Anna, històries a la cuina: Croquetes de carn d'olla\nNo et menges la carn del bullit del brou? Doncs pots fer-ne unes croquetes sensacionals i congelar-les! Aquí les tens, a punt per coure o per congelar.\nLa seva àvia fa unes croquetes boníssimes, que recorda haver menjar des de ben petita sempre que anava a dinar a casa seva. Quan el seu xicot les va tastar, en va quedar entusiasmat, així que van decidir demanar-li la recepta a l'àvia i provar de fer-ne ells. Els hi queden tan bones que s'han transformat en els proveïdors oficials de croquetes de la família...\nSi crues fan tan bona cara, imagina-te-les cuites!\nDoncs aquí en tens la recepta, les croquetes d'ells, de les que jo també en sóc afortunada receptora. Ja veuràs que bones que són!\nNecessitaràs per a 25-30 croquetes:\nCarn d'olla + verdures del brou, en total 200-220 gr.\n2 cullerades d'oli verge d'olives arbequines\nI per arrebossar les croquetes:\n100 gr. de pa ratllat amb all i julivert\nTrinxa ben fineta la ceba i talla a trocets la verdura que vulguis utilitzar.\nEsmicola tota la carn. La millor manera és fer-ho amb els dits perquè així pots eliminar qualsevol os petit que hi trobis.\nPosa l'oli i la mantega a la cassola i, quan ho tinguis calent, incorpora-hi la ceba. Sofregeix-la a foc lent.\nQuan sigui rossa, afegeix-hi la farina tamisada i ho remenes. Foc baix. Ves-ho remenant perquè la farina es vagi rostint. Poca estona, eh? Vigila que no se t'enganxi però tampoc no la deixis crua!\nAboca-hi la meitat de la llet i ves-ho barrejant amb una forquilla de fusta o amb les varetes. Foc baixet. Aboca-hi la resta de la llet, un pessic de sal i segueix barrejant. Insisteix fins que no t'hi quedi cap grumoll.\nIncorpora-hi la carn i les verdures trinxades. Remena-ho bé i que vagi coent-se uns 20-25 minuts a foc mig-baix. Sobretot, ves-ho remenant perquè no se t'enganxi. T'ha de quedar una massa mullada però consistent, gens líquida.\nVeus la textura de la massa?\nQuan ja tingui consistència, apaga el foc i refrega un terròs de mantega per la superfície de la massa. Això ho fas perquè no se t'hi formi una capa de tel.\nTapa-ho amb paper film i ho deixes refredar a temperatura ambient. Quan sigui prou fred, ho poses a la nevera 3 o 4 hores mínim. Cap problema si l'hi deixes tota la nit. La massa ha d'estar ben freda per poder continuar.\nI ja pots formar les croquetes:\nTingues a mà un recipient amb farina blanca, un altre que tingui pa ratllat amb all i julivert i un recipient amb un ou batut per poder-les arrebossar fàcilment.\nAmb l'ajut de dues culleres, o bé amb les mans enfarinades (el que et resulti més fàcil), ves formant boles de croqueta.\nLes poses al recipient de la farina, les hi fas donar unes quantes voltes perquè s'enfarinin bé i les hi acabes de donar una forma bonica amb les mans.\nQuan en tinguis unes quantes d'enfarinades, les passes per l'ou batut i finalment pel pa ratllat. I ja les tens fetes! Ara les pots congelar directament o bé fregir-les en oli calent abundant i menjar-te-les.\nSi quan tens la massa cuita veus que t'ha quedat massa espessa, pots afegir-hi un raig de llet, remenar-ho bé i deixar-ho coure un parell de minuts més.\nSi quan tens la massa cuita resulta que t'ha quedat molt clara, pots afegir-hi una cullerada de farina, remenar-ho bé i deixar-ho coure 3-4 minuts més.\nEtiquetes de comentaris: Nadal, Tall


Malgrat de Mar tindrà una nova platja nudista aquest any 2021\nMalgrat de Mar tornarà a disposar d’una platja per al nudisme aquest estiu. Estarà situada a la Platja de La Conca, entre les pistes municipals d’atletisme i el primer càmping del Camí de la Pomereda. La formació de la llacuna a la desembocadura de la Tordera amb el temporal Gloria i el posterior tancament d’aquest espai per preservar-lo, va deixar Malgrat sense platja nudista.\nEl govern municipal va manifestar l’any passat la seva voluntat de trobar un lloc alternatiu per a la platja nudista per aquest estiu. Des de fa mesos, l’Ajuntament treballa per oferir un nou emplaçament perquè els aficionats al nudisme puguin disposar d’un espai. Aquest serà el tram de platja de 100 metres linials que hi ha a la Platja de la Conca, just al costat de les pistes d’atletisme. Aviat, aquest espai serà senyalitzat.\nEl regidor de Medi Ambient i Platges, Óliver Sánchez-Camacho, ha explicat que “som sensibles a la demanda feta pel col·lectiu de persones aficionades al nudisme i hem trobat una alternativa”.\nLa platja on es permetrà practicar nudisme està situada entre les pistes d’atletisme i el primer càmping. Foto: AjMalgrat.\nFont de la notícia: web de l’Ajuntament de Malgrat de Mar.\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 24/02/2021 per Segimon Rovira.\nNou imagotip nudista de la FEN i administracions\nEl diumenge 24 de gener es va realitzar una Assemblea Extraordinària de la FEN on es va aprovar un “imagotip” per identificar a les platges “d’ús nudista recomanat”, dins d’un protocol sobre platges a nivell estatal.\nAixò ha de servir com un recolzament per adreçar-nos a les administracions com estem fent des de l’estiu passat a Catalunya les associacions que formem part de la Federació Naturista-Nudista de Catalunya (FNNC).\nDes de la FNNC continuem contactant amb administracions. Fa uns dies es va produir un primer contacte amb el Patronat de Turisme la Diputació de Girona i la setmana vinent hi haurà una reunió amb responsables de turisme de la Diputació de Barcelona.\nTot això amb la voluntat de defensar i de promoure el nudisme a Catalunya.\nEnllaç al web de la FEN: https://naturismo.org/2021/01/imagotipo-nudista-fen/\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 25/01/2021 per Segimon Rovira.\nBones Festes i un Millor Any 2021!\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 24/12/2020 per Segimon Rovira.\nDia de neteja de platges nudistes, dissabte 19 de setembre\nMés informació a la pàgina de l’esdeveniment.\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 08/09/2020 per Segimon Rovira.\nDes de l’Associació Club Català de Naturisme estem elaborant una proposta per millorar la situació del nudisme a les platges de tradició nudista de Catalunya i per fer difusió del nudisme. La proposta s’anomena Pla d’Acció Nudista 2021 a Catalunya, està en fase d’esborrany i podeu fer les vostres aportacions o comentaris constructius als fòrums d’aquest web (cal estar registrat i connectat per accedir-hi) o bé podeu enviar-ho per correu electrònic a l’adreça clubcataladenaturisme@gmail.com\nAquest pla està relacionat i inclou la Xarxa de voluntaris de platges nudistes de Catalunya.\nAquesta proposta serà presentada i aprovada, amb els modificacions que es presentin, en una assemblea extraordinària de socis del CCN. Després també serà presentada a l’assemblea de la FNNC.\nAnimeu-vos a participar i col·laborar, necessitem treballar en xarxa i unir esforços per aconseguir millorar la situació actual del nudisme.\nDocument de treball: Pla d’Acció Nudista 2021 a Catalunya\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 17/08/2020 per Segimon Rovira.\nConcurs de logos per senyalitzar les platges nudistes\nTant des de la Federació Naturista-Nudista de Catalunya com des de la Federación Española de Naturismo busquem un pictograma per posar als cartells per identificar les platges de tradició nudista. Per això us demanem que proposeu imatges de siluetes nues per afegir als cartells que permetin identificar les platges nudistes. Només heu de dissenyar la imatge dels cossos nus, no el cartell sencer.\nDes de la FEN es prepararan unes bases pel concurs de logos. Quan estigui preparat, posarem l’enllaç.\nDe moment per qualsevol dubte o proposta us podeu adreçar al correu: clubcataladenaturisme@gmail.com\nAquesta entrada s'ha publicat en Uncategorised el 13/08/2020 per Segimon Rovira.


Imatge del teatre romà de Tarragona, després de finalitzar la primera fase de museïtzació del monument, amb la instal·lació d'una estructura de ferro que reprodueix les graderies, el passat 17 d'abril del 2018 NÚRIA TORRES / ACN\nLa Direcció General de Patrimoni Cultural de la Generalitat començarà al gener noves excavacions arqueològiques al teatre romà de Tarragona. Se centraran en la zona de l'escena i són el pas previ per una nova intervenció de museïtzació prevista pel 2021. Els treballs s'han adjudicat a l'empresa Rècop Restauracions Arquitectòniques per 73.265,09 euros, IVA inclòs, i està previst que durin tres mesos. A banda, es destinaran 230.000 euros a la conservació de la muralla romana, que aportaran a mitges Generalitat i Ajuntament. Aquest dijous les dues parts es reuniran a Tarragona per abordar l'estat del conjunt declarat Patrimoni de la Humanitat per prioritzar actuacions. La Generalitat ja ha avançat que farà més intervencions durant el 2020.\nL'excavació arqueològica del teatre romà està inclosa en el projecte de museïtzació i recuperació del monument i del seu entorn, que es preveu que s'acabi convertint en un parc arqueològic que uneixi el centre de la ciutat amb la Part Baixa. Després d'una primera intervenció polèmica en la qual es van reconstruir les graderies amb una estructura metàl·lica, ara toca fer aquesta excavació. "Ens donarà un coneixement que ens permetrà treure a concurs la intervenció de la segona fase, que serà per posar en valor i museïtzar l'escena", ha explicat a l'ACN la directora general de Patrimoni Cultural de la Generalitat, Elsa Ibar.\nIbar reconeix que es tracta d'un projecte global a llarg termini i lamenta que aquesta actuació s'hagi endarrerit. "Els diners els teníem però amb el 155 ens van desaparèixer", ha comentat. La intenció és que el parc arqueològic avanci constantment. Així, Patrimoni Cultural espera tenir els resultats de l'excavació i treure el concurs de la segona fase durant el 2020 per, el 2021, licitar-ne els treballs. "S'han d'anar fent diferents campanyes d'excavació per poder fer tota la intervenció i museïtzació. S'ha de treballar, no és un projecte a curt termini", ha reiterat la directora general.\nA banda, s'ha mostrat tranquil·la pels problemes que ha donat l'estructura metàl·lica ja construïda en el seu procés d'oxidació natural. Ibar ha afirmat que no hi haurà cap afectació irreversible per taques d'òxid a la zona del jaciment. En cas que es vegi que aquest procés s'allarga més del desitjat, s'actuarà.\n230.000 euros per a la muralla\nL'Ajuntament i Patrimoni Cultural han acordat destinar 230.000 euros per millorar l'estat de conservació del tram de la Baixada del Roser i del Portal del Roser de la muralla romana. L'import l'aportaran a mitges les dues administracions i Ibar ha reconegut que caldrà fer-hi més intervencions.\nLa conservació de la muralla romana de Tarragona s'ha convertit en una de les prioritats de l'Ajuntament, especialment després de l'informe tècnic de la Generalitat publicat per l'ACN en el qual s'alertava que uns 350 metres del monument estan en "risc de col·lapse". Així ho ha indicat aquest dimecres l'alcalde de la ciutat, Pau Ricomà. El batlle ha citat aquest monument i l'amfiteatre com els dos temes principals que s'abordaran en la comissió de Patrimoni que se celebrarà aquest dijous al migdia, en la qual hi participaran els màxims representants del consistori i de Patrimoni Cultural, a més del cap dels serveis territorials de Cultura a Tarragona, Jordi Agràs.\nSerà la primera vegada que es convoqui la comissió de Patrimoni entre Ajuntament i Generalitat des que hi va haver canvi de govern al consistori. Ibar però, ha afirmat que els tècnics de les dues administracions tenen un contacte habitual. La taula tractarà qüestions relacionades amb el Patrimoni Mundial de la ciutat i "plantejarà prioritats d'actuació, gestions conjuntes i tot el que tingui a veure directament amb les intervencions". A més, la directora general ha exposat que s'està actualitzant el document del pla de gestió, que estaria quedant obsolet.\nSobre les prioritats marcades pel consistori -amfiteatre i muralles-, Ibar ha apuntat que la Generalitat "col·laborarà, acompanyarà i intentarà aportar-hi recursos". De fet, des de Patrimoni Cultural han remarcat que entre el 2016 i el 2019 el Govern ha invertit 2.732.196,17 euros en el patrimoni romà de la ciutat, dels quals 1,1 milions s'han destinat al Museu Nacional Arqueològic de Tarragona (MNAT), quasi un milió han estat per al teatre romà i 342.000 per a les muralles, entre altres.\nRicomà també té posades moltes esperances en la trobada. "Per les converses prèvies que hem tingut, hi ha molt bona disponibilitat per avançar", ha dit aquest dimecres. "Hi ha sensibilitat per la situació del patrimoni i per part de l'Ajuntament hi ha el compromís de fer el primer pas", ha comentat el batlle. I ha continuat: "El que no pots fer és demanar que altres institucions s'hi impliquin quan tu no fas el pas. Quan poses 15.000 euros en manteniment, poc pots exigir", ha etzibat en referència a la partida dedicada per l'anterior equip de govern. "Nosaltres farem el nostre esforç i entenem que serà correspost", ha finalitzat.


Per què els nord-americans voten Trump? - Diari de Girona\nPer què els nord-americans voten Trump?\n?Han estat quatre anys de caos, divisió i retòrica incendiària, però el multimilionari manté les opcions per ser reelegit al novembre ?El cansament amb l'«statu quo», el rebuig a la classe dirigent o els seus èxits econòmics mobilitzen el seu electorat\nricardo mir de francia 13.09.2020 | 00:13\nDonald Trump, entrevistat pel canal Fox News al Lincoln Memorial de Washington. GETTY IMAGES / OLIVER CONtreras\nDonald Trump, entrevistat pel canal Fox News al Lincoln Memorial de Washington.\nFa 4 anys Barry Bledsoe va pujar a la seva Harley-Davidson i va creuar la serralada dels Apalatxes per assistir a la Convenció Nacional Republicana a Cleveland, on Donald Trump va ser investit com a candidat conservador a la Casa\nBlanca, el primer pas de la cabriola política més improbable de la història recent. Bledsoe va formar part de la sorollosa delegació de Virgínia Occidental, visible d'una hora lluny pels cascos de miner que portaven els seus delegats. Però aquella festa triomfal queda ara molt lluny. El mes passat, aquest paramèdic de 56 anys, pare de sis fills, va haver de seguir el conclave del seu partit postrat a casa i connectat a una ampolla d'oxigen, després de passar 17 dies a l'hospital lluitant contra la covid-19, vuit d'ells sedat a l'UCI.\n«Els metges li van dir a la meva\nfilla que m'estava ofegant i em moria. Però el Senyor ha estat bo amb mi. No he perdut la feina i estic gairebé recuperat», diu ara per videoconferència. Bledsoe és un dels més de sis milions de nord-americans que han contret el virus, una plaga que suma 190.000 morts, un de cada quatre morts per covid-19 al món. Aquesta taca en el prestigi de la primera potència mundial, incapaç de doblegar, encara que fos puntualment, la corba de contagis, ha complicat enormement la reelecció de Trump quan cavalcava cap al seu segon mandat amb una economia ancorada en la plena ocupació, les borses desfermades i el major increment dels salaris en dècades.\nEls llums de la seva presidència estrident han donat pas a la pitjor\nrecessió des dels anys trenta del segle passat i una gestió de la pandèmia que només aprova el 39% dels nord-americans, segons la mitjana dels sondejos de FiveThirtyEight. El 57% la censura. Però podria haver estat pitjor, perquè Trump ha mantingut gairebé intacte el suport entre les seves bases conservadores i, tot i que va per darrere de Joe Biden en les enquestes, manté les opcions de ser\nreelegit. «No nego que hagi comès algun error, però va adoptar mesures importants, com restringir els viatges des de la Xina o accelerar el desenvolupament de la vacuna. No és culpa seva que jo em posés malalt», diu Bledsoe des del\njardí de casa seva a Fairmont, un poble miner deprimit. Al novembre, tornarà a votar-lo.\n«Jo hauria deixat que el virus seguís el seu curs natural. És la sobrereacció a la pandèmia la que més mal ha fet. Fixa't en les classes virtuals dels nens. Perdran l'any i psicològicament quedaran tocats». Com molts seguidors del líder republicà, a Bledsoe li agradaria que Trump tuitegés menys i adoptés cert decòrum presidencial, però dona més importància a les seves accions que a les seves paraules. Parla de la seva política a la frontera, del nomenament de jutges conservadors o aquesta economia ara encallada. «No conec cap altre polític que es preocupi tant pels treballadors i la gent comuna. I per primera vegada en molt temps, puc dir que estic millor que fa quatre anys», afirma.\nL'extrema polarització que impera als Estats Units no només és política. És també geogràfica, racial i de classe. Els demòcrates s'han convertit en el partit de les ciutats, les pròsperes regions costaneres i les minories, mentre el gruix de l'electorat republicà prové de les zones rurals, les petites ciutats i els suburbis menys poblats. Dit d'una altra manera, l'Amèrica més blanca, homogènia i tradicional. L'encert de Trump ha consistit a identificar els corrents d'insatisfacció que recorren aquesta meitat de país per explotar-los políticament apel·lant a les pors més primàries de l'electorat. L'ansietat davant dels canvis demogràfics i socials. El malestar amb la globalització. Els estralls generats per les drogues. El desencant amb les elits governants. O la sensació generalitzada que el somni americà s'ha esvaït.\n«Trump és la continuació d'una branca en el republicanisme que és profundament patriòtica i nacionalista. Entronca més amb Eisenhower i Nixon que amb la dreta ortodoxa de Reagan. Conservador en l'àmbit social i progressista en l'econòmic, una combinació que rarament falla», opina l'acadèmic de la Universitat George Mason F. H. Buckey, qui va escriure discursos per al novaiorquès en la seva campanya del 2016. Aquesta fórmula l'ha combinat amb l'apropiació d'assumptes que solien ser patrimoni de l'esquerra i la defensa sense pal·liatius dels tòtems culturals de l'Amèrica conservadora, des de les armes a la lluita contra l'avortament, les energies fòssils o l'alineament amb Israel. I tot això barnissat amb la retòrica populista.\n«Els demòcrates han perdut de vista el seu electorat tradicional, des dels agricultors als obrers industrials, i molts senten que no només han perdut interès en ells, sinó que els miren amb cert menyspreu», afegeix Buckley. Hillary Clinton va parlar dels «deplorables», Barack Obama dels «ressentits que s'aferren a les seves armes i la seva religió», frases que el trumpisme ha convertit en orgullosos crits de guerra per expressar el seu rebuig a l' establishment demòcrata.\nAquesta classe dirigent, de la qual Biden ha format part durant gairebé mig segle, genera poques simpaties a l'interior de l'estat de Nova York. Rodney Strange dirigeix el Partit Republicà al comtat de Chamung, on Mark Twain va passar part de la seva vida. La regió ha vist dies millors i ni tan sols la bonança anterior a la pandèmia ha servit per revitalitzar la seva precària economia. «Aquí gairebé no ens hem beneficiat de la recuperació. La majoria de llocs de treball són de salari mínim i encara esperem que es materialitzi el pla d'infraestructures», reconeix aquest catòlic practicant, que combina la política amb una feina de cap de cuina en un restaurant local. Però ho atribueix principalment a les polítiques del governador demòcrata, Andrew Cuomo, començant pels elevats impostos que es paguen a l'estat.\n«Aquí la gent està cansada que res canviï. Aquest comtat va votar per Trump perquè no era un polític i va prometre canviar l'ordre establert i drenar el pantà a Washington», assegura en una conversa telefònica. «No m'agrada tot el que surt de la seva boca, però ha aconseguit atraure molta gent que no participava en el procés polític i ha complert la majoria de les seves promeses». La lluita contra la corrupció no està entre elles. Trump ha enplenat l'Administració dels seus acòlits i lobbistes de diferents indústries, mentre diversos assessors més propers eren condemnats als tribunals.\nPerò en aquests anys el missatge ha estat sovint més efectiu que els resultats obtinguts. Ho sap bé Glenn Brunkov, un agricultor i ramader blanc de cinquena generació a Kansas. «Els ingressos han estat força pobres, els pitjors en molt de temps», diu mentre espera al cotxe que el seu pare surti del dentista. «La guerra comercial s'acarnissa amb els preus i, tot i que comencen a remuntar, ha estat dolorós». Una cosa semblant podria dir-se del proteccionisme industrial del president, que no ha aconseguit frenar la deslocalització d'empreses.\nXina i Mèxic\nPerò són molts els que pensen que era necessari renegociar la relació comercial amb la Xina o Mèxic, als que Trump ha culpat constantment dels problemes del seu país. «Aquesta correcció era necessària per poder garantir el nostre futur i estic orgullós que el president hagi plantat cara», afegeix Brunkov, que es disposa a votar novament el líder republicà al novembre, de la mateixa forma que el gruix del seu sector, segons prediuen les enquestes.\nEn aquests quatre anys, Trump no ha fet cap esforç per estendre la mà a aquesta altra Amèrica horroritzada amb la seva retòrica, la seva xenofòbia o les seves tendències autoritàries. Només ha cuidat les seves bases, essencialment la població blanca, que li va donar gairebé nou de cada deu vots el 2016. D'aquí surt el seu votant prototípic: un home de més de 49 anys, protestant, sense estudis superiors i resident als suburbis. Però no és necessàriament aquest obrer amb l'aigua al coll que s'ha descrit sovint. Un terç dels seus votants guanya més de 50.000 dòlars a l'any; un altre terç, més de 100.000, segons un estudi.\nI és també molt probable que molts d'ells només hagin escoltat una versió de la seva presidència. La que expliquen a la ràdio Rush Limbaugh o Alex Jones o a la televisió Fox News, el canal de notícies més vist de país. Un canal que el dirigent republicà Bill Kristol ha descrit com a «pura propaganda», mentre la historiadora presidencial Nicole Hemmer deia que «és el més semblant a una televisió d'Estat» que hagi tingut el país. Fox no només defensa Trump incansablement, sinó que trafica amb les mateixes teories conspiratòries que el president.\nEn els últims mesos no deixa d'insistir amb l'esporàdica violència de les protestes racials, al mateix temps que presenta els demòcrates com un partit segrestat per l'extrema esquerra i els anarquistes. Un missatge que ha convençut un sector substancial de l'audiència. «Aquestes eleccions decidiran si seguim sent un gran país o traiem el cap cap a l'abisme», diu Bledsoe, el paramèdic de Virgínia Occidental. «Si Biden guanya, en quatre anys no reconeixerem el nostre país.», adverteix.\n«Tenim una democràcia sense 'demos', és a dir, sense el poble».


Psicolabis: La CNN mostra els secrets del Barthelona #Psicolabis\nLa CNN mostra els secrets del Barthelona #Psicolabis\nEn un reportatge sobre el Barça a la CNN, el vicepresident de club s'hi refereix tota l'estona com a Barthelona (o sigui, amb zeta castellana), cosa encara més ridícula si tenim en compte que en anglès la 'c' es pronuncia com en català, o sigui com una 's'.\nPotser per dir CNN aquest senyor també diu thé-ene-ene... en lloc de si-en-en o bé ce-ena-ena...\nLa CNN mostra els secrets del Barça\nLa cadena nord-americana dedica un reportatge al Barça en què el vicepresident del club, Carles Vilarrubí, mostra les instal·lacions del club\nLa CNN ha dedicat aquesta setmana un reportatge al Barça en què el vicepresident del club, Carles Vilarrubí, mostra les instal·lacions del club a la cadena nord-americana. El mandatari, que comença el seu recorregut pel museu, recorda que "la temporada 2010-11 va ser la millor de la història del club ja que vam guanyar 16 trofeus".\n"Deixeu-me felicitar-vos perquè esteu a punt de ser la primera televisió del món que entra als vestuaris del Barça. He trucat a l'entrenador per demanar-li permís! Veureu els armaris, les dutxes...", diu Vilarrubí.\nEtiquetes de comentaris: pronunciar, qualitat


Activitats especials a extraescolars 3 ~ Escola Pia Sabadell\nHome » infantil , primària » Activitats especials a extraescolars 3\nActivitats especials a extraescolars 3\n20.6.13 infantil, primària\nTancant l’última setmana d’extraescolars d’aquest curs ahir es van realitzar noves activitats especials. Malauradament els nen i nenes de “juguem en anglès” de P3 van haver d’anular l’aula oberta però van passar una bona estona jugant amb activitats en anglès a la pissarra digital.\nEls alumnes de l'Activitat Extraescolar "Anglès 4t" han anat als ordinadors a fer jocs en anglès i per donar per acabat el curs han conversat tot practicant el que han après. Al llarg del curs han fet moltes activitats: Jocs, converses, representacions, cançons... Juntament amb els alumnes d’Anglès 1r-2n han celebrat festes com Halloween, Christmas i han fet un mercat amb aliments fets de plastilina!\nAhir, les nenes i noies de l'Activitat Extraescolar de Ballet van fer el Festival de final de curs, han treballat molt al llarg del curs i ahir ens ho van ensenyar, ho van fer molt bé! Podeu veure més fotografies en aquest enllaç.


Contacte - personesambsuperpoders.cat\nT’agraden els nostres productes? T’interessa el nostre projecte? Vols saludar, dir-nos hola o compartir amb nosaltres alguna idea?\nMoltes gràcies per visitar-nos. Estarem encantats de rebre comentaris i de respondre tots els missatges que rebem.\nSi teniu dubtes o necessiteu més informació sobre els productes de la botiga d’ADFOCET o bé preferiu fer la comanda per email, ompliu el següent formulari.\nUs preparem la comanda i podreu passar a recollir-la a d’Adfo. També tenim servei d’enviament si la voleu rebre a casa!\nAccepta per enviar\nInformació sobre Protecció de Dades Personals - Adfocet t’informa que les dades de caràcter personal que proporciones emplenant aquest formulari seran tractades per Adfocet; Finalitat: contracte comercial de compravenda dels productes de la botiga online.; Legitimació: Consentiment de l’interessat; Destinataris: les teves dades es desen als servidors de l'empresa d'allotjament Territoriweb – Veure política de privacitat de Webempresa; Drets: pots accedir, rectificar, limitar o suprimir totes les teves dades a adfocet@adfo.cat; Per a més informació consulti la informació legal d'aquest lloc web.


Tast a Sant Feliu\nParc Vuit de Març\nLa Fira es reinventa per adaptar-se a les noves necessitats de Sant Feliu i de la seva ciutadania, i ho fa estrenant un nou emplaçament que mai abans havia acollit una celebració d’aquestes dimensions: la plaça Vuit de març, on entre el 6 i el 8 de maig estarà ubicat l’espai Gastronomia.\nUna zona per al gaudi dels sentits, parada obligada per al públic bon vivant i punt de trobada de la restauració local, que oferirà les seves millors propostes gastronòmiques sota el lema tastAsantfeliu. I on també es podran degustar vins de vuit cellers del territori al ritme de les actuacions musicals que acollirà l’escenari, que alhora es transformarà en aparador per mostrar les darreres tendències dels comerços de Sant Feliu.\nUna oferta que es complementa amb les tradicionals parades de venda de productes alimentaris, que acompanyaran el visitant en la seva arribada al recinte pel carrer de Carreretes, que connectarà amb una proposta culinària i lúdica més informal al carrer d’Anselm Clavé, on també es podran visitar els estands de diferents entitats del municipi.\nMenja’t La Fira!\nProgramació de l'escenari del parc Vuit de Març:


Two-Bedroom Holiday home in Via Tre Ponti III Cecina (Liorna) Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Two-Bedroom Holiday home in Via Tre Ponti III és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Montescudaio - Localita Fiorino. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Two-Bedroom Holiday home in Via Tre Ponti III, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Instal.lacions per a minusvàl.lids, instal.lacions de barbacoa són només algunes de les comoditats que fan que Two-Bedroom Holiday home in Via Tre Ponti III sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de piscina exterior, solàrium, jardí. Two-Bedroom Holiday home in Via Tre Ponti III és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Montescudaio - Localita Fiorino.


Serveis Professionals de lloguer i venda a Barcelona | Oi REALTOR\nVull vendre casa\nOferim un assessorament integral per a l'obertura de franquícies immobiliàries. Gràcies a un equip expert, un programari específic i una trajectòria amb deu anys d'experiència.\nTenim una llarga experiència seleccionant les millors propietats per als clients més exigents. I així assegurar les millors inversions immobiliàries i la màxima rendibilitat en cada operació.\nDescobreix quant val casa teva i decideix si et convé llogar-la o vendre-la en funció del preu de mercat. Realitzem taxació d'habitatges perquè es pren així la millor decisió financera i obtenir la màxima rendibilitat.\nDisposem de professionals especialitzats en Golden Visa i dedicats a orientar a tots aquells inversors estrangers interessats en l'obtenció del permís de residència per la compra d'habitatges de luxe.\nComptem amb el millor servei de reallotjament i trasllat, tant d'empleats com d'executius. Assistència integral a la reubicació per a empreses nacionals i internacionals.\nRegistra't per rebre el butlletí informatiu sobre les nostres últimes propietats i notícies d'interès.


Per Mrtí - June 3rd, 2006, 17:52, Categoria: Cine - 2005\nLa fórmula perfecta per passar un bon rato entretingut i al mateix temps gaudint d'un cine molt correcte. És una peli que cau bé des del primer moment i aconsegueix mantenir la simpatia i la frescura fins al final, sense complicar-se massa però tampoc es té la sensació de trobar-hi a faltar alguna cosa. Comèdia i acció policíaca perfectament dosificades, tot i q sempre prioritzant l'humor per sobre de la resta. Personatges plens de carisma, amb personalitats en principi molt ben definides però q ens sorprenen al llarg de la peli, i diàlegs molt bons, alguns fins i tot diria q brillants, sempre amb aquella gràcia q només els argentins saben donar-li. A part d'això, un guió simple però molt ben treballat, ple de girs inteligents i inesperats, q fan disfrutar a l'espectador, respectant-lo en tot moment. En resum, diria q Tiempo de Valientes està feta amb la intenció d'agradar a tothom i veig difícil q no ho compleixi.\nMariano Silverstein és un psiconalaista jueu que ha de realitzar treballs comunitaris a causa de la seva implicació en un accident de trànsit. El treball que li és assignat és el d'acompanyar en una investigació a un oficial de policia, Alfredo Díaz, que acaba de descobrir una infidelitat de la seva dona i està anímicament destrossat. En el decurs de la investigació, Mariano va estudiant psicològicament a Alfredo i al mateix temps s"endinsa en l'univers policíac. Una sèrie de fets imprevistos farà que els dos hagin d"enfrontar-se a situacions per les quals no estan respectivament preparats, ja sigui mental o emocionalment.\nSi hagués de criticar alguna cosa de Tiempo de Valientes, potser seria el final, q per mi baixa un pèl el llistó que la resta de la peli portava mantenint. No el considero un mal final, però potser se'ls hagués pogut ocórrer alguna cosa millor tenint en compte com havia anat la història fins llavors. Això sí, és el típic cas de peli q si haguessin fet a Hollywood, tot seria més desmesurat (rollo Arma Letal), però per sort no és així i en surt algo molt millor.\nPer baixar-la d'internet: http://www.elitetorrent.net/torrent-2665-tiempo-de-valientes-dvdrip.html\nTítol: Tiempo de Valientes\nIntèrprets principals: Diego Peretti, Luis Luque, Oscar Ferreiro, Gabriela Izcovich, Martín Adjemián\nPaís: Argentina, 2005.\nGènere: Comèdia, acció, policíac. 105 min.


Vacances en pau: famílies de Berga tornen a acollir nens sahrauís durant els mesos d'estiu - Aquí Berguedà\nVacances en pau: famílies de Berga tornen a acollir nens sahrauís durant els mesos d’estiu\nMarc Canturri· 20/02/2018\nUn estiu, un premi, una oportunitat. Un estiu lluny del desert. Un premi per a qui treu bones notes a l’escola. Una oportunitat per a petits sahrauís que han viscut sempre enmig del no-res sense tenir l’ocasió de descobrir com és el món lluny del seu campament.\nEl programa d’acollida ‘Vacances en pau’ tornarà a Berga el proper estiu, anys després que la ciutat perdés el fil dels campaments sahrauís. A principis de segle algunes famílies berguedanes ja havien participat en el programa, però des de fa cosa de quinze anys l’acollida s’havia perdut a la comarca.\nL’any passat, però, dues famílies de Berga es van posar en contacte amb l’ONG Cooperació Osona Sàhara (COOOS), que coordina el programa ‘Vacances en pau’ a la comarca veïna. Volien acollir infants sahrauís. Una de les famílies va sumar un nou membre dos mesos d’estiu, mentre que l’altra, els Escobet Montañà, van realitzar l’acollida només durant l’agost. “Ens vam despertar tard i vam quedar en llista d’espera, però una família de Girona es va desdir a mig estiu i ens van oferir la possibilitat d’acollir el nen a partir de l’1 d’agost”, explica Carme Montañà, la mare de la família.\nLa família Escobet Montañà, amb l’infant sahrauí, l’estiu passat. CEDIDA\nL’experiència va ser “boníssima” i aquest any els Escobet repetiran. I no només això. Enguany la Carme ha rebut l’encàrrec dels coordinadors del programa a Osona de promoure l’acollida al Berguedà amb l’objectiu d’engrescar noves famílies de la comarca. “És important que hi hagi diverses famílies d’acollida a la mateixa zona perquè als nens els va bé trobar-se de tant en tant per destapar-se amb la seva llengua“, comenta la Carme.\nEls nens del programa ‘Vacances en pau’ viuen als camps de refugiats de la província de Tindouf, al sud-oest d’Algèria. La majoria venen del campament d’Auserd, però els que probablement acabaran recalant a Berga són de Smara, una zona agermanada amb el consistori berguedà des del 1994. Els infants tenen entre 8 i 12 anys i saben petites dosis de castellà, ja que l’estudien a l’escola del campament. S’han de preparar: tenen un conveni que permet als més avantatjats anar a estudiar a Cuba quan són més grans. “A la majoria li costa comunicar-se d’entrada, però en poc temps es fan entendre”, relata la Carme.\nA finals d’estiu, els infants tornen al campament. Tot i que a primer cop d’ull pugui semblar estrany, en tenen ganes. “Fa setmanes que no veuen la seva família i els últims dies se’ls fan llargs”, explica la mare de la família Escobet. Quan és hora de marxar, se’ls permet carregar cinc quilos a la maleta de mà i 30, d’equipatge. Les famílies acostumen a omplir l’equipatge de roba, aliments i medicaments que no necessitin recepta. “És el que més falta els fa, a ells i a les seves famílies”, comenta la Carme.\nDes de fa setmanes la Carme i l’àrea de Cooperació de l’Ajuntament de Berga estan en contacte permanent. Tal com passa en altres zones d’acollida, les famílies es fan càrrec de la manutenció dels infants sahrauís però demanen ajuda als ajuntaments per afrontar el cost dels bitllets i fer arribar el programa al màxim de famílies del municipi.\nLa regidora de Cooperació, Mònica Garcia, ja ha donat el vistiplau a la iniciativa. Garcia ha explicat a aquest diari que l’Ajuntament aprofitarà part de la partida destinada anualment a projectes de cooperació per ajudar a pagar els bitllets dels nens sahrauís. A més, el consistori també donarà un cop de mà a l’ONG fent arribar la iniciativa a les escoles i les Associacions de Mares i Pares (AMPAs) dels centres. La regidora s’hi ha compromès: “Serem l’enllaç entre el programa i el poble de Berga”.\nDe moment, ja ha convocat una xerrada amb les AMPAs a la sala polivalent del Casino pel proper dia 7 de març. Allà, explica, ja es podran donar detalls concrets del programa i informacions d’utilitat per a totes aquelles famílies que vulguin acollir aquest estiu. Hi ha temps fins el maig per prendre la decisió.\nEl regidor Ribera, testimoni en primera persona\nLa Carme medita anar als camps de refugiats de Tindouf per Setmana Santa. La COOOS organitza viatges durant l’any, i la berguedana està valorant la possibilitat de formar part de la propera expedició. Qui sí que hi ha anat, i més d’un cop, és el regidor de Berga i també cantant de Brams, Francesc Ribera ‘Titot’. A finals dels 80 va formar part d’una expedició amb el Comité Berguedà de Solidaritat amb els Pobles; fa un parell d’anys hi va tornar i va tenir les primeres idees per escriure la cançó ‘Sàhara’, que va veure la llum l’any passat; i, finalment, fa unes setmanes va viure-hi l’última experiència fins al moment: va tornar a Tindouf per gravar el videoclip de la cançó que va néixer-hi fa dos anys.\nAixí doncs, Ribera sap com pocs quina és la situació que viuen els sahrauís als campaments algerins. “Fa quaranta anys que esperen el referèndum avalat per l’ONU que se’ls va prometre”, relata. Des de fa dècades els sahrauís s’han fet un tip de veure com pràcticament tothom els donava l’esquena. El Marroc els va ocupar i França i els Estats Units hi van estar d’acord. Fins i tot Espanya els va prometre ajuda, però tots els governs que han passat per Madrid en els darrers anys han mirat cap a altres punts del planeta.\n“No esperen res. És una zona que no té cap possibilitat de ser productiva. És enmig d’un desert, no se’n pot fer res”, sentencia Ribera. El regidor, a més, recorda que els habitants dels campaments de Tindouf “viuen de l’ajuda humanitària” però les caixes de l’Alt Comissionat de les Nacions Unides per als Refugiats (ACNUR) venen cada cop més buides, ja que, abans d’arribar al Sàhara, la majoria han hagut de passar per Síria i els països de l’Orient Pròxim afectats per la guerra.\nEl problema està estancat des de fa anys i res fa pensar que això canviï cap a millor. Més aviat el contrari: les ajudes humanitàries cada cop s’ha de repartir a més zones del continent africà i els camps de refugiats de la província de Tindouf ho estan notant. El programa d’acollida ‘Vacances en pau’ no canviarà la crua i estancada realitat dels campaments algerians, però sí que es perfila com una nova acció del Berguedà -la primera, després de més d’una dècada- per enriquir culturalment l’estiu de molts infants del desert del Sàhara.\nLa segona experiència de Ribera als campaments de Tindouf, amb membres de l’ONG COOOS.\nacollidaAjuntament de BergaAuserdCarme MontañàCOOOScooperaciódesert del SàharaFrancesc RiberaMònica GarciasahrauíSmara\nUn llibre en anglès sobre la mineria al Berguedà explica la revolució industrial als nens\nL’Ajuntament de Berga i empresaris de la construcció es reuneixen per buscar solucions pel barri vell


Quinta do Ourico Castelo Novo Portugal - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nCasa Grande - Rua da Bica 8, Castelo Novo, Castelo Novo, Portugal, 6230-160 - Veure al mapa\nMés informació sobre Quinta do Ourico\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Castelo Novo, no busqui més enllà de Quinta do Ourico. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Quinta do Ourico asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets .\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, balcó/terrassa, ventilador, accés a la sala executiva , habitacions interconnectades disponibles per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior, pesca, pistes de tennis, jardí, sala de jocs. Quinta do Ourico és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Castelo Novo.


El Consorci de Museus llança la tercera edició de lAula dEstiu en el Museu de Belles Arts - El Periódico Mediterráneo\nEl Consorci de Museus llança la tercera edició de lAula dEstiu en el Museu de Belles Arts\nDel 25 de juny al 27 de juliol, els més joves impulsaran la seua creativitat\nEl Consorci de Museus llança per tercer any consecutiu l’Aula d’Estiu, una escola artística d’estiu per a xiquets i xiquetes que es celebra en el Museu de Belles Arts de Castelló. Es tracta d’una escola artística d’estiu basada en el joc com a eina d’aprenentatge on tots els participants poden desenvolupar la seua sensibilitat artística en un espai privilegiat com són els museus i els centres d’art valencians.\nEl director del Consorci de Museus, José Luis Pérez Pont, va explicar que «l’Aula d’Estiu s’emmarca dins del nostre projecte d’educació i mediació, on tenen cabuda propostes dirigides a totes les edats, des de la primera infància». A més, va afegir que «des del Consorci de Museus estem fomentant els ensenyaments artístics com a eina fonamental en el procés d’aprenentatge, entenent l’art com un vehicle d’expressió, de comprensió i creixement personal».\nDirigida a xiquets i xiquetes de 6 a 12 anys, l’Aula d’Estiu obrirà les seues portes del 25 de juny al 27 de juliol al Centre del Carme de València i al Museu de Belles Arts de Castelló.\nAmb l’objectiu d’impulsar la creativitat entre els més menuts, l’Aula d’Estiu ofereix diverses activitats com tallers creatius, rutes culturals on promoure la curiositat per la cultura del seu entorn, visites a altres centres culturals i fins i tot l’oportunitat de participar en sessions de treball amb artistes de diverses disciplines així com altres professionals de la cultura.\nAl Museu de Belles Arts de Castelló l’empresa castellonenca Bolimini dirigirà l’Aula d’Estiu sota el lema L’art parteix de dins nostre, una experiència lúdica a través de les arts en què es vincularà art i reflexió. La proposta posarà en relació llenguatges artístics diferents: teatre, dansa, música i arts plàstiques per a generar un esperit crític i promoure l’expressivitat com una dimensió bàsica de la dignitat humana i també de la inclusió social.\nEs buscaran diverses maneres de relacionar-se reforçant la identitat dels xiquets i xiquetes, tant individualment com en grup; s’organitzaran visites pel museu i altres llocs d’interés com el Teatre Principal o l’Auditori; i s’endinsaran en temàtiques artístiques diferents cada setmana, sobre les quals es reflexionarà entre tots i totes.\nProfessionals del sector participaran explicant la seua experiència en el centre de Castelló, com Sofía Piqueras (art i cuina), Marta Martín (artista de circ), Núria Vizcarro (arts escèniques) i Irene Pérez (arts plàstiques).\nEls dimecres, per a refrescar-se, hi haurà jocs amb aigua: pintura amb esprai d’aigua, gimcana aquàtica… i els divendres, a última hora, es faran activitats artístiques en família. Mentrestant els participants aniran produint material per a fer, al final, una intervenció al Museu com a testimoni de tot el treball realitzat i l’experiència viscuda.\nEl període de matrícula per a cada seu ja està obert. Durant el mes de juny es convocaran reunions informatives i la informació i les reserves es poden completar en els telefons 961 922 644 o 963 152 024, o en l’adreça electrònica didacticacmcv@gva.es.


No és fàcil ser jove a Europa | Catalunya Religió\nNo és fàcil ser jove a Europa\n- "Mirem amb simpatia i confiança els joves"\n(Arquebisbat de Barcelona) Aquest dimarts s'ha obert el Simposi organitzat pel Consell de Conferències Episcopals d'Europa (CCEE), la Conferència Episcopal Espanyola (CEE), i l'arquebisbat de Barcelona per reflexionar, debatre i afrontar el tema de l'acompanyament als joves.\nAquesta trobada que es perllongarà fins divendres que ve, dia 31 de març, reuneix 275 especialistes en la pastoral juvenil, escolar, universitària, vocacional i catequètica de les conferències episcopals d'Europa. Els acompanyen 32 bisbes, entre ells quatre cardenals.\nLa sessió d'obertura ha tingut lloc a l'Aula Magna del Seminari de Barcelona, amb la intervenció del cardenal Vicent Nichols, arquebisbe de Westminster i vicepresident del CCEE; el cardenal Antonio Cañizares, arquebisbe de València i vicepresident de la CEE; i l'arquebisbe de Barcelona, Joan Josep Omella.\nL'arquebisbe Omella ha donat la benvinguda a tots els participants a Barcelona, “aquesta ciutat oberta i cosmopolita", per a una trobada que té com a objectiu acompanyar: "Heus aquí un autèntic desafiament. Acompanyar és, en certa manera, fer d’"educadors" en el sentit més profund de la paraula educere: ser capaços d'ajudar a extreure de cada un dels que acompanyem el millor d'ells".\nA continuació, s'ha donat a conèixer la salutació del cardenal Bagnasco, president del CCEE, que ha compartit amb els assistents algunes de les reflexions que el papa Francesc va realitzar durant l'audiència als caps d'Estat, la setmana passada: "Caminar junts és possible i és el més bonic. És també necessari en un món cada vegada més globalitzat, on separar és perdre el camí (...). Això que val per a tots els components de la realitat europea, ha de començar naturalment pels joves que són el futur de la vida".\nEl papa Francesc també ha enviat un missatge de salutació, dirigit a l'arquebisbe de Barcelona, en què encoratja als participants del Simposi en la seva reflexió sobre els reptes de l'evangelització i l'acompanyament dels joves perquè, mitjançant el diàleg i la trobada, i com a membres vius de la família de Crist, els joves siguin portadors convençuts de l'alegria de l'Evangeli, a tots els ambients".\nEl cardenal Nichols ha assenyalat que "Europa no és només la Unió Europea. La CCEE inclou a tots els països d'Europa i és bo recordar, potser especialment, a la majoria de joves d'aquí, que l'experiència de vida a Europa no és fàcil, no és confortable, no és estable (...) per als milers i milers de joves que estan venint a Europa des de l'Orient ". Per la seva banda el cardenal Cañizares ha destacat com a l'Església "ens sentim urgits a acompanyar els joves a la trobada amb Crist que camina amb ells encara que no ho sàpiguen ni percebin, però que comparteix el seu camí". Al mateix temps ha dit que "els joves tenen, al cor, un gran ideal, un irreprimible anhel: que la vida sigui alguna cosa gran i bona, que no defraudi".\nL'acompanyament a Europa, avui\nDesprés de la sessió d'obertura ha tingut lloc la primera intervenció a càrrec de l'arquebisbe Jedraszewski, de Cracòvia, i president de la Comissió del CCEE per a la Catequesi, Ensenyament, Universitat, amb una ponència titulada Jesús en el camí d'Emaús-L’acompanyament a l’Europa d’avui.\nSeguidament, un grup de joves de l'arxidiòcesi de Barcelona ha realitzat una presentació multimèdia dels desafiaments, problemes i alegries dels joves d'avui a Europa.\nLa jornada ha acabat amb la celebració de l'eucaristia i les vespres presidides per l'arquebisbe de Westminster.\nVicent Nichols, Joan Josep Omella, simposi, CCEE, Barcelona, Episcopat, Joves, Actes


Salou reivindica majors facilitats per accedir als programes de garantia juvenil — Ajuntament de Salou\nSalou reivindica majors facilitats per accedir als programes de garantia juvenil\nSalou reivindica majors facilitats per accedir als programes de garantia juvenil https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-reivindica-majors-facilitats-per-accedir-als https://www.salou.cat/ca/noticies/salou-reivindica-majors-facilitats-per-accedir-als\nEl regidor d’Ocupació ha estat a Brussel·les reivindicant l’eliminació de les restriccions en l’aplicació de la garantia juvenil que ha aplicat el govern d’Espanya\nEls joves d’entre 16 i 29 anys que vulguin apuntar-s’hi poden demanar una cita amb l’orientador laboral emplaçat al PIJ\nEl regidor d’Ocupació de l’Ajuntament de Salou, David González, ha estat present en una jornada de treball a les institucions europees a Brussel·les que s’ha centrat en cercar vies de finançament per a projectes europeus d’aplicació local, especialment en l’àmbit de l’ocupació, l’urbanisme, el medi ambient i l’energia. En el marc d’aquesta visita, segons ha explicat González, la delegació s’han reunit amb el responsable per a Espanya del Fons Social Europeu on han intercanviat opinions sobre l’aplicació per part l’administració local per impulsar la contractació, concretament, han parlat sobre la darrera convocatòria d’aquest estiu de la Garantia Juvenil i les restriccions que van limitar que molts joves no poguessin accedir. Pel regidor d’Ocupació, “caldria que a aquesta línia de subvencions s’hi pogués accedir d’una manera més àgil, sense posar les traves i restriccions que, ara per ara, ens trobem a l’hora de tramitar els plans d’ocupació”. En aquest sentit, ha expressat el seu malestar per les dificultats que posa el govern d’Espanya en aquestes convocatòries, complicant les directrius europees. González, ha assenyalat que actualment, a Salou, hi ha dos programes en marxa d’ocupació juvenil amb 25 joves i que han demanat dos plans juvenils més: el Joves per l’ocupació i el Fem ocupació per joves.\nLa Garantia Juvenil és un únic programa, que s’està implantant progressivament i que tendirà a concentrar totes les mesures i programes, tant els de nova creació com els ja existents i que vagin dirigits a la incorporació dels joves al mercat de treball i fins que la taxa d’atur entre ambdues edats es situï per sota del 20%. El col·lectiu destinatari d’aquest programa són els joves entre 16 i 29 anys que no tenen feina ni estan estudiant i poden accedir-hi des de joves sense experiència ni formació, fins a joves amb experiència professional i titulació universitària; i l’objectiu és garantir que els menors de 29 anys puguin rebre una oferta de feina, d’educació contínua o un període de pràctiques, després d’acabar l’educació formal o quedar aturats.\nA Salou, els joves que volen apuntar-se a aquest programa poden fer-ho adreçant-se al PIJ on un orientador laboral del consell comarcal du a terme les tasques d’assessorament i orientació dos dijous al mes prèvia cita concertada. En l’any i mig que porta el programa en marxa s’han realitzat 186 atencions a joves.


Els punts de venda és el lloc on els aliments ecològics arriben davant del consumidor, constituint per tant l’aparador privilegiat on la producció ecològica assoleix el seu objectiu final: oferir tots els valors intrínsecs d’aquest mètode de producció. Des d’aquest punt de vista, els punts de venda poden esdevenir els primers i, fins i tot, principals prescriptors dels aliments ecològics entre la població. Així doncs, la varietat de productes ecològics i la seva presentació en l’establiment, així com la informació que se’n proporciona, la possibilitat de realitzar tastos o la política d’ofertes i altres activitats que es poden realitzar associades a la comercialització d’aquests productes, constitueixen una de les millors formes per aconseguir els objectius de la Setmana Bio per l’alimentació ecològica.\nSi tens un punt de venda de productes ecològics al consumidor final, o ets responsable de la comercialització de productes destinats al consumidor final, et proposem participar a la Setmana Bio per l’alimentació ecològica, organitzant i oferint als teus clients alguna proposta i/o activitat comercial que et permeti donar a conèixer millor el teu establiment o negoci i els aliments ecològics que comercialitzes, posant de relleu les seves qualitats i característiques, d’acord als objectius d’aquest esdeveniment. Durant aquesta setmana podràs aprofitar per posar en valor d’una forma més intensa la teva activitat comercial en el sector ecològic, juntament amb la resta de promotors.\nIgualment, i per reforçar la difusió de la vostra activitat dins del programa, us demanem que realitzeu actuacions de promoció pròpies de la vostra activitat. Per facilitar l’elaboració de material de promoció, us oferim una sèrie de [materials gràfics] que podeu adaptar a la vostra activitat i que us serviran per a aquesta promoció, oferint una imatge unificada amb altres activitats que formin part del programa de la Setmana Bio per l’alimentació ecològica.


Caminada Popular de Sant Miquel de Balenyà: Recorreguts i Inscripcions Obertes\nJa teniu disponible el mapa amb els recorreguts i els perfils de desnivell. Els podeu consultar aquí. Com els anys anteriors, teniu la possibilitat d'escollir entre dos recorreguts. El recorregut llarg, per a la gent amb ganes de fer una bona caminada, amb una distància de 25 km. I el recorregut curt, d'uns 14,5 km i amb poc desnivell, ideal per a famílies i caminadors esporàdics.\nPublicat per Eva a 20:05


2 de març de 1919 « bloQG — El blog del 'Quadern gris'\n« 1r de març de 1919\n4 de març de 1919 »\nDiumenge. Carnaval. Angeleta, pagesa fascinada per la ciutat –una xicota alta, morena, desairosa, de faccions vulgars, boníssima–, s’ha llogat en una altra casa, de seguida. S’acomiada de nosaltres amb les llàgrimes als ulls. No crec pas que torni mai més al país.\nAmb el meu germà anem a viure en una dispesa del carrer de Pelayo núm. 12. Hi trobem alguns condeixebles del batxillerat, gironins, i una quantitat de desconeguts. És una pensió d’estudiants, pobra, agitada, d’un desordre indescriptible.\nTarda de Carnaval. Passo les hores a la tristíssima biblioteca de l’Ateneu. Molt poca gent. En el fons envejo la gent que es diverteix –encara que sigui aparentment. La traducció de Jules Renard avança amb gran fatiga. López-Picó m’escriu una carta dient que publicarà a «La Revista», una prosa meva. Ara que ho sé, se m’esvaeix el dubte: la prosa és horrible.\nAquesta entrada fou escrita el dilluns 2 març 2009 a les 0:00 i desada a Ateneu, biblioteques, caràcters, persones i personatges, General, societat.\tPots seguir les respostes a aquesta entrada amb el fil RSS 2.0. Pots respondre, o fer un retroenllaç des del teu propi web.\n4 Respostes a “2 de març de 1919”\n2 març 2009 a les 9:11\nSempre resto perplex davant la manera com les dates afecten el Carnaval: 90 anys després, el Carnestoltes no pot prendre la ciutat perquè, pobret, ja fa cinc dies que cria malves, aquí.\n2 març 2009 a les 10:38\nDiferències amb El primer quadern gris:\nMiquel Ferrà posava la seva rialleta d’hospicià mes estúpida en dir-me que no s’ha hagut de preocupar mai del problema economic. L’hauria triturat.\n2 març 2009 a les 11:33\n“Una de les coses més tèrboles, desconcertants i desagradables de la vida és constatar que a gairebé tots ens apassiona més una mala acció divertida que una bona acció avorrida” (25 de febrer).\n“En el fons envejo la gent que es diverteix –encara que sigui aparentment”(2 de març).\nPla es posa del costat de l’empatia, de la vida, tot i que com a artista sap prou bé que aquesta diversió amaga sempre una roca de duresa. Per això hauria triturat a Miquel Ferrà.\n2 març 2009 a les 20:46\nÉs ben curios! Pla no sap si podrà pagar la quota de l’Ateneu i, malgrat això, la família té servei domèstic: l’Angeleta. Clar que, el “salari” de la noia debia representar, poc més, que la seva alimentació.\nLa descripció de la pensió i els seus ocupants -situació a la qual s’hi veu abocat. La tarda de diumenge de carnaval, a l’Ateneu, traduïnt Renard -tot i apassionar-li s’intueix una certa recança? El comentari de Ferrà que posa el dit a la nafra… Tot plegat, em fa pensar que a Barcelona (no obstant la major possibilitat d’accés als llibres, biblioteques, personatges de la cultura…) Pla no s’ho passa gens bé: solitari, trist, abatut.


Un mort i desenes de ferits a Israel per coets de Gaza\nVIOLÈNCIA AL PRÒXIM ORIENT\nUn mort i desenes de ferits a Israel per coets disparats des de Gaza\nMilícies palestines llancen més de 370 projectils i l'Exèrcit israelià porta a terme 150 bombardejos a la franja i mata sis palestins\nJerusalén - Dimarts, 13/11/2018 - 19:37\nEls atacs que van començar la nit de diumenge a Gaza i el sud d’Israel no han cessat, i el nombre de víctimes augmenta. Durant la matinada d’aquest dimarts, milícies palestines han continuat disparant projectils contra Israel i l’Exèrcit israelià ha bombardejat diversos punts a la Gaza.\nUn coet disparat des d’aquest petit territori palestí ha impactat en un edifici d’apartaments de la localitat d’Ashkelon, a pocs quilòmetres de Gaza, i un home d’uns 40 anys ha mort i dues dones estan ferides de gravetat. Una d’elles, també d’uns 40 anys i que era a prop de l’home mort, va ser traslladada a l’hospital de Barzilai.\nAlguns mitjans locals informen que es tracta d’un palestí d’Hebron (Cisjordània) i la seva dona, que vivien a Israel sense documentació. Del mateix edifici va ser rescatada una dona d’uns 60 anys en estat crític i sis persones més amb ferides lleus.\nDes de la tarda d’aquest dilluns fins a la 1 de la matinada de dimarts, milícies palestines van disparar més de 370 projectils contra Israel, dels quals el sistema de defensa antiaèria Cúpula de Ferro va interceptar un centenar i uns 70 israelians van resultar ferits.\nL’Estrella de David Roja (Maguen David Adom, equivalent a la Creu Roja) va assenyalar a primera hora del matí que havia atès 53 persones, 23 d’elles ferides per resquills de metralla, petits fragments de vidre, inhalació de fum o accidents al córrer cap als refugis. A més, 27 persones van patir atacs d’ansietat.\nAltres projectils que van caure a Netivot i Sderot van causar danys significatius i ferides menors als seus ocupants, a més de provocar incendis a l’àrea circumdant.\nObjectius de Hamàs i la Gihad\nL’Exèrcit israelià ha bombardejat més de 150 punts a Gaza, on les autoritats sanitàries han informat que van morir sis palestins –segons mitjans locals, milicians– i més d’una desena van resultar ferits.\nL’Exèrcit israelià va atacar objectius del moviment palestí islàmic Hamàs, entre els quals l’edifici del canal de televisió Al-Aqsa, i del grup Gihad Islàmica, com túnels, suposats centres de fabricació d’armes i llançadores de míssils. Israel va desplegar més soldats i tancs als límits amb Gaza, així com bateries addicionals per a la defensa antiaèria Cúpula de Ferro.\n“Hamàs sap bé quins són els nostres objectius i quin és el preu de lliurar un conflicte amb les Forces de Defensa d’Israel (FDI)”, ha dit el portaveu de l’Exèrcit israelià, Ronen Manelis, en el seu compte de Twitter. El grup palestí que controla Gaza va amenaçar de disparar coets de més abast i va dir que els caiguts a Ashkelon són només una advertència. "Aproximadament un milió de sionistes estaran a l’abast dels nostres míssils si la decisió de l’enemic sionista és continuar la seva agressió", va afirmar un portaveu de Hamàs.\nReunió del gabinet de seguretat israeliana\nEl gabinet de seguretat del Govern israelià està reunit d’urgència per estudiar els passos a seguir en les pròximes hores. Mentrestant, mediadors egipcis intenten pressionar Israel i Hamàs per aconseguir un alto el foc.\nLa nova espiral de violència va començar diumenge a la nit quan, enmig de la mediació egípcia per aconseguir una treva a llarg termini entre Israel i Hamàs, una unitat de l’Exèrcit israelià va penetrar a Gaza per “recopilar informació d’intel·ligència”, segons un portaveu militar, i va ser descoberta per membres del braç armat de Hamàs, les Brigades Izzedin al-Qasam.\nImmediatament, es va produir un tiroteig en el qual van morir set palestins, entre ells un comandant de l’ala militar de Hamàs i un oficial israelià. La unitat militar d’Israel va aconseguir sortir de Gaza gràcies als bombardejos que va llançar l’Exèrcit israelià des de diversos drons per cobrir la retirada.\nHamàs va acusar Israel d’haver comès un “assassinat selectiu”, com Israel anomena els assassinats de líders palestins –majoritàriament de milícies– que ha comès al llarg dels anys. L’Exèrcit israelià va assegurar que es tractava només d’una operació de recol·lecció d’informació que no va funcionar com estava previst.\nEscalada violenta a Gaza després dels 8 morts d'una operació israeliana contra Hamàs\nLa tensió es dispara a Gaza i el sud d'Israel, amb bombardos i llançament de míssils


Setze dies d’alarma: Primer recompte de víctimes | Diari de Tarragona\nGràcies. Quan això passi, farem saber al personal sanitari el nostre agraïment infinit, però, sobretot, els haurem de fer costat en les seves reivindicacions\n29 de Marzo de 2020 - 20:12 hs\nAvui, diumenge, 29 de març del 2020, complim setze dies d’estat d’alarma. De dol sense comiat per a més de 5.000 famílies que han perdut éssers estimats. De patiment per a més de 70.000 persones infectades pel coronavirus. De lluita a vida o mort contra la pandèmia per al personal sanitari. Dies d’un coratge immens que es guanya l’emocionat aplaudiment de la població. Temps de risc, d’incertesa i tensió per a tots els treballadors dels serveis essencials. Setze dies de confinament estricte per a la resta; d’una prova de resistència individual i col·lectiva sense precedents per a la immensa majoria dels ciutadans.\nEscriure aquestes línies impressiona. Mai podíem pensar que un paràgraf com aquest estigués basat en la realitat i no en la ficció. Però és real. Molt real. Els símils bèl·lics estan fora de lloc. Ho saben els besavis, els més amenaçats ara pel Covid-19 i que van viure la guerra i la postguerra en la seva infantesa. Res a veure. Però sí que podem parlar de víctimes. Les primeres, les que hi han perdut la vida. Amb la tragèdia afegida de no haver pogut donar l’últim adéu a la família, que, a la vegada, s’ha vist privada del primer pas del procés de dol. Aquest esquinçament serà una de les seqüeles més doloroses per als qui han patit la pèrdua.\nLa mort té la tragèdia afegida de no poder donar l’últim adéu, el primer pas del procés de dol\nEl personal sanitari. Herois i també víctimes de la falta de mitjans per poder-se protegir. I de la manca de recursos després d’aquelles retallades de fa deu anys mai revertides. Ara és hora d’emergència i d’aplaudiments cada dia a les 8 del vespre. Recordem aquella frase de Winston Churchill quan, referint-se als pilots de la RAF, va dir «mai tanta gent li ha degut tant a tan pocs». Ara podem dir el mateix del personal sanitari que està lluitant, amb condicions molt difícils, per salvar-nos.\nQuan això passi, els farem saber el nostre agraïment infinit, però, sobretot, els haurem de fer costat en les seves reivindicacions. La sanitat pública mai més hauria de patir retallades. Junt amb l’educació són els dos grans pilars de la justícia social, dels drets bàsics.\nSón els qui donen sentit a la vida en comunitat, al que entenem per nació, pàtria o Estat. Sense un sistema sanitari que defensi el dret universal a la salut o una educació que garanteixi la igualtat d’oportunitats, tot queda en paraules buides. En retòrica interessada.\nL’educació també afronta un repte majúscul. Ara, intentant mantenir la formació a distància. Després, quan un dia tornin els alumnes a classe, lluitant per recuperar l’equitat trencada pel confinament. Perquè les situacions viscudes hauran estat molt dispars. No és el mateix l’experiència de superar el confinament amb un espai vital suficient, amb famílies estructurades, amb recursos per estar connectats i seguir formant-se, sense cap privació. Que les vivències d’aquells que han estat confinats en condicions molt adverses, emocionals i físiques, i als quals l’escola aportava part d’allò que no tenien en el seu entorn familiar.\nVíctimes de primer ordre són també aquelles dones que es veuen ara tancades amb el seu maltractador. Un risc afegit que necessita la màxima atenció. I víctimes són aquells que han vist, d’un dia per l’altre, com es quedaven sense cap ingrés perquè el seu treball era precari, o perquè no tenien papers. I que no saben com pagaran el lloguer i les factures a final de mes. Coneixem les grans xifres del desastre econòmic. Però no podem quantificar la por, la incertesa, de milions de persones.\nL’emergència sanitària i la crisi econòmica deixarà moltes víctimes, però també l’esperança de noves formes de solidaritat. De menys individualisme i més consciència comunitària. Potser aquella refundació del capitalisme que va anunciar el 2008 un president francès tan conservador com Nicolas Sarkozy arribarà ara de la mà d’una emergència sanitària. És de tal magnitud el repte i el dolor generat, que cada vegada resulta més patètic aquells que, a Catalunya i a Espanya, segueixen aferrats al discurs de l’odi. En el fons, ells també són damnificats, encara que no ho sàpiguen. El món ha canviat i s’han quedat fora.\nMai pensàvem que escriuríem un article com aquest. Amb un recompte tan gran de víctimes. Amb tanta fragilitat. Però aferrem-nos a l’esperança. Quan en sortim, tindrem l’oportunitat de ser millors.


Ges Avall (El bloc d'Enric Xicoy i Comas): Neix osonosfera.cat\nCompany/a blocaire osonenc/a,\nCom potser ja saps, des de fa uns mesos un grup de blocaires d´aquesta comarca estem impulsant l´osonosfera.cat, un portal virtual que aglutinarà tota la comunitat blocaire d´osona. El portal serà un agregador de blocs personals i col·lectius de diferents tipologies i temàtiques per tal de projectar amb més força aquesta rica comunitat blocaire a la catosfera. L´eina, a més de ser col·lectiva, serà una bona manera de compartir continguts entre tots els agregats. Hem elaborat una llista de blocs (que caldrà anar ampliant a mesura que n´apareixin de nous) en la qual el teu bloc hi apareix. Per tant, i sempre que no ens manifestis el contrari, el teu bloc serà agregat al portal. Si pel contrari, no vols sortir-hi, envia´ns un email a blocairesosona@gmail.com i no t´hi agregarem.\nTambé et volem convidar a la 1a. Trobada Blocaire d´Osona que celebrarem el proper divendres 13 de juny de 2008, a les 20 hores, a la Sala Polivalent de l'Ajuntament de Tavèrnoles. La trobada consistirà en una taula rodona amb debat posterior, moderada per Enric Xicoy (periodista, professor de la Universitat Ramon Llull i col·laborador del canal de noticies 3/24 de TVC), amb tertulians i blocaires de luxe:\n-Vicent Partal (blocaire i director de Vilaweb)\n-Saül Gordillo (blocaire i director de l´ACN)\n-Carles Puigdemont (blocaire i cap de llista de CIU a l´Ajuntament de Girona)\nDesprés de l'acte, hi haurà un sopar-tertúlia al restaurant El Roquet (piscines) de Tavèrnoles en el que també esperem comptar amb la teva presència (envia email per confirmar sopar a blocairesosona@gmail.com fins el dia 9 de juny). El preu del sopar és de 18 €.\nEsperant poder-nos saludar personalment i conèixer de primera mà les aportacions i experiències de tots els blocaires, rep per endavant una afectuosa salutació virtual.\nGrup promotor osonosfera.cat\na les 17:57


Premi Vip’s 2019 a la Creativitat Comarcal - Torclum\nTorclum, Premi Vip’s 2019 a la Creativitat Comarcal\nPublicat a 9 de juliol de 2019 21 de juliol de 2021 per Torclum\nEl passat 7 de juliol vam tenir l’honor de rebre un dels premis anuals que la veterana sala de festes Vip’s de Calafell concedeix a les empreses i entitats del Baix Penedès que realitzen una activitat destacada en l’àmbit local i comarcal.\nConcretament, Torclum va rebre el Premi Vip’s 2019 a la Creativitat Comarcal durant la gala que va tenir lloc en aquesta coneguda discoteca.\nEl premi és un reconeixement a la trajectòria de Torclum, on des de fa 15 anys apostem per l’elaboració d’oli d’oliva verge extra ecològic i d’altres productes innovadors basats en aquest aliment com ara les perles d’oli d’oliva verge o tota mena de receptes i maridatges innovadors.\nAixò sí, sempre amb un gran respecte pel territori combinat amb el desig d’innovar, tal com va destacar el presentador de la gala en fer entrega del premi a Torclum:\n“Són dues persones que es van llençar a l’aventura de crear una empresa familiar que té com a principal objectiu la qualitat i la proximitat sempre respectuosa amb l’entorn i el paisatge, mitjançant l’agricultura ecològica (…) Han investigat, han aplicat l’enginy i la creativitat per diferenciar-se mitjançant el packaging i els diferents tipus de formats amb el que embolcallen el seu or líquid, l’oli d’oliva verge extra ecològic. D’aquest propòsit em fa 15 anys i segueixen fent gran el seu projecte”.\nEls encarregats de recollir el Premi Vip’s 2019 a la Creativitat Comarcal van ser Jordi Pascual Solé i Ester Andreu Montoya, els fundadors de Torclum, que van voler tenir unes paraules de record per als afectats del recent incendi de la Ribera d’Ebre:\n“Volem donar tot el nostre suport als productors, ramaders, pagesos, etc. de la Ribera d’Ebre que ho han perdut tot fa una setmana i reivindicar la necessitat d’apostar pel territori. Nosaltres tenim 50 hectàrees a la Bisbal del Penedès que intentem cultivar i treballar el millor que podem, per guanyar-nos la vida, donar prestigi al territori i atreure visitants. Cosa que d’altres no han pogut fer, i per això s’han abandonat tantes hectàrees: des de l’últim incendi a l’Horta de Sant Joan, ara fa 10 anys, s’han deixat de conrear 40.000 hectàrees a Catalunya. I això afavoreix que aquests incendis siguin cada cop més devastadors. Podem ajudar a evitar-ho comprant productes del territori”.\nL’equip Torclum posant amb el premi.\nUnes paraules després de recollir el premi.\nL’Ester i en Jordi amb les regidores Paqui Cepas i Judith Vidal de l’Ajuntament de la Bisbal\nA banda de Torclum, els Premis Vips 2019 han reconegut altres empreses i entitats com el projecte Sonall de música per a nadons; els restaurants Vell Papiol de Calafell i Cal Barretet de Castellet i Gornal; l’artista Glòria Grau Ruiz; els editors de vídeo i càmeres de Vendrell TV Julià Albornar i Edgard Toldrà; l’estudi d’arquitectura Arquetipus; el programa de ràdio Mar Mític Mar Lúdic; l’agrupació cultural Nyctalus Albinyanensis; el Club Bàsquet Calafell i l’Escola de futbol base Marc Bartra; i Franz Ganser i Lina González de la productora Bonavista Vídeo.\nCake de cítrics amb oli Torclum\n4 comentaris de “Torclum, Premi Vip’s 2019 a la Creativitat Comarcal”\nMarina Nieto diu:\nMolt bè nois, us ho merexeu!!!\n10 de juliol de 2019 en 15:21\n10 de juliol de 2019 en 21:26\nMANEL Faura diu:\nEnhorabona i felicitats per l’empenta i la feina ven feta!!!!!!\n10 de juliol de 2019 en 18:42\n10 de juliol de 2019 en 21:27


Transparència - Càritas Catalunya\nLa publicació de la Llei 19/2014, del 29 de desembre, de transparència, accés a la informació pública i bon govern determina les obligacions de transparència de les associacions i fundacions que exerceixen majoritàriament les seves activitats a Catalunya i que perceben fons públics. Aquest nova Llei afecta la nostra organització, ja que som una entitat de règim especial que percep fons privats i també ajuts públics.\nCàritas Catalunya fa públiques diferents informacions com a exercici de transparència i rendició de comptes, tant davant dels seus col·laboradors i col·laboradores, com davant la ciutadania. La informació habitual que fa pública és la següent:\n1. Informació institucional i organitzativa.\nMissió, visió i valors de l’entitat\nEls Estatuts de la nostra entitat es van aprovar el 20 de novembre de 1992. Consulta els Estatuts aquí\nRegistre: Càritas Catalunya està registrada amb el número 016569 del Registro de Entidades Religiosas del Ministerio de Justicia, de conformitat amb l’establert per l’article 5 de la Llei orgànica 7/1980, de 5 de juliol, de Llibertat Religiosa.\nNormativa aplicable: Les normes amb rang de llei d’aplicació a Càritas Catalunya les pots consultar clicant aquí\nNúmero d’identificació fiscal: R2500299I\nActuacions en l’àmbit la sensibilització i la denúncia\n2. Gestió econòmica, pressupostària i patrimonial.\nComptes anuals: procedència dels ingressos i aplicació de les despeses\na. Finançament de les 10 Càritas diocesanes que formen Càritas Catalunya\nLes Càritas diocesanes es financen majoritàriament a través d’ingressos privats, tot i que compta amb el suport de diverses administracions públiques.\nCàritas Catalunya es finança amb aportacions privades i destina el seus recursos a projectes d’acció social de les Càritas diocesanes, a la coordinació i l’acció conjunta de comunicació i sensibilització a la societat.\nb. Ingressos i despeses de Càritas Catalunya 2020\nEls ingressos per donacions han estat en 2020 de 719.791,71 euros i les despeses de 723.847,04 euros dels que el 56,28% ha estat dedicat a ajuts monetaris a les Càritas diocesanes i a entitats i el 31,92% a despeses de comunicació, sensibilització i d’administració.\nIngressos i despeses 2018-2020.\nEls comptes de Càritas Catalunya s’auditen anualment per la consultora Entrelineas Auditores. Informe d’auditoria 2019. Informe d’auditoria 2020. Cada Càritas diocesana publicarà en els seus respectius canals els informes dels seus comptes.\n3. Gestió administrativa: contractes, convenis i ajuts i subvencions.\nContractes per serveis\nConvenis de col·laboració 2020-2021\nFundació Centre Català de Solidaritat-CECAS\nFundació Institut de Microcirurgia Ocular-IMO\nActualment, Càritas Catalunya no rep ajuts o subvencions públiques. Les Càritas diocesanes sí que tenen ajuts de les diferents administracions públiques.\nCàritas Catalunya rep el suport de donats i col·laboradors particulars i d’algunes entitats privades que confien en la seva acció social al servei dels més desafavorits. El 2020 i 2021 ha establert convenis de col·laboració amb les següents entitats:\nCàritas Catalunya no disposa de patrimoni immobiliari propi.\nCom fem pública la informació?\nCàritas ho fa a través de:\nEl nostre web de Càritas Catalunya caritascatalunya.cat\nLa Memòria anual de Càritas Catalunya\nLa presentació de la Memòria anual en roda de premsa.\nLa difusió a través de les xarxes socials Twitter i Facebook


Companyia Hongaresa de Teatre, ACRT Associació Cultural per la Renovació Teatral i La Calòrica són les finalistes del VIII del Premi Quim Masó | CATACULTURAL\nCompanyia Hongaresa de Teatre, ACRT Associació Cultural per la Renovació Teatral i La Calòrica són les finalistes del VIII del Premi Quim Masó\n7 mayo, 2014 TeatreCatacultural\nÉs l’any que s’han presentat més propostes a la convocatòria amb 48 projectes\nEl veredicte del jurat es donarà a conèixer el proper 12 de maig\nL’obra guanyadora s’estrenarà a Temporada Alta 2014\nUritorco un text de Lluïsa Cunillé i Paco Zarzoso de la Companyia Hongaresa de Teatre, La tortuga de Califòrnia de Daniela Feixas i Bluf de Joan Yago per la companyia La Calòrica han estat les obres finalistes d’aquesta edició del Premi Quim Masó a projectes de producció teatral.\nUn total de 48 noves produccions teatrals (11 més que l’any passat) optaven al premi d’enguany, un guardó que finançarà el projecte guanyador amb prop de 50.000 euros i el programarà en el marc del Festival Temporada Alta 2014 i al Grec 2015 – Festival de Barcelona. Enguany és l’edició en la que s’han presentat més projectes, fet que anima a les entitats organitzadores a seguir apostant per a la creació catalana i les consolida com a pioneres en la promoció, no només de textos teatrals, sinó també de la seva producció.\nEl jurat que ha avaluat els projectes presentats està format per Sergi Belbel (director i autor teatral), Ramon Simó (director teatral i director del Festival Grec), Andreu Gomila (crític i periodista teatral), Pere Puig (director teatral i de la Sala La Planeta), Jep Sánchez (director del Teatre Municipal de Girona), Josep Maria Miró (guanyador de la setena edició del Premi Quim Masó), Josep Domènech (director de produccions de Bitò Produccions) i Guillem Terribas (Llibreria 22), actuant com a secretari.\nEl veredicte final es donarà a conèixer el proper 12 de maig en un acte que es farà a la Sala la Planeta de Girona que estarà conduit per l’escriptor Josep Maria Fonalleras i comptarà amb l’actuació de la cantant i actriu Nina acompanyada dels músics Jaume Fulcarà (guitarra), Pere Martínez (contrabaix) i Adrià Bauzó (saxofonista). Ramón Simó, director del Grec-Festival de Barcelona, intervindrà com a membre del jurat i portaveu per anunciar el projecte guanyador.\nEl guardó s’atorga amb periodicitat anual i és l’únic amb retribució econòmica al nostre país per a la producció i exhibició de muntatges de text en llengua catalana no estrenats. El guanyador de la darrera edició va ser l’espectacle Nerium Park , dirigit i escrit per Josep Maria Miró, que es va estrenar el passat 18 d’octubre al Festival Temporada Alta i es podrà\nveure a l’edició del Grec 2014 – Festival de Barcelona.\nAquest premi va ser creat el 2006 per la família Masó, Bitò Produccions, la Llibreria 22 i el Grup Proscènium – Sala La Planeta amb la voluntat de formalitzar un reconeixement en record de l’actor, director i productor de teatre Quim Masó, que va ser un dels fundadors de la Llibreria 22, el Grup Proscènium, la companyia El Talleret de Salt i, posteriorment, de Bitò Produccions, juntament amb Josep Domènech i Salvador Sunyer. El premi està patrocinat per l’Ajuntament de Girona, la Diputació de Girona, l’Assessoria Ribas-Alvarez i Bitò Produccions, amb el suport de l’Obra Social de “La Caixa”, el Festival Temporada Alta i el Grec – Festival de Barcelona.\nUritorco , un text de Lluïsa Cunillé i Paco Zarzoso. L’obra, de la Companyia Hongaresa de Teatre, transcorre al llarg de seixanta anys en quatre escenes. La primera passa al 1980, la segona a l’actualitat, la tercera al 20450 i la quarta és una escena que tant podria passar a l’actualitat com ser un somni que recull les èpoques de l’obra. L’acció té lloc en un hotel\namb vistes a l’ Uritoco, una muntanya misteriosa i força coneguda pels seus nombrosos albirament d’ovnis, centre de peregrinatge d’ufòlegs i curiosos, una muntanya enmig d’una illa que ha fascinat i pertorbat fa milers d’anys als primers aborígens i als viatgers ocasionals que la visiten ara. En tres escenes separades per algunes dècades, l’obra acompanya als membres d’aquesta família en els seus anhels i frustracions, mentre l’illa roman aparentment igual, com fa milers d’anys.\nLa tortuga de califòrnia de Daniela Feixas i l’A.C.R.T Associació Cultural per la Renovació Teatral parla de la família, un thriller que narra com la xarxa familiar passa de ser el referent o el refugi a convertir-se en teranyina i fantasma. L’Àngela, la protagonista de l’obra, creu que la seva família va ser partícip d’uns fets terribles i aquesta sospita la fa\ntornar boja. Els seus parents creuen que està malalta i en la seva bogeria ha creat una història delirant sobre el passat. Un projecte sobre els dubtes i les pors, les estratègies individuals i col·lectives per sobreviure.\nBluf de Joan Yago per La Calòrica és un compendi d’històries entrecreuades sobre personatges que decideixen canviar de vida i sortir a buscar la felicitat. Persones que desitgen viure la vida d’un heroi de pel·lícula però que comencen a fer-se grans i s’adonen que la vida que ells havien somiat no és la que tenen. Un muntatge on apareixen molts\npersonatges, tots ells representats per cinc actors, que estan a la frontera entra la realitat i l’extravagància. En Ninot, l’Albert, la Rut, l’Olga, una abella que dirigeix una multinacional i unes moteres lesbianes que atraquen bancs conviuen dins el cosmos d’aquesta proposta de La Calòrica.\nEl guanyador es farà públic el dilluns 12 de maig a les 20:00h a la Sala La Planeta en el marc de lliurament de premis de la VIII Edició del Premi Quim Masó a projectes de producció teatral.\n← Tu digues que l’estimes arriba als 30.000 espectadors i ho celebra amb una gran festa el proper 9 de maig al Teatre Gaudí Barcelona i prorroga de nou i fins el 8 de juny! Teatre Gaudi\tLa Nit dels Museus: poesia i música (17/05/2014) MMB →


Dissabte, 18/04/2015 | Actualitzat el 19/04/2015 a les 02:25 CEST\nAbaixa la mirada i fa la sensació que es posarà a plorar. Però les llàgrimes no li surten. Ni tan sols se li trenca del tot la veu. Segueix amb el seu relat de dignitat i valentia. Quan va arribar a casa després d'aquell terrible dia, un més, va tenir una conversa amb el seu fill. Havia presenciat una baralla entre altres nens a l'escola. I no havia ajudat. No hi havia intervingut. Ni tan sols havia anat a buscar un professor per intentar aturar l'incident i que ningú resultés ferit. Només eren coses de canalla, però aquella tarda va arribar a casa avergonyit. I li va dir: «Mama, és que no podia fer-hi res». Ella no ho va dubtar. «Sempre s'hi pot fer alguna cosa», va respondre. «El que no has de fer, mai, és mirar cap a una altra banda».\nAquell dia la Maite va pensar que amb la conversa el seu fill entendria també les raons per les quals ella havia pres algunes decisions últimament. Decisions que van convertir la seva vida en un infern. Maite Carol és llicenciada en Economia i Gestió de la Hisenda Pública i entre els anys 2006 i 2010 va exercir com a interventora a l'Ajuntament de Santa Coloma de Gramenet. En aquest consistori, la Maite va començar a veure coses estranyes. Es va negar a firmar certs documents i va donar la veu d'alarma. «Jo no feia res d'extraordinari. En això consisteix la meva feina d'interventora, a firmar informes negatius», diu amb humilitat. La Maite no va voler posar la seva firma en documents oficials que després podrien ser constitutius de delicte. I així van anar passant les setmanes. Ella s'hi negava. Ells hi insistien. I la cosa va acabar com va acabar. La Maite va perdre la feina. Però allò va destapar el cas de corrupció urbanística conegut com a Pretòria, en el qual hi ha 11 acusats i pel qual alguns van arribar a entrar a la presó. Ella els va veure fer aquesta passejada per televisió.\nLa Maite és una de les protagonistes del fantàstic documental Corrupción: organismo nocivo, d'Albert Sanfeliu i Teresa Soler (que ja s'ha estrenat a Catalunya i que la setmana que ve es podrà veure a Madrid). Diumenge podrem escoltar la Maite a El Objectivo de La Sexta. Com diu l'Albert, el director del documental, els mitjans de comunicació tenim una obligació -gairebé moral, hi afegeixo jo- de donar visibilitat a les persones que diuen no a la corrupció, als que fan possible amb la seva actitud l'obertura d'investigacions. La Maite va decidir denunciar malgrat el cost personal que ha tingut per a ella. Però creu que va valer la pena. «Si no hagués denunciat allò, ara no podria demanar-li al meu fill que s'enfronti a les coses i que no miri cap a una altra banda». A Espanya hi ha corruptes. No és cap novetat. Però també hi ha ciutadans decents i valents com la Maite. Ciutadans que fan millor aquest país en ruïnes.


racons de la nostra terra: de maig 2015\nFem camí per la vall del riu Rigard. que neix a la Collada de Toses i s'uneix al riu Freser a Ribes.\nToses i Neva són dos pobles situats a la vall del Rigard citats a l'any 839 a l'acte de consagració de la Seu d'Urgell, amb els noms de Tosos i Nevano\nNevà és un poble del municipi de Toses, situat a una alçada de 1.265 m, és l'únic que es troba a la banda de l'obaga del terme, al vessant nord de la vall del Rigard. Des d’aquesta orientació excepcional, gaudeix d'una posició privilegiada, sobre l'àmplia vall que forma els Plans de Nevà, que davallen suaument des de gairebé 2.000 metres fins al mateix poble.\nAntigament hi havien hagut mines de ferro i de coure argentífer i també una activitat que en el seu temps tingué certa rellevància fou l'exportació de rodes de molí, a la resta del Principat i a l'estranger.\nUn petit noble propietari del lloc, Hug de Nevà, va ser un conegut càtar de finals del segle XII, i amb altres cavallers apareixen com a feudataris de la vall. A més, hi ha la creença popular que les runes escampades per l'obaga de la vall entre Nevà i Planoles pertanyen a antics recintes càtars.\nSituat a l’extrem del Raval de Nevà, l’església de Sant Cristòfol és un temple romànic del segle XI, del que resten dempeus les parets i el campanar. Al segle XVIII fou edificada una nova església situada dins la població\nAquestes runes ens traslladen de manera evocadora al temps en que Nevà fou refugi dels càtars, la presència dels quals pot intuir-se en els diferents vestigis disseminats pels voltants del poble.\nDe fet l’estratègic emplaçament de l’església de Sant Cristòfol, des d’on es domina una molt bona panoràmica de la vall de Toses i dels Plans de Nevà, podria justificar l’elecció d’aquesta ubicació, per al seu ús amb finalitats més enllà de les estrictament religioses.\nToses és un dels pobles més antics de la Vall de Ribes, citat per primer cop el 839 dC. El Castell de Toses, que pertanyia a la família noble de la Cerdanya Urtx, era el centre jurisdiccional de la vall.\nEl poble de Toses, fou fortificat i envoltat de torres i murs amb espitlleres perquè el castell, del qual es conserven trossos de murs i se'n veuen fossars a l’indret anomenat els Castellassos, quedava lluny de la població. De les antigues fortificacions de Toses, se’n veuen encara alguns vestigis a Cal Bernat i al dessota de la rectoria.\nSituat a 1 444 m d’altitud, el més alt de la comarca, ha sofert molts contratemps i destruccions, a causa de la seva situació fronterera. Té les cases esglaonades a la falda de la muntanya. Els seus pocs habitants viuen actualment dels rendiments de la tradicional explotació agrària, de la ramaderia i del sector turístic.\nEsglésia de Sant Cristòfol de Toses fou construïda en dues fases: la nau i el campanar al segle XI, i l'absis, un segle més tard, es troba, juntament amb el seu cementiri, al damunt del poble, dominant la vall. La façana té dues finestretes romàniques, i la porta conserva l’antiga ferramenta d’ornamentació, una mostra més dels treballs de forja medieval al Ripollès.\nPublicat per Racons de la nostra terra a 3:01 8 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: castell, catalunya, itinerari, medieval, Ripollès, romànic\n2. Delta del Llobregat. El semàfor i Carrabiners\nTornem al Delta per resseguir el canal de la Bunyola fins a la platja i acostar-nos a l’antiga caserna dels Carrabiners i al Mirador del Semàfor\nFins ben entrat el segle XX, el litoral del Prat fou un territori inhòspit i poc poblat, cobert d’aiguamolls, força allunyat del poble, dels conreus i dels camins més freqüentats.\nL’edifici del Semàfor i les ruïnes de la caserna dels Carrabiners es troben incloses en el catàleg de Patrimoni Històric i Arquitectònic del Prat. Són una mostra significativa d’arquitectura militar en un entorn natural protegit de gran valor.\nEls carrabiners van arribar al Prat, com a cos de vigilància, el 1830, només un any després de la fundació del cos. La seva missió principal era la vigilància de la costa i combatre el contraban especialment de tabac, també van participar activament en el salvament de vaixells, i, més tard, d’avions.\nEls primers edificis daten de 1844 i ocupen el centre i la dreta de l’ala central. El 1926-27 es construïren un tercer edifici en aquesta ala i els dos pavellons laterals. Al pati interior es construí un pou artesià , un dipòsit d’aigua i un safareig.\nEls carrabiners havien de suportar moltes dificultats: El despoblament de l’entorn de la caserna, la seva llunyania del poble i la fragilitat dels camins davant d’aiguats i riuades provocava que sovint quedessin aïllats. La precarietat i l’estretor dels habitatges originals provocava que visquessin amuntegats.\nEls oficials residien, en canvi, al Prat o al veí Semàfor. La principal dificultat però era el paludisme transmès pels mosquits per la insalubritat de la zona en els espais inundats propers. Sovint tota la guarnició i les seves famílies estaven malalts de febres.\nEl cos va ser dissolt el 1940 com a represàlia per la seva fidelitat a la República. Molts dels carrabiners van ser expulsats i la resta van ser integrats al cos de la Guàrdia Civil fins a 1970. A la marxa dels agents, a partir d’aquell any, bona part dels edificis van ser desmuntats.\nEl Semàfor es va construir l’any 1887 per regular el tràfic marítim costaner i amb la funció d'avisar als vaixells per tal d’evitar que naufraguessin al delta i alhora informar al castell de Montjuïc de qualsevol incidència. Els avisos es feien mitjançant llenguatge de banderes. Els carrabiners s’encarregaren del seu funcionament.\nEls guaites vivien al semàfor amb les seves famílies per tal de garantir la vigilància permanent. Cap el 1910 va deixar de funcionar substituït per altres mitjans de comunicació, va servir llavors de vivenda per als oficials dels carrabiners. S’abandonà el 1930\nEls canals, àrees d inundació i aiguamolls garanteixen la infiltració d aigua dolça en direcció a l’aqüífer superficial , la comporta abatible del canal de la Bunyola assegura que es mantingui una lamina d’aigua estable. En cas de pluges intenses es pot baixar per afavorir el desguàs\nLa zona humida "Estany de la Ricarda-Estany de la Magarola" està formada per dues llacunes litorals, que juntament amb la llacuna del Remolar, formaven unes de les antigues desembocadures del riu Llobregat.\nL'Estany de la Ricarda és una llacuna que es troba en una finca particular on l'accés no és permès. A la part més interior hi ha un embarcador que, abans, permetia desplaçar-se en barca des del mar fins a la torre de la Ricarda\nL'edifici del Semàfor a principis del segle XX\nL'Estany de la Magarola, petita llacuna situada a prop de l'edifici del Semàfor, que ja apareixia documentada el 1762, on es veu la situació de l'estany. Extret del llibre "Prat de Llobregat (ensayo histórico)". Pare Andreu de Palma. Edició facsímil. Ajuntament del Prat de Llobregat. El Prat de Llobregat, 2009.\nCames-llargues a l'estany de la Magarola\nOriginàriament era un estany tant gran com el seu veí, l'estany de la Ricarda, però va ser dessecat en bona part per dedicar els terrenys a l'agricultura. Avui dia, desapareguda l'activitat agrícola en bona part d'aquesta zona, la vegetació natural pròpia ha tornat a ressorgir, i podem veure al voltant de la bassa plantes típiques del Delta.\nL’estany de la Magarola és una llacuna especialment representativa de les zones humides salabroses, ja que la proximitat al mar n'accentua la salinitat de les aigües i del sòl.\nAl voltant de l'estany hi ha canyissars, i una mica més separats hi ha pins, que formen part de la pineda litoral plantada, a finals del segle passat, per aturar les dunes.\nDe tornada multitud d'avions treuen el nas entre les canyes, un darrera l'altre creuen el riu i canals per aterrar a l'aeroport del Prat situat al costat.\nPublicat per Racons de la nostra terra a 23:59 6 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: catalunya, delta, itinerari\nPuigbalador i Riutort al Capcir\nTornem a Puigbalador i ens acostem a Riutort, dos pobles situats a prop d'un llac i una estació d'esports d'hivern al Capcir, als límits de l'Aude i l'Ariège.\nA Mont-Louis anem en direcció a Les Angles i seguim el camí que va al llac de Matamala, creuem Formiguères i arribem a Puigbalador, després seguim un trencall a l’esquerra que ens porta a Riutort.\nEl Capcir és una comarca del Principat de Catalunya, amb capital a Formiguera. Se situa al nord-est de la Cerdanya i al nord-oest del Conflent. Al nord, fa frontera amb Occitània..\nEls cims de l’entorn actuen com una sòlida presa de granit que acumula les aigües de l'Aude i els seus afluents en un paisatge de gorges i prats, amarats d’humitat\nEns passegem per les pistes d’esquí tancades\nfins arribar a una bassa que recull les aigües.\nEns aturem a Riutort que fa honor al riu que travessa la població i visitem el poble i l'església romànica,\nel pont romà de la Galba i a Puigbalador, les restes d'un castell medieval\nDeixem el Capcir amb la impressió que pobles tan bonics i amb tanta història a sobre no es poden perdre.\nPublicat per Racons de la nostra terra a 3:11 4 comentaris:\nEtiquetes de comentaris: capcir, catalunya nord, itinerari, medieval, romànic


Per què has de tenir un bloc a la teva web corporativa? - IndianWebs | Disseny Web i màrqueting en línia a Barcelona\nPer què has de tenir un bloc a la teva web corporativa?\nEn ple 2019, la majoria d'empreses, sigui quina sigui la seva mida, conceben la presència d'un bloc a les seves pàgines web com una cosa indispensable per augmentar la seva competitivitat. Entrar-hi, veure-ho actualitzat, ple de titulars cridaners i amb contingut de qualitat aporta una sensació de dinamisme molt positiu per al receptor. Però què més aporta un bon bloc a les nostres pàgines web?\nEl posicionament SEO, una raó de pes\nEl principal motiu per apostar per disposar d'un bon bloc són els resultats que aporta a l'SEO de l'empresa. Sense haver de gastar encara més diners en una campanya de màrqueting digital, aquesta eina de vegades oblidada de la nostra web ens permet aparèixer en les primeres pàgines dels cercadors. Això encara és molt més efectiu si som capaços de seleccionar bones paraules clau i, a més, col·locar-les en les primeres línies del nostre text.\nA Google li agrada el teu bloc\nI si parlem de cercadors, no podem deixar de banda a la veritable estrella de tots ells. A google li agraden les pàgines dinàmiques, amb actualització constant, De manera que cada entrada nova és una alenada d'aire fresc per a l'empresa de Sundar Pichai. A més, Google també valora molt positivament que la gent passi més temps a la nostra pàgina, Així com la creació d'enllaços cap a les nostres publicacions per part d'altres portals. D'aquesta manera, si aconseguim captar lectors, els podem retenir amb un contingut que s'ajusti a les seves necessitats i interessos.\nMés contingut per a les nostres xarxes socials\nDe vegades, no és fàcil generar trànsit a les xarxes socials. La manca d'idees, de fets noticiosos susceptibles de ser comptats o l'absència d'un públic interactiu pot portar a l'abandó de les mateixes, cosa que mai pot reportar res de bo a cap empresa. Per això, cada entrada al nostre bloc ens brinda una gran oportunitat per donar-lo a conèixer a l'món. I no només el dia que la vam publicar per primera vegada. Com els seguidors van i vénen i no sempre són els mateixos, podem anar recuperant aquest contingut per assegurar-nos que el coneguin. I si podem animar els nostres treballadors que els difonguin des dels seus perfils, ¡encara millor!\nI si alguna cosa ens agrada en IndianWebs és treballar de cara als nostres clients. Si anteriorment comentàvem la importància que tota la plantilla de l'empresa se senti partícip, no hi ha res millor que crear aquesta sensació en els nostres clients. Quan ens visiten, mai no sobra explicar-los que poden seguir-nos al nostre blog per conèixer més sobre nosaltres, sobre la nostra forma de treballar i per trobar respostes a assumptes específics.\nCom veus, l'únic inconvenient per crear un blog i mantenir-lo actualitzat és el temps. Moltes vegades, tenim altres tasques de major importància per al funcionament de l'empresa, pel que no podem centrar-nos en escriure amb assiduïtat. Però si tenim la possibilitat de fer-ho -o que algú ho faci per nosaltres-, no hem de deixar passar l'oportunitat. Com diu la dita popular, "el saber no ocupa lloc", pel que el nostre blog, tampoc.