanitària de la Covid-19, els mercats d'enguany es poden obrir amb una capacitat del 75% de parades i s'ha de garantir una distància mínima de seguretat entre aquestes, segon el darrer decret del Govern balear. Si bé, segons avança la consellera Ana Juan, "des de la conselleria de Comerç s'ha treballat amb els artesans per ampliar l'espai en els llocs on sigui possible". Així, al mercat artesà de la Mola s'ha pogut ampliar amb un terreny annex a l'actual i també tendrà parades al carrer principal. Així mateix, el mercat des Pujols d'enguany s'amplia pel carrer Cartagena per garantir l'espai de seguretat.\nA més, aquest any s'han renovat les parades de Sant Ferran que es trobaven en mal estat, així com es milloraran els enllaços elèctrics per a les instal·lacions des Pujols.\nJuan ha subratllat “la feina feta en aquestes setmanes on s'ha contactat un per un amb tots els artesans per preparar i organitzar amb ells aquesta temporada que enguany serà especial”. “Els mercats són un dels grans atractius turístics de l'illa i dinamitzadors de la societat illenca a l'època de l'estiu, així que confiam que amb la seva obertura a poc a poc l'illa vagi reprenent el pols a aquesta temporada tan atípica”, ha comentat la consellera de Comerç.\nEnguany, els horaris del mercats són els següents:\nDes del 28 de juny, de dilluns a diumenge de 19 a 24 hores. Enguany amb ampliació pel carrer Cartagena.\nDes de l'1 de juliol, dimecres i diumenge de 17 a 22 hores. Enguany amb ampliació a un terreny annex i a l'avinguda de la Mola.\nDes del 2 de juliol, dijous, divendres i dissabte de 20 a 24 hores.


BLOC DE SISÈ A: "GAUDÍ'R"\nLes dues classes de 3er vam anar a visitar el Palau Güell.\nAquest palau no està al costat de l'escola, per tant vam haver d'agafar el transport públic ja que el palau està a Barcelona.\nDesprés de parlar-ho a la classe vam investigar com podíem arribar fins al Palau Güell. Millor que anar caminant fins a Barcelona vam pensar que potser arribaríem abans si agafàvem l'autobús. Però que no valia agafar el bus de l'escola.\nVam anar en autobús de línia que ens va portar fins l'estació de ferrocarrils de Rubí, allà vam esperar al tren i cap a Barcelona. Llàstima que el tren no hi havia molt de lloc per seure, però va ser molt interessant.\nQuan vam sortir del tren ens vam topar de ple amb les Rambles, veient la font de Canaletes, la Boqueria, la casa dels paraigües, un altre palau que es deia el palau de la Virreina i finalment ja gairebé al final de les Rambles ens vam desviar per arribar al palau Güell.\nVa ser fantàstic, primer vam veure on guardaven els cavalls i els carruatges. Després vam voltar per dins del palau, visitant el menjador, la cuina i el que més ens va cridar l'atenció va ser la sala de ball, que era molt alta, fins i tot ens vam estirar al terra i vam gaudir d'una música relaxant mentre miràvem els diferents colors que reflectien la llum que penetrava pels vitralls i les formes estranyes.\nFinalment vam visitar el terrat, en el que les xemeneies eren com gelats de diversos sabors i també vam poder gaudir de les vistes de Barcelona desde allà a\nPublicat per blogger a 14:01\nCom fer un donut sense menjar-t'ho?


Què és l’assetjament policial? (27/11/2017) :: VPLANSPERIODISTA.WEBNODE.CAT\n> Pàgina d'inici > Què és l’assetjament policial? (27/11/2017)\nQuè és l’assetjament policial? (27/11/2017)\nEl monopoli de la violència en les democràcies occidentals el tenen els cossos i forces de seguretat, i no pas grups parapolicials o agitadors professionals (grup ultres disposats a fer la feina més bruta consistent en atemorir i silenciar la societat que és dissident). La policia, en el seu patrullatge uniformat, per tant, té que garantir la seguretat col·lectiva, tot donant tranquil·litat i confiança als ciutadans, als quals serveixen com funcionaris públics.\nLa llibertat queda amenaçada quan la policia esdevé sospitosa de no actuar honestament, i tot deixant de donar seguretat, és còmplice indirectament de determinades activitats o directament quan assumeix un rol vigilant desconfiat del que succeeix en l’esfera pública.\nLa premissa de que el client sempre té la raó en el món comercial, en el món públic és que el ciutadà gaudeix sempre, i en tot cas, de la presumpció d’innocència. Aquesta màxima suposa evitar, en general, les identificacions policials de ciutadans o la vigilància uniformada d’activitats ciutadanes. Les activitats no uniformades, d’informació o intel·ligència, sempre són necessàries a fi de poder dotar als àmbits decisors de les polítiques públiques dels fets que poden tenir transcendència, encara que, està clar, mai poden ésser invasives ni en detriment de drets i llibertats fonamentals.\nSi el ciutadà és queixa de l’activitat policial, la societat té un problema greu. El que hauria d’ésser complicitat, com va succeir els dies posteriors a l’atemptat de les Rambles de Barcelona, es converteix en desconfiança i distanciament entre els servidors i els servits. En aquest sentit és lloable que algunes tradicions policials, fins i tot en els serveis de proximitat, renuncien a les armes, per posar en evidència que són i volen ésser la policia del poble, doncs venen del poble i es deuen a ell.\nLa situació política de cada moment, tot sovint, provoca que les elits tècniques o en el poder decideixin en contra del que pensen determinades majories, i tot i que no es pot fer tot a gust de tothom per existir diferents interessos , si és cert que la gent corrent no espera un tracte desconfiat o discriminatori dels poder públics, per no dir, en circumstàncies de repressió com les que succeeixen arreu de Catalunya darrerament, de persecució amb detencions o retencions arbitràries .\nL’abundància de filtres administratius i d’ordres confuses provoca un distanciament absolut entre els fets concrets que percep la ciutadania i les decisions que executen els policies habitualment, a més d’altres funcionaris públics. La presó preventiva a dirigents d’associacions, per exemple, ja es veu com una decisió d’un policia qualsevol o d’un funcionari habitual. La representació de l’estat té aquesta dimensió institucional que ho confon tot, per a bé i per a mal, tot essent impossible una neutralitat teòrica ja que la passivitat suposa posar-se del costat del poder establert.\nAixí, l’activitat policial esdevé un motor de preocupació cada vegada que la seva activitat s’entén com sospitosa: identificacions per a què? I per a qui? Quina és la voluntat real? Atemorir o silenciar les postures contràries al poder dominant? És lícit usar la policia per aquest fins? No. No ho és. L’activitat preventiva de la policia sempre ha d’ésser per garantir la lliure expressió i reunió de les persones, tot fent possible la diversitat d’opinions i de postures a fi de que una convivència pacífica i cívica estigui totalment garantida.\nPer tot això, escau exigir, si hom se sent prou fort cívicament, que la policia guardi les seves formes, i esdevingui una darrera instància del que socialment no es pot resoldre internament de forma dialogant i transparent.\nNo té cap justificació que els ciutadans d’un país visquin amb por i se sentint maltractats per la seva pròpia policia, i en conseqüència hagin de lluitar o defensar-se col·lectivament per superar-ho.


El fantasma del vinater Sanahuja, avistat pels carrers de la ciutat de Tarragona aquests dies. | D.O. Tarragona\nLa DO Tarragona impulsa una Festa del Vi que vol retornar a la ciutat la glòria de ser la capital mediterrània del sector amb l'aparició s'un personatge misteriós\nper Miquel Bonet 20/05/2022 12:30h\nN'haurem de parlar més, i ho farem, però ara és important fer-ne tast i prèvia. A la DO Tarragona se'ls ha posat al cap que la ciutat dels escipions ha de recuperar la seva condició de capital mediterrània del vi. No s'hi posen per poc. Però tenen arguments sòlids per aquesta pretensió megalomaníaca, que connecten el bon moment de producció i qualitat a les vuit denominacions d'origen vinícoles que operen a la regió —cosa que fa indubtable la importància del sector a la província— amb una tradició que arrenca fa dos mil anys.\nPerò perquè no sigui dit que sempre estem explicant qüentos dels putos romans, la nova Festa del Vi de Tarragona —que ha arrancat amb gran èxit, si més no de tots els consellers municipals els que s'hi han volgut fer la foto— té com a estàndard i mascota un nou personatge, emergit del segle XIX. Cal no confondre'l —jo ho havia fet— amb aquell arqueòleg tarragoní, Bonaventura Hernàndez Sanahuja, a qui li van aixecar la camisa i li van colar la troballa d'un sarcòfag egipci que era més fals que un duro sevillano. Diu la llegenda que va agafar una barca al Serrallo i el va fotre a mar, de tan avergonyit com estava.\nPerò això és una altra història. La del Sanahuja d'ara, d'aquest cràpula típicament tarragoní que us podeu trobar en qualsevol moment pels carrers de la ciutat mentre duri una Festa del Vi de Tarragona que comença avui i s'acaba el cinc de juny, és més desconeguda. Vés a saber si no eren parents amb l'arqueòleg, que al llarg de les valls del Gaià i del Francolí de Sanahuges n'hi ha molts i de molt estrafets.\nDel Sanahuja vinater en sabem, segons el seu biògraf oficial que «va ser un comissionista de vins de Tarragona que va operar entre les dècades dels 70 i 80 del s. XIX, abans de l’arribada de la fil·loxera. Conegut per la seva forma de fer, no sempre honesta, es va convertir en un dels personatges més populars de la Marina». Ep, aquí amb aquesta menció a l'honestedat ja han aconseguit la nostra atenció, que tots sabem que els marxants de vi han sigut sempre una mica gitanos —amb tot el respecte a la comunitat romaní, és una manera de parlar tradicional.\nContinuem: «Nascut durant la Primera Guerra Carlina, fou cabaler d’una casa de petits propietaris rurals de Puigpelat. Amb vint anys arriba a una Tarragona renaixent: el nou barri de Marina n'era el motor econòmic. Famílies burgeses d'arreu s’hi instal·laven, com els Fontanals, del carrer del Lleó. La part baixa de Tarragona era un microcosmos portuari de comerços, magatzems, fondes i moltes ganes de viure. A Sanahuja, jove intel·ligent i de caràcter obert, li va ser fàcil integrar-se en aquesta nova ciutat que es formava.» Crec que és una manera fina de dir que era un buscavides que va ensumar pessetes fresques.\n«De família de viticultors, coneixia l’ofici, tenia bons contactes i es movia bé pels mercats de Reus, Valls i altres pobles del Camp on comprava vi per a vendre als magatzems del carrer Reial». Un patriota no només de la ciutat sinó també del Camp! Cada cop em cau millor. «Passaven els anys, Sanahuja anava fent diners. Acumulà una petita fortuna a voltes procedent de negocis no gaire nets, adulterant algunes partides que anaven cap Amèrica. La fil·loxera semblava que no hagués de travessar mai el Pirineu mentre els negocis s'anaven fent i desfent.» Això és ben curiós perquè avui, cent cinquanta anys més tard l'empresa embotelladora de vi Reserva de la Tierra de les Borges del Camp ha hagut de fer suspensió de pagaments per culpa de les seves pràctiques fraudulentes. És ben bé que està tot inventat.\nI ara bé quan descobrim la dimensió més íntima i somiadora del personatge: «Sanahuja tenia un somni: imaginava un d’aquells vapors atracats al port partir cap a Anglaterra carregat amb els seus vins generosos, aquells rancis de Tarragona que cada cop eren més apreciats per la burgesia anglesa… imaginava obrir una nova ruta gestionada només per ell. I així va ser com un bon dia va salpar un vapor ple de mitges plumes dels millors vins de licor de Tarragona direcció al port de Londres. No hi va arribar mai».\n«Fou en una aturada a Porto —casualitat que fos a la ciutat origen de la principal competència dels vins tarragonins— quan una epidèmia de còlera matà a mitja tripulació i deixà molt afeblida l’altra. Fos pel que fos, els vins de Sanahuja desaparegueren. No se sap ben bé com: potser els mariners els van vendre a un altre vaixell per poder pagar-se la recuperació, o potser van anar a parar al fons del mar». Ja és mala sort. I demostra com l'imperi que hauríem pogut compartir amb els vins de Jerez i de Porto es va desfer com un bolado. En aquest país sempre ens ha encantat perdre.\n«Aquest fet dugué Sanahuja a la ruïna, tot i que no fou ni el primer ni el darrer cop, però potser sí que fou el sotrac més fort que visqué. Diuen que es va veure obligat a malvendre el palauet que s’havia fet construir al barri de la Marina, la tartana i el cavall. Diuen que es passava els dies dret al moll de Llevant, mirant l’horitzó, fins que un dia desaparegué. La gent que el coneixia pensà el pitjor, els pescadors patien de trobar el seu cos enganxat a les xarxes alguna matinada de feina. Però no fou així. Un dia tornà a passejar pel carrer Real, explicant que havia viatjat a temps futurs, a una Tarragona que poc tenia a veure amb la que coneixia, una ciutat que celebrava el vi i la vida tot semblant sortir d’anys de reclusió».\nI aquí el biògraf s'acaba de flipar, però no li tindrem en compte perquè intuïm la noble intenció i, què cony, tots mereixem redimir-nos: «Deia que havia tingut por fins que tastà un dels vins d’aquella gent i l'aroma del macabeu el va tranquil·litzar. Ningú no se’l va creure. Sanahuja torna a fer negocis entre magatzems, mercats i el port encara molts anys, fins molt després que la fil·loxera travessés el Pirineu».\nFi de la paràbola i hora de començar a beure. A Tarragona, la ciutat del vi i de la festa. Fins al 5 de juny. No badeu.


Mesures Covid-19 | Festival Grec 2021\nA continuació es detalla el protocol del Grec Festival de Barcelona pel que fa a la prevenció amb motiu de la covid-19 i també les mesures individuals que hauran de seguir les persones que assisteixin al Festival d’enguany.\nRecorda que a tots el espais del festival cal mantenir una distància de seguretat entre persones.\nSerà necessari arribar als espais de representació amb un mínim de 30 minuts d’antelació per facilitar l’entrada esglaonada. En cas contrari, no es garanteix el seient escollit en el moment de la compra (consulta més avall la informació detallada de cada espai).\nSi penses que pots tenir símptomes del covid-19 o has estat en contacte amb algú diagnosticat del virus, queda’t a casa. Segur que tenim l’oportunitat de retrobar-nos als teatres ben aviat.\nImportant! Consulta aquí les instruccions i horaris d’accés als diferents espais de representació del festival.\nINSTRUCCIONS I PROTOCOLS TEATRE GREC:\nLa funció començarà a les 22.00 h, tret d'excepcions. Consulteu els horaris.\nEls accessos als jardins del Teatre Grec estaran oberts a partir de les 20.00 h.\nConsulta més avall el lloc i l’horari d’accés de la teva localitat (indicada a l’entrada amb les lletres A, B, C, D, E o F i els números de fila i seient).\nHi haurà servei de restaurant a les 20 h: torn només amb entrada del Teatre Grec i a les 22 h: torn obert al públic general. Informació i reserva Tel./Whatsapp: 682 77 62 99/ Correu electrònic: reserves@cafebelgradoesgrec.com\nA la sortida dels espectacles del Teatre Grec s’habilitarà cada dia, excepte divendres i dissabte, un servei d’autobusos que sortiran cada 5 minuts, a partir de quan s’acabi l’espectacle. Els autobusos enllaçaran el Teatre Grec amb la plaça d’Espanya, la plaça de la Universitat i, finalment, la plaça de Catalunya.\nLes persones que a causa de la covid-19 no puguin assistir a alguna de les funcions per a la quals ja tenien localitats tindran dret a demanar la devolució de l’import de l’entrada. Hauran de presentar una PCR o document mèdic que certifiqui la condició de positiu o la necessitat de mantenir-se en quarantena el dia de la representació o del concert, abans de les 15.00 h del dia de la funció.\nPUNTS D’ENTRADA ALS JARDINS DEL TEATRE GREC:\nEls jardins obriran a les 20.00 h (i a les 17.30 h en el cas concret del Grec en Família).\n> Accessos A, B, C, D, E i F\nEntrada per LA PORTA PRINCIPAL mostra el mapa\n> Accesos persones amb mobilitad reduïda\nEntrada pels JARDINS DE LARIBAL mostra el mapa\nHORARIS D’ACCÉS A LES GRADES DEL TEATRE GREC:\nL’amfiteatre obrirà a les 21.15 h i l’entrada serà esglaonada.\nEntraran als jardins pel lloc indicat segons la localitat adquirida.\nÉs recomana avisar prèviament d’aquesta necessitat enviant un correu electrònic a publicteatregrec@comedianet.com.\nA continuació accedirà a les grades la resta del públic, respectant l’horari per files. L’accés serà sempre per les portes A, B, C, D, E o F, segons indiqui l’entrada.\nTotes aquelles persones que no puguin arribar al teatre a l’hora assignada a la seva localitat, hi accediran a les 22.00 hores, d’acord amb les indicacions del personal d’atenció al públic i acomodació i respectant les mesures de seguretat.


Transifex – Interficie web per la traducció de projectes\nBrowsing: / Home / Transifex – Interficie web per la traducció de projectes\nBy Sergi Almacellas on 24/05/2012 in Desenvolupament, Python\nTransifex és una interfície web per realitzar la traducció de projectes. Es tracta de programari lliure i està escrit amb el framework Django. Així permet la col·laboració entre diferents persones per realitzar la traducció d’un projecte. Ens permet designar equips de persones que seran encarregats de les traduccions.\nTransifex es pot utilitzar de dos formes totalment diferents: a través de la seva pàgina web o instal·lant-lo en el nostre propi servidor web.\nLa primera es totalment gratuïta pels projectes de codi obert, i només em de pagar en el cas que volguem mantenir un respositori privat. Les tarifes van en funció del nombre de paraules, de totes maneres cal recalcar que només paga el creador del projecte, tots els traductors tenen accés de forma gratuita.\nLa segona ens permet la llibertat d’utilitzar transifex en els nostres servidors i tenir major control sobre les persones que accedeixen al nostre projecte. Una instal·lació propia també ens pot interesar en el cas que disposem de molts projectes, o de projectes de traducció complicada. La instal·lació d’aquest servidor es la mateixa que la d’una paquet desenvolupat amb Django, podeu trobar les notes de com realitzar la instal·lació a la documentació oficial.\nGràcies a transifex podem saber en tot moment quin es l’estat actual de traducció del nostre projecte, quines és el nombre de paraules que falten per traduir, ens permet crear nous llenguatges amb pocs clicks. A més a més, també proporciona una API i un programa client (per línia de comanda) que permet automátitzar algunes tasques, com per exemple la importació i la exportació de els fitxers de traducció. Gràcies a això podem tenir el nostre sistema de traduccions sincronitzada amb la última versió del codi font del nostre projecte.\nEs soporten els següents tipus de fitxers per a realtizar les traduccions.\nApple strings files\nGettext-based formats (PO files)\nJoomla INI files\nMaker Interchange Format (MIF) files\nMozilla DTD files\nMozilla Property Files\nQt Linguist (TS files)\nSubtitle formats (3)\nWindows resource files (.resx)\nPels que sou una mica més curiosos i voleu veure com està escrit, i fins i tot proposar alguna millora, el Transifex el seu codi està publicat a la pàgina de Transifex a Github.


Rubén Padilla afronta un any clau - Proyecto FER\n17.01.2017 - 12:00 AM\nRubén Padilla afronta un any clau\nDes de ben xicotet, Rubén Padilla estava predestinat a conviure amb l’esport. Les Escoles Municipals d’Alacant de finals dels anys 90 i principis del 2000 així ho poden testificar. Posseïdor d’un do i uns gens especials, activitat que s’oferia, activitat en la qual participava. Modalitat que provava, modalitat en la qual destacava, “llevat del futbol, que mai se me va donar del tot bé”, matisa l’esportista alacantí. Així és com va descobrir el rem. “Recorde que als 9 anys vaig prendre contacte per primera vegada amb esta disciplina. M’agradava per ser alguna cosa diferent. A mesura que passaven les setmanes, més ganes tenia que arribaren els dissabtes pel matí per a remar”, rememora el component del Projecte FER. Així és com als 11 anys, va començar a viatjar a competicions oficials. Mesos més tard, als 12 anys, va aconseguir la seua primera medalla, una plata en el Campionat d’Espanya aleví. La cridada definitiva. L’inici d’un camí sense retorn.\nA partir d’este moment, Rubén Padilla, que complirà 26 anys el proper mes de febrer, va començar el seu particular idil·li amb el rem. El seu creixement li va permetre incorporar-se a l’equip nacional a l’any 2007. Dos cursos més tard, el 2009, l’esportista alacantí va disputar la seua primera gran competició internacional: el Campionat del Món júnior a França, en el qual l’atleta FER aconseguia la cinquena plaça en la modalitat de quatre sense timoner. Va ser el 2011, en saltar a la categoria sub 23, quan Rubén es va traslladar de la seua Alacant natal a Sevilla, seu d’un Centre Especialitzat de rem, i el centre d’operacions i entrenament del qual és el Riu Guadalquivir. Com a sub 23, l’esportista FER va participar en tres grans certàmens: al Mundial de 2011 d’Holanda, va ser onzè en quatre scull; al Mundial de 2012 de Lituània, va finalitzar sisè amb l’embarcació de vuit amb timoner; i al Mundial de 2013 d’Àustria, va aconseguir la seua, fins ara, fita més rellevant: medalla de bronze en la disciplina de doble scull.\nUna lesió el va condicionar des de finals de 2014. “No sé com va ser, perquè no vaig patir cap episodi traumàtic, però em vaig trencar el menisc del genoll dret. Sempre he pensat que va ser per estrès, per excés de càrrega i d’entrenaments”, explica Rubén Padilla. Amb tot, no es va operar. “Vaig poder evitar el quiròfan. I, transcorreguts dos anys, i toque fusta, no sent molèsties, em trobe bé”, afegix l’esportista alacantí. Ja com remer absolut, Rubén va ser desè en el doble scull de l’Europeu de Sèrbia de 2014, va acabar onzè en el vuit amb timoner del Mundial de França de 2015 i va concloure tretzè en el doble scull del Campionat d’Europa d’Alemanya de 2016. “Si em preguntes per la meua especialitat preferida, em quede amb el doble scull. És la disciplina en la qual em trobe més còmode”, precisa el remer FER.\nRubén Padilla encara un any 2017 en l’agenda del qual destaquen dos cites de substància. Al maig, i en una seu encara per determinar, se celebrarà el Campionat d’Europa; i a l’octubre, Califòrnia acollirà el certamen mundial. El nombre de representants que el rem espanyol puga desplaçar a estes competicions no només depèn d’aspectes únicament esportius, també de raons econòmiques. La previsió de Rubén és la següent: “el normal és que els quatre remers que van competir en els Jocs de Rio (dos xics i dues xiques, i tots ells en la modalitat de 2 sense timoner) repetixquen enguany a l’Europeu i el Mundial , i en la mateixa especialitat. A partir d’ací, crec i desitge que el rem espanyol puga comptar en les dos cites amb dos embarcacions més: un doble scull i un quatre sense timoner. Si este pronòstic es complix, tant de bo siga així, he de lluitar per entrar en una d’estes dues opcions. He de barallar-me amb altres 12 companys, i la majoria comparteixen el meu dia a dia a Sevilla”, explica Rubén. Així és com l’esportista FER inaugura el nou cicle olímpic. “Tot el que faig és per ser olímpic. I sé que molt possiblement afronte el meu últim tren, la meua última oportunitat”. L’agafarà?\nPrevious Post Maurice i Mónica, disposats a cobrir el viatge fins a Tòquio 2020\nNext Post Els desafiaments de Jorge Ureña per a 2017


Cartes i postals d'arreu: Cudillero, Astúries\nCudillero ( en asturià Cuideiru) és un poble i municipi de la costa central asturiana. El poble té uns 1600 habitants i és la capital del municipi (a Astúries anomenat concejo o conceyu), que té uns 5400 habitants. La principal activitat ha estat tradicionalment la pesca i, actualment, també creix molt el turisme. La primera menció de Cudillero és de 1285, com a lloc de pescadors. El poble es va anar consolidant al llarg de l'Edat Mitjana, però no va esdevenir municipi fins al segle XIX. Cudillero és situat en un petit entrant de mar que dóna lloc a un port protegit, i les cases de colors vius s'enfilen en estrets carrerons pels vessants dels turons que protegeixen el port.\nEl segell pertany a un concurs de disseny de segells, enguany dedicat als 400 anys de la mort de Miguel de Cervantes, l'autor del Quixot, que és la figura representada al segell.


‘El govern de Tortosa té fins l’1 de setembre per presentar recurs i esperem que siga així’ – Marfanta\nLa Comissió per la Retirada de Símbols Franquistes reclama a Junts per Tortosa i al PSC 'valentia política' i coherència per defensar al costat de la Generalitat el desmantellament del monument de la Batalla de l'Ebre\nLa Comissió per a la Retirada dels Símbols Franquistes de Tortosa ha demanat “valentia política” al govern municipal de Junts per Tortosa i el PSC. Finalment, l’entitat s’ha reunit amb l’alcaldessa, Meritxell Roigé, i amb el primer tinent d’alcaldessa, Enric Roig, als qui la setmana passada va reiterar la necessitat que l’Ajuntament de Tortosa presente un recurs contra la decisió judicial d’aturar les obres de retirada del monument franquista. La Generalitat ja ha anunciat que ho farà. Però des de la comissió no amaguen el seu malestar amb la inacció del govern tortosí. Per la seua banda, des del govern municipal afirmen que no faran valoracions fins que tinguen els informes jurídics que l’Ajuntament ha encarregat a la URV.\n“La veritat és que les sensacions són bastant diferents quan sortim de les dependències municipals i quan sortim de la Generalitat. Mentre veiem una decisió ferma per part de la Generalitat, de presentar recurs i defensar la retirada del monument fins que fer-ho possible, quan parlem amb l’alcaldessa i amb el primer tinent d’alcaldia esta sensació no és tan ferma. Especialment, quan parlem amb l’alcaldessa”, ha lamentat la portaveu Ester Baiges. “Hi ha un joc de paraules que no entenem. No entenem que es van presentar recursos a les primeres cautelaríssimes, per tant defensant l’acte administratiu de la llicència d’obres, i ara ens expliquen que això potser no els hi compet”, ha asseyalat.\nDe fet, han recordat que l’actual govern municipal ha havia fet passos importants que han permès avançar cap a la retirada, com ara la creació d’una regidoria de Memòria Històrica, la descatalogació el monument, o l’atorgament de la llicència d’obres, així com la reforma del pla d’urbanisme per construir una passarel·la de vianants a la pilastra buida. Per això demanen al govern que siga coherent, i que ara també presente un recurs contra la suspensió cautelar de les obres. “Natros el que demanem és la fermesa que han demostrat en este últim mandat, quan s’han fet passos importants”, ha afegit Baiges, que ha demanat que la regidoria de Memòria Històrica hauria de defensar “fins a les últimes conseqüències” la retirada del monument. “Si no és així, si el govern municipal no presenta recurs, ens trobem davant d’una anomalia en el context del país, on hi ha un consens per la retirada dels símbols franquistes”, ha advertit la portaveu.\nEn declaracions a Canal 21 Ebre, Baiges ha lamentat l’entrebanc que suposa la paralització cautelar dels treballs, i ha insistit en què hi ha un “consens de país” per retirar el monument franquista més gran de Catalunya. Per tant, considera que, abans de l’1 de setembre, l’Ajuntament de Tortosa hauria de presentar el seu recurs contra l’aturada judicial de les obres. “És el que esperem. Tenen data fins a l’1 de setembre i esperem que siga així”, ha remarcat. Segons Baiges, la retirada del monument sempre ha estat un tema de voluntat política. “I si no ho fan, no sé quins interessos poden tenir en no fer-ho. Un rèdit electoral? Malaguanyat este rèdit electoral, que és mantenir símbols franquistes a canvi de què?”, s’ha preguntat Baiges.\nLa setmana passada, la comissió també es va reunir amb el director de Justícia a les Terres de l’Ebre, Joan Juan. Una trobada amb què l’entitat va constatar el compromís de la Generalitat per desmantellar el monument, tot i els entrebancs judicials que han sorgit a partir dels recursos del Col·lectiu per la Reinterpretació del Monument de la Batalla de l’Ebre (Corembe), que defensa mantenir el monòlit.\nTags: Comissió per la Retirada dels Símbols Franquistes de TortosaCorembeEnric RoigEster BaigesJunts per TortosaMemòriaMeritxell RoigémonumentPSC\nTortosa planta els arbres de la nova plaça de l’Ajuntament i dels carrers adjacents\nTortosa inicia la millora de diversos camins i de l'enllumenat a la zona de la Simpàtica


Càncer d’estómac. – Dolça Revolució\nEm dic Miquel Ortega, tinc 47 anys i sóc de Madrid, encara que aquest últim any i mig he residit en un poble d'Àvila per estar a prop d'un entorn natural.\nAl desembre de 2014, em van diagnosticar un adenocarcinoma d'estómac de cèl·lules en anell de segell (biopsiat en una lesió d'uns 7 mm). No hi va haver símptomes. Es va detectar en una revisió de l'aparell digestiu per infecció d'anisakis en una clínica de Madrid on em van proposar l'extirpació del 75% de l'estómac per "curar-me".\nImmediatament després del diagnòstic, vaig iniciar una dieta vegetariana orgànica i vaig prendre infusions de “guanábana” (graviola) en setmanes alternes des del primer moment. Vaig elaborar també un protocol complex de: banys de sal, enzims, vitamines, dicloroacetato, magnesi ....\nAl febrer de 2015 vaig acudir a una clínica de Navarra per confirmar el diagnòstic. Allí em van proposar l'extirpació del 50% de l'estómac, de manera preventiva, al no detectar-se ja la malaltia, però sí una predisposició genètica a la mateixa. A més es van analitzar les biòpsies obtingudes a la clínica de Madrid i es va confirmar que les cèl·lules canceroses tenien el meu ADN.\nDes de juny de 2015 he fet revisions cada 6 mesos amb endoscòpia i ecoendoscòpia, sense evidència de malaltia. Pel que fa a la presa d'infusions, faig descansos després de les revisions amb un manteniment d'un mes i dos de descans aproximadament.\nEn aquest moment (maig de 2016) ja no vaig a anar cada 6 mesos a revisió sinó dins d'un any, de manera que encara no he fixat el protocol exacte. L'última revisió d'aquest mes de maig ha confirmat absència de malaltia.\nA la revista de Discovery Salut d'aquest mes de maig hi ha un reportatge complet de la meva experiència (òbviament han vist tots els informes mèdics que acrediten el cas).\nEl meu objectiu és compartir la informació perquè pugui servir a altres, entenent que el protocol que he utilitzat no ha de tenir el mateix resultat en altres persones, entre altres coses perquè el nivell de disciplina que requereix és extraordinari i perquè cada tipus de càncer pot requerir actuacions diferents o complementàries. La meva experiència té la particularitat d'estar exhaustivament documentada amb informes de centres hospitalaris de màxim prestigi quant a mitjans tecnològics de diagnòstic.


ELLEN BARKIN BIOGRAFIA, ASSUMPTE, EN RELACIÓ, PATRIMONI NET, ÈTNIA, EDAT, NACIONALITAT, ALÇADA, ACTRIU I PRODUCTORA - BIOGRAFIA\nPrincipal Biografia Ellen Barkin Bio\nFets deEllen Barkin\n66 anys 9 mesos\n16 d’abril , 1954\nJa no hi ha cossos nus a les escenes del cinema. Per als meus fills, he de parar. Els altres nens de l’escola no paren de tirar-los als meus fills i no són amables.\nUn matrimoni amb èxit no necessàriament dura fins que no moriu.\nÉs difícil ficar-se en problemes si no es pren massa seriosament.\nEstadístiques de relació deEllen Barkin\nQuè és l'estat civil d'Ellen Barkin? (solter, casat, en relació o divorci):\nQuants fills té Ellen Barkin? (nom):\nDos (Jack Daniel i Romy Marion Byrne)\nTé alguna relació amorosa Ellen Barkin?:\nEllen Barkin és lesbiana?:\nEllen Barkin es va casar dues vegades a la seva vida. Va estar casada amb Gabriel Byrne al principi. És actor i escriptor de professió. Es van conèixer a Siesta i es van casar el 1988. De la mateixa manera, tenen dos fills, Jack Daniel i Romy Marion Byrne. Però es van divorciar l'any 1999.\nDesprés d'això, es va casar amb Ronald O. Perelman l'any 2000. Però es van divorciar l'any 2006. Va rebre 40 milions de dòlars d'ell com a pensió alimentària. Actualment té una relació amb Ben Emmerson, advocat britànic. A més, la revista americana va mencionar que ja està compromesa.\nquina altura fa Gavin Rossdale\nQui és Ellen Barkin?\nEllen Rona Barkin coneguda com a Ellen Barkin és una actriu i productora nord-americana. És famosa pel seu paper innovador a la pel·lícula Diner del 1982. De la mateixa manera, havia protagonitzat pel·lícules com Tender Mercies (1983), The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension (1984), The Big Easy (1987), Johnny Handsome i Sea of Love (ambdues del 1989).\nEllen Barkin: edat (65 anys), pares, germans, ètnia, nacionalitat\nVa néixer el 16 d'abril de 1954 al Bronx, Nova York, Estats Units. És filla d'Evelyn i Sol Barkin. La seva mare era administradora d’un hospital que treballava a l’hospital de Jamaica i el seu pare és venedor de productes químics. De la mateixa manera, té un germà George Barkin.\nDe la mateixa manera, la seva nacionalitat és americana i la seva ètnia és jueva ashkenazi.\nEllen Barkin: Educació, Escola / Universitat universitària\nParlant de la seva educació, va assistir a Parsons Junior High School. Va assistir a la High School of Performing Arts de Manhattan per obtenir el títol de batxillerat.Després d'això, va assistir a Hunter College i es va especialitzar en història i drama.\nEllen Barkin: vida professional i carrera professional\nParlant de la seva carrera, el seu paper destacat va ser a la pel·lícula de 1982 Diner. De la mateixa manera, l'any següent va tenir papers protagonistes en pel·lícules com Tender Mercies (1983), The Adventures of Buckaroo Banzai Across the 8th Dimension (1984), The Big Easy (1987), Johnny Handsome i Sea of Love (ambdues del 1989) ).\nA més, entre els seus títols cinematogràfics s’inclouen Man Trouble, Into the West (tots dos el 1992), This Boy’s Life (1993), Bad Company and Wild Bill (tots dos el 1995) i The Fan (1996). Altres crèdits del cinema són Fear and Loathing in Las Vegas (1998), Drop Dead Gorgeous (1999), Crime and Punishment in Suburbia (2000), Palindromes (2004) i molts altres.\nDe la mateixa manera, entre els seus títols de producció s’inclouen les pel·lícules Cartes a Julieta, Any de merda (ambdues del 2010) i Another Happy Day (2011).\nEllen Barkin: premis, nominacions\nHa estat nominada a molts premis. Va guanyar els Premis Emmy Primetime a l’actriu protagonista destacada en una miniserie o una pel·lícula per Abans que les dones tinguessin ales l’any 1998. De la mateixa manera, va guanyar els premis Blockbuster Entertainment per l’actriu de repartiment-aventura / drama preferida de The Fan.\nDe la mateixa manera, va guanyar la millor actriu estrangera per The Big Easy i Desert Bloom l'any 1988. De la mateixa manera, el 1998 va guanyar els premis Satellite a la millor actriu en un paper secundari en una minisèrie o una pel·lícula feta per a televisió.\nEllen Barkin: Patrimoni net (60 milions de dòlars), ingressos, salari\nEl patrimoni net estimat d’Ellen Barkin és d’uns 60 milions de dòlars. Pot guanyar una gran quantitat de diners amb la seva carrera. Però no ha revelat el seu salari ni els seus ingressos.\nEllen Barkin: Rumors i controvèrsia / escàndol\nHi havia rumors que Ellen havia sortit amb la seva coprotagonista de Wild Bill, David Arquette . Més tard, en una entrevista amb People, David va admetre que van tenir una aventura.\nParlant de les seves mesures corporals, té una alçada de 5 peus i 6 polzades i el seu pes ronda els 64 kg. De la mateixa manera, el seu color de cabell és ros i té els ulls blaus.\nÉs activa a Twitter, ja que té al voltant de 179.000 seguidors. Però no és activa a Facebook i Instagram.\nTambé us pot agradar llegir l’educació, la primera vida, la carrera, els assumptes, les estadístiques corporals i les xarxes socials de Erica Rose (actriu) , Scottie Thompson (actriu) , Marita Stavrou\ncom calmar els nervis abans d’una presentació\nVincent Herbert, per valor del 2016\nllibres que hauríeu de llegir abans de morir\nquines són les millors respostes per a preguntes d’entrevistes\nquants anys té Danielle Bradbery\nquants fills té sammy hagar


El trio lleidatà presenta el 22 de maig el seu primer disc i ja es prepara pels directes\nmúsica concert disc Lleida Food4Soul\nEls integrants de Food4Soul\nEn Pol Alonso (bateria), en Gerard Farré (veu i teclats) i en Jordi Mestre (baix i guitarra) són els integrants de Food4Soul, una formació lleidatana influenciada per l’ampli ventall de la música d’arrel afroamericana.\nEl soul, el jazz, el hip hop o el funk són la base de la seva expressió musical, la qual s’arrodoneix amb lletres i partitures pròpies. Ara, després dels mesos més durs de confinament, i de tantes i tantes restriccions, presenten el seu primer disc, un treball auto produït i auto editat.\nEl disc dels Food4Soul s’ha gravat a l’estudi Wooden Record Box de Corbins, mesclat per Panxii Badii i masteritzat per Victor García a l’estudi Ultramarinos\nEs tracta d’un projecte amb personalitat pròpia i amb el qual els músics experimenten entre la complexitat i la senzillesa en cada peça.\nTot i que tots tres integrants tenen una llarga carrera musical a l’esquena (formant part d’altres bandes, com els Pixie Dixie o Sonsonite, i dedicant-se a la docència musical), Food4Soul finalment treu el primer disc, el qual ja tenien pràcticament gravat al març de l’any passat. La pandèmia, però, dificultà la seva culminació, però les ganes i la tenacitat dels tres músics ha fet possible el naixement d’aquest treball.\nEl pròxim dissabte 22 de maig, la banda lleidatana presentarà el disc a l’Espai Orfeó, amb la col·laboració d’Artemi Agràs al baix elèctric; i l'endemà actuarà a Corbins\nAl disc hi trobem cinc composicions pròpies, una d’elles basada en els acords d’un tema del saxofonista afroamericà dels 50-70 Joe Henderson. Amb elles parlen d’aspectes tan variats com la crítica social o la relació amb els fills, dues temàtiques amb les quals volen convidar al públic a reflexionar i a fer la seva pròpia lectura.\nLa música és l'aliment de l'ànima dels integrants de Food4Soul\nEn Jordi Mestre ens confessa que, tot i les dificultats viscudes al llarg d’aquest any, Food4Soul tenia moltes ganes de pujar de nou a l’escenari i de presentar el treball finalitzat “ni que sigui en petit comitè”.\nTambé apunta la delicada situació que actualment viu el món de la música i la cultura, que ja era molt precària abans de la pandèmia. “Crec que ha quedat demostrada la importància de la cultura durant el confinament. La música, la lectura, l’esport, la dansa, la cuina, etc., han ajudat la gent a tirar endavant. Cada expressió cultural ha estat vida i inspiració per l’ànima,” explica Mestre.\nReggae per Xics: “Pujar a l’escenari és una manera connectar amb els sentiments més purs”


La terminologia de la traducció infantil a debat\n"L'altre dia vaig llegir un interessant article en què es parlava de l'èxit imparable de la literatura infantil al nostre país. Pel que sembla, aquest gènere literari que alguns, equivocadament, denominen "menor", està aconseguint ell solet que es reactivi un sector editorial que fa molts anys que passa greus dificultats econòmiques. Una gran part de la literatura destinada als nostres nens i nenes està escrita originàriament en altres idiomes: anglès, francès, alemany, xinès, japonès... Així que, com segurament imagineu, el sector de la traducció també està implicat profundament en l'actiu negoci dels llibres per a infants.\nTraduir literatura infantil és un treball absolutament fascinant, però no deixa de tenir certes dificultats que alguns traductors novells no tenen en compte a l'hora d'acceptar un projecte d'aquest tipus. Dins d'aquestes dificultats en destaca una, potser la més important: la terminologia.\nA Okodia pensem que la terminologia ha de ser una ciència viva, canviant, dinàmica. No entenem aquesta disciplina com un saber tancat al món, cec i sord als profunds canvis tecnològics, ideològics i socials que ens ha tocat viure en aquesta societat nostra del segle XXI. Des del nostre punt de vista empresarial, amb els anys d'experiència que portem a l'esquena, podem afirmar que la terminologia s'ha d'adaptar a la realitat i, el més important, a les necessitats lingüístiques que sorgeixen cada dia.\nTambé la terminologia infantil ha d'avançar amb el pas del temps? Si el vocabulari, la gramàtica, la sintaxi, els girs idiomàtics, les onomatopeies, els acudits, les endevinalles, les rimes i cançons dedicats al consum infantil han de transmetre idees tradicionals i valors antics, no ha de fer el mateix la terminologia? La nostra resposta és la mateixa que per a la terminologia general: sí.\nEls valors o ensenyaments que els autors de literatura infantil desitgen transmetre als més petits poden ser antics o estar ancorats en el passat, però el missatge amb què es transmeten aquestes idees fonamentals no pot fer el mateix. El canal ha canviat, el públic ha canviat; llavors, per què la terminologia infantil no pot seguir la mateixa tendència?\nLa terminologia inventada de la traducció infantil\nFa temps, una associació de pares i mares d'alumnes va convidar Okodia a fer una xerrada en una jornada sobre la traducció dels contes infantils. Preparant la documentació, vaig trobar una autèntica joia que havia llegit fa temps, però que se m'havia perdut entre l'excés de records, un meravellós conte de l'escriptor, pedagog i periodista Gianni Rodari.\nEl conte es titula Brif, bruf, braf, un títol en italià que és impossible de traduir perquè espatllaríem completament el missatge de l'autor. En el relat, l'autor de la inoblidable Gramàtica de la fantasia ens presentava dos nens que inventaven el seu propi llenguatge per a comunicar-se i, de passada, riure amb la terminologia que anava sorgint sobre la marxa mentre dos adults assistien atònits al diàleg. La dona estava indignada per la invenció de termes i paraules, per la transgressió de les normes del llenguatge. L'home, en canvi, entrava en el joc lingüístic inventant-se una traducció de fantasia adaptada a la seva pròpia manera de pensar i veure el món. No us explico res més per no espatllar el final del conte, però sí que puc dir que és un dels relats més profunds i rics sobre terminologia, vocabulari, traducció i sentit de la vida que trobareu en molt de temps.\nLa pregunta que ens hauríem de fer seria: tenim llibertat els traductors per a inventar un llenguatge infantil o hem d'esperar que la terminologia doni resposta als canvis lingüístics de la societat? Deixo la pregunta sobre la taula...\nPD: Brif, bruf, braf forma part del llibre Contes per telèfon, de l'Editorial Juventud. És molt curt, podeu llegir-lo en aquest enllaç."


Aquesta antiga casa senyorial, construïda el 1898, va ser cedida pel seu propietari a l’Ajuntament d’Artà el 1984. Des de llavors és seu de la Biblioteca Municipal, on es pot consultar un petit fons documental sobre ...\nOcupa un casal d’origen medieval pertanyent a la família Verí des del 1447 i reformat al segle xvi a l’estil renaixentista. També es coneix com Can Sureda d’Artà, ja que va ser propietat ...\nCentre sociocultural dependent de l’Ajuntament de sa Pobla. La sala d’actes, amb capacitat per a 150 persones, acull una programació mensual en què tenen cabuda representacions teatrals, projeccions de cine, concerts de ...\nL'associació WD gestiona aquesta antiga finca rural de Palma convertida en centre de dinamització cultural. Les primeres construccions daten del segle XVII i per les seves característiques – amb murs rematats amb ...\nD’ençà que es va fundar el 1997, aquesta associació sense ànim de luxe ha passat de ser un petit club cultural a ser el centre dinàmic i internacional que és en l’actualitat. Es troba en una ...\nAquest centre de titularitat municipal té un auditori, on es programen concerts de música i representacions teatrals, i espais dedicats a programar exposicions temporals d' art. Funciona també com a centre de ...


L'Habitació de la Sweetie de la Casa de Nines. Djeco - Stoksdidactic\nL'Habitació de la Sweetie de la Casa de Nines\nCaracterístiques de L'Habitació de la Sweetie de la Casa de Nines\nLa Sweetie no és un nadó qualsevol. És preciosa, molt simpàtica i graciosa. És per això que es mereix la millor de les habitacions. Djeco li ha preparat un pack amb un bressol, una joguina i una trona perquè estigui el més còmoda possible. Tot el material està fet de fusta i tela, així que és una joguina molt orgànica que serà molt agradable al tacte. Combina aquest pack amb els altres espais de la casa de nines de Djeco i tindràs un munt de diversió. Jugant amb aquest tipus de joguines, el nen o la nena va entenent poc a poc com funciona la vida adulta a partir del joc simbòlic.\n17 x 15,5 x 4,5 cm


La UdG convertirà l'espai dels barracons de Montilivi en àrea verda per a estudiants - Diari de Girona\nLa UdG convertirà l'espai dels barracons de Montilivi en àrea verda per a estudiants\nEl projecte preveu construir un edifici per allotjar-hi els serveis que fins ara es troben als mòduls, que costarà uns 9 MEUR\ngirona | acn / ddg 17.08.2016 | 07:31\nUn dels elements més característics, i al mateix temps discutits, del campus de Montilivi de la Universitat de Girona, desapareixerà pròximament. Els barracons que des de fa anys ocupen bona part del campus, i que acullen diversos serveis relacionats amb la vida universitària, es convertiran en una gran àrea verda on els diferents col·lectius de la universitat puguin fer concerts, assajos de castellers o d'altres activitats. Paral·lelament, les àrees que actualment es troben centralitzades en aquests mòduls prefabricats, es traslladaran en nou edifici que es farà per fases i costarà en total uns 9 milions d'euros. El rector de la universitat gironina, Sergi Bonet, confia a tenir completat tot el projecte en un màxim de cinc o sis anys.\nSegons ha assenyalat el mateix Bonet, en declaracions a l'agència ACN, ja hi ha un equip mixt format per membres dels departaments de Ciències Ambientals i Arquitectura que estan treballant en el disseny d'aquest nou espai per als estudiants. Segons ha avançat el rector, es tracta de convertir-lo en una zona verda habilitada per acollir diversitat d'activitats, com concerts, assajos dels castellers o qualsevol activitat proposada pels col·lectius que conformen la universitat. Fins ara, si alguna facultat organitzava alguna activitat o festa musical, aquesta es desenvolupava a l'aparcament que hi ha davant la Facultat de Ciències, al costat de l'estadi del Girona F.C. El nou espai estarà més ben preparat i, sobretot, molt més ben situat.\nEls barracons del campus de Montilivi han tingut diverses funcions al llarg dels anys, arribant a ser utilitzats, durant un temps, com a instal·lacions pels primers cursos de Publicitat i Relacions Públiques. Actualment, acullen diversos serveis com l'oficina de relacions exteriors o les associacions d'estudiants. Amb el pas dels anys han anat deteriorant-se i, per això, el rector defensa que el més "lògic" és disposar d'un nou edifici que aculli tots els serveis "d'una manera més digna".\nEl projecte sobre el qual ja treballen els serveis tècnics de la universitat per encabir tots els serveis que ara es troben als barracons, preveu ubicar el nou edifici al costat del Centre d'Informació i Assessorament dels Estudiants (CIAE). La universitat ha apostat per una construcció modular que permet anar afegint nous espais, sempre que el pressupost així ho permeti. Inicialment, el projecte compta amb 1 milió d'euros de pressupost. El rector assegura que els diners que aniran destinats a la realització d'aquest ambiciós projecte provenen de l'estalvi generat "gràcies a la bona gestió pressupostària" dels darrers anys.\nLa reforma, però, és molt més costosa perquè, només el nou edifici està previst que costi uns 9 milions d'euros. "Els diners per a inversions de la Generalitat han baixat molt durant els darrers anys i només ens permeten cobrir despeses de manteniment, per tant ho hem d'anar fent amb recursos propis", detalla Bonet. Tant l'espai de relació per estudiants com el nou edifici haurien d'estar llestos "en un màxim de cinc o sis anys".


[Memòria] Venceren però no convenceren - Solidaridad Obrera\n“Imagina’t un dia que estàs menjant a casa teva. De sobte truquen a la porta a cops de puny i t’espantes. Llavors veus entrar a uns quants guàrdies civils amb metralletes i s’emporten al teu pare, o al teu germà. És igual, escull al que tinguis més amor. No saps a què és degut, no ha fet res, però se l’emporten a empentes i pegant-li. Se l’han emportat perquè, segons escoltes per la ràdio, el «caudillo» vol la regeneració d’Espanya, i diu també que aquells que no tinguin les mans tacades de sang no tenen res a témer. El teu familiar no les té, però se l’han emportat igual.\nEl fiquen a la presó, sense cap motiu. Tu no ho saps. Pot ser el fet d’haver estat fill de republicà o d’anarquista, haver militat en un moviment ideològic diferent al dels bojos que van donar el cop d’estat, pensar racionalment o simplement estar disconforme amb els nous bàrbars que acaben d’arribar al poder tallant caps. No t’imagines que la postguerra serà encara més dura que la guerra, no t’imagines que passaràs gana, que menjaràs peles de taronja i que t’assenyalaran per ser fill, filla o muller de “roig”.\nSi tens sort conservaràs el teu pèl i no et raparan passejant-te pel teu poble per humiliar-te. Et faran beure oli de ricí. T’obligaran a fer-ho fent un glop per la mare i un altre pel pare mentre es parteixen de riure.\nPerquè això no s’estudia a l’escola, no surt als llibres de text ni a les enciclopèdies. Se sap després de 40 anys de silenci perquè ningú s’atrevia a parlar. Franco va morir al seu llit, i al teu país han mort més de 100.000 persones.\nEt vas assabentant poc a poc del que està passant. Que al teu pare l’han condemnat a mort per pensar diferent, i que potser li commutaran la condemna amb penes de treball forçat. Et preguntes: serà un esclau? No saps el que t’espera. Gràcies al teu marit o al teu pare l’estat espanyol obtindrà beneficis milionaris. Els presos polítics construiran pantans, embassaments, canals, aeroports, vies fèrries (línia Madrid-Burgos o Madrid-Galícia) treballant de sol a sol. A tu no t’ho explicarà per carta perquè no pateixis, te n’assabentaràs després si té la sort de complir la seva “condemna” i sortir-ne viu.\nAquests fets no sortiran per la ràdio, el mitjà del règim; d’això te n’aniràs assabentant poc a poc gràcies al record i a les primeres víctimes, que com el teu marit o el teu pare, comencin a parlar passats els anys i perdent mica en mica la por.\nHas escoltat que a Alemanya i a Polònia hi ha camps de concentració d’una gent molt sàdica, amics del «caudillo», que es diuen nazis. Però no saps que en tens un molt més aprop del que pensaves, a Miranda de Ebro.\nImagina que al teu familiar al que tant estimes l’obliguen a dormir a terra, a pixar en el mateix bol en el qual li donen aigua. Saps que no li donen de menjar i no es pot escapar perquè té un 90% de possibilitats que si l’enxampen, sigui afusellat. O torturat pels superiors dels camps, que menteixen en els informes dient que donen més menjar al teu pare/marit i companys, però que no els hi donen i aquests diners se’ls guarden a la butxaca. Mentiders i malparits, per aclarir-nos.\nUn dia de sobte et truca el teu marit i et diu que l’han traslladat a l’Escorial, a construir el que serà posteriorment «el valle de los caidos». Ho escric en minúscula a propòsit. Dies, nits, pluja, neu , sol. I no hi ha ni una placa que recordi que aquesta persona ha estat aquí. Suant i treballant gratis. Si, si, sense veure un cèntim. Tu possiblement, hagis d’ampliar la teva jornada de treball, o posar a treballar als teus fills des de petits, perquè el teu marit és un esclau. O el teu pare. Potser el teu germà.\nPassats els anys quan ja t’obligues a fer memòria, perquè no se t’oblidi la seva cara, molts dels presos tornen a casa. Amb més anys damunt dels que realment tenen. I amb por a parlar. Moltes vegades es queden mirant al buit.\nI tu et pares a pensar i dius: Què està passant? Qui escriu la història? Perquè això no s’estudia a l’escola, no surt als llibres de text ni a les enciclopèdies. Se sap després de 40 anys de silenci perquè ningú s’atrevia a parlar. Franco va morir al seu llit, i al teu país han mort més de 100.000 persones. Innocents; encara sort que el teu familiar va tornar viu. Molts d’ells encara segueixen en rases i en cunetes. Es podrien fer excursions per Catalunya. Ho va dir Miguel de Unamuno: Vencereu però no convencereu.\nMentrestant, vas a l’Església a la comunió de la teva cosina o a les noces de la teva veïna i veus que hi ha plaques en honor als morts per déu i per la pàtria. Però no per tota aquesta gent innocent que ha mort assassinada o que ha estat esclava, com el teu familiar.\nLlavors no et quadren els comptes.\nNo et quadren els comptes perquè ho has viscut, saps que no és una pel·lícula, que ha passat. Que és la història de la teva vida. I que no s’explica de manera oficial, perquè 80 anys després, manen els hereus d’aquesta gent que es va emportar al teu marit, o al teu pare. Si; potser si tot això se sabés, la humanitat podria millorar i evitar tornar a fer el mateix a gent innocent. El problema és que no hi ha una llei que digui que s’ha de fer justícia per la memòria del teu pare o del teu marit. No hi ha consciència. Et sents impotent perquè ara que estem en “democràcia” s’ha corregut una cortina, i no convé parlar d’això.\nPerò això no va passar fa molt temps. I si et pares a pensar-ho, aquest conte que t’explico et podria haver passat a tu. Pensa-ho”.\nPD. En record de totes les víctimes del franquisme que van morir i van ser esclaus defensant la llibertat. Perquè van ser som.\nAnterior [Memoria] Vencieron, pero no convencieron\nSiguiente [Cultura] Novetat editorial “Las Oficinas Jurídicas de Catalunya. Justicia durante la guerra (agosto -noviembre de 1936)”


Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen Tòquio Japó - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n4-1 Kioicho, Chiyoda-ku, Akasaka, Tòquio, Japó, 102-8578 - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen?\n"Nothing to add. All the details of arrangement are quite sop..."\nBarri Akasaka Roppongi Akasaka Estació de Tòkio Estació de Tòkio Estació de Tòkio\nMés informació sobre Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen\nSituat a l'encantadora àrea de Akasaka, Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen gaudeix d'una posició excepcional a la els restaurants, els negocis de Tòquio. Tota l'emoció del centre de la ciutat és només a 4.3 km. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Per anomenar algunes de les comoditats de l'hotel, hi ha servei d'habitacions 24 hores, Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, seguretat 24 hores, estació de càrrega elèctrica per a cotxes, capella.\nEls clients poden triar d'entre 87 habitacions, i totes desprenen una atmòsfera de pau i harmonia total. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent centre esportiu, sauna, piscina exterior, piscina coberta, spa. Hotel New Otani Tokyo Executive House Zen és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Tòquio.\nEs cobrarà 8000 JPY per nen i nit pels nens d'entre 4 i 12 anys si utilitzen la roba de llit existent.\nNombre de restaurants: 38\nTots els tipus de viatgers (16)Viatger de Negocis (2)Parelles (10)Viatgers en solitari (2)Famílies amb infants grans (1)Grups (1)\nKirkland, Estats Units


Presentació del llibre “Art i Natura” a la capella de la Residència d’estudiants Ramon Llull | Bonart\nPresentació del llibre “Art i Natura” a la capella de la Residència d’estudiants Ramon Llull\nEl dia 25 d’octubre, a les 19 h, a la capella de la Residència d’estudiants Ramon Llull (Recinte de l’Escola Industrial, c/ Urgell 187) hi tindrà lloc la presentació del llibre Art i Natura. L’aposta de Vallgrassa.\nL’obra és un compendi de la gestió d’aquest singular equipament cultural del Parc del Garraf que gestiona l’entitat Branca’l d’Art, i de les diferents accions i iniciatives artístiques realitzades al llarg d’aquests quinze anys. La redacció del text ha anat a càrrec d’Ester Xargay, amb la participació de diferents artistes i col·laboradors del projecte.\nL’acte comptarà amb la lectura de diferents peces poètiques i intervencionsmusicals a càrrec de diferents artistes implicats en el projecte, i la projecció del vídeo “15 anys del CEA Vallgrassa. Parc del Garraf”.\nEtiquetes: Art · capella de la Residència d'estudiants Ramon Llull · Ester Xargay · Natura · presentació de llibre