Reflexions d'en Fantassin a Barcelona: SEXE, CATALONANISME I ALLIBERAMENT NACIONAL\nSEXE, CATALONANISME I ALLIBERAMENT NACIONAL\nfebrer 10, 2011 | Fantassin Manel |\nDe vegades la conversa intranscendent acaba fent un camí surrealista fins derivar en tesis a anys llum de l’argument original, que cauen sovint en les referències sexuals, com no pot ser d’altre manera, atesa la importància vital d’aquesta pulsió.\nEn aquest cas jo estava explicant la meva assistència a un compromís familiar, en concret una competició de patinatge artístic. La primera resposta fou d’una amiga dient que també a ella li encanta el patinatge, però ressaltant que -atesa la seva opció sexual- allò que més li agrada és quan la patinadora alça un peu i s’obre ben bé de cames, tot refregant en les mirades del respectable la visió del suggerent eix de les calcetes, mentre es desplaça damunt d’un sol patí a llarg de la pista. La reacció immediata d’un altre amic fou dir-li que la gràcia estaria a mostrar-ho sense calces, tot reptant-la a fer-nos una exhibició, improbable per no ser, en tant que homes, un estímul que pugui seduir-la.\nBé, doncs aquest va ser l’inici d’una conversa de dues hores que ara us esquematitzo per l’interès moralista que pot aportar. He de dir-vos, però, que al final l’amic no-independentista que ens acompanya ens acabà tractant de frikis, dient que “la gent normal, quan parla de sexe no acaba dissertant sobre reis medievals com Pere Catòlic, Maria de Montpelhièr, Jaume el Conqueridor, o proto-mataharis com Mariana de Copons”. Li vam respondre que fins i tot a Madrid o a Oslo hi ha diferencies qualitatives, en un conversa, entre les marukhes de l’anunci d’Activia i les persones transcendents, i se m’acut que l’ús de referents propers (Belen Esteban, Tele5, Leo Messi…) o de referents universals (història, economia, política…) és un bon indicador d’aquestes diferències.\n“La gent normal…!” Jo no sé si som o no som normals com individus …o com ciutadans d’una Catalunya que no és gaire normal com país; però és cert que del patinatge hem passat a dubtar que l’Artur Mas tingui gaires ganes d’exigir reparacions per l’ofensa que hem sofert els catalans tant al “Cas Fresno” com en la discriminació per motius patriòtics contra l’Ivan Tuvau. I així, del patinatge al futbol, a Laporta i a la Maria Lapiedra. I ja ben situats en coordenades clarament polítiques i sexuals, hem recordat que l’Allan i la Barbara Pease atribueixen la promiscuïtat dels polítics a l’increment d’adrenalina propi de la seva feina. Per això no hem pogut evitar d’especular sobre els que coneixem, tot recordant la cançó de Brams que diu “…Jordi Pujol, sexe…”. La referència a l’onanisme (“catalonanisme”) ha estat precisament pels polítics catalans del peix al cove.\nDesprés, els que anàvem sovint per Euskadi a primers dels vuitanta, hem recordat un lament sexual basc de l’època: “que suerte teneis en Cataluña, en cambio aquí en Euskadi se folla poco!” i hem rememorat batalles campals, bales de goma, fum pel carrer, detencions a la comissaria d’Indautxu on tothom fumava (polis i detinguts, independentment dels maltractes); recordàvem comprensió en la necessitat del fumar com un dret més que més que fonamental !\nI d’aquesta manera la conversa arribava al gran duet: Eros i Thanatos. Lligat amb el darrer comentari, l’únic de nosaltres que encara fuma ens va confessar (en mig d’una tos que fa massa que dura) que el seu principi d’EPOC (encara que diu que tindrà sort si mai no acaba en càncer) “és pel culpa de les tabaqueres!”. Afirma que va deixar de fumar més o menys quan jo (farà uns quinze anys) però que va fracassar perquè no podia estar-se de visitar a diari l’estanc on la mestressa –que llavors tindria uns quaranta anys- i les filles d’aquesta, de 18 i 20, sempre han anat tan escotades que “cada vegada que em cobren el tabac, a l’ajupir-se damunt del calaix, davant del client, no hi ha dia que no ensenyin el mugró!” Després d’uns moments de silenci incòmode vam respondre repetidament el mot “…patètic!”.\nPatètic, si, però… (aquí fou on començà a exasperar-se l’amic no-independentista) potser també és patètic a nivell nacional que un episodi, tan transcendent per la història de la civilització cataloccitana, com fou la Batalla de Muret, s’esgarrés possiblement perquè el bon rei en Pere no estava prou concentrat i descansat, després d’haver passat la nit dedicat al sexe. És més, si Maria de Montpelhièr no s’hagués fet passar per “cortesana” per aconseguir fornicar amb el rei, no hauria nascut en Jaume El Conqueridor! I si el rei Jaume, que com li digué el Papa, “havent vençut en tantes batalles havia acabat sent vençut pel sexe”, no hagués tingut tants fills, potser no hauria trossejat tant el territori …o potser no hauria estat tant motivat per conquerir tants territoris!\nEn tot cas, els polítics d’abans no eren com els del peix al cove, perquè com més ens allunyem de Berlusconi i d’en Bill Clinton en direcció a l’edat mitjana, menys es reprimien els poderosos. A més, en aquella època es jugaven la vida per molt reis que fossin. Sovint us he posat l’exemple dels soldats d’infanteria com carn de canó, però també és cert que la Crònica de Jaume Primer permet veure com la lluita cos a cos estava molt interioritzada en aquells descendents del capitostos germànics de la Gotholonia i segurament l’episodi esmentat del rei Pere el Catòlic és perfectament comprensible en aquell context.\nOn és la relació entre l’adrenalina i el sexe de l’Allan i la Barbara Pease, que veiem en grans gestes i també en grans derrotes? Aquest fou el punt d’inflexió a partir del qual s’iniciaria la davallada comunicativa. Perduts en disquisicions, vam autoformular-nos noves qüestions: hi ha relació entre la lluita revolucionaria d’Euskal Herria dels primers anys vuitanta i l’escassetat de sexe que, segons ens deien ells, els afectava a nivells gairebé monacals? Es exagerat parlar d’onanisme en la gestió catanyolo-autonòmica (també a Euskadi deien allò de “…quien se la menea en Ajuriaenea…)? Si la fantasia sexual és tan poderosa que condiciona la capacitat de deshabituació d’un addicte al tabac, com no hem d’acceptar que d’alguna manera o d’altra ha de condicionar la política catalana? Qüestions que deixàrem obertes i que vaig prometre traslladar als lectors del Bloc Gran del Sobiranisme.\nTweets that mention El Bloc Gran Del Sobiranisme » Blog Archive » SEXE, CATALONANISME I ALLIBERAMENT NACIONAL -- Topsy.com diu:\nfebrer 10, 2011 a les 1:12 pm\n[...] This post was mentioned on Twitter by FREE CATALONIA, maresmesfera. maresmesfera said: SEXE, CATALONANISME I ALLIBERAMENT NACIONA http://bit.ly/idbZV1 [...]\nfebrer 10, 2011 a les 1:16 pm\nCom molt be dius, el sexe és i ha sigut el motor de la història de la humanitat i de la petita història cotidiana de cadascú. Ara a Bèlgica es proposa a les dones dels diputats que facin vaga de cames creuades fins que no formin govern. Doncs, apa! a fer història que son tres dies i dos són de boira…\nfebrer 10, 2011 a les 1:26 pm\nTan vell com el mite de Lisístrata, però en aquest cas no va pel bon camí, perquè del que es tracta és que no hi hagi govern i que Bèlgica pugui trencar-se sense més dilacions.\nfebrer 10, 2011 a les 4:04 pm\nEls Catalans, i les datalanes, ens ho passem tant bé tant penetrants com som que passem de tot lo altre.\nsi no practiquessim tant tindriem temps i prou mala llet per a arreglar les coses, ens tenen distrets amb el sexe, que no ho veieu?\nJa ens ho deien en un moment en que tot era obert i possible, fes l’amor, i no la independència.\nfebrer 10, 2011 a les 4:07 pm\nDoncs és una hipòtesi preocupant!\nfebrer 10, 2011 a les 4:14 pm\nSalut i feina …i … un bon forat per fotre l’eina…\nPublicat per Fantassin a dijous, de febrer 10, 2011


Roscoe (Missouri) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n37° 58′ 36″ N, 93° 48′ 39″ O / 37.9767°N,93.8108°O / 37.9767; -93.8108\nRoscoe és una població dels Estats Units a l'estat de Missouri. Segons el cens del 2000 tenia una població de 112 habitants.\nSegons el cens del 2000, Roscoe tenia 112 habitants, 49 habitatges, i 31 famílies. La densitat de població era de 30,2 habitants per km².\nDels 49 habitatges en un 18,4% hi vivien nens de menys de 18 anys, en un 51% hi vivien parelles casades, en un 12,2% dones solteres, i en un 36,7% no eren unitats familiars. En el 28,6% dels habitatges hi vivien persones soles el 16,3% de les quals corresponia a persones de 65 anys o més que vivien soles. El nombre mitjà de persones vivint en cada habitatge era de 2,29 i el nombre mitjà de persones que vivien en cada família era de 2,77.\nPer edats la població es repartia de la següent manera: un 22,3% tenia menys de 18 anys, un 5,4% entre 18 i 24, un 21,4% entre 25 i 44, un 22,3% de 45 a 60 i un 28,6% 65 anys o més.\nL'edat mediana era de 45 anys. Per cada 100 dones de 18 o més anys hi havia 74 homes.\nLa renda mediana per habitatge era de 30.278 $ i la renda mediana per família de 27.500 $. Els homes tenien una renda mediana de 22.188 $ mentre que les dones 17.500 $. La renda per capita de la població era d'11.377 $. Entorn del 17,5% de les famílies i el 19,7% de la població estaven per davall del llindar de pobresa.\nEl Dorado Springs (22 km)\nGerster (21 km)\nLowry City (20 km)\nOsceola (12 km)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Roscoe_(Missouri)&oldid=19035688»


Aneu a comprar a l’Espai Gironès? Us agradaria anar a París? Prepareu la maleta per aquest 24 d’octubre. Així de senzill ·\nAneu a comprar a l’Espai Gironès? Us agradaria anar a París? Prepareu la maleta per aquest 24 d’octubre. Així de senzill\nL’Espai Gironès promou un divertit sorteig d’un cap de setmana a París per a dues persones, i el 24 d’octubre se sabrà qui ha guanyat, d’entre els participants que vagin al centre amb la maleta a punt\nUna vista de l’Espai Gironès\nUn divertit sorteig d’un cap de setmana a París per a dues persones, amb vol i estada pagada, serà el desè moment dels 10 anys que celebra aquest any el centre comercial Espai Gironès. Les inscripcions per apuntar-se a aquest sorteig ja s’han obert i i es tancaran el mateix dia del viatge, el dissabte 24 d’octubre, a les 8:45 del matí. El requisit per participar-hi és anar a l’Espai Gironès el mateix 24 d’octubre a les 8:30 hores amb les maletes preparades i haver-se registrat prèviament al Punt d’Informació, on es donarà un adhesiu acreditatiu. El guanyador i l’acompanyant que gaudirà amb ell del viatge seran traslladats des de l’Espai Gironès a l’Aeroport de Girona des d’on es volarà cap a París.\nPer altra banda, aquest mes també s’està celebrant la segona edició de l’Espai Model Fashion Show, la performance de moda per la que l’Espai Gironès busca 200 models. Els càstings tindran lloc a la planta baixa els dies 7, 8 i 9 d’octubre. Els seleccionats podran participar en l’acció que es durà a terme els dies 15, 16 i 17 al centre comercial gironí i optar a ser una de les New Faces 2015 per votació popular i emportar-se com a premi un book de fotos professional.\nEl sorteig del viatge a París s’emmarca en la campanya “10 anys, 10 moments” que l’Espai Gironès impulsa aquest 2015 amb motiu del desè aniversari i que busca compartir la celebració a través de 10 esdeveniments que es duen a terme durant aquest any.\nUn munt de regals per celebra el desè aniversari de l’Espai Gironès\nL’Espai Gironès ha regalat un cap de setmana esquiant a Vallter 2000, una festa d’aniversari a un nen de 10 anys, un cap de setmana a Port Aventura per a una família als guanyadors d’una gimcana de pares i fills, i un salt en paracaigudes a Skydive Empuriabrava. També s’ha celebrat un concurs de parelles amb un premi d’un cap de setmana al Balneari Font Vella de Sant Hilari Sacalm. A més, durant la campanya per commemorar el desè aniversari el centre comercial va obsequiar als treballadors amb 850 roses el Dia de Sant Jordi. L’acte central del desè aniversari es va celebrar el passat mes de maig amb una gran festa de “pel·lícula” adreçada als clients. Durant el vuitè moment, el mes d’agost, es van poder provar dos simuladors de conducció, es va fer un concurs d’una experiència de conducció al circuit de Montmeló i una exposició d’un Ferrari. El novè moment va consistir en un regal d’una primera experiència de cinema 3D per a persones de la tercera edat, de les residències Les Vetes i Nova Llar de Salt.\nTags: Desè aniversari, Espai Gironès\nPrevious Oberta la convocatòria dels Premis Princesa de Girona 2016, adreçada a joves amb talent i iniciativa\nNext Els municipis de Girona celebren la Setmana de la Mobilitat Sostenible i Segura


Top Bali Apartment Bali Indonèsia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nJl. Werkudara, Seminyak, Bali, Indonèsia - Veure al mapa\nTé alguna pregunta per a Top Bali Apartment?\nBarri Seminyak Pekutatan Seminyak Legian Seminyak Jimbaran\nMés informació sobre Top Bali Apartment\nTop Bali Apartment, ubicat a Seminyak, Bali, és una destinació popular per a viatgers. L'hotel és a 1.0 Km del centre de la ciutat i permet accedir a les instal.lacions més importants de la ciutat. Un ambient ben cuidat i la seva proximitat a Clínica Padma, Cocoon Beach Club, Consolat de Brasil donen a aquest hotel un encant especial.\nTop Bali Apartment també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Bali. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, servei de cangur.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara televisió de pantalla plana, aire condicionat, escriptori, balcó/terrassa, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com centre esportiu, piscina exterior, spa, esplai, piscina (infantil). Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Top Bali Apartment és una selecció idònia per a la vostra estada a Bali.\nPlatja Kuta - 2,26 km\nParc Waterbom - 3,24 km\nTemple Tanah Lot - 12,25 km\nBosc de les Mones - 22,58 km\nTemple Uluwatu - 16,88 km\nPalau Ubud - 23,95 km\nPlatja Legian - 680 m\nEspai d'Art Biasa - 800 m\nKetut Art Shop 14 - 1,1 km\nMercat Pasar Seni UbadArt - 1,13 km\nGaleria d'Art Contemporani Kendra - 1,31 km\nMALOA - 1,39 km\nAlta Moda Fabric Store and Tailor - 1,48 km\nPreu del desplaçament a l'aeroport: 240000 IDR


La companyia incrementa un 600% el volum de negoci en l'últim any a la capital espanyola\nper Redacció VIA Empresa Barcelona. 29 de gener de 2020 11:08\nEl fundador de Housfy, Albert Bosch | Cedida\nHousfy ha obert la seva primera oficina a Madrid, on destinarà part de l'activitat comercial de la companyia a la capital i la comunitat autònoma. L'oficina es troba al carrer d'Alfonso XII 62 de Madrid, a l'espai Spaces Retir, segons han informat en un comunicat.\nLa companyia preveu donar feina a més de 20 professionals a Madrid el 2020 i incorporarà a agents immobiliaris, comercials, brokers hipotecaris i fotògrafs. "Després d'incrementar més d'un 600% el volum de negoci a Madrid en l'últim any, considerem que era el moment oportú per obrir una oficina a la ciutat. Encara que la nostra operativa és digital, la qualitat del servei és sempre el més important per a la companyia, i amb l'obertura d'aquesta oficina el nostre servei cap als propietaris madrilenys serà més complet i de més qualitat", afirma Albert Bosch, CEO i fundador d'Housfy.\nActualment, la immobiliària ven un habitatge cada dues hores situant-se com una de les cinc agències més grans de Madrid en volum de vendes. "Als Estats Units i el Regne Unit, les immobiliàries que lideren el mercat són digitals i posseeixen quotes de fins al 10%. Preveiem que en els següents anys arribarem a aquestes xifres a la capital", segons Bosch.


Sortim de Tarragona per agafar aires...\n...La Caleta(Vinaròs), plafó d'entrenament com no pot ser millor: a l'aire lliure. Els locals Joan's i companyies s'encarreguen de donar forma a la bogeria de sostre q per ser d'interés local pot deixar extasiat a més d'un. Un parell de visites et fan realitat del potencial de la cova i la sort que tenen els escaladors veïns. Línies fàcils per escalfar per la aresta de la cova rondant 6b-6c, a partir dels 15 moviments fins els 30 que pot arribar algun dels darrers problemes q sobrepassaria el 7c FB, ressistència sobre canto bo a 90 graus sobre conglomerat.No apropar-se dies nublats x la humitat, N-340 km 1057-58, entrada ràpida "Vinaròs per la costa"(vivers)\nVeí descubridor del plafonet, el local Joan\nJoanet nou problema sembla que hi han varies apretades\nVariant de línies, potser de Barracuda, potser de la Morena, o la morenetabarracudaquestornuda. El cas és que els blocs són chapeau. Dubtes als loca ls o enllaç -tresrastas.blogspot.com- una mica d'imaginació, respecte i tovallola per si fa bo\nPublicado por blocantarraco tarraco en 22:20\nDavid Ros dijo...\nHola soy d Girona y veraneo en vinaros desde hace 30 años tengo casa este agosto como siempre bajare 2 semanas y nunca me imagine poder hacer blokeven la caleta este verano lo peto\n25 de julio de 2015, 13:01


NOU PROCÉS DE VERIFICACIÓ D’IDENTITAT EN ELS PAGAMENTS EN LÍNIA\nLa nova Directiva europea de servicis de pagament (PSD2) i el Reial decret llei 19/2018 que la transposa a la legislació espanyola té, entre els seus objectius principals, reforçar la seguretat dels pagaments en línia.\nAmb esta finalitat, establix l’autenticació reforçada dels clients, que servix per a assegurar-se que un client és qui afirma ser, i així evitar possibles fraus en els pagaments. El número de targeta i el codi de seguretat en el revers (conegut com CVV) deixen de considerar-se prou segurs amb l’aplicació d’esta normativa, i ara caldrà introduir un factor més en la verificació de la identitat que efectuen els bancs. La PSD2 establix els factors d’autenticació següents:\n1. Alguna cosa que posseïxes (el mòbil o la targeta de pagament).\n2. Alguna cosa que coneixes (com ara una contrasenya o una clau).\n3. Alguna cosa inherent a tu (com l’empremta dactilar).\nCada entitat bancària decidirà quins dos factors, d’entre els tres esmentats, utilitza per a comprovar la identitat dels seus clients en un procés de pagament en línia. Tanmateix, els processos més habituals solen ser la introducció d’un codi temporal d’un sol ús o bé l’accés a l’aplicació del banc en el mòbil seguint els passos que apareixen en pantalla:\nCom que cada banc establix el seu propi mètode d’autenticació reforçada, si tens algun dubte o problema et recomanem que t’adreces a la teua entitat bancària per tal que t’aclarisquen qualsevol aspecte en relació amb l’aplicació d’esta normativa.


L’agrupació socialista de La Palma enceta un nou canvi de rumb amb l’elecció d’Ardoy com a candidat. Actualment el grup socialista no disposa de representació a l’ajuntament, fruit dels resultats de les anteriors eleccions municipals. Una situació tal com va expressar Ardoy “volem canviar, perquè els valors de justícia social, igualtat i solidaritat que ens representen i defineixen als i les socialistes han d’estar presents també en el lloc on es prenen les decisions que afecten el dia a dia dels ciutadans i ciutadanes de la Palma.”\nArdoy va agrair durant l’acte de la seva presentació el suport i confiança als presents tot assegurant que “com podeu imaginar, és per a mi, una gran satisfacció i motiu d’orgull, a l’hora que una gran responsabilitat, liderar la candidatura socialista. Un repte que accepto i afronto amb molta il·lusió, doncs la meva voluntat és treballar per millorar la qualitat de vida dels i les ciutadanes de La Palma.”\nArdoy, arquitecte tècnic de professió, ja va formar part del govern com a regidor del 1999 al 2001, amb les responsabilitats de Primer Tinent d’Alcalde i regidor d’urbanisme, obres i medi ambient. Molt relacionat durant més de 20 anys amb el sindicalisme, actualment és el Secretari de l’Associació catalana Nabiu, que treballa amb les persones amb funcionament intel·ligent límit.


Com decorar i dissenyar un dormitori - idees d'apartamentsLlegir Més\nPrincipal idees d'apartaments Com decorar i dissenyar un dormitori\nCom decorar i dissenyar un dormitori\nUn dormitori hauria de ser un santuari: un lloc de retirada tranquil·la enmig d’un dia ocupat; un lloc on relaxar-se mentre es canvia de roba de treball; o fins i tot una sala relaxant on veure les notícies del vespre. Sobretot, un dormitori hauria de ser el lloc més còmode i calmant per descansar un cos cansat després del tancament d’un llarg dia.\nTot i això, molts de nosaltres no sabem com decorar un dormitori. Moltes vegades les habitacions reben els nostres sobrants. Sovint ens centrem en les nostres sales d'estar o cuines, llocs que els clients poden veure i descuidem la sala on passarem més d'un terç de la nostra vida.\nA continuació, trobareu els passos per decorar el vostre dormitori juntament amb consells sobre com decorar amb molt d'estil un bonic dormitori.\nFunda una fundació amb mobiliari\nUn problema freqüent en la majoria de les habitacions són massa mobles o mobles que són massa grans per a l’espai, o tots dos. Doneu-vos espai per respirar al vostre dormitori escollint amb cura mobles del dormitori que s’ajustin a l’escala del vostre dormitori i que es declinin sovint.\nLa taula de nit o dos és una necessitat per a la majoria. Considereu les vostres necessitats. Si voleu llegir els volums al llit, probablement una petita taula de tauleta de nit no funcionarà.\nTambé s’ha de tenir en compte l’emmagatzematge de la roba. Necessiteu més espai per penjar, espai per a roba plegada, o tant per a "> guardar sabates? Hi ha moltes opcions de vestuari assequibles disponibles o afegir un armari fals separant una part del vostre dormitori amb cortines o amb una pantalla autònoma.\nTingueu en compte també la disposició dels mobles. Si és possible, cal situar llits allunyats de les portes transitades o de les finestres que hi ha. La majoria de les persones se senten més còmodes amb el cap del llit mirant cap a la porta principal, tot i que experimenten per trobar el que et sembla millor. Quan poseu els mobles, considereu els “patrons de trànsit” del vostre dormitori.\nInverteixi de manera sàvia\nPodeu deixar-vos caure en la vostra catifa, catifes i cortines, però no proveu d’anar barat al vostre matalàs, coixins o llençols. Pagar una mica més per aquests articles fonamentals us ajudarà a descansar una bona nit i us pot estalviar del mal de coll i l'esquena, els mals de cap i molt més.\nEls seus llençols toquen el cos durant vuit hores a la nit, per la qual cosa haurien de ser de gran qualitat. Busqueu llençols de cotó del 100 per cent en un alt percentatge de fils.\nUn matalàs de bona qualitat i coixins de suport específics per als vostres patrons de son faran molt de temps promovent el descans i la curació durant les hores nocturnes. Abans de comprar un coixí o un matalàs, feu la vostra investigació i proves el màxim possible, ja que la normativa nord-americana prohibeix que es retornin la majoria d’aquests articles després de la compra.\nDecideix el color\nSi sou un matí, proveu de triar un color més clar per al vostre dormitori. Com menys gaudiu dels matins, més fosc i sofisticat podeu anar amb la vostra paleta de colors, que pot ser opressiva per als primers matins.\nSi voleu afegir color però preferiu les parets neutres o no pinteu les parets on viviu, afegiu color mitjançant l’ús d’un moble pintat o trieu un moble gran i únic per afegir interès i serveixi com a punt focal.\nEls teixits i la roba de llit són també una bona manera d’agregar color. Les cortines riques, de colors vibrants o la capçalera entapissada també són formes excel·lents d’afegir color i textura a un espai.\nAdquireu la roba de llit abans de pintar les parets. Normalment és molt més fàcil fer coincidir la pintura amb la roba de llit que trobar la roba de llit que coincideixi amb la pintura.\nCapa la vostra il·luminació\nLa il·luminació és una consideració molt important en un dormitori. La il·luminació de despesa en un dormitori està bé, però no us oblideu d’afegir làmpades de nit i altres enllumenats específics. Si treballeu el trencaclosques diària al llit o sempre feu un maquillatge al mirall del vostre dormitori, assegureu-vos d’afegir il·luminació específica a aquelles zones que s’adapti a les vostres necessitats.\nEls interruptors de dimmer aporten excel·lents addicions a la il·luminació del dormitori. L’il·luminació es pot apagar per crear una sensació tranquil·la i tranquil·la, però encara es pot encendre per tenir una il·luminació completa quan calgui.\nEls mobles mirallats o brillants de colors clars o fustes són una manera excel·lent d’afegir llum a un dormitori fosc o tonificar un dormitori massa brillant amb colors i mobles i colors més no reflectants.\nTrieu decoració i mobiliari suau\nEls coixins i les mantes llença com una guinda a un pastís, no és necessari, però és sens dubte un avantatge si en teniu. No se senti pressionat per gastar molts diners en aquests articles. Les mantes de llançament solen ser substituïdes cada pocs anys i els patrons de coixins solen passar-se.\nSi teniu sòls de fusta dura al vostre dormitori, considereu la possibilitat d’afegir una catifa per obtenir més comoditat i calor.\nLes ombres o les persianes que no bloquegen la llum solen costar més, així que si els necessiteu, assegureu-vos de tenir en compte el vostre pressupost.\nComprar una petita decoració i obres d’art és on la majoria de la gent sol començar a decorar, però és realment allà on s’hauria d’acabar amb el procés de decoració. Trieu accessoris que complementin el vostre espai i tingueu cura de no excedir-lo. Tot i que una sola pintura o una difusió perfecta de petites fotografies al damunt d'un tocador és solament afegir un toc final a un dormitori.\nArticle AnteriorFormes fàcils d’insonoritzar la vostra habitació o apartament\nArticle SegüentConsells del Feng Shui per a les fletxes de verí al dormitori\nUn dormitori hauria de ser un santuari: un lloc de retirada tranquil·la enmig d’un dia ocupat; un lloc on relaxar-se mentre es canvia de roba de treball; o fins i tot una sala relaxant on veure les notícies del vespre. Sobretot, un dormitori hauria de ser el lloc més còmode i calmant per descansar un cos cansat després del tancament d’un llarg dia. Tot i a © Copyright 2019


Un estudi revela el tipus de propietari segons com es comporta el teu gat - Diari de Girona\nL'objectiu de l'estudi de la Universitat d'Exter és evitar el creixement de la mort d'altres animals\nep 02.04.2021 | 17:19\nUn nou estudi de la Universitat de Exeter divideix als amos de gats en cinc categories, en termes de les seves actituds cap a la deambulació i la caça de les seves mascotes.\nEls investigadors van enquestar a amos de gats del Regne Unit i van trobar que anaven des de "cuidadors conscienciosos", preocupats per l'impacte dels gats a la vida silvestre i que senten certa responsabilitat, fins a "defensors de la llibertat" que s'oposen per complet a les restriccions sobre el comportament dels gats.\nArriba el principi del fi dels greixos trans: Què són i què fan?.\nLíders mundials volen fer un tractat internacional per a futures pandèmies.\nEls "protectors preocupats" se centraven en la seguretat dels gats, els "guardians tolerants" no els agradava la caça pels gats, però tendien a acceptar-la, i els "propietaris de laissez faire" desconeixien en gran manera els problemes relacionats amb la caça i la deambulació dels gats.\nLes organitzacions de conservació porten molt temps preocupades per la quantitat d'animals capturats per la gran població de gats domèstics del Regne Unit.\nLa majoria dels gats domèstics maten molt pocs animals salvatges, si és que n'hi ha, però amb una població del voltant de 10 milions de gats, la quantitat d'ocells, petits mamífers i rèptils capturats pot acumular-se.\nLa majoria dels propietaris troben que els animals morts portats a casa són un desagradable recordatori del costat més salvatge de la seva mascota.\nAbordar aquest problema ha estat difícil a causa dels desacords entre les persones que prioritzen el benestar dels gats i les que s'enfoquen en la conservació de la vida silvestre.\nEl projecte de recerca en curs de l'equip d'Exeter 'Gats, amos de gats i vida silvestre' té com a objectiu trobar una conservació en la qual tots guanyin, identificant formes en les quals els propietaris manegen als seus gats que beneficien als gats i redueixen la matança de la vida silvestre.\nAquesta recerca és un pas cap a la comprensió de com els amos de gats veuen als seus gats i quina és la millor manera de manejar-los.\nDiferents comportaments de caça\nEls investigadors diuen que les seves troballes demostren la necessitat de diverses estratègies de maneig que reflecteixin les diferents perspectives dels amos de gats.\n"Encara que trobem una varietat de punts de vista, la majoria dels amos de gats del Regne Unit valoraven l'accés a l'aire lliure per als seus gats i s'oposaven a la idea de mantenir-los a dins per a evitar la caça", va dir l'autora principal, la Dra. Sarah Crowley, de l'Institut de Sostenibilitat i Medi Ambient de la Universitat d'Exeter a Cornualla. Per tant, és poc probable que les polítiques de confinament de gats trobin suport entre els propietaris al Regne Unit.\n"No obstant això, només un dels tipus de propietaris va considerar la caça com una cosa positiva, la qual cosa suggereix que la resta podria estar interessat a reduir-la d'alguna manera. Per a ser més eficaços, els esforços per a reduir la caça han de ser compatibles amb les diverses circumstàncies dels propietaris", explica.\nLes mesures suggerides per a reduir l'èxit de la caça inclouen col·locar als gats coberts de collarets de colors brillants "BirdsBeSafe". Molts propietaris també els col·loquen cascavells als seus gats.\nL'equip de recerca està examinant ara l'eficàcia d'aquestes i altres noves mesures i com se senten els propietaris amb elles, amb la finalitat d'oferir diferents solucions.\n"Aquesta última recerca que hem finançat revela les perspectives increïblement diverses entre els amos de gats respecte al comportament de caça de les seves mascotes", va dir Tom Streeter, president de SongBird Survival.\n"Si la naturalesa vol 'guanyar' i les espècies en perill prosperen, es necessita un enfocament pragmàtic en el qual les opinions dels amos de gats es considerin com a part d'estratègies de conservació més àmplies. L'estudi destaca la necessitat urgent que els propietaris de gats i els conservacionistes treballin junts per a trobar solucions personalitzades que siguin barates, fàcils d'implementar i que tinguin un efecte positiu en les poblacions d'ocells i vida silvestre en tot el Regne Unit", comenta.\nLa directora de defensa dels gats d'iCatCare, la doctora Sarah Ellis, va dir: "La troballa que molts amos de gats del Regne Unit realment es preocupen molt per la conservació de la vida silvestre i l'impacte dels seus gats en ella, suggereix que alguns propietaris són receptius a emprar mètodes amigables per als gats. Reduint la caça".\n"Les intervencions adequades podrien millorar els esforços de conservació de la vida silvestre, mantenir un bon benestar mental dels gats i, al mateix temps, millorar la relació entre els gats i els humans. Això seria especialment cert per als 'guardians tolerants' i els 'cuidadors conscienciosos', en reduir el conflicte intern d'estimar a un animal que sovint caça a altres animals que també els importen", explica.\nL'estudi va incloure a 56 propietaris de gats, alguns de zones rurals del Regne Unit (principalment en el sud-oest d'Anglaterra) i alguns d'àrees urbanes (Bristol i Manchester).\nL'article, publicat en la revista Frontiers in Ecology and the Environment, es titula: 'Les diverses perspectives dels amos de gats indiquen barreres i oportunitats per a controlar la depredació de la vida silvestre per part dels gats'.\nJuntament amb l'enquesta de recerca detallada, els investigadors han creat un qüestionari simple perquè els amos de gats puguin esbrinar quina categoria els descriu millor.


Cambrils canviarà la barana del nou pont de l'antiga N-340\nCambrils rectificarà el 'caos circulatori' del nou pont de l'antiga N-340 canviant la barana\nEls veïns es queixen de falta de visibilitat, i ja hi ha hagut dos accidents d'ençà que la nova infraestructura es va obrir al tràfic el juliol passat\ndijous, 15 de novembre 2018 - 14:20h | Actualitzat a 15/11/2018 19:20h\nImatge de la barana instal·lada al pont | Caralp Mariné\nL'Ajuntament de Cambrils vol tancar la polèmica del nou pont de l'antiga N-340 substituint la barana que hi ha per una que millora la visibilitat. Segons ha confirmat Antonio Laguna, regidor d'Obra Pública del consistori, es farà la substitució de la barana d'aquí a un mes. El nou pont ha sigut testimoni de dos accidents d'ençà que es va obrir el passat mes de juny i són diversos els veïns que s'han queixat per la falta de visibilitat i pel caos que provoca a la circulació.\nLa barana, el punt més crític\nLa presidenta de l'Associació de Veïns de l'Estació de Cambrils assegura a aquest diari que el problema principal del nou pont és la barana, ja que a mesura que els cotxes s'aproximen al pont, perden visibilitat. «Canviar la barana seria la solució», assegura. Altres veïns amb qui ha parlat TarragonaDigital també diuen que «hi ha un problema de visibilitat de la circulació».\nImatge de cotxes circulant al nou pont | Caralp Mariné\nL'Adjuntament va admetre que la barana de color vermell amb barrots verticals no facilitava la circulació. «Es va programar aquesta barana perquè sobre paper era difícil fer-se a la idea, però s'ha vist l'error i s'ha decidit solucionar el problema», explica Laguna. Segons el regidor quan els tècnics van alertar d'aquest error ja es va decidir que es canviaria la barana. En el ple del mes de setembre es va aprovar una moció en aquest sentit.\nCanvi de la barana\nS'instal·larà una barana similar a la que hi ha a la resta de ponts de Cambrils, serà d'acer inoxidable i permetrà que hi hagi un 100% de visibilitat. Laguna assegura que la visibilitat serà bona tant pels cotxes que van en una direcció com en l'altre.\nEls cotxes no veuen els qui circulen pel pont a causa de la barana | Caralp Mariné\nL'elaboració i instal·lació d'aquesta barana té un cost d'uns 20.000 euros, tot i que Laguna assegura que l'antiga barana es podrà reaprofitar per altres projectes i que per tant l'impacte econòmic pel consistori serà menor.\nUn pont «caòtic»\nLa tarda de dilluns, 14 de novembre, un home va ser atropellat justament al pont nou de l'antiga N-340 de Cambrils, és el segon accident que té lloc en aquest punt d'ençà que el pont es va obrir el passat mes de juny.\nMés enllà del tema de la visibilitat alguns veïns també es queixen que és un pont una mica «caòtic» «Has d'estar molt atent perquè no queda molt clar», diu una veïna. Els stops i passos de vianants són confusos per alguns veïns. Altres asseguren, a més, que quan la gent puja de la platja no s'atura al pas de vianants. Per això una veïna comenta: «No m'estranyaria que hi hagi hagut més d'un petit incident».\nImatge del pont amb el senyal de rotonda | Caralp Mariné\nAixí i tot Laguna assegura que aquesta obra ha permès superar una gran barrera arquitectònica i que no es podrà fer una valoració global fins que no s'hagi acabat l'última fase de les obres, que inclou la instal·lació d'una nova rotonda en els carrils de sortida sentit Tarragona. A més, el regidor recorda que els conductors són els responsables de seguir els senyals viaris com els stops o passos de vianants.\nAjuntament de Cambrils accident Cambrils


Begur acollirà la IV Fira de Playmobil • Ràdio Capital de l'Empordà\nBegur acollirà aquest 2021 una nova edició -la quarta- de la Fira de Playmobil organitzada per l’Associació de Comerç i Turisme (ACIT), amb el suport i la col·laboració de l’Ajuntament. Enguany l’esdeveniment se celebrarà del 4 al 8 de desembre i estarà dedicat als corallers de Begur del segle XVII, que marxaven des de les cales del municipi a costes llunyanes per a recollir corall a les Illes Medes, Cap de Creus, Marsella, Sardenya, Cabo de San Antonio, Portmán, Vera, Argel, Peñón de la Gomera, Ceuta, Cabo Verde.\nUn dels grans atractius de la Fira de Playmobil seran el concurs “Troba el click perdut pels diorames” i “Troba el click perdut pels aparadors dels comerços de Begur”. Hi haurà un total de quatre clicks amagats entre els aparadors dels establiments associats a l’ACIT i quatre clicks amagats entre els diorames exposats a la Sala d’Exposicions.\nAmb la butlleta de participació, s’hauran de buscar els quatre clicks dels diorames per a entrar al concurs del click perdut als diorames, i buscar els quatre clicks dels aparadors per a entrar al concurs del click perdut pels aparadors dels comerços.\nEl premi seran dos packs de Playmobil pels dos guanyadors dels concursos.\nExposicions, cinema i tallers per ambientar la jornada\nFinalment, la cita es complementarà al llarg dels cinc dies amb propostes com exposicions de diorames o sessions de cinema.\nArticle anteriorAlícia Rey & Jan Buxeda presenten “Nadales de Sofà”\nArticle següentLes Gavarres de tots\nBegur Àlex Cordón - 17 de gener de 2022


de desembre 2013 - Roca calenta\nLa via Ja-Ro va ser oberta als anys 70 per R.Vallribera, J.Vidales, i la Insoculòrum és només una variant d'entrada oberta l'any 1998 pels germans Albert i Oscar Masó. La via té alguns trams finets ben obligats, i la roca en general no és gaire bona. Per a més informació podem consultar la web de santllors.\nAproximació: Des de Matadepera anem fins al final del Carrer Cavall Bernat, on aparquem (enllaç a Google Maps). Des de l'aparcament ja veiem el Cavall Bernat, així que l'aproximació no té cap pèrdua.\nMaterial: 10 cintes, friends fins al Cam #0.5 i estreps\nEntrant per la Insoculòrum\nLa Normal a l'Agullola de Rupit va ser oberta el 8/11/1934 per Pere Danés i Ramon Vinyeta, ambdós de Torelló. Es tracta d'una escalada històrica, ja que consta com la primera escalada osonenca. La segona ascensió a aquesta agulla no va ser fins al 8/5/1941, a càrrec de E. Domenech, J. Vila i J. Bofill\nL'agulla es troba en un entorn preciós, amb el Salt de Sallent, les cingleres del Collsacabra i els pantans de Sau i Susqueda. La roca és un curiós gres calcari al que no estem gens acostumats. La via es va obrir lògicament sense expansions, actualment es troba equipada amb diversos químics.\nAproximació: Des de Rupit prenem la pista de Sant Joan de Fàbregues i aparquem a l'esplanada del Pla del Roquer (enllaç a Google Maps). Travessem una tanca i prenem un corriol que travessa tot el pla de Fàbregues. Quan veiem l'Agullola Xica a la nostra dreta, prenem un corriol per accedir al Grau de Saltabocs. Baixem el Grau amb alguns passos equipats i resseguim la cinglera fins al final, on trobem l'Agullola de Rupit. L'inici de la via està marcat amb fites a l'inici d'una canal/diedre.\nMaterial: Cintes i bagues. Opcionalment friends fins al Cam #2\nDescens: Dos ràpels d'uns 30 m\nNormal a l'Agullola de Rupit


Sol·licitud de titols | IES Baix Montseny\nPer tal de sol·licitar el títol de Batxillerat, de Tècnic o de Tècnic superior cal que:\n1. Ompliu aquest formulari, adjunteu la documentació necessària i premeu la tecla ENVIA.\n2. Rebreu al correu electrònic que hàgiu indicat, un full de pagament amb codi de barres, per fer el pagament de la taxa oficial, als caixers automàtics o telemàticament de CaixaBank (teniu un termini de 12 dies*).\n3. Un cop fet el pagament, cal que envieu al correu secretaria@insbaixmontseny.cat, el justificant bancari del pagament amb l’assumpte: TÍTOL + NOM ALUMNE/A. AQUEST PAS ES IMPRESCINDIBLE per tramitar el títol (*).\n4. Un cop hàgim tramitat la vostra sol·licitud us enviarem un correu conforme ja podeu passar a recollir el resguard de sol·licitud de títol.\n5. El títol arribarà al centre un parell d’anys més tard. Us avisarem amb un correu electrònic quan arribi. Aleshores haureu de passar personalment per la secretaria del centre amb el resguard de sol·licitud de títol i el DNI (en cas de no poder venir personalment, caldrà una autorització signada i una fotocòpia del DNI de l’alumne/a)\n(*) Si excediu el termini de pagament caldrà tornar a fer tot el procediment des del principi.\nTAXES PER EXPEDICIÓ DE TÍTOLS ACADÈMICS I PROFESSIONAL, en vigor a partir del 10 d’abril de 2017.\nUs recordem que les úniques exempcions i bonificacions que apliquen a la gestió de títols acadèmics no universitaris són les següents:\nVíctimes del terrorisme (i els seus cònjuges i els seus fills)\nTotes aquestes situacions s’han d’acreditar documentalment.


Patent Unitària UE - Ponti\nInici > Serveis > Patents > Patent Unitària UE\nÉs el sistema pel qual una patent europea podrà tenir efectes unitaris en els 25 estats membres de la Unió Europea signants del Paquet de la Patent Unitària (el Reglament de la Patent Unitària i l’Acord del Tribunal Unificat). El sistema, dissenyat com una alternativa al complex sistema de validacions i per a limitar les despeses de traduccions, preveu la creació d’un Tribunal Unificat de Patents, tribunal especialitzat amb jurisdicció exclusiva sobre les patents europees i patents europees unitàries.\nEl fet que Espanya, de moment, hagi decidit quedar-se al marge no exclou en cap cas la possibilitat que els titulars d’origen espanyol puguin beneficiar-se en el seu moment de l’opció de protegir les seves patents per la via unitària, o que puguin afrontar responsabilitats davant el Tribunal Unificat de Patents per possibles infraccions d’aquestes patents als països signants.\nEl nou sistema entrarà en vigor una vegada es dipositi l’últim instrument de ratificació dels 13 requerits, sempre que entre els mateixos es trobin els de França, Itàlia (tots dos ja dipositats) i Alemanya, una vegada retirat l’instrument del Regne Unit en 2018.\nFinalment, després de rebutjar-se el juliol passat els recursos interposats davant el Tribunal Constitucional alemany, el president federal va promulgar el projecte de llei el 12 d’agost. No obstant això, per a posar en marxa el Protocol d’Aplicació Provisional (PAP), és necessari que altres dos Estats membres ratifiquin també, la qual cosa es preveu que succeeixi aquesta tardor.\nAmb sort, el sistema començarà a funcionar a mitjan 2022.


Un discurs de JFK amb un rerefons social\nALEIX CUBERES CONSULTOR DE COMUNICACIÓ 22/01/2013 00:00\nEl discurs inaugural d'Obama d'ahir va tenir un context i unes expectatives diferents del del 2009, a l'inici del seu primer mandat. En un parlament de 2.110 mots pronunciats en 19 minuts, va assenyalar el to, els valors i l'eix del seu segon mandat. Només tindrà 16 mesos per fer realitat el full de ruta que s'ha marcat, abans que arribin les eleccions parcials al Congrés el 2014, i no sembla que li faltin ni coratge ni honestedat. Obama va utilitzar un estil discursiu de la millor tradició -quiasmes inclosos- de Ted Sorensen (assessor especial i redactor dels discursos de JFK). " We the people " [Nosaltres, el poble], així comença la Constitució nord-americana, i aquest va ser el fil conductor amb què es va construir artesanalment l'esquelet del discurs -llibertat, justícia, dignitat, solidaritat i igualtat.\nSota el paraigua de la unitat, "junts" i "som una nació", el president va posar ànima a la narrativa dels reptes immediats del país i dels compromisos amb la coalició social que li va donar la victòria electoral, i es va ajudar de viatges retòrics cap al passat i cap al futur.\nVa parlar de satisfer les necessitats bàsiques de les persones i de reforçar la classe mitjana; de drets civils, d'"igualtat davant la llei amb independència de l'orientació sexual" i que "els ciutadans no hagin d'esperar hores i hores per votar"; de reforma migratòria ("El nostre viatge no haurà acabat fins a trobar una millor benvinguda als immigrants"); va destacar la menció a la lluita contra el canvi climàtic ("No fer-ho seria trair els nostres fills i les properes generacions"), i, sense citar explícitament la massacre de Newtown, va donar a entendre que la reforma legal contra la violència de les armes és una prioritat ("La nostra llibertat no serà complerta si els nostres nens no estan segurs").\nHumilitat i dramatisme\nMolta humilitat ("El treball serà imperfecte i les victòries parcials") i una crida final a continuar amb la mobilització: l'agenda del president no s'aconsegueix -només- votant, requereix també que les persones alcin la veu. En els moments més emotius el president dramatitzava la veu i el to; la gesticulació va ser senzilla i inclusiva.


Barcelona crea el primer operador d’habitatge publicoprivat que preveu crear 4.500 habitatges socials\nInicio / Noticies / Barcelona crea el primer operador d’habitatge publicoprivat que preveu crear 4.500 habitatges socials\nL'Ajuntament i l'Àrea Metropolitana de Barcelona, al costat de les companyies Cervasa i Neinor, han creat l'operador publicoprivat d'habitatge assequible HMB.\nUn operador públic-privat amb el qual preveuen construir 4.500 habitatges assequibles en tota la metròpolis en un termini de vuit anys.\nL’Ajuntament i l’Àrea Metropolitana de Barcelona, al costat de les companyies Cervasa i Neinor, han creat l’operador publicoprivat d’habitatge assequible HMB.\nHabitatge Metròpolis Barcelona és el nou projecte que ha presentat Ada Colau, alcaldessa de Barcelona i presidenta de l’AMB, un operador publicoprivat amb el qual preveuen construir 4.500 habitatges assequibles en tota la metròpolis en un termini de vuit anys.\nLa inversió total consta de 600 milions d’euros, participant en un 50% el sector públic (25% AMB i 25% l’Ajuntament) i un 50% el sector privat mitjançant la societat NICRent Residencial, creada per les companyies Cervasa i Neinor.\nAquest gran projecte es desenvoluparà en quatre fases, la primera fase preveu començar a aixecar les primeres 640 habitatges en 3033-2023, amb un lloguer d’entre 400 i 750 euros/mes a Barcelona, Sant Boi, Montgat i Sant Adrià del Besòs.\nAda Colau, ha presumit d’“innovació en polítiques públiques per a atendre les necessitats de la població, amb una societat publicoprivada per a ampliar el parc de lloguer i que es garanteixi que serà protegit per sempre”


La historiadora nord-americana desfà en el seu llibre 'White Trash' tots els mites de classe dels Estats Units i traça una tradició proto-Trump que es remunta al naixement del país\nBarcelona 31 de d’octubre del 2020. Actualitzada 02 de de novembre del 2020 a les 10:51\nDonald Trump va entrar en la política nord-americana com un proverbial elefant en una terrisseria. Un elefant lent, fanfarró, pèssim negociant i (pitjor encara) milionari. El xoc d’aquella delirant entrada va provocar que alguns titllessin la seva «política» de «nova». El cert és que, com demostra ‘White Trash; los ignorados 400 años de historia de las clases sociales estadounidenses’, el fenomen Trump és tan vell com el país. Sempre han existit polítics populistes, mentiders, bocamolls i amb retòrica ‘redneck’. ‘White Trash’, un llibre que no es va escriure amb Trump en ment però aconsegueix mapar la seva existència al mil·límetre, parla també d’esclavisme, llinatge, elitisme i oligarquia, i sobretot de com un país obsessionat amb la classe social ha creat el mite de ser un país «sense classes».\nDes del principi, les colònies van ser considerades per la classe dirigent «el lavabo per on excretar» l’escòria del món.\nSi alguna cosa m’agrada del període isabelí és que no havien inventat la demagògia. No miren de disfressar els seus sentiments, com farien a partir del segle XVIII i la Il·lustració, suavitzant-ne el to. Thomas Jefferson considerava que els pobres eren «escombraries», però ho deia amb la boca petita [riu]. Em sembla interessant l’associació que feien entre gent residual (‘wastepeople’) i erma (‘wasteland’). Les metàfores basades en la terra eren importants per definir identitat cívica, per això els primers votants eren terratinents. Això encara modela la política nord-americana actual: la mesura de l’èxit continua sent posseir la teva pròpia casa.\nEl Nou Món era, essencialment, un gran camp de treball.\nJamestown estava a punt de fracassar, per les guerres índies i la fam endèmica, fins que el van transformar en colònia-presó. En aquella època no temien utilitzar el terme, ni tampoc el de ‘workhouse’ (hospici de treball forçat). Els Estats Units eren el mateix que Austràlia: una presó immensa per a gent que era una càrrega per a la Gran Bretanya.\n«Ens entusiasma el mite. Per això inventem el dels Pares Peregrins i els Puritans, per fingir que la gent va arribar aquí a la recerca de llibertat religiosa»\nLa diferència entre els Estats Units i Austràlia és que els segons no van crear Disney.\nAls nord-americans ens entusiasma el mite. Per això inventem el dels Pares Peregrins i els Puritans, per fingir que la gent va arribar aquí a la recerca de llibertat religiosa» Però els factors que van impulsar l’emigració a Amèrica eren econòmics. Els creadors de mites del XIX van afinar la faula a l’afegir el concepte del Pioner que necessita moure’s cap a l’Oest. Quan la gent utilitza la paraula «pioner» o «colon» esborra les connotacions negatives que s’associaven a la gent que «supurava» cap a l’Oest. No eren colons, eren pobres.\nMolta Declaració de Drets de l’Home, però la societat nord-americana va néixer aristocràtica i semifeudal.\nSí, especialment en el sistema de plantacions del sud agrari. Jefferson defensava l’expansió a l’Oest, però no prometia ascens social, només mobilitat horitzontal. Jefferson volia desfer-se de la Cambra dels Lords i dels títols de propietat, però al final el que va fer va ser recrear una aristocràcia de la riquesa. Els nord-americans es neguen a acceptar que viuen en un sistema de classes. Jefferson volia creure que havia creat una nova societat, però en realitat havia replicat l’anglesa, amb altres noms.\nUna imatge del llibre ‘White trash’.\nBenjamin Franklin no era l’estimat cavaller amb un ratolí parlant de la pel·lícula animada.\nFranklin defensava l’esclavitud, que al seu torn es recolzava en l’explotació infantil, perquè així perpetuava la condició de la mare. Era com crear un pedigrí diferent. Franklin va dir que les colònies del nord eren millor que les meridionals perquè podien reproduir una població vasta de famílies nombroses, i l’home sobreviuria explotant dona i fills. L’explotació familiar era essencial per a la idea de moure’s a l’Oest i ascendir socialment. Per descomptat, no hi havia cap garantia que això prosperés. En societats agràries hi ha molta menys mobilitat social que en societats comercials. El 1776, l’època de la Revolució Americana, la Gran Bretanya tenia molta més mobilitat social que les colònies.\n«Al sud, i a tot els Estats Units, classe i raça van de la mà»\nEl nou país va desenvolupar una obsessió amb el bon llinatge i la noblesa hereditària que rivalitzava amb l’anglesa.\nL’atenció al pedigrí influeix el pensament racial i s’hereta de la idea de classe. El sistema legal anglès està basat completament en herència i estirp. El concepte de «bon llinatge» prové de comunitats agràries, on els humans convivien amb animals. Daniel Huntley era un confederat que considerava l’elit del sud una «raça de genets» i els equiparava als sementals [riu], mentre que els pobres blancs eren rossins de sang bruta dels erms. Això no eren només metàfores. Franklin es va passar la vida estudiant formigues i coloms, per ell els impulsos biològics eren més reveladors que les estructures socials a l’hora de modelar comportaments humans.\nTotes les guerres són guerres de classe. Els pobres blancs del sud no tenien esclaus, ni ganes de morir per les elits del sud.\nAlguns estats esclavistes del sud es van unir a la unió, com Virginia Occidental, i esclavistes del sud es van afiliar a l’exèrcit del Nord. Les rebel·lions internes eren incessants. Enmig del Mississipí va sorgir l’anomenat Jones Free State, una societat independent que va crear el seu propi estat antiesclavista dins la Confederació. Els blancs pobres i els negres tenien xarxes subterrànies, i més contacte entre ells que el que tenien les classes mitjanes blanques amb els blancs pobres. Aquest és el problema amb la societat actual: la gent veu aquestes manifestacions pro-Trump i assumeix que són tot escombraries blanques i que la cosa va de supremacia racial. Però no és tan senzill. Al sud, i a tots els Estats Units, classe i raça van units.\nLa vella displicència del Nord de classe mitjana respecte al Sud rural explica esdeveniments futurs, com la derrota de Hillary Clinton.\nEl partit demòcrata solia ser el partit de la classe obrera i els sindicats, i apel·lava a la classe «no-experta». Joe Biden critica a Hillary Clinton que posi tant èmfasi en les «elits amb pedigrí». Jo estic a favor dels experts (no vull viure en un món amb un president idiota que mai n’aprèn), però has d’ampliar el paraigua per no apel·lar només a una sensibilitat de classe mitjana. El problema amb el meu país és que la gent pobra no vota, quan la majoria d’ells estarien a favor de la política demòcrata. Els fans més grans de Trump no són de classe obrera, sinó gent que s’ha mogut a la classe mitjana, adquirint valors conservadors i antiestat, alhora que conserven un ressentiment atàvic per haver sigut a baix. Per això els agrada Trump. Ell ha creat un espai per a ells.\n«A Trump la paranoia li ha pujat al cap»\nExisteix una tradició de proto-Trumps: Andrew Jackson, Davy Crockett, James K. Vardaman... Tot i que cauen millor que Trump.\nAquesta és la raó de l’èxit de Trump. Es basa en tradicions que són part de la cultura nord-americana. És cert que Davy Crockett cau més simpàtic, i va fer algunes coses bones: a) es va rebel·lar contra Jackson, b) defensava els drets dels ‘squatters’, o ocupants il·legals de terres, i c) defensava els drets dels nadius americans. Va fer política, va crear lleis, existia al món real. Trump no para atenció a les condicions materials, per a ell tot és teatre i electoralisme. No té creences. Quan era l’hora de fer-se amb demòcrates, era demòcrata. Ara s’ha tornat més vell, més rondinaire i més boig, la paranoia li ha pujat al cap, així que encaixa en el partit Republicà modern. La idea del qual és atacar i atacar, i buscar caps de turc.\nPuc entendre que la classe obrera voti per un ‘proleta’ que ha «triomfat», com Vardamano Lincoln, tot i que les seves polítiques li siguin contràries. Però Trump va néixer milionari.\nA Louisiana, on jo visc, la gent que va votar per Trump el considerava un bon home de negocis, perquè els mitjans de comunicació no van exposar les seves fallides. Primer error. El segon error és votar-lo per com s’expressa. És un bilionari que parla com si fos a un xamfrà de Queens. Aquesta gent va rebutjar els altres candidats republicans, així com Hillary Clinton, perquè no volien un polític amb experiència. La moda actual és antipolítics, i per això els candidats han de vestir informal i parlar argot de carrer. La manera de parlar de Trump els resulta refrescant, i ho confonen amb autenticitat. Que menteixi o digui el primer que li passa pel cap vol dir que no llegeix d’un guió. I això reforça el seu atractiu.\nNo esperava empatitzar amb Lyndon B. Johnson. El tenia demonitzat pel Vietnam, però el teu llibre dona una llum favorable sobre ell.\nMalgrat el Vietnam, Johnson era un home honest i un polític de veritat: aconseguia que s’aprovessin lleis en el congrés (una cosa que avui resulta impossible). A més, comprenia perfectament els problemes del sud, perquè ell era un producte del New Deal: un professor d’escola que havia ensenyat a nens pobres. Molta gent pensa en el seu programa Great Society i només recorda els fons destinats a guetos negres urbans, però ignoren els fons que es van destinar als pobres blancs rurals dels Apalatxes, per exemple. Per a ell, aquestes dues classes estaven patint i necessitaven el mateix tipus d’ajuda. Els demòcrates actuals només es fixen en la raça i els entorns urbans, donant una excusa als crítics dels ajuts governamentals. Convertim els blancs pobres rurals en invisibles, i després ens sorprenem que els conservadors aconsegueixin incitar l’odi racial.\n«Quan la gent ascendeix en l’escala social, comença a desdenyar els de baix»\nA Espanya passa una cosa similar.\nEls estats del sud proveeixen menys assistència que els del nord, però aconsegueixen més ajuts. Louisiana té càrregues fiscals regressives, i impostos a la propietat baixíssims. Els pobres assumeixen que els polítics són corruptes, perquè sempre ho han sigut, i no esperen res d’ells. Jo vaig créixer a Nova Jersey, on la gent es queixa. Al sud, la gent pobra accepta el que li donen. Això es converteix en un joc de suma zero que els republicans exploten: el pobre blanc assumeix que no rebrà ajuts, i no vol que altres els aconsegueixin. Els rics meridionals no van a favor dels pobres blancs del sud, però aquests continuen onejant la confederada, la bandera d’una gent que els odiava i els va aixafar [riu]. Defensen els monuments de Jefferson Davies o Robert E. Lee, oligarques que els consideraven carn de canó.\nEls atacs a Lyndon B. Johnson o Sarah Palin, dos polítics diferents, s’assemblaven en la seva naturalesa classista.\nSe centraven en què eren ignorants sense educació. Quan la gent ascendeix en l’escala social, comença a desdenyar els de baix. La idea que els que venen de bagatges pobres seran automàticament progressistes és falsa. Bernie Sanders parla sempre de l’1% que té el poder, però el sistema de classes es transmet per totes les classes. Infecta la relació que la classe obrera té amb la classe pobra. La majoria de gent treballadora té por d’empitjorar. Les estadístiques mostren que la classe obrera no ascendeix: tendeix a caure, després potser torna al seu estat anterior, però rarament es muda a la mitjana. El que «només hi ha un camí i és cap a dalt» és una mentida. El triomf d’algunes polítiques (i de Trump) està basat en l’explotació del ressentiment: de les classes mitjanes cap a les classes obreres i pobres, o de la classe obrera intentant conservar la seva identitat i distingint-se del lumpen. El ‘redneck’ es defineix en contraposició a les escombraries blanques.\nL’esclavisme funcionava igual: els pobres blancs temien descendir al nivell de l’esclau.\nLa confederació utilitzava aquesta idea per competir amb l’encant de Lincoln. Els republicans del nord volien passar el Homestead Act, que pretenia entregar terres als pobres. Un canvi en les lleis de propietat era una cosa molt perillosa per a l’elit del sud. Així que els van dir als pobres que el Nord els faria descendir al nivell d’esclaus negres. En realitat, els potentats del sud consideraven la porqueria blanca inferiors als esclaus, perquè, segons ells, els segons eren productius. Respectaven els seus esclaus perquè els feien guanyar diners, mentre que les escombraries blanques eren lladres, usurpadors de terres i inútils. Només volien deslliurar-se’n.\nDona’ns la teva aposta per a aquestes eleccions.\nTrump ha cremat la majoria dels seus ponts. La seva ràbia i lletjor són classistes, racistes i masclistes, i crec que gairebé ningú el suporta. Els republicans amb certa educació tenen fatiga de Trump, i han vist que Biden no és l’anticrist [riu]. Crec que aquest tipus de republicans canviaran el seu vot. I tot començarà a Pennsilvània, l’estat de Biden. Parla de classe en el seu programa: assenyala Trump com un esnob que mira els pobres per sobre de l’espatlla. El sud continua sent un cas perdut, però es notarà un increment de votants negres. La gent vol un president avorrit. Però encara el votaran molts. Les dues coses que em preocupen posteleccions són: a) les milícies (crearan violència, segur) i b) la divisió absoluta dels republicans, que, incapaços de refer el partit, potser es veuen obligats a buscar algú pitjor que Trump. Doncs si algú com ell va guanyar una vegada, ¿per què no pot repetir?\nMés lectures recomanades sobre classe obrera blanca i ‘rednecks’ nord-americans:\nDonald Trump Llibres


El paisatge del Delta té una forta personalitat. Les terres totalment planes li donen un aspecte particular. Els extensos arrossars, cambien segons les estacions, (terrosos a l'hivern, inundats d’aigua a la primavera, verds a l’estiu), dominen la fisonomia del Delta. A la banda litoral trobem uns dels paisatjes més atractius de la Mediterrànea: grans llacunes envoltades per canyissars i jonqueres. A la part perifèrica trobem grans extensions de sòls salins amb salobrars i platges llargues i desertes, amb dunes coronades de borró i altres plantes ben adaptades al medi.\nEl delta de l´Ebre és una àrea extraordinàriament plana que presenta unes característiques físico-químiques diferents i canviants resultants de la confluencia de dos medis tan oposats com el marí i el continental, la qual cosa ha determinat que aquest espai, relativament reduït, reuneixi una diversitat d´ambients que fan d´aquest aiguamoll una zona d´interés internacional: riu, mar, badies, platges, dunes, salobrars, bosc de ribera, llacunes costaneres i ullals, formen el paisatge natural del Delta i acullen una gran diversitat d´organismes adaptats als diferents ambients que genera la gran riquesa d´espècies que qualifica el Delta. Però, s´ha d´especificar que amb la forta humanització i la transformació de la major part de la plana deltaica en terrenys de conreus s´han afegit nous ambients que han esdevingut ecosistemes de gran importància per a la diversitat de la flora i fauna: l´arrossar i l´horta.


'Plastificats', una exposició per conscienciar la població dels mals usos quotidians del plàstic\nLa mostra obre la Setmana europea de prevenció de residus, que tindrà lloc del 18 al 26 de novembre\n2 min. Escaldes-Engordany 17/11/2017 14:29\n651x366 L'exposició 'Plastificats', al vestíbul de la planta planta baixa del centre comercial illa Carlemany. / L. M. (ANA) L'exposició 'Plastificats', al vestíbul de la planta planta baixa del centre comercial illa Carlemany. / L. M. (ANA)\n651x366 Un visitant de l'exposició 'Plastificats', al centre comercial illa Carlemany. / L. M. (ANA) Un visitant de l'exposició 'Plastificats', al centre comercial illa Carlemany. / L. M. (ANA)\nAquest dissabte comença la Setmana europea de prevenció de residus, que s'allargarà fins al dia 26 de novembre. I un any més, Andorra s'ha sumat a les accions per reduir la generació de residus. Aquest divendres al matí s'ha donat el tret de sortida amb l'obertura de l'exposició 'Plastificats', a l'illa Carlemany, que es podrà visitar fins el 19 de novembre.\nA través de nou expositors, 'Plastificats' mostra diferents hàbits de consum no sostenibles, sobretot al voltant d'usos quotidians del plàstic, com el de les bosses de plàstic, els gots i plats de plàstic d'un sol ús, la sobreabundància d'envasos i envelats o les càpsules de cafè. L'objectiu és convidar els ciutadans a reflexionar al voltant d'aquests hàbits insostenibles, per tal de reduir la generació de residus. La cap d'àrea de Gestió i Control Ambiental, Sílvia Ferrer, ha explicat que, a banda de conscienciar del mal ús del plàstic, l'exposició també aporta alternatives de consum més sostenibles. Cal tenir en compte que, donat el llarg temps de vida (superior al centenar o, fins i tot, al miler d'anys), els residus de plàstic mal gestionats són residus perpetus, que es dispersen i contaminen l'entorn amb molta facilitat. Si es manté el ritme de consum actual, alguns estudis assenyalen que a l'any 2050 hi haurà més plàstics que peixos als oceans.\nFa cinc anys que illa Carlemany cedeix aquest espai per acollir una mostra d'aquestes característiques, que es troba situada al vestíbul de la planta planta baixa, on hi ha el supermercat, perquè d'alguna manera està relacionada amb els productes que s'hi poden trobar. El director del departament de Màrqueting i Comunicació del centre comercial, Andreu Invernon, ha apuntat que "s'hi ajudem a evitar tants residus, millor".\nDel 20 al 26 de novembre, l'exposició 'Plastificats' es traslladarà al Centre Cultural i de Congressos de Sant Julià de Lòria. A més, cal recordar que el dia 24 de novembre entrarà en vigor el nou Reglament de les bosses de plàstic, que prohibeix les bosses lleugeres i preveu altres mesures per reduir els residus de bosses. D'aquesta manera, les caixes dels supermercats ja no podran oferir bosses de plàstic ni tenir-les visibles, sinó que les hauran de lliurar, de forma limitada, quan el consumidor les sol·liciti.


Actualitzada 27/07/2020 a les 06:28\nSón legió els que proclamen que després de la pandèmia entrarem en una nova època; que l’impacte serà tan gran que ens haurem de reinventar com a individus i com a societat. Davant d’aquestes especulacions convé acudir com sempre a la llum dels savis. Deia Sèneca que “cada nou començament ve del final d’algun altre començament”. Què ens fa creure que els efectes socials i econòmics de la crisi sanitària comportaran necessàriament “la fi d’un altre començament”? És a dir, la fi de les punyents desigualtats, de les desenfrenades ànsies de consum, de la dilapidació dels recursos naturals, de la pol·lució dels oceans que han imperat en les darreres dècades?\nSerem capaços d’un replantejament a fons de les pautes de comportament que ens han conduït fins aquí? Si de veritat es vol “un nou començament”, caldrà emprendre una autèntica revolució de les idees i de les prioritats de la societat. Bismarck afirmava que “si hi ha d’haver una revolució, millor que en siguem els artífexs que les víctimes”. Una “revolució” faria indispensable un nou contracte social, les fites del qual serien l’avenç decidit cap a una economia molt més inclusiva, molt més ecològica, molt més digital i molt més justa en la distribució territorial de la riquesa. Si l’opció fos aquesta, el camí equivocat seria tornar acríticament al que fèiem, al que produíem, al que destruíem, als nostres hàbits socials d’immediatament abans de la crisi de la Covid-19 que tant ens afecta: el mateix turisme massiu (quantitat enfront de qualitat), els mateixos abusos del comerç internacional, la mateixa erosió mediambiental, les mateixes febleses de les estructures de gran incidència social, com les educatives, les sanitàries, les residencials dedicades a la tercera edat, etc., que ara s’han destapat amb tanta cruesa.\nAdmetent, és clar, que cal fer un enorme esforç col·lectiu per recuperar el més aviat possible l’activitat econòmica i els llocs de treball perduts els darrers mesos, hem de preguntar-nos si estem disposats o no a encetar la gran reflexió col·lectiva que ens hauria de dur al qüestionament de l’escala de valors que ha causat el problema. Si no és ara, enmig de la convulsió general, quan tot trontolla, quan serà? Diu el proverbi xinès que “quan bufen vents forts, algunes persones construeixen murs i altres molins”. Certament, lluitar contra les inèrcies és sempre molt difícil, ja que tot ens empeny a transitar pels camins desbrossats. Però els autèntics homes d’Estat, els personatges clarividents són els que saben mirar lluny, els que no sucumbeixen a l’opinió pública del moment, els que posen les bases del futur a mitjà i llarg termini. Sorgiran d’entre nosaltres aquells que seran capaços d’induir i de comandar la societat cap un “nou començament”? Recordem la potència lírica de la frase final d’El gran Gatsby, la novel·la de Scott Fitzgerald: “Així seguim endavant, barques contra la corrent, empesos incessantment cap al passat.”\n*Joan Ganyet Solé, arquitecte


Veterans som tots!: El grup vermell\nEl F.C. Barcelona va presentar diverses formacions, amb diferents jugadors. En els dos primers partits hi va jugar Gaby Cairo. En el tercer, el va substituir Josep Enric Torner. Manolo Sánchez també va estar en els dos primers partits.\nEl van completar jugadors d'altres equips, com Jordi Valls (C.P. Vilafranca) o Pepe Busquets (Mollet H.C.). Els jugadors que van jugar el dissabte pels blaugranes van ser els ja esmentats, afegint-se Lluís Segarra, Lluís Coll i Jordi "Tino" Martínez.\nEl C.P. Calafell va fer un molt bon paper en el seu torneig, només perdent davant el Barça. Ramon Ferré va rebre un involuntari cop de bola a l'ull, en el primer partit, que li va impedir jugar la resta del torneig amb el seu equip. Però, el conjunt local va estar molt seriós en el global del torneig i va rendir a un alt nivell de joc.\nEl combinat de Tarragona, format per jugadors del C.P. Dertusa i el C.P. Vilaseca de veterans, va causar bona sensació. Amb un joc combinatiu i associatiu van compensar la manca de ritme de competició. Van aconseguir derrotar l'equip portugués en un partit molt igualat (3-2).\nL'Associaçâo Académica de Coimbra va ser l'equip que va fer internacional el torneig d'enguany. En el seu primer partit, davant el F.C. Barcelona, Luis Filipe Costa es convertia en el primer jugador del club en marcar un gol als blaugranes. Van ser l'equip del grup que menys gols va rebre del Barça, amb vuit. I, tot i que els faltava ritme de competició, s'ho van passar d'allò més bé per Calafell.\nDesprés de la victòria calafellenca davant el combinat tarragoní (10-4), el Coimbra era la primera pedra de toc en el nostre torneig. L'equip portugués ens havia convidat al seu torneig, fa un any, i vam empatar en el partit pel cinquè lloc a manca de mig minut pel final. També és cert que, en aquella ocasió, l'equip no estava al complert i era en una pista de parquet. Però, la primera part va ser equilibrada, amb una ajustada victòria local (2-1). El segon temps va ser de l'equip local, amb un atac arrollador format per Epi i Javi Luna. Fins i tot, el "Capi" va sumar un gol.\nEl partit entre el Barça i el Calafell havia de tancar la jornada del dissabte, en el pavelló Joan Ortoll. Però, l'espectacle de Leo Harlem va alterar el calendari de joc dels partits i combinar-se amb la carpa annexa al pavelló. Així que, en un horari dolent, el partit entre blaugranes i calafellencs va haver de jugar-se en aquesta pista de reduïdes dimensions.\nEl partit no va ser tant igualat com la final de l'any passat. El Barça es va posar 5-0 en pocs minuts i, tot i que el Calafell va ser capaç de marcar dos gols abans del descans, l'avantatge va ser insuperable pel conjunt local. En el segon temps, va continuar la superioritat blaugrana, marcant cinc gols més, per només un del Calafell. Els tres gols verd-i-blancs van ser marcats per Javi Luna, el primer d'ells en aprofitar un rebuig de "Tino" Martínez, en un penal, i de la xarxa posterior de la porteria. El segon gol va ser un dels millors del partit, en un llençament creuat a l'escaire de la porteria blaugrana.\nAquí teniu algunes imatges del partit entre el F.C. Barcelona i el C.P. Calafell que decidia el primer dels finalistes de diumenge.


L’Ajuntament de Sant Fruitós de Bages retira fibrociment abocat en un terreny a Torroella de Baix – Montpeita\nL’Ajuntament de Sant Fruitós de Bages retira fibrociment abocat en un terreny a Torroella de Baix\nRedacció 5 de novembre de 2020\nL’Ajuntament de Sant Fruitós de Bages va retirar, el passat 20 d’octubre, un abocament il·legal de fibrociment en un camí públic de Torroella de Baix. Durant els treballs de retirada d’aquest material, també es van realitzar tasques de neteja de la zona on també hi havia abocaments il·legals d’altres materials com runa o voluminosos.\nEn aquest sentit el consistori alerta que l’abocament d’aquest tipus de material és il·legal i també es recorda que deixar runa o voluminosos a la via pública és una actitud incívica i sancionable i que cal fer ús de la deixalleria municipal. Des del Consorci del Bages per a la gestió de Residus s’informa que els particulars poden portar petites quantitats d’amiant a les deixalleries municipals.\nA banda, des de l’Agència de Residus de Catalunya s’ha obert una nova convocatòria d’ajuts per a la retirada d’amiant. Aquesta subvenció la pot sol·licitar qualsevol persona propietària d’un edifici afectat i les comunitats de veïns i veïnes.\nL’import de l’ajut és del 100% de les factures presentades fins a un import màxim subvencionable, per immoble, de 12.000 € i inclou la retirada i la manipulació, el transport així com la gestió dels residus d’amiant mitjançant les empreses autoritzades.\nAgència de Residusfibrociment


El traumàtic salt de la talla 38 a la 40 de Mango\nEscrit per Drina Ergueta. La Independent\tdimecres, 15 de gener de 2014 23:20\nLa nova línia de roba de dona de la firma Mango ha sortit aquesta setmana amb una campanya de comunicació i publicitat "desafortunada", "discriminatòria" i de risc perquè plantejen un salt de percepció qualitatiu de la talla 38 a la 40 que pot resultar traumàtic per al seu públic, d'acord a l'anàlisi de dues expertes consultades per La Independent.\nL'anunci de la sortida al mercat de "Violeta by Mango" destinada a cossos més grans de dones joves només ha aconseguit crítiques des de fa diverses setmanes. Si la marca buscava oferir una línia per a un nínxol més ampli i divers, d'acord amb fisonomies reals de les dones, no ha aconseguit el seu objectiu al ser plantejat com "especial" un patró que, si bé arriba a la talla 52, s'inicia a la 40.\n"Quan se separa de manera evident una talla d'una altra per agrupar-la en una categoria diferent, com és la talla gran, s'estigmatitza les persones", afirma Mónica Figueras, sociòloga, investigadora en temes de gènere i directora en el postgrau de Comunicació i periodisme de Moda de l'IDEC - UPF.\n"Si bé en cap moment Mango parla de talles grans, el fet de dividir, de ficar els models de la talla 40 fins a la 52 en una mena de calaix, implica posar al mateix nivell totes aquestes talles i aquest fet té efectes negatius", coincideix Mónika Jiménez, experta en el discurs publicitari de les firmes de moda i professora a la UPF.\nLa Independent ha demanat la versió de l'empresa catalana Mango, però no ha obtingut cap resposta.\nEls efectes es poden veure "especialment en determinats col·lectius, com l'adolescent, per al qual, amb campanyes d'aquest tipus, passar d'una talla 38 a una 40 suposa un veritable trauma", afegeix Jiménez.\n"Si a això hi afegim que, en el cas de Mango, la talla 40 és considerada com una talla especial, els efectes sobre la percepció de l'autoimatge corporal d'aquest col·lectiu són altament nocius i, en molts casos, poden ser la base de potencials trastorns alimentaris", afirma.\nFigueras també coincideix amb aquesta idea en assenyalar que efectivament "la població adolescent és molt vulnerable a aquesta pressió ja que està en un moment vital de la construcció de la seva identitat i de la seva reafirmació com a dones, amb canvis fisiològics i psicològics". Igualment, afegeix, són vulnerables totes aquelles dones amb manca de seguretat en si mateixes i en el seu propi cos.\nEls col·lectius feministes en reiterades ocasions s'han mostrat contraris que s'assenyali, referint-se principalment a la talla 38 i altres menors, models ideals de mesures del cos ja que aquestes són totalment allunyades de la realitat i motivades només per interessos comercials.\n"És clarament una estratègia comercial per ampliar el seu mercat, busquen un nínxol molt específic que cada vegada és més nombrós perquè la tendència és el sobrepès o ser prima en extrem, i volen explotar aquestes talles", afirma Figueres.\nPer a Jiménez, el llançament de "Violeta by Mango" obeeix, d'una banda, al clam social d'una normalització del sistema de talles a l'Estat (com la campanya "Motius per donar la talla", de la qual ella és co- impulsora) i, d'altra banda, a "aquest interès de Mango per la imatge corporal femenina i, òbviament, al fet de cobrir nínxols del mercat encara no saturats".\nSi bé els objectius comercials de la marca són correctes, afegeix, "considero que la campanya de comunicació duta a terme és absolutament desafortunada per la discriminació que comporta llançar una línia especial".\nA favor de Mango\nJiménez es posiciona a favor de Mango, en dir que "és una de les poques empreses de moda espanyola que al llarg dels últims anys ha mostrat una certa preocupació pel tema de les talles. En el seu moment van mantenir contactes amb associacions i agents implicats en la lluita contra els trastorns alimentaris. Algunes de les seves recomanacions les van implementar en la seva estratègia de comunicació diferents elements vinculats a una imatge corporal saludable".\nD'altra banda, afegeix, "Mango és una de les poques firmes de moda que, fins al moment, disposava de les talles XS i XL en alguns dels seus models (no en totes les botigues), fet que no és habitual en totes les marques de roba".\nSi bé la campanya és desencertada, afegeix Figueras, és possible que si a la botiga no hi ha una diferenciació clara en la col·locació de talles, si que es mostri la diversitat de manera integrada, i és possible que disminueixi l'efecte.\nEstan establertes com grans les talles a partir de la 48 i acostuma a haver-hi botigues especialitzades per a elles.\nMònica Figueras ha afegit que la premsa, generadora d'opinió, acostuma a no ser crítica amb aquest tipus de situacions, ja que no existeix un periodisme especialitzat en moda, i la informació que es dóna molt generalista, no buscant experts com portaveus i acceptant la influència de la publicitat i la pressió que fan les marques.\nLes revistes femenines solen respondre a les lògiques dels anuncis i, respecte a la moda, generen una mena de guetos on marquen cànons i sobrepesos en cossos que no els tenen, fet pel qual Figueras reivindica els mitjans alternatius que mostren un altre tipus d'informació sense influències.\nPer Jiménez, cal la implicació del govern sobre aquest tema, ja que no ha de ser resolt o definit per les marques i empreses, sinó pels organismes responsables de la salut pública.\n"Actualment, el propi govern és còmplice de la discriminació que pateixen milions de persones en aquest país pel simple fet de no encaixar en el patró que dicta la moda", afirma.\nVisites del contingut : 19113928


Estació Aeroport de Hong Kong Express Hotels - BEST HOTEL RATES Near Hong Kong Estacions de tren, metro i autobús Area - Hong Kong\nEstació Aeroport de Hong Kong Express\nCerca hotels a prop de Estació Aeroport de Hong Kong Express\nPopular ara mateix a Hong Kong Més venut Hyatt Regency Tsim Sha Tsui Hotel 18 Hanoi Road Oferta Estàndard reservada fa 1 minut, 52 segons\nThe Cityview Hotel 23 Waterloo Road, Kowloon Premier Triple reservada fa 5 minuts, 41 segons\nYin Serviced Apartments 97A Wellington Street, Central Doble Superior reservada fa 9 minuts, 34 segons\nPearl Premium Guest House – Premium Guest House Limited Flat F2, 10/F, Block F, Mirador Mansion, 58 Nathan Road Triple reservada fa 9 minuts, 51 segons\nHoliday Inn Golden Mile Hotel 50 Nathan Road Superior reservada fa 11 minuts, 33 segons\nHong Kong és coneguda per llocs interessants com ara Estació Aeroport de Hong Kong Express. Habitacions d'hotel oferides a les tarifes més baixes a Agoda.com moltes d'elles a prop de Estacions de tren, metro i autobús. Trobar l'hotel perfecte per a veure Estació Aeroport de Hong Kong Express és fàcil amb Agoda.com, amb opcions com mini hotel Central i The Upper House. El formulari de reserves segures online d'Agoda.com fa fàcil reservar hotels a prop de Estació Aeroport de Hong Kong Express. És fàcil trobar allotjament a la nostra pàgina de ciutat de Hong Kong, amb eines de recerca senzilles i ampla informació dels hotels. Uns 3,500,000 viatgers confien amb Agoda.com i reserven els seus allotjaments a prop de llocs com Estació Aeroport de Hong Kong Express.\nHotels a prop de Estació Aeroport de Hong Kong Express el més proper\nEls millors hotels prop de Estació Aeroport de Hong Kong Express


Abd-ar-Rahman al-Fihrí - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(ar) عبد الرحمن بن حبيب الفهري\nAbd-ar-Rahman ibn Habib ibn Abi-Ubayda al-Fihrí, més conegut simplement com a Abd-ar-Rahman al-Fihrí —en àrab, عبد الرحمن بن حبيب بن أبي عبيدة الفهري, ʿAbd ar-Raḥmān ibn Ḥabīb ibn Abī ʿUbayda al-Fihrī—, (? - 755) fou un general musulmà, besnét del conqueridor d'Ifríqiya, Uqba ibn Nafi, i membre d'una important nissaga àrab d'aquesta regió, els fíhrides, sota els omeies i els abbàssides.\nVa participar en algunes expedicions del seu pare, Habib ibn Abi-Ubayda, contra el Sus (Marroc) i Sicília. Va sobreviure a la greu derrota que els berbers van infligir als àrabs el 741, en la que van morir el seu pare i el governador Kulthum ibn Iyad al-Quxayrí. Llavors va passar a l'Àndalus, però, amenaçada la seva vida, va tornar a Ifríqiya el 744 i es va revoltar contra el governador Hàndhala ibn Safwan al-Kalbí, qui finalment li va lliurar el govern provincial el 745.\nCom a governador a Kayrawan, va haver de fer front a diverses revoltes tribals. Va fer expedicions a Sicília i Sardenya (752). Caiguda la dinastia omeia, es creu que inicialment va reconèixer als abbàssides (vers 751), però sota el califa al-Mansur (que va accedir al tron el 754) va rebre un missatge injuriós i li va retirar el reconeixement. El califa va instigar a dos germans del governador a revoltar-se; un dels germans, Ilyàs ibn Habib el va assassinar i es va erigir en governador el 755.\nLevi Provençal, E. Historia de la España musulmana.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Abd-ar-Rahman_al-Fihrí&oldid=19887380»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 6 maig 2018 a les 00:24.


Mala nota per a Enric Hernàndez: rebutjat pel 65% dels treballadors de RTVE - CATzona\nEl 65% dels treballadors dels Consells d'Informatius de Radiotelevisió Espanyola han rebutjat en una consulta la designació d'Enric Hernàndez, exdirector d'El Periódico de Catalunya, com a nou director d'Informació i Actualitat. En la votació hi ha participat el 20% dels 3.211 treballadors convocats. Hernàndez va obtenir 95 vots a favor (14,7%) i 419 en contra (65%). Van votar en blanc 131 treballadors (20,3%).\nAquesta consulta, encara que no és vinculant ni anul·la el nomenament, és un procés a què se sotmet cada nou cap responsable d'informació. "És un instrument que tenen els professionals per mostrar la seva posició sobre els càrrecs directius dels que depenen", han explicat els Consells d'Informatius, que han lamentat la baixa participació.\nEl cens per avaluar la figura d'Hernàndez s'havia ampliat a tots els professionals "afectats per l'esmentada direcció", atès que es tracta d'un càrrec nou per sobre de la directora dels Serveis Informatius, Begoña Alegría. Entre les tasques d'Hernández figuren la coordinació de la informació entre els diferents canals i emissores de RTVE i la unificació de criteris entre informatius i magazins.\nFa poc més d'un any, els treballadors de RTVE es van pronunciar sobre la designació com a cap dels telenotícies de Begoña Alegría. El 85% hi va votar a favor. Els seus predecessors, José Antonio Álvarez-Gundín i Julio Somoano van rebre un 76,91% i un 70% de vots en contra, respectivament.\nEl rebuig d'Hernàndez és un garrotada per a l'administradora única provisional de RTVE, Rosa María Mateo. Els seus plans de reforma de la cúpula de la corporació han estat majoritàriament rebutjats pels treballadors a la consulta.\nLa designació d'Hernández va ser rebuda amb suspicàcia per alguns sindicats del Comitè Intercentres perquè arriba tot just en l'arrencada d'una campanya electoral.


PDF.Camp: La Plataforma per la Defensa del Ferrocarril critica la falta de serveis de les estacions del Priorat i la Ribera d'Ebre\nLa Plataforma per la Defensa del Ferrocarril critica la falta de serveis de les estacions del Priorat i la Ribera d'Ebre\nMarc C. Griso - ACN - Publicat a Avui - 17-10-2009\nLa Plataforma per la Defensa d'un Ferrocarril Públic i de Qualitat del Camp de Tarragona (PDF) ha criticat un cop més aquest dissabte al migdia a Móra la Nova el 'mal estat, la falta de serveis bàsics i de personal' a les estacions ferroviàries del Priorat i la Ribera d'Ebre. Un dels seu màxims representants, Joan Ramon Ferrandis, ha dit que la millora del servei passa per la triplicació dels trens de Mitjana Distància fins a Flix (Ribera d'Ebre) i Montblanc i la duplicació dels trens de Tortosa. Al mateix temps, Ferrandis ha afirmat que la PDF defensa la reobertura immediata de la línia Reus-Roda de Barà i la connexió eficient de les comarques de Tarragona amb l'aeroport i l'estació del TGV.\nFerrandis ha dit també que és una 'llàstima' que la demarcació de Tarragona i les Terres de l'Ebre, tot i les necessitats que tenen en infraestructures ferroviàries, són les que menys beneficis tindran del nou Pla d'Infraestructures presentat aquest divendres. A banda d'aquestes, la PDF reclama també l'obertura d'un 'debat públic rigorós i transparent' sobre el futur del ferrocarril, que analitzi la seva situació actual i proposi solucions a les necessitats reals de la societat. L'acció d'aquest dissabte sorgeix per protestar i criticar la disminució de serveis a les estacions de la Ribera d'Ebre i el Priorat, denunciant l''estat d'abandó de les estacions i dels seus serveis en aquesta línia'.Recordar que la PDF neix amb l'objectiu de reunir diversos grups socials, partits polítics i sindicats, així com també ciutadans i usuaris que de manera individual o col·lectiva vulguin contribuir a una millora substancial del servei ferroviari al Camp de Tarragona -trens, estacions, freqüències-, mantenint la titularitat pública sobre infraestructures, serveis i apostant decididament pel servei de Rodalies i Regionals enfront el TGV.\nSegons Ferrandis, al nostre àmbit territorial, conviuen macroestacions com la del Camp de Tarragona -a les quals s'ha dedicat un gran volum d'inversió- amb la precarietat de la majoria d'estacions que quotidianament fem servir els ciutadans i ciutadanes: manca dels serveis més bàsics com lavabos, informació, sales d'espera, freqüències irrisòries, edificis deteriorats, insuficiència o absència de personal i fins i tot carència d'enllumenat públic. Els exemples més destacats els trobem concentrats a la línia que va de Reus a Riba-Roja d'Ebre (Ribera d'Ebre). Tot i que s'hi ha invertit sis-cents mil euros en els darrers anys, la realitat mostra que la situació de deteriorament ha variat en realitat ben poc.A tall d'exemple l'estació de Riba-roja d'Ebre (Ribera d'Ebre) amb personal només en torn de matí, ja no realitza tasques de circulació. Només hi ha venda de bitllets. Els caps de setmana i festius roman sense personal. A Flix (Ribera d'Ebre) només personal per les tardes i les nits de dilluns a divendres. Roman sense personal els caps de setmana, els festius i totes els matins. Així doncs, ha conclòs Ferrandis, el Camp de Tarragona es troba en unes condicions precàries de mobilitat tot i ser la segona àrea de en nombre de desplaçaments a Catalunya. El territori no està ben comunicat i per tant mal vertebrat. Les infraestructures ferroviàries fetes i les proposades a curt termini no responen a les necessitats reals de la població.\nSegons la PDF, els governs europeus han tendit a cedir davant els grans interessos privats portant a terme polítiques de traspàs de la gestió dels serveis públics cap al mercat privat. La subordinació del sector públic als criteris de la gestió privada comporta una reducció de costos que incideix directament sobre la qualitat del servei ferroviari. Les negatives conseqüències d'aquest model de gestió són previsibles ja que hi haurà una reducció d'inversions a costa de la seguretat, un augment de les tarifes i increment del cost públic i una degradació de la qualitat del servei.\nUn centenar de persones, entre ciutadans i representants polítics, han participat de l'acte d'aquest dissabte.\nPublicat per Plataforma per la Defensa d'un Ferrocarril Públic i de Qualitat a 7:24


Guia per a personal emprenedor, empreses i cooperatives del tèxtil interessades a fabricar màscares - Noticias CAMP DE TURIA\nLa Conselleria d’Economia Sostenible, Sectors Productius, Comerç i Treball i la Federació Valenciana d’Empreses Cooperatives de Treball (Fevecta) publicaran una guia la qual anirà destinada a personal emprenedor i empreses i cooperatives del tèxtil interessades a fabricar màscares. La guia estarà disponible en el Portal de l’Emprenedor: consultar ací.\nL’objectiu és posar a la disposició de les persones interessades a iniciar línies de negoci en la fabricació d’aquest material sanitari les condicions que es requereixen per a la producció de màscares homologades.\nD’altra banda, la Conselleria i *Fevecta estan desenvolupant un programa mitjançant el qual el sector tèxtil cooperatiu i les empreses socials puguen produir material sanitari i de protecció enfront de la *COVID-19.\nEn aquest sentit, la Conselleria d’Economia i *Fevecta estan elaborant els protocols i guies d’homologació per a facilitar les llicències i certificacions necessàries.\nAquest programa, que agrupa a tot el sector cooperatiu valencià, amb cooperatives que ja han començat a produir les seues primeres unitats pretén secundar-se en el sector tèxtil valencià per a promoure un model de proveïment de bates i màscares basat en la proximitat i en els valors de l’economia social.\nD’aquesta manera, s’aconsegueixen tres objectius: introduir la innovació en un sector molt tradicional; posar en valor el treball que moltes de les empreses de l’economia social estan ja realitzant de manera voluntària i altruista, i fomentar la *intercooperación i la creació de cooperatives.\nLa publicació de la guia i la incorporació de cooperatives són iniciatives que s’emmarquen en la política de reconversió de la indústria tèxtil que està impulsant la Conselleria d’Economia, en col·laboració amb *Aitex, amb la finalitat de fabricar diversos productes per a la protecció davant la *COVID-19, comptant també amb les cooperatives socials.\nEconomia, a través de la coordinació entre la Direcció General de Cooperativisme i Emprenedoria i la Direcció General de Comerç, Artesania i Consum, ha realitzat una primera compra de 10.000 màscares cosides en una cooperativa, que la Unió Gremial i Confecomerç repartirà entre els comerços valencians per a la protecció de les treballadores i treballadors del xicotet comerç.\nAquest és un projecte totalment valencià, que ha començat per la producció tèxtil en fàbriques valencianes, que ha proporcionat el prototip i teixit per a la confecció.


Carlos Sainz conquesta a l'Aràbia Saudita el seu tercer Dakar - Diari de Girona\nCarlos Sainz conquesta a l'Aràbia Saudita el seu tercer Dakar\nEl pilot espanyol, de 57 anys, ha mantingut en l'última etapa el seu avantatge sobre Al'Attiyah i Peterhansel\nefe 17.01.2020 | 09:06\nEl pilot espanyol Carlos Sainz (Mini) ha guanyat aquest divendres el seu tercer Dakar al conservar en l'últim tram cronometrat del ral·li el seu avantatge sobre el qatarià Nasser Al'Attiyah (Toyota) i el francès Stéphane Peterhansel (Mini), que van completar el podi en segona i tercera posició, respectivament.\nSainz, que va liderar la cursa des de la tercera etapa, s'ha proclamat vencedor del 'ral·li més dur del món per tercera vegada en la seva carrera després dels aconseguits el 2010 i 2018, i ho va tornar a fer com el pilot més gran en aconseguir-ho, ara amb 57 anys.\nEl pilot madrileny no va arriscar en els últims 167 quilòmetres cronometrats del Dakar per assegurar-se el triomf, que ha de ratificar amb un recorregut d'exhibició de 13 quilòmetres camí al podi de meta.\nToyota Highlander, una aposta encara més completa.\nToyota Proace City, un vehicle amb la màxima versatilitat.


La Mostra de Teatre de Barcelona arriba als vint-i-cinc anys - SIESTV\n18 set. 2020 La Mostra de Teatre de Barcelona arriba als vint-i-cinc anys\n10 companyies presentaran els seus espectacles al Teatre del Raval\nPosted at 09:27h in Cultura, Escenaris by siestv\nRedacció.- La Mostra de Teatre de Barcelona arriba al seus vint-i-cinc anys de vida i ho fa aixecant el teló una vegada més al Teatre del Raval. Creadors, actors i directors tindran, un cop més, la possibilitat de mostrar els seus treballs dins del panorama teatral de la ciutat i del país.\nAquesta serà una Mostra atípica marcada per la situació sanitària que vivim a nivell mundial i on tothom ha de fer un gran esforç per poder mantenir el teatre i la cultura al lloc que li correspon. També serà una Mostra plena d’agraïments cap a tothom que l’ha fet possible durant aquest quart de segle d’existència.\nEn aquesta 25a edició, 10 companyies presentaran els seus espectacles al Teatre del Raval, que també acollirà l’espectacle guanyador dins de la seva programació estable. La Mostra és una plataforma necessària pels professionals del sector i les companyies que volen projectar-se professionalment, des de la voluntat de protegir els espectacles de creació pròpia i afavorir la recerca de nous llenguatges.


41° 39′ 10″ N, 4° 43′ 24″ O / 41.652678°N,4.723415°O / 41.652678; -4.723415\nSegona col·legiata del segle XIII[modifica]\nTercera col·legiata renaixentista[modifica]\nQuarta col·legiata - catedral: Juan de Herrera[modifica]\nEl creuer ideat per Herrera no existeix com a tal perquè va ser convertit en espai per a la capella major i dos laterals. Només del creuer queden construïts alguns murs i el cos baix de la seva façana del costat de l'Epístola, a l'Est; en la sala anomenada Vestíbul del museu catedralici es pot veure l'arrencada d'un dels arcs torals que s'anaven a construir. L'espai del que va poder ser aquest creuer té la mateixa longitud que l'ample de les tres naus, pel que no sobresurt als costats del temple. En els seus extrems desemboca en dos portals però només està realitzat, amb porta d'accés i gran portada, el cos baix del corresponent al costat est, com ja s'ha dit. Entre els contraforts de cada nau del temple es troben emplaçades quatre capelles.\nCapelles de la zona de l'evangeli[modifica]\nCapella de Sant Joan Evangelista[modifica]\nCapella de La Mare de Déu dels Dolors[modifica]\nCapella de La Mare de Déu del Sagrari[modifica]\nCapella de Sant Ferran[modifica]\nCapella de l'absis[modifica]\nSepulcre del comte Ansúrez[modifica]\nCapelles de la nau de l'epístola[modifica]\nCapella de Sant Pere Regalat[modifica]\nOriginalment dedicada a la Magdalena, va ser realitzada el 1712, i va canviar la seva advocació el 1843 per la de Sant Pere Regalat, en honor al sant local. En un dels seus costats, en un retaule neoclàssic amb frontó triangular, conté un llenç neoclàssic de l'Assumpció, obra de Zacarías González Velázquez; davant d'aquest retaule hi ha un altre amb un llenç que representa a la Verge lliurant el nen a Sant Antoni de Pàdua, obra d'Alonso del Arco. No es conserva el retaule titular realitzat el 1714, però sí la Magdalena, possiblement realitzada per Pedro de Ávila, que es guarda en altres dependències catedralícies. Actualment, el retaule que posseeix la capella, d'estil rococó, amb dues columnes corínties de fust adornat, acull un gran llenç amb el tema de Sant Pere Regalat ressuscitant per donar menjar a un pobre, del pintor italià Placido Costanzi datat de la primera meitat del segle xviii. La reixa que remata la capella data de l'any 1712.\nCapella de Sant Josep[modifica]\nCapella de Sant Pere Apòstol[modifica]\nÉs vuitavada, construïda amb maó i guix, adornada amb algunes motllures i mènsules d'estil barroc i totalment arrebossada. Posseeix un retaule neoclàssic, idèntic al de la capella absidal del costat de l'Evangeli, que acull un gran llenç sobre el tema de la Transfiguració, obra atribuïda a Lucas Jordán. A través de la capella es realitza l'ingrés al temple per la façana est que dóna a la plaça de la Universitat, tancant-se amb unes portes d'estil rococó, molt deteriorades, procedents de l'església del monestir de San Benito el Real de Valladolid, on originalment van tancar el rerecor d'aquesta església. Van arribar a la Catedral el 1866.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Catedral_de_Valladolid&oldid=24112396»


La ciència en viu – Dia de la Ciència a Secundària – Salesians Sant Vicenç dels Horts\nPublicat el 26 de Novembre de 2018 26 de Novembre de 2018 per Comunicació\nCLICA PER VEURE TOTES LES FOTOS DEL DIA\nPer quart any consecutiu, els alumnes d'ESO i batxillerat de l'escola han tingut l'oportunitat de viure un matí intens d'experiències científiques en viu i en directe en el Día de la Ciència.\nLa jornada, promoguda pel departament científic de la casa, ha tingut com a principals protagonistes els alumnes més grans, els de batxillerat, que han ofert la ja tradicional fira d'experiments i, per altra banda, els alumnes de l'ESO que n'han estat els destinataris.\nSimultàniament a la fira, els professors de ciències han conduït diferents experiments als laboratoris de l'escola: un per a 1r d'ESO que ha consistit en la tinció i observació al microsopi d'una pell de ceba; un altre de diferent per a 2n d'ESO en què han hagut de separar els 3 elements d'una mescla i, finalment un altre a 3r d'ESO, que ha consistit en la dissecció d'un cor de xai.\nCom a novetat, aquest any, la fira ha estat oberta a les famílies que poguessin passar-la a veure.\n"El Dia de la Ciència és una bona forma de fer ciència en viu. Molts dels nostres alumnes han vist ciència però per la tele, a les fotos dels llibres o en vídeos de youtube, mai en directe. En canvi, avui han pogut veure i tocar, o sigui, fer experiències científiques amb les seves pròpies mans i amb els seus propis ulls, i això per a molts d'ells és molt atractiu." comenta la professora Marta Prats, biòloga i professora de ciències a l'ESO.\nJoan Oliva, que també és biòleg i professor de ciències a l'ESO destaca "el fet que siguin els mateixos alumnes qui expliquin els experiments fa desaparèixer la distància que inconscientment estableixen amb el món científic i amb els continguts teòrics que hi ha darrera dels experiments".\nEls alumnes s'han mostrat molt participatius i, bona part dels qui han estat mostrant les 18 experiències de la fira, comentaven que, en el seu cas, han pogut gaudir d'aquesta jornada des de tots dos costats de les taules: com a espectadors quan eren més petits, i ara com a conductors. Un dia diferent, amb aire festiu i lúdic. ¿Qui diu que el coneixement és avorrit?\nAquesta notícia ha estat publicada a BLOG-General, Destacat amb les etiquetes batxillerat, dia de la ciència, ESO.\n← Sis exalumnes són a Alemanya fent pràctiques en empreses gràcies al projecte moVET.europe\nSabeu què és l’Emprenedoria Solidària? →