Cotxe nou en un sol dia i sense trepitjar el concessionari\nCarnovo és una web que compara les millors ofertes disponibles en una xarxa de 800 concessionaris\nNombroses visites a concessionaris i setmanes de quilòmetres. Trobar la millor oferta per comprar un cotxe és tota una odissea, però aquest mètode podria tenir els dies comptats. Fa poc més de quatre mesos que una plataforma amb arrels catalanes va sortir al mercat per “revolucionar” el mètode de compra d’automòbils.\nAquesta start-up s’anomena Carnovo i, com moltes altres iniciatives, va néixer a partir d’una necessitat personal. Tres treballadors van canviar de centre laboral i tots tres buscaven un cotxe nou. Després d’adonar-se de les mancances i complicacions de la qüestió van decidir posar fil a l’agulla i desenvolupar la tecnologia necessària per crear el primer comparador d’ofertes de cotxes nous a Espanya.\nEn poc més de dos minuts els usuaris de Carnovo omplen les diferents opcions que els demana la web: model de cotxe que prefereixen, tipus de combustible o color són alguns dels camps requerits. A partir d’aquí, els clients introdueixen el seu codi postal perquè l’algoritme filtri les ofertes en funció de la proximitat. En menys de 24 hores, els futurs compradors disposen de les cinc millors ofertes que es desprenen de la plataforma. La gran majoria de resultats es troben en un radi de pocs quilòmetres, però de vegades els desplaçaments poden ser més llargs. “Si el client està disposat a desplaçar-se per una millor oferta, també ho ha de saber”, apunta Ferran Jover, director general i cofundador de l’empresa.\nSegons la mateixa companyia, el client s’estalvia uns 4.000 euros de mitjana sobre el preu de compra. El portal web compta actualment amb 20 marques i més de 800 concessionaris repartits entre Barcelona, Madrid i la costa del Mediterrani. No obstant, la firma ja estudia ampliar horitzons i expandir la seva presència a territoris com Andalusia, el País Basc o Galícia, no tan sols per exigència dels compradors sinó també per demanda dels mateixos concessionaris. Carnovo també funciona com una mena de TripAdvisor d’aquests establiments. “Els clients poden donar una puntuació al concessionari, que també influeix a l’hora de filtrar els resultats”, explica Jover.\nA banda d’això, Carnovo també compta amb una altra via per aconsellar els compradors i estalviar-los costos. Cristian Cano, pilot de proves i campió de les 24 Hores de Barcelona, gestiona el canal de YouTube de l’empresa. Cano hi compara diferents models i fa ressenyes d’alguns dels automòbils més venuts del mercat. El canal té actualment quasi 13.000 seguidors i frega el milió de visualitzacions acumulades en quatre mesos.\nAra mateix, Carnovo suma 50.000 peticions d’oferta i preveu tancar l’any amb un total de 100.000. El creixement actual d’aquesta start-up entra dins els paràmetres que s’havia plantejat. El següent pas, doncs, és consolidar-se. Un dels objectius del projecte és tenir totes les marques més comunes a la plataforma i seguir ampliant la xarxa de concessionaris. A més, Carnovo no tanca la porta a desenvolupar una aplicació per a mòbils. Ara mateix el comparador només es troba disponible en versió web, però Jover treu ferro a aquest assumpte. “Comprar un cotxe és una operació que es fa un cop cada deu anys”, diu.\nTot i ser un servei totalment gratuït per a l’usuari, Carnovo també s’emporta una part del pastís en el procés de compra d’un vehicle. Per cada venda que es tanca gràcies a la plataforma, Carnovo rep una quantitat fixa sobre l’import del vehicle. L’empresa, però, no ha volgut donar detalls de quina és aquesta quantitat i la facturació amb la qual esperen tancar l’exercici.\nCarnovo treballa actualment amb concessionaris oficials i, de moment, seguirà apostant primordialment per aquesta línia. Serà qüestió de temps veure si la revolució que promouen repercuteix, de manera positiva o negativa, en la resta de concessionaris del territori.


Mor un home a l'A-35 al ser atropellat pel seu propi germà quan furtaven junts combustible a Moixent\nL'accident es va produir en un àrea de servei\ndissabte, 22 de desembre 2018 - 16:15h | Actualitzat a 22/12/2018 18:15h\nUn home va morir ahir de matinada en ser atropellat pel seu germà quan els dos, junt amb una tercera persona, es disposaven a furtar combustible en Moixent, a la comarca de la Costera. L'home, de 41 anys, junt al seu germà i un altre home es trobaven furtant combustible del dipòsit d'un altre transport pesat en una àrea de servei de l'autovia A-35, a l'altura del terme municipal de Moixent. Segons sembla, el camioner afectat en vore que li estaven furtant el gasoil va aproximar-se a ells, moment en el qual el germà que es va vore descobert va voler emprendre la fugida. L'home va donar marxa enrere al vehicle pesat per poder reconduir i fugir però com ho va fer de pressa, sense adonar-se, el germà de 34 anys, no es va adonar que en la part de darrere del camió encara estava el seu germà i el va atropellar sense voler.\nFins al lloc de l'accident es van mobilitzar patrulles de la Guàrdia Civil i una ambulància. La víctima va morir en l'acte sense que els mitjans sanitaris pogueren fer res per a salvar-li la vida. Per la seua banda, els agents de la Guàrdia Civil van procedir a la detenció del més jove dels dos germans i de l'altre acompanyant que participava en el robatori, els dos de 34 i 53 anys respectivament. Als dos se'ls imputa un delicte d'homicidi per imprudència i un de robatori amb força per la sostracció del combustible. De fet, en el lloc de l'accident, els agents van trobar una mànega de les utilitzades per a traure gasoli amb succió, i la tapa del dipòsit del camió, que estava forçada.\nUn camioner va espantar els lladres encenent les llums del camió\nEls fets van succeir concretament a les 3.00 hores de la matinada d'ahir en el punt kilomètric 15 de la nomenada autovia, que uneix València i Albacete, i passa per Moixent. En el costat dret sentit València, en una àrea de servei on solen para camioners a descansar. Segons ha informat la Guàrdia Civil de Xàtiva, els lladres van col·locar el seu camió frigorífic en paral·lel a un altre per a suposadament traure gasoil aprofitant que el camioner estava dins del bar prenent-se alguna cosa. Segons sembla, el major dels germans (la víctima mortal), va baixar amb la mànega per a buidar el dipòsit i passar-ho directament al seu vehicle a través de la succió.\nEl camioner va eixir del bar i es va adonar del que estava passant, de manera que va accionar el comandament a distància de la cabina i es van encendre les llums del vehicle. Això va espantar els lladres, que van arrancar el camió i van intentar fugir donant marxa enrere, amb tan mala sort que darrere estava el germà amb la mànega.\nEls detinguts a disposició judicial per homicidi\nL'alçament del cadàver s'ha ordenat pel Jutjat d'Instrucció número 3 de Xàtiva i a continuació va ser traslladat a l'Institut de Medicina Legal de València per a realitzar-li l'autòpsia. Els detinguts van passar eixe mateix matí a disposició judicial acusats d'homicidi per imprudència i robatori amb força. El tercer implicat va al·legar estar dormint en el camió quan van ocórrer els fets. L'altre es trobava molt afectat pel que havia passat. Els dos homes, de nacionalitat romanesa, han quedat en llibertat amb càrrecs.\n"Dos bars a Ontinyent i Bocairent venen dècims del 'Gordo' de la Loteria" "El tercer premi de la Loteria cau a València, Castelló i Alacant"\nRobatori Defunció Accident de trànsit


L'escriptor Javier Cercas, un conegut opinador que s'ha caracteritzat per les seves càrregues contra el catalanisme, ha guanyat els 601.000 euros del Premi Planeta, amb el manuscrit Cristales rotos, presentat amb el pseudònim Melchor Marín i que es publicarà amb el títol Terra Alta. Manuel Vilas ha aconseguit ser finalista, i endur-se els 150.250 euros d'aquesta distinció, amb el text Tal como éramos, presentat amb el pseudònim Vivecca Lindford, i que es publicarà amb el títol Alegría. Mentre les barricades cremaven al centre de Barcelona, la gala del Museu Nacional d'Art de Catalunya es desenvolupava amb aparent normalitat (des de l'interior del Museu, ni tan sols se sentia el soroll de l'helicòpter que no parava de sobrevolar la ciutat). Això sí, destacar l'absència de qualsevol representant del Govern català, sens dubte, en senyal de protesta pel trasllat de la seu de Planeta fora de Catalunya (per banda catalana, les màximes autoritats eren l'alcaldessa de Barcelona i els ex presidents Mas i Montilla). Ada Colau ha hagut de marxar davant l'esclat d'incidents a la ciutat.\nEls que sí hi han estat presents, la vicepresidenta del govern espanyol, Carmen Calvo, el ministre de Cultura, José Guirao, així com Meritxell Batet, presidenta del Congrés, i Manuel Cruz, president del Senat. El Rei, malgrat tot, habitual a aquests actes, hi ha estat absent. Als discursos de l'organització, cap menció al que ha estat passant a Catalunya; les hostesses, no obstante, es disculpaven pels retards ocasionats, deien per "l'absència de molta gent per això que està succeïnt.\nCercas ha definit aquesta obra com "un llibre especial", "diferent de tota la resta", en que promet "reinventar-se" i "convertir-se en un altre escriptor". És un thriller amb estructura clàssica que s'inicia amb un crim en un lloc tranquil de la Terra Alta. Una novel·la que pretén ser una reflexió, entre d'altres coses sobre "el valor de la llei", en un moment de màxima actualitat del tema. Tot i això, Cercas ha assegurat que "aquesta novel·la no parla del procés, però sense el procés no hagués escrit aquesta novel·la". Ha aclarit que és un llibre que no parla de política, i que ha realitzat una forta tasca de documentació per a escriure'l.\nD'aquesta forma, Cercas, l'autor de Soldados de Salamina se suma a la llista de guanyadors del premi més ben dotat de les lletres espanyoles, entre els quals hi figuren Mario Vargas Llosa, Camilo José Cela, Alfredo Bryce Echenique, Gonzalo Torrente Ballester, Terenci Moix, Manuel Vázquez Montalbán, Juan Marsé...\nJavier Cercas és un autor molt consagrat. La seva novel·la Soldados de Salamina (2001), sobre la vida de l'escriptor falangista Sánchez Mazas, es va convertir en un best-seller i va ser duta al cinema. Entre les seves obres posteriors, amb menys anomenada, hi figuren La velocidad de la luz (2005), Anatomía de un instante (2009), Las leyes de la frontera (2012), El impostor (2014) i El monarca de las sombras (2017). Moltes de les seves obres giren entorn a la història d'Espanya. Sovint, com a columnista i opinador, ha defensat opcions radicalment anticatalanistes.\nManuel Vilas, per la seva banda, és un autor menys conegut, tot i que la seva última obra Ordesa (2018) va obtenir molt bones crítiques i unes més que respectables vendes. És un autor molt polifacètic, amb assajos com La vida sin destino o América; poemaris com Gran Vilas o El hundimiento; llibres de relats, com Zeta o Magia; i novel·les com Los inmortales o Lou Reed era español.·A preguntes dels periodistes, Manuel Vilas ha assegurat que el protagonista de la seva novel·la és un personatge que a la seva maduresa descobreix que allò important és l’alegria. Una història plena de viatges, però que té com a referent bàsic la història d’Espanya.\nEnguany s'havien presentat 564 novel·les a aquest premi, que és un dels més ben dotat del món. Malgrat tot, diuen que tot i això resultat molt beneficiós per a l'editorial. Només a l’Estat espanyol, s'han venut més de 43.000.000 d’exemplars dels 67 llibres premiats en edicions anteriors. Entre les obres presentades al premi el 2019, n’hi havia 89 enviades des de l’Amèrica del Sud, 46 de l’Amèrica del Nord, 19 de l’Amèrica Central i 22 d’altres països europeus..\nEl jurat del premi era integrat per Alberto Blecua, Fernando Delgado, Juan Eslava Galán, Pere Gimferrer, Carmen Posadas, Rosa Regàs i Belén López, directora de l’Editorial Planeta i secretària del jurat amb vot.\nJosé Creuheras, president del Grup Planeta, que s'ha convertit en un emblema de l’unionisme des que va retirar la seva seu de Catalunya el 2017, ahir va donar suport a la sentència del procés tot afirmant que “afortunadament Espanya és un país democràtic, per tant, màxim respecte a les decisions judicials”. També va apuntar que “la seu social i fiscal del grup és a Madrid i no hi ha cap motiu per a canviar-la”. I va afegir que “no han canviat les condicions del dia en què vam prendre la decisió”.\nPROCÉS Javier Cercas envia els independentistes al psiquiatre pel suport al 'fugitiu' Puigdemont Gisela Rodríguez\nPerfil Javier Cercas, l'impostor Enric Vila\nLlibres 'Los Lara', de Martí Gómez: crònica d'una dinastia editorial, i d'un país Gustau Nerín\nLlibres Premis Planeta: gala Gustau Nerín\nSèries Planeta farà llibres de les sèries de Netflix El Nacional


CONVIVÈNCIA DIFÍCIL MartaCasasCastañé: Distribució territorial de la població estrangera a Catalunya: ball de xifres\nDistribució territorial de la població estrangera a Catalunya: ball de xifres\nEl darrer butlletí "La immigració en xifres" de la DG d'Immigració de la Generalitat, fa un repàs sobre la distribució territorial de la presència de població estrangera als municipis catalans. Una de les conclusions, és interessant: sembla ser que les diferents realitats territorials (significatives) no suposen grans diferències pel què fa al perfil de les persones immigrades estrangeres que hi viuen.\nSegons dades de l'IDESCAT (padró continu, a 1 de gener de 2011), el percentatge de població estrangera sobre el total de població empadronada en aquesta data era del 15,7% al conjunt de Catalunya. Un percentatge que varia des del 9,6% en els municipis menors de 1.000 habitants, fins el 17% dels municipis de més de 20.000 habitants (sembla que en una certa progressió, directament proporcional a la mida del municipi).\nPerò les xifres a vegades aporten molt poca informació sobre les realitats concretes que vivim i gestionem des dels municipis. Què significa un 17% de població estrangera? És "millor" o "pitjor" que un 9,6%? L'única utilitat d'aquestes xifres per entendre i gestionar la realitat és si som capaços d'interpretar-les en relació a altres dades de tipus més qualitatiu. Perquè rera els números s'oculten realitats molt diverses.\nLes nacionalitats majoritàries a Catalunya són, per aquest ordre: marroquina, romanesa, equatoriana, boliviana i italiana (que sovint "amaga" persones procedents d'Argentina). Però atenció: quan mirem la mida dels municipis comencem a trobar sorpreses. En els municipis de menys de 5.000 habitants, el 3r, 4rt i 5è lloc (després de Marroc i Romania -aquests invariables en tots els talls-) són per les nacionalitats britànica, francesa i alemanya (aquella població clarament estrangera però que difícilment pensem com a "immigrant"). I en els municipis entre 5.000 i 20.000 habitants, aquests llocs els ocupen la francesa, la colombiana i l'alemanya.\nJa ho veieu, unes dades que poden ser ben poc significatives per a les persones que viuen en barris amb una alta concentració de població xinesa (comunitat present sobretot en grans ciutats; en algunes amb concentracions elevades).\nRecordo, fa uns anys, analitzant aquestes mateixes dades, em va sorprendre un municipi que tenia més de la meitat de la població empadronada de nacionalitat estrangera. M'ha servit d'exemple en diverses ocasions, sobretot en formacions i xerrades, quan he preguntat al meu auditori quin municipi pensaven que podia ser: Guissona, Manlleu, Vic, Salt, Badalona.... Doncs no: Castelló d'Empúries. M'ha agradat constatar que continua essent el municipi amb més població estrangera empadronada (50%): Marroc, França i Alemanya (sospito que aquests dos darrers, sumats, superen amb escreix el primer). Seguit, ara sí, de Guissona i Salt.\nMés clara (i alarmant) és la informació sobre el creixement de la incidència de l'atur entre la població estrangera: el doble que en la població amb nacionalitat espanyola. I això significa exactament que les persones estrangeres que viuen al nostre país, actualment, ho tenen més complicat que la resta.\nEl monogràfic acaba amb les dades que a mi m'agraden més: les dades d'alumnat estranger matriculat a les escoles catalanes: entre el 10,7% i el 14,3% del total d'alumnat. El "planter" (o almenys part d'ell) d'aquest nostre país convuls i de futur incert. Totes aquelles Fàtimes que haurem de decidir si són del Marroc o de Cambrils.\nSempre que acabo de mirar-me un informe d'aquest tipus i penso: "bé, almenys és una foto de la situació actual"; m'he de corregir dient: "o més ben dit.... de la situació de principis de l'any passat". En aquest món que va tan de pressa, en què les decisions de canviar de lloc per guanyar-se la vida estan a l'orde del dia, la data de caducitat de les xifres hauria de ser molt més curta (pegues de l'estadística, què hi farem!).... no és fàcil estudiar el fet migratori.\nPublicat per Marta Casas Castañé a 18:51


Com triar el vi perfecte per a cada àpat | Gros Mercat\nConsejo Com triar el vi perfecte per a cada àpat\nL’art del maridatge consisteix en casar un aliment amb un vi amb la intenció de potenciar el gaudi d’ambdós (maridatge per afinitat) o contrastar gustos (maridatge de contrastos). L’harmonia entre vins i plats es presenta com una aventura en la que un professional pot aportar tots els seus coneixements per oferir al client harmonies clàssiques, innovadores o, fins i tot, arriscades.\nLa base del maridatge consisteix en acompanyar un àpat fort i intens amb un vi igual de fort i intens. Per tant, buscarem que tingui cos i estructura. Per a plats lleugers, en canvi, buscarem vins lleugers, amb un toc d’acidesa que refresqui i acompanyi.\nTot i això, entre aquests dos extrems hi ha molts matisos, com pot ser el punt de cocció de l’aliment, les espècies que acompanyen el plat, la textura, la temperatura i les salses. A l’hora de triar un vi per a un plat caldrà fer unes consideracions: com i amb què preparem el plat. Com triem el vi en funció del plat?\nGeneralment amb vins blancs secs i lleugers, escumosos i negres joves de maceració carbònica.\nHarmonitza amb vins amb gustos amb iode que recordin la mar i realcin el seu gust, com les manzanillas, finos, blancs joves secs i amb certa acidesa.\nNo sempre el maridarem amb vins blancs. El salmó, la tonyina, el bonítol i el bacallà mariden molt bé amb negres joves i de maceració carbònica. D’altres peixos combinen millor amb blancs delicats i algun rosat segons com s’hagin cuinat.\nELS ARROSSOS I PASTES:\nBlancs lleugers aromàtics i frescos, així com rosats joves i, segons els ingredients, algun negre lleuger.\nLES AUS I CARNS BLANQUES:\nLes carns més lleugeres i menys elaborades amb blancs frescos i d’acidesa adient. Podem optar per algun negre de mig cos si van farcides, per exemple, de fruits vermells o pruna. El porc es pot maridar, si és cruixent i al forn, amb blanc de criança en bóta amb bona estructura i bona acidesa, també amb algun negre amb tanins lleugers si es tracta d’un plat estofat o de planxa.\nLES CARNS VERMELLES I DE CAÇA:\nBuscarem negres amb molt de cos, de tanins madurs ben estructurats, amb potència i equilibri alhora. Garnatxa, carinyena, malbec, cabernet sauvignon i tempranillo en són bons exemples.\nCal tenir en compte que el maridatge no és una ciència exacta. Hi ha normes, però moltes vegades cal experimentar, provar coses noves que poden semblar sorprenents i fer que l’experiència impacti al nostre client. Per això es diu que no existeix un vi perfecte per a cada plat: hi ha grans maridatges, sens dubte, que fan que un vi sigui ideal. Però que sigui perfecte pot dependre del moment. De fet, l’únic cert és que hi ha tants gustos com colors.


L’ajuntament de Mollerussa repara camins a la zona de la Banqueta del Canal – Mollerussa Televisió\nL’ajuntament de Mollerussa ha dut a terme treballs de conservació i manteniment en dos camins com són un tram de la Banqueta del Canal i el de la Figuera, pròxim a la via verda. També s’han fet obres per millorar el ferm a l’aparcament de la Serra, que dóna servei a dos centres educatius instal·lats a la zona, els instituts Mollerussa i la Serra.\nEn concret, els treballs han consistit en l’aportació de graves, el refinat i la formació de pendents amb l’objectiu de facilitar l’evacuació de l’aigua, el reg i la compactació. L’obra, que compta amb un pressupost de 5.057 euros, ha estat adjudicada a l’empresa Rosole S.L.\nRecordar que la setmana passada, els Amics i Amigues de la Banqueta de Mollerussa al Salt del Duran van dur a terme una jornada de desbrossament a la zona. Membres de l’entitat van netejar prop d’uns 4 km de camí en total.


Hidrogen més net i barat gràcies a un nou catalitzador de la URV i l’ICIQ – URV Activ@\nHidrogen més net i barat gràcies a un nou catalitzador de la URV i l’ICIQ\nEl catalitzador ‘trenca’ les molècules d’aigua amb voltatges molt petits i sense usar metalls cars com l’iridi\nL’electròlisi –obtenir hidrogen i oxigen de l’aigua utilitzant electricitat– és la manera més neta d’obtenir hidrogen, un combustible renovable. Investigadors de la URV i l’ICIQ, liderats per José Ramón Galán, han dissenyat un nou catalitzador sostenible que disminueix els costos de producció d’hidrogen per electròlisi. Els catalitzadors redueixen la quantitat d’energia necessària per trencar els enllaços químics de l’aigua. A més, acceleren la reacció i en minimitzen la despesa.\n“Normalment, l’hidrogen s’obté del reformat del gas natural, que és molt més barat. Però aquest hidrogen no és net, el procés genera diòxid de carboni i altres gasos contaminants” explica Galán. “Trencar la molècula d’aigua sí que és una alternativa neta, però no és senzill de fer. Necessitem desenvolupar nous catalitzadors barats i eficients que ens permetin obtenir hidrogen net a preus competitius,” afegeix. Fins ara, els millors catalitzadors estan basats en òxids d’iridi, un metall preciós, escàs i molt car.\nEls químics de la URV i l’ICIQ han descobert un compost de cobalt i wolframi –tècnicament, un polioxometalat– que és capaç de catalitzar l’electròlisi de l’aigua millor que l’iridi. “Els polioxometalats són òxids nanomètrics moleculars que combinen el millor de dos mons, la gran activitat dels òxids i la versatilitat de les molècules,” explica Marta Blasco, investigadora post-doctoral de l’ICIQ i primera autora del treball que s’ha publicat a Nature Chemistry. “Els nostres polioxometalats són molt més barats que l’iridi i ens permeten treballar en medi àcid que, encara que és el mitjà òptim per generar hidrogen, sol provocar corrosió en la majoria de catalitzadors,” conclou.\nJoaquín Soriano, coautor del treball, explica que “els nostres catalitzadors funcionen especialment bé quan treballem a voltatges baixos.” “Això no és un inconvenient -matisa Soriano- més aviat al contrari, estalvia electricitat i ens permetrà, en el futur, obtenir l’energia necessària per a ‘trencar’ l’aigua de fonts renovables com els panells solars.”\nA més, els investigadors presenten en aquest treball un descobriment addicional. Suportant els catalitzadors en un material parcialment hidrofòbic -que repel·leix l’aigua- es millora l’eficiència del procés. Es genera així un reactor ‘impermeable’ on la reacció d’electròlisi transcorre molt més ràpid, i permet al mateix temps allargar la vida dels catalitzadors. Això no només funciona amb els nous polioxometalats de cobalt i wolframi, sinó també amb molts altres sistemes. Actualment, s’estan investigant noves formes d’explotar aquesta troballa, tot desenvolupant nous suports hidrofòbics per millorar encara més l’eficiència de l’electròlisi de l’aigua, un pas fonamental per al desenvolupament de la fotosíntesi artificial.\nReferència bibliogràfica: M. Blasco-Ahicart, J. Soriano-López, J.J. Carbó, J.M. Poblet, J.R. Galán-Mascarós. “Polyoxometalate electrocatalysis based on earth-abundant metals for efficient water oxidation in acidic media.” Nature Chemistry, 2017. DOI: 10.1038/nchem.2874.\nArxivat a: Centres de recerca, Ciència i tecnologia, ComCiència, Departament de Química Física i Inorgànica, Facultat de Química


S'emeten els reportatges Margaret Watkins i Boek visual: Sr. Raulito.\nLos depredadores del río Tiber\nLa cascada de Marmore és una de les més altes de tot Europa i atreu visitants de tot el món. La cascada no és només un element evocador del paisatge italià, sinó també la ubicació d'un experiment humà sobre l'evolució biològica: la invasió al Tiber del letal cranc de riu.\nCáritas Diocesana de Huelva posa tot el seu cor per acollir, atendre i acompanyar persones que viuen en una situació de sensellarisme a la capital de Huelva.\nS'emeten els reportatges Cementerios de Segovia. Museos al aire libre i Boek visual: Jordi Sabat.\nInclou El camino de los hombres: Indonesia: la ruta de las mil y una islas: Indonèsia està formada per 18.000 illes, habitades per història i tradicions ancestrals, paisatges rics i variats, i situades al llarg d'aquest Anell de Foc del Pacífic que inclou 452 volcans, resultat de la subducció de plaques oceàniques i font d'innombrables terratrèmols.\nInaugurat el 1966, el Pont de Severn va ser el primer pont de carretera a connectar Anglaterra i el sud de Gal·les, en abastar el vast i perillós estuari de Severn. Rob revela per què el disseny del Dr. Bill Brown va revolucionar la manera en què es construeixen els ponts penjants moderns.\nMañanas de cine: Tres forajidos y un pistolero\nUn pistoler veterà acull tres adolescents i els instrueix en els secrets de l'ofici.\nL'arxipèlag canari compta, en les seves set illes, amb un 45% d'espai protegit, tres reserves marines, quatre parcs nacionals i set reserves de la biosfera. En aquest viatge es visiten tres de les illes sorprenents de les Canàries: El Hierro, La Gomera i La Palma.\nDe Puerto Augusta a Darwin\nEn aquest capítol Michael Portillo traça la ruta del ferrocarril transcontinental des del port Sud de Port Augusta, a Austràlia del Sud, fins a Darwin, al Territori del Nord.\nInclou El lado salvaje de África: Los mejores arquitectos de la naturaleza i La batalla por la manada\nInclou Neandertales: El programa comença a les coves de Gibraltar, que pot haver estat l'últim lloc on van sobreviure els neandertals.\nEl programa es trasllada al Festival de Cinema de Sant Sebastià per entrevistar Blanca Portillo, una de les actrius espanyoles més respectades i valorades. Durant la seva conversa amb Cayetana Guillén Cuervo, Blanca parla sobre Maixabel, el llargmetratge del qual és protagonista. En aquesta pel·lícula, l'actriu es posa en la pell de Maixabel Lasa, la vídua de Juan María Jáuregui, assassinat per ETA l'any 2000, una dona que accepta reunir-se amb els assassins del seu marit. A més, sense sortir del País Basc, l'espai s'acosta al Museu Guggenheim de Bilbao per recórrer detalladament l'exposició d'Alice Neel. Finalment, es mostra un reportatge amb el músic argentí més reconegut a escala mundial: Gustavo Santaolalla.\nLa Cenerentola. L'espai emet, en directe, l'òpera La Cenerentola, de Gioachino Rossini. Amb posada en escena de Stefan Herheim i direcció musical de Riccardo Frizza, l'òpera compta amb el Cor l'i Orquestra titulars del Teatro Real, que tornen a interpretar La Cenerentola 20 anys després de l'última producció d'aquest títol al Teatro Real. A més, totes les funcions estan dedicades a la cantant Teresa Verganza, que al llarg de la seva carrera ha interpretat en nombroses ocasions aquest personatge de l'òpera de Rossini.\nEl matrimoni entre Francesca Valletta i Giovanni Pesacane havia de portar la pau entre dues famílies de delinqüents que feia anys que estaven en guerra. Però als cadàvers d'aquesta llarga disputa se n'hi afegeix un de nou quan es troba morta la jove núvia, encara amb el seu vestit de casament.\nEspecial San Sebastián. Especial diari de Días de Cine des del Festival de Cinema de Sant Sebastià.\nAtrapada entre les muntanyes i la mar, la població del Japó s'amuntega tota en una estreta franja de línia costanera. Tsunamis, tifons, inundacions, allaus de llot, l'aigua és una amenaça per a aquest país. Per tal de protegir-se, els japonesos estan disposats a plantar cara a la naturalesa\nDe Kuranda a Townsville\nPartint de Kuranda, a prop de Cairns, a l'extrem nord de Queensland, el Michael viatja amb tren a través d'Innisfail i Ingham fins a Townsville, on queda enlluernat per la bellesa de la Gran Barrera de Corall, l'escull de corall més gran del món.\nNo hi ha lloc més dur per criar un nadó que la selva de Botswana. Des dels mals pares fins a les supermares, tots els progenitors fan el que poden per donar una oportunitat a les seves cries.\nEn el món animal hi ha més maneres d'expressar amor i afecte de les que es creia.


Dia de Sant Joan amb nuvolositat variable al Maresme - maresme360 - Portal de notícies de la comarca del Maresme\nInicioUncategorisedDia de Sant Joan amb nuvolositat variable al Maresme\nLa previsió del temps al Maresme per aquest dilluns segons el servei meteorològic del Consell Comarcal del Maresme indica que tindrem nuvolositat variable formada principalment per núvols baixos. Tot i això no s’esperen precipitacions.\nEls vents seran fluixos, de força 1 a 2 i de component variable però amb predomini del sud durant les hores centrals del dia. Mar arrissada amb àrees de marejol. Les temperatures baixaran, amb màximes entre els 20 i els 21 graus i mínimes que aniran dels 13 als 17 graus.


Aplifit Play, monitora i gamifica les teves sessions - Aplifit\nEl sistema de monitoratge dels entrenaments\nAvalua la qualitat de l'entrenament i motiva als usuaris\nAplifiy Play és un sistema virtual de suport a l'instructor que avalua en temps real la qualitat de l'entrenament dels usuaris d'una sessió. L'eina és un divertit sistema de gamificació en el gimnàs, que crea un ambient de joc i motivació a la sala.\nÉs un sistema de suport perfecte per a entrenaments grupals, sessions HIIT o per a classes de ciclisme indoor, així com per a qualsevol altra activitat a les teves instal·lacions de fitness.\nAplifit Play ofereix el mesurament directe dels següents paràmetres d'entrenament de cada usuari, els quals es registraran al núvol per poder analitzar-los després de la sessió:\n(les mètriques varien en funció de la versió instal·lada)\nJugar a entrenar correctament!\nL'aplicació d'Aplifit Play puntua i premia als usuaris que més s'ajusten a l'objectiu dissenyat per l'instructor. No es tracta d'entrenar més fort, sinó d'entrenar d'una forma adequada. Per això existeixen múltiples opcions de desafiament, comparant punts entre els usuaris d'una mateixa instal·lació, així com entre diferents clubs.\nAplifit Play disposa d'una plataforma al núvol per a usuaris, compatible amb qualsevol dispositiu, a través de la qual els socis poden veure el seu rendiment i evolució. Classe per classe, i durant el temps, l'abonat pot veure les seves mètriques de cada sessió d'entrenament.\nA més el sistema detecta i identifica automàticament a l'usuari en entrar a la sala i evita cues i temps d'espera innecessaris.\nAplifit Play és, per tant, una eina de:\nEntrenament controlat i saludable.


Mans Mercedaries | Avui la MONTSERRAT DOMÈNECH en ha deixat, i l’ONG Mans Mercedàries i totes les persones que l’estimem estem de dol i preguem per ella.\nMans Mercedaries / Uncategorized / Avui la MONTSERRAT DOMÈNECH en ha deixat, i l’ONG Mans Mercedàries i totes les persones que l’estimem estem de dol i preguem per ella.\nLa Montserrat Domènech era membre de la junta de l’ONG Mans Mercedàries des de la seva fundació. I com tots recordareu va ser titular, directora i professora de l’escola LA MERCÈ de Martorell durant molts anys. I a moltes de les persones que avui son exalumnes del nostre centre de Martorell va saber educar en la solidaritat, la generositat i l’amor als altres.\nLa Montserrat Domènech va ser professora de l’escola LA MERCED de Barcelona fent una educació trencadora i progressista de la Nova Escola, i se la recorda per totes les seves classes i per tota la seva dedicació cap a les seves alumnes.\nLa Montserrat també havia estat titular, directora i professora de l’escola MARE DE DÉU DE LA MERCÈ de Sant Feliu de Llobregat. Durant tots els anys que va estar en aquesta Escola va treballar des de la solidaritat i l’ajut a totes les famílies, i tothom la recorda com una gran educadora i persona.\nD’ençà que les nostres escoles de LA MERCÈ van entrar en fundació, va deixar de ser titular del nostre centre de Martorell i ella, juntament amb la resta de la Comunitat Mercedària de Martorell estaven vinculades a la Pastoral de la Parròquia i de la nostra escola.\nLa Montserrat ha dedicat tota la seva vida a ajudar els altres, a les Escoles de la Mercè en les que ha estat, a l’Associació d’Exalumnes del Col·legi LA MERCÈ de Martorell i a l’ONG Mans Mercedàries; i sempre de manera incansable. Era una persona que no s’aturava mai, una persona que tot ho veia en positiu, una persona que no tenia mai un no per als altres.\nActualment, i malgrat la seva malaltia, formava part del Patronat de la Fundació d’Escoles Mercedàries, la FEM, i seguia col·laborant, dintre les seves possibilitats, en tot allò que havia representat la seva vida.\nAvui, la Montserrat Domènech ens ha deixat i des de l’ONG Mans Mercedàries volem donar el condol a tota la nostra família de Mercedàries Missioneres, a la Casa General, a la Casa Provincial, a totes les comunitats i molt especialment a la Comunitat de Martorell i a tota la seva família amb qui estava molt unida.\nLa Montserrat representa per a nosaltres un model de valentia, treball i dedicació. Resarem per la seva ànima i donem gràcies per tot el temps que l’hem tingut amb nosaltres.\nDescansa en Pau MONTSERRAT. T’estimem i t’estimarem sempre.\nUs deixem un petit recull de fotos amb la MONTSERRAT


L’Home dels Nassos de La Vila de Gràcia com cada 31 de desembre va sortir a saludar des del balcó de la Seu del Districte, a la plaça de la vila. Acompanyat pels músics del seu seguici va sortir a estirar les cames per les places i els mercats de la vila repartint...\nEl 29 de desembre la Sala d’Actes de La Violeta va acollir una tarda d’Art Solidari per tal de recolzar el projecte “Sahayatra health awareness programme”. Aquest consisteix en la prevenció i l’atenció de l’abús sexual infantil a terres nepalís, on la taxa de...\nEl passat 21 de desembre La Violeta va organitzar un vespre solidari juntament amb els alumnes de Stand Up Academy per ajudar a recaptar fons per a la investigació de la Glucogenosis 1B. La Sala d’Actes es va omplir de persones disposades a col·laborar i a...\nEl passat dissabte 21 de desembre La Violeta va oferir el taller de cultura occitana “Cantas de Nadau” de la mà dels amics del Cercle d’Agermanament Occitano-Català. Un taller per aprendre algunes cançons entorn de la temàtica del Nadal i de l’hivern....\nEl passat dissabte 21 de desembre la Sala d’Actes de La Violeta va acollir el tradicional Tió de Nadal per donar la benvinguda a les festes nadalenques. El tió va cagar molts presents per a tota la mainada que el va picar amb el bastó. Tothom va poder esmorzar...


La reina i dames de la vila reparteixen el programa de festes als veïns de Nules - Diari Millars, informació local en valencià.\nEl programa inclou les festes de Sant Roc que tenen lloc a les Platges de Nules i les patronals en honor a Sant Bartomeu.\nEntre les novetats que presenten cal destacar l’exhibició de bous cerrils per primera vegada en les festes de Sant Roc, a més dels actes taurins i diferents espectacles, música en directe i activitats infantils, en els dies vinents les activitats esportives seran les protagonistes en estes festes amb la 14a Travessia Marítima Platges de Nules, que este any té un caràcter solidari a benefici de l’associació Aspanion de xiquets amb càncer; la tradicional Marxa en Bici prevista per al 12 d’agost que compta amb un recorregut de 2.000 metres pels carrers i camins de les platges de Nules; la XI Marxa a Peu Solidària no competitiva a benefici de l’Associació contra el Càncer que tindrà lloc dimarts, 14 d’agost, a les 20.00 hores i que tindrà l’eixida des del parc de l’Estany i un recorregut de 3.000 metres per les principals avingudes.\nPost més nousL’Ajuntament d’Onda i FACSA instal·laran comptadors intel·ligents en les zones de l’IES Serra d’Espadà i Era Blanca\nPost més vellsL’Ajuntament de l’Alcora escomet noves millores al centre de l’associació de jubilats l’Alcalatén


Els pensaments voladors – Helena Jubany i Lorente\nAquell dilluns, quan es va llevar, a en Miquel li va passar una cosa molt estranya. Mai no li havia passat res així, i encara tenia tot el dia per endavant.\nLa mare li havia preparat l’esmorzar.\n—Quin pal, tu! Cada dia el mateix per esmorzar: que si una fruiteta, que si un iogurt —. Això és el que li va passar pel cap a en Miquel. Ell hauria preferit una bona pasta de rebosteria, ben coberta de xocolata o farcida de crema.\nPerò per sorpresa d’ell, que acostumava a ser molt discret, i especialment de la seva mare, que feinejava a la cuina, aquelles paraules no només s’havien passejat pel cervell d’en Miquel, sinó que havien estat expulsades per la seva boca, amb l’ajuda de la llengua, les dents i la resta de l’aparell fonador.\n—Carai, Miquel —va respondre la seva mare—, mai no t’havies queixat dels esmorzars que et faig. I encara bo que me n’ocupo. Potser ja seria hora que te’ls comencessis a preparar tu, ves.\nDe l’incident de l’hora d’esmorzar, en Miquel va saltar a l’incident de la primera hora de classe. Era el torn de les matemàtiques, aquella assignatura que li feia venir malsons només de pensar-hi.\n—Miquel, si us plau, dóna per a tothom la solució del primer exercici dels deures i explica’ns com l’has resolt —li va manar la professora.\n—Carat, només som dilluns i ja m’ha tocat la loteria. I jo sense els deures fets —se li va escapar de nou a en Miquel. No sabia què li passava, aquell matí, però tot allò que li apareixia a la ment sortia sense cap aturador de la seva boca. Era inevitable; per més que s’hi esforçava no podia retenir els pensaments més francs i, és clar, inadequats en segons quins moments.\n—Renoi, Miquel, gràcies per la teva sinceritat, però el dia que ve ja pots espavilar-te a portar els deures fets.\nI així us podeu imaginar com va anar avançant el dia, ja fos quan es va trobar cara a cara amb en Ramon, aquell nen malcarat que no podia aguantar, o en Frederic, aquell vailet avorrit fins a la medul·la, o l’Ernest, aquell xicot que envejava tant perquè sabia fer tota mena de piruetes i moviments ràpids amb el seu patinet.\nPerò el plat fort del dia es va fer esperar. L’apoteosi va arribar més tard de les cinc de la tarda, quan ja havia plegat d’escola. Tornant cap a casa, sobre la bicicleta que sempre el transportava d’una banda a l’altra, va haver-se d’aturar en un semàfor en vermell. Es va començar a posar molt nerviós: de lluny va veure l’Agnès, aquella nena de qui sempre havia estat enamorat. Mai no havia pogut superar la dolçor dels seus ulls verds, la finor de la seva pell blanca i pigada i la negror profunda d’aquells cabells llisos.\nL’Agnès va començar a travessar el carrer d’una vorera a l’altra i sense adonar-se’n es va anar acostant a en Miquel, però no el va veure fins que no va estar a mig metre d’ell i de sobte es va sentir:\n—Ostres, Agnès, avui estàs més maca que mai. Ara mateix et faria un petó, què dic un petó, milions i milions de petons si pogués.\nSi en Miquel hagués pogut hauria arrencat a córrer com una mala cosa. Es va posar vermell com un tomàquet de sucar i va començar a suar, malgrat que no era un dia especialment calorós.\nL’Agnès se’l va quedar mirant, meravellada. Mai li havien dit una cosa així. Tampoc no sabia què s’havia de fer en aquells casos.\n—Gràcies pel compliment, Miquel. Si vols ja ens veurem un altre dia —és l’únic que se li va acudir de contestar.\nI a partir d’aquell dia les coses van canviar, és clar. Però no sé exactament com va anar tot plegat.


Ovidi. Poesia no vol dir somniar | Bernat Puigtobella\nOvidi. Poesia no vol dir somniar\nBernat Puigtobella. La Setmana 2015.\nL’espectacle recital Poesia no vol dir somniar torna a pujar a l’escenari el 15 i 16 de juny al Teatre Goya a les 20h. Es tracta d’un muntatge que ret homenatge a Ovidi Montllor amb una selecció dels seus poemes i cançons. L’actriu Mercè Sampietro i la cantant Llucia Vives canten o reciten amb l’acompanyament de la guitarra d’Eduard Iniesta, que ha musicat alguns dels versos inèdits del poeta. Amb motiu de l’espectacle, recuperem la crònica que va fer-ne Bernat Puigtobella.\nLa selecció es fruit del llibre Ovidi Montllor, “Un obrer de la paraula”, de Jordi Tormo, i de la recerca feta per la seva filla Jana Montllor. Junts han aplegat el bo i millor d’Ovidi, alguns dels poemes inèdits que va escriure al llarg de la seva vida i els micropoemes del poemari Dels quaranta estant, que va publicar el 1985, sense oblidar les cançons i poemes que tots coneixem. L’espectacle, produït per Taleia Cutura, compta amb un repartiment molt equilibrat, amb músic, rapsoda i cantant.\nDe la tria de poemes i de les cançons més emblemàtiques del cantant n’ha sortit un espectacle que ens guia per la vida de Montllor. L’espectacle s’inicia amb un autoretrat: “Tot i que jo / no sóc gran /d’estatura, / sóc menut en / tessitura”, diu Ovidi, que es defineix així: “Sóc un maulet modern i tolerant./\nSóc prou enterc, l’aljub de l’assedegat./ Sóc l’herba verda, la vora de la mar, /un tros de cel i el vermell de l’infern”.\nEl recital repassa també la relació amb els seus pares i ens passeja pels seus records d’infància a Alcoi Hi ha també tot un apartat dedicat a la seva relació amb la poesia. “Poesia no vol dir somniar. Poesia és tastar una miqueta o un molt de la vida que ens ha tocat viure i que cada dia ens amaguen més”.\nDe la rapsòdia, Ovidi ens diu aquestes paraules reveladores: “Jo volia ser actor, com molts sabreu, i ja no em conformava amb el fet de llegir poemes: volia saber dir-los. Intuïtivament pensava que el fet de saber dir-los, em faria comprendre encara més els nostres poetes […] Entrar obertament en la nostra poesia i arribar a fer-la popular, a l’abast del poble, a totes les gents, de servir allò més bonic de la manera més planera, més positiva”.


Salut de plàstic – APAEMA\nEl model de producció i consum dels aliments cada dia més es basa en el processament d’aliments i el sobreenvasat, generalment fet en productes d’usar i llençar. Això genera gran diversitat de materials que ràpidament s’acaben convertint en residus de difícil i complexa gestió, suposant elevats costos econòmics i múltiples impactes ambientals, tant si són gestionats pels sistemes de recollida selectiva com si acaben abandonats al medi natural. I recentment hem descobert que aquest model de consum d’usar i llençar, basat en els “envasos-residus”, també té impactes directes sobre la salut.\nRezero – Fundació per la prevenció dels residus i el consum, va iniciar la campanya #SalutdePlàstic, per denunciar que els envasos alimentaris estan alliberant substàncies derivades del plàstic en els aliments que contenen, i d’aquests al nostre cos. Assessorats per l’Institut d’Investigacions Mèdiques de l’Hospital del Mar, 20 persones de referència de món de la cultura, la ciència, l’ecologisme o la salut de les Illes Balears i Catalunya, es van sotmetre a una analítica d’orina que ha detectat la presència en el 100% dels participants, d’un mínim de 20 substàncies derivades del plàstic en el seu cos.\nEls 27 compostos que es van analitzar eren ftalats i fenols, presents entre altres llocs, en envasos alimentaris. Els ftalats són substàncies químiques artificials que s’utilitzen per incrementar la flexibilitat i elasticitat dels plàstics, i/o per fixar fragàncies. Dins del grup dels fenols s’hi troben compostos químics com els Parabens, els Bisfenols, l’Oxibenzè o el Triclosan, que s’utilitzen per donar forma i resistència als plàstics, i que també es troben en multitud d’envasos alimentaris.\nHi ha múltiples estudis científics que vinculen l’exposició contínua a aquests contaminants amb afectacions sobre la salut, ja siguin alterant l’equilibri hormonal (diabetis, obesitat, tiroides.), provocant impactes en la salut reproductiva (infertilitat, retards en el desenvolupament fetal i infantil.), o afavorint processos inflamatoris (càncer.). Aquests se sumen als efectes de l’anomenat còctel de contaminats ambientals, i amb efectes retroactius i incerts a mitjà i llarg termini.\nLes recomanacions per prevenir la contaminació són la compra directa, el consum de productes frescos, sense envasar i a granel, a evitar els aliments i begudes per emportar i el contacte d’aliments calents i/o greixosos amb els plàstics, evitant especialment els materials fets de PVC , Poliestirè  i Policarbonat [7*], i fins i tot alguns estudis assenyalen també als envasos PET  i als envasos fets de cartó reciclat. Però, les opcions en l’àmbit de consumidor són limitades, i es requereixen mesures d’alt nivell i d’abast col·lectiu que interpel·lin al sector productiu i al sector normatiu, ja que aquest és un tema de responsabilitat compartida, no equitativa.\nEl sector agroecològic té l’oportunitat i el repte de convertir-se en un model, una alternativa real a la contaminació ambiental i humana, no només pel fet d’evitar l’ús de pesticides i per la funció regeneradora dels ecosistemes, sinó també per esdevenir una opció per al consum lliure d’envasos (siguin de plàstic o d’altres materials basats en el mateix model d’usar i llençar). Els i les consumidores cerquem en els productes ecològics també el dret a consumir sense generar residus, sigui en envasos reutilitzables o amb productes a granel\nCoordinadora Rezero Illes Balears


Pere Cornellà: “Queden poques oportunitats en matèria de transició energètica, hem d’actuar de manera massiva, contundent i amb col·laboració de tothom” | PIMEC\nPere Cornellà: “Queden poques oportunitats en matèria de transició energètica, hem d’actuar de manera massiva, contundent i amb col·laboració de tothom”\nPIMEC Girona, en col·laboració amb les Comissions d’Energia i Sostenibilitat, organitza un debat virtual sobre l’impacte mediambiental, econòmic i social dels macroprojectes eòlics i fotovoltaics previstos per al territori.\nGirona, 13 d’octubre de 2021. “Queden poques oportunitats en matèria de transició energètica, hem d’actuar de manera massiva, contundent i amb col·laboració de tothom”. Així ho ha dit el president de PIMEC Girona, Pere Cornellà, en una jornada virtual anomenada “La transició energètica: reptes i oportunitats per al territori. Els macroprojectes eòlics i fotovoltaics a debat”, dirigida a les petites i mitjanes empreses, i persones treballadores autònomes de la província de Girona.\nDurant la inauguració de l’acte, el president de la seu gironina de la patronal ha destacat la capacitat demostrada pel món científic per ajudar a afrontar els reptes futurs de la societat. Per això, ha afegit Pere Cornellà, PIMEC ha organitzat aquest acte que analitza la problemàtica energètica incloent la perspectiva científica, i ha declarat que “PIMEC pren la responsabilitat de continuar treballant per realitzar una previsió a mitjà i llarg termini que asseguri la prosperitat econòmica i social.”\nPer part seva, la directora de l’Institut Català d’Energia, Marta Morera, ha sintetitzat les principals dades de la transició energètica a un model descarbonitzat a Catalunya, segons els objectius plantejats per la Unió Europea, que apunten a la generació d’energia renovable del consum total el 2050. En aquest sentit, ha explicat que “caldrà reservar sòl per a la implantació de les energies renovables”, ja que suposarà la destinació de l’1,5-2,5% de la superfície per a les infraestructures necessàries.\nUna anàlisi transversal de la transició energètica\nEl debat s’ha dividit en tres parts segons el sector des del qual s’analitzava la transició energètica en general, i els macroprojectes eòlics i fotovoltaics en particular: una taula científica-tècnica, en la qual s’han analitzat les dades actuals i previstes pel que fa a la reducció d’emissions i la transició energètica, així com el macroprojecte del Parc Eòlic Tramuntana; una taula econòmica, en la que representants del teixit econòmic han presentat iniciatives que s’estan duent a terme actualment al territori; i una taula institucional en la qual s’han exposat les principals polítiques públiques pel que fa a la mitigació de les emissions de CO₂ i la implementació de la transició energètica, així com l’afectació per a la societat i teixit empresarial de Girona.\nEn la seva intervenció a la part científica-tècnica de l’acte, el president de la Comissió d’Energia, Joan Vila, ha resumit diverses mesures tecnològiques que la patronal considera “indispensables per a la reducció de CO₂ d’una manera assenyada i progressiva que no impacti l’economia”: la taxa de CO₂; el cotxe elèctric, autònom i de flota; les bombes de calor en forma de geotèrmia, aerotèrmia o solar; les bateries d’emmagatzemament de xarxa, domèstica o de cotxes actuant en agrupació; i les proteïnes vegetals.\nLa directora general d’Energia de la Generalitat de Catalunya, Assumpta Farran, ha participat en la taula institucional i ha considerat que “el primer gran repte és fer que la societat vegi la transició energètica com a positiva.” D’altra banda, ha manifestat: “La transició energètica és una transició de civilització que suposa l’agilització de l’actual revolució industrial iniciada per la digitalització intel·ligent.”\nTambé durant la taula institucional, el cap de l’Oficina Catalana del Canvi Climàtic, Salvador Samitier, ha advertit que el desplegament de les energies renovables suposarà la internalització de part dels impactes que comporta el consum energètic actual: “El gas i el petroli que importem generen un impacte en els territoris d’origen. Les renovables suposen assumir l’augment de l’impacte a Catalunya.” Per això, ha defensat que “cal establir mecanismes de governança amb el territori al centre perquè la part afectada serà més gran.”\nEn la cloenda de l’acte, el president de la Comissió de Sostenibilitat de PIMEC, Jaume Puig, ha proclamat que “el canvi de model el tenim a sobre, l’hem de fer ja perquè hi ha un interès col·lectiu a Catalunya en ser un país modern i líder en la mitigació del canvi climàtic, així com de disminuir la dependència de Catalunya de l’energia nuclear a uns costos que siguin assumibles per a tothom.”\nEn l’acte, coordinat pel secretari tècnic de la Comissió de Sostenibilitat, Joan Barfull, també han participat: el director d'Armengol & Ros Consultors i Associats, Narcís Armengol, com a moderador de la taula científica-tècnica; la presidenta de la Comissió de Sostenibilitat del Col·legi d’Economistes de Catalunya, Ana Garcia, com a moderadora de la taula econòmica; el meteoròleg, director de Taiko Meteorologia i membre de la Comissió de Sostenibilitat de PIMEC, Alfred Rodríguez Picó; el cap d’Obra Marina de SENER, enginyeria del Parc Eòlic Tramuntana, Sergi Ametller; el responsable de la Sectorial de Fruits Secs de JARC (Joves Agricultors i Ramaders de Catalunya), Francesc Esquerda; el president de la Taula Gironina de Turisme, Jordi Martí; i el president de Família Torres (Caves Torres), Miguel A. Torres.\nEmbedded video for Pere Cornellà: “Queden poques oportunitats en matèria de transició energètica, hem d’actuar de manera massiva, contundent i amb col·laboració de tothom”


Nou increment dels ingressats per Covid-19 a l’Hospital de Mollet - Mollet a mà\nNou increment dels ingressats per Covid-19 a l’Hospital de Mollet\nDilluns, 16 de novembre de 2020 | 17:28h\nLa situació dels ingressos per Covid-19 a l’Hospital de Mollet ha experimentat un nou empitjorament en els darrers dies. Aquest dilluns a la reunió de seguiment de la situació que es viu a la ciutat arran de la Covid-19 s’ha informat que hi ha 70 persones ingressades, a les que cal sumar les persones amb Covid-19 ingressades a l’Hospital Sociosanitari.\nEl passat dimecres la Fundació Sanitària Mollet ha informat que tenia un total de 56 persones ingressades amb coronavirus. Això implica doncs 14 ingressats més en els darrers dies.\nTot i això la xifra d’aquests dilluns implica una lleugera millora respecte a la donada el passat dilluns on hi havia 75 persones ingressades.\nL’Ajuntament de Mollet indica que “Tot i que les dades tendeixen lentament a estabilitzar-se, l’Ajuntament recorda que encara són preocupants i segueix fent una crida a la responsabilitat dels molletans i les molletanes i a complir les mesures establertes per evitar la propagació del virus”.\nDes del punt de vista educatiu, hi ha 35 grups confinats a les escoles de Mollet amb més de 80 casos positius confirmats.


eldia - 24/03/2011\n1.- Narrativa en català.- La gramàtica de l’amor, de Rocío Carmona (La Galera).- Una educació sentimental per a no iniciats, adolescents i no tant, basada en les novel·les i en part en les cançons que ens han fet aprendre a conjugar el verb estimar. Un bon debut.\n2.- Narrativa en castellà.- Si tú me dices ven, lo dejo todo… pero dime ven, d’Albert Espinosa (Grijalbo / Rosa dels Vents).- Nova incorporació a més venuts del sempre efectiu Espinosa, cada cop més versàtil (cine, teatre, literatura) i amb aquests títols llargs i una mena d’aire d’autoajuda que després no ho és tant. Amb tòpics però digne, destacant el buscador de nens perdut ell mateix, la illa de Capri i els girs autobiogràfics.\n3.- Narrativa estrangera.- El buen Jesús y Cristo el malvado, de Philip Pullman (Resrevoir Books).- El creador de La brúxiola daurada es despenja amb la història de Jesús i el seu germà Crist en una ficció que va crear escàndol però que al final no ho és tant: si treus els miracles a Jesús queda un cristianisme sense església. Com Tolstoi.\n4.- No ficció.- Derrota y restitución de la modernidad, de Jordi Gracia i Domingo Ródenas (Crítica). Volum 7de la fabulosa Historia de la Literatura española que està fent José Carlos Mainer per Crítica, el que recull el canon dels darrers 40 anys està sent rebut com un llibre que marcarà un hite durant anys: fixa els clàssics del segle pel futur.\n5.- La raresa del Ricard.- Como ser una estrella de cine: Elizabeth Taylor en Hoolywood, de William J. Mann (Babel Books). Com va aconseguir fer-se una superestrella la ja difunta Taylor? Aquest llibre en desvela els secrets, dels matrimonials als laborals, no és tant una biografia com un manual sobre l’exit de la gran estrella.\nAntoni Fogué matisa que el copagament pot fer més responsable l’usuari\nEl president de la Diputació de Barcelona, Antoni Fogué, s’ha referit a la proposta del grup d’experts que assessora el govern perquè s’apliquin taxes en serveis públics com la salut per fer front a la crisi. En aquest sentit s’ha mostrat contrari a un copagament excloent però entèn que “hi ha un sector de la població que quan té serveis públics gratuïts no els dóna el valor que tenen“. Fogué ha afegit que cal trobar un equilibri per establir major corresponsabilitat entre usuari i adminstració.\nInventen les espelmes d’olor per a homes\n“Inventen les espelmes d’olor per a homes”. Escolta-ho a l’Altre Dia, l’espai d’informació alternativa de l’Albert Vico.\nL’Albert Vico repassa les xarxes socials a “L’altre dia”. Avui @josecorbacho, @iuforn, @JuditCarreras, @magdacas i @quimnadal són els protagonistes de l’actualitat 2.0.\nJuanra Bonet, sobre “Animales”: “Molta gent marxa a meitat de l’espectacle”\neldia - 23/03/2011\nLes persones som els únics animals que fem política i que tenim sentit de l’humor. Així es presenta “Animales“, el monòleg de Juanra Bonet que es pot veure a la Sala 2 del Club Capitol. Un text de Ricky Gervais, políticament incorrecte i que “fa mal“.\nLi boten si la votes\nSamantha Villar ha acomiadat el programa “Conexión Samantha” fent un seguiment de l’actiu porno Maria Lapiedra, que està fent una particular campanya per presentar-se a l’alcaldia de Les Borges Blanques. N’hem parlat a l’espai de tele de David Martínez.\nAlbert Rami ens recorda quines són les herbes per combatre la disfunció erèctil.\nUn adeu, una gran veu de la disco music\nSalsoul Orchestra + Loleatta Holloway Jumpin’ (1977)\nDijous 24 a l’espai Cultural de Caja Madrid a Barcelona amb Me & The Bees\nMiguel Ángel Gimeno: “Que l’advocat cobri menys no vol dir que la seva feina hagi de ser pitjor”\nEl president del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya, Miguel Ángel Gimeno, respon els Col·legis d’Advocats que veuen inacceptable la retallada del 10% de la partida en el torn d’ofici. En declaracions a El Dia de COMRàdio, diu Gimeno que la queixa per cobrar menys “no és acceptable”. “Que l’advocat enlloc de cobrar 100 cobri 90 no vol dir que la seva acció d’advocat sigui pitjor que abans”. Caldrà patir per la continuïtat del torn d’ofici “quan l’estat no posés a disposició de la justícia gratuïta els instruments econòmics suficients”, ha reblat.\nTot i així, Miguel Ángel Gimeno diu que “comprenc que els advocats defensin els seus interessos, però a mi també m’han retallat, i a la ciutadania en general. A l’administració de justícia tots hem de fer la nostra aportació, ho hem de repartir”.\nEn declaracions a COMRàdio, el president del TSJC no té cap dubte que aquestes retallades de pressupost portaran més problemes a l’administració de justícia: “abans de la retallada no funcionava bé, amb la retallada funcionarà una mica pitjor. Estem fent esforços, també des del govern, per mantenir la situació perquè no s’enfonsi. Però a millor no pot anar”. Reconeix que la ciutadania, amb la crisi cada cop necessita més la justícia “i ens demana un servei millor que no estem oferint”. “Si a sobre es redueixen els efectius personals i materials, la qüestió és realment problemàtica. I crec que la gent es queixa poc d’aquest qüestió”, ha sentenciat.\nRoben a Cantàbria 50 metres de carretera\n“Roben a Cantàbria 50 metres de carretera”. Escolta-ho a l’Altre Dia, l’espai d’informació alternativa de l’Albert Vico.\nL’Albert Vico repassa les xarxes socials a “L’altre dia”. Avui @rickyrubio9 @magdacas @DidacLee @ristomejide i @quimnadal són els protagonistes de l’actualitat 2.0.\nLa Minguell al taller de pasta\neldia - 22/03/2011\nL’Esther Minguell envoltada de macarrons, spaguettis, raviolis i espirals al Taller de Pasta.\nDos tontos molt tontos\nDavid Martínez ens ha analitzat l’aparició a La Noria d’Isaac i Antonio, els dos ex nòvios de Falete, que es van sotmetre a un test d’intel·ligència per veure qui era el menys ximple dels dos. Els nostre crític també repassa l’estrena d’Ermessenda, que ens ha definit com un “Ventdelpla del segle X”.


La plaça Major el 1955 Fons Guillem Mas (ASIM)\nPalmaEl Big Bang turístic va tenir uns efectes extraordinaris a les zones de la badia de Palma on es concentrava el turisme, però també al centre històric. Una de les destrosses importants que es varen fer en nom de l'imperi del cotxe a final dels anys 60 va ser l'aparcament soterrani de la plaça Major. Una plaça simpàtica, acabada de renovar feia poc, amb uns jardins i arbres interessants, va quedar feta un quadrat buit d'un trespol lleig, i finalment ha acabat plena de bars i restaurants als quals només van turistes. La plaça Major, una vegada recuperada per a la ciutat, va ser sacrificada per fer-hi un aparcament que ha donat molts beneficis al concessionari i al comerç turístic que s'hi ha instal·lat. L'any 2019 acabà la concessió, i ara encara no sabem què passarà.\nTambé aquells anys 60, un privat que havia adquirit per subhasta el quarter militar de Sant Pere va bombardejar a la nit el llenç de la murada per fer-hi uns habitatges. Finalment, el Ministeri d'Educació i Ciència l'hi va fer restaurar i retornar el quarter a l'Estat. Així i tot, no es pogueren aturar els edificis militars damunt el baluard del Príncep, uns habitatges ja denunciats per Gabriel Alomar els anys 50, que no va poder convèncer els militars per aturar-los. Fa pocs anys es varen esbucar, quasi com un miracle de la recuperació del nostre patrimoni.\nPerò no tot eren males notícies. Els anys 60 vàrem ser testimonis d'intervencions molt importants sobre el nostre patrimoni arquitectònic, en què destaca l'esbucament del conjunt d'oci més important de ciutat (el Riskal, el Líric i l'hotel Alhambra), per donar peu al descobriment del mur de l'Almudaina: l'Hort del Rei. Una intervenció dolorosa pel fort sentiment que tenien molts ciutadans pel conjunt que havia posat en marxa l'aliança entre Josep Tous i Gaspar Bennàssar a principi de segle. Tota una lliçó del que es pot arribar a fer si hi ha força política i intel·ligència suficients. Escoltam Gabriel Alomar, a les seves memòries, quan era comissari general del Patrimoni Artístic Nacional (1963-69): "També en aquests mesos que precediren el meu cessament com a comissari, vaig fer que la Comissaria es fes seva la iniciativa de dur a la realitat els jardins de l'Hort del Rei, i em vaig encarregar jo mateix del projecte, compartit teòricament amb Paco Prieto-Moreno, bon especialista en jardins... Es tractava de donar suport amb una cooperació que arribàs de Madrid a l'encomiable 'alcaldada' de Màxim Alomar".\nAixí ho contava Joan Riera el 2008, celebrant els 40 anys de la intervenció: "Va caure el bar Riskal, veí del teatre, que havia estat lloc de tertúlies literàries en què regnava Llorenç Villalonga. Desaparegué l'hotel Alhambra, un dels millors de la ciutat, en la cuina del qual havia oficiat el mestre Tomeu Esteva, entre altres noms il·lustres dels fogons".


La recerca a tres bandes per aconseguir aquesta vacuna va començar el gener del 2020, pocs dies després que es detectessin els primers casos a la Xina, però no va començar amb un full en blanc. De fet, al Centre de Recerca en Sanitat Animal IRTA-CReSA, situat al Campus a la UAB, investiguen el coronavirus des que va saltar a l’espècie humana per primera vegada. En Joaquim Segalés, catedràtic de la UAB i expert en aquest virus, fa anys que estudia en models animals antivirals i anticossos per combatre’l. “A curt termini és important tenir productes antivirals per tractar les persones que s’infecten i emmalalteixen, però a mig termini ens cal la vacuna, que costa més perquè hi ha molts elements en joc. En el terreny dels antivírics hem progressat molt aquests mesos i hem fet estudis in vitro per veure quins funcionaven i quins no. Hem fet el cribratge i tenim prou elements com perquè es pugui proposar el seu ús a la clínica”, assenyala aquest investigador, que reconeix que s’han adonat que “molts dels antivírics registrats per a altres malalties no són gaire funcionals i no hi ha gaire armes terapèutiques per a la Covid-19”.\nA més, com remarca Segalés, ja hi ha disponibles diversos prototipus vacunals que ha desenvolupat l’equip de recerca de l’IrsiCaixa, que començaran a testar-se en dos models animals que ha desenvolupat l’IRTA: “La nostra funció era desenvolupar models animals per poder testar antivírics i proteïnes de fusió per combatre la infecció, així com una vacuna per prevenir-la. I ja tenim un model de hàmster i un de ratolí transgènic. Així, en els propers mesos farem proves amb els prototipus vacunals de l’IrsiCaixa i els estudis de base informàtica del Barcelona Supercomputing Center per veure si són eficients en animals que tenen la infecció”, explica l’investigador de l’IRTA-CReSA. I com es desenvolupen els protipus vacunals? Hi treballen els científics al laboratori, estudiant l’estructura de la proteïna del virus, i amb l’ajuda de la tecnologia, el BSC-CNS proposa fàrmacs per bloquejar el virus. De fet, com remarca Julià Blanco, “una vacuna no és més que un fragment d’un virus. La nostra feina és expressar aquestes proteïnes del virus al laboratori, sintetitzar els fàrmacs i provar-los in vitro per veure si funcionen, si inhibeixen el virus. I si és així, produïm la vacuna i li donem forma perquè es pugui injectar en ratolins”.


Llums, fars i diodes - Cicloturisme\n► Accessoris►fars - llums - diodes\nQuan surtis ja sigui a la carretera o la muntanya, fes que et vegin en tot moment. I, si se't fa de nit, un bon far...\ncinturó diodes S-TRIPLE\nCinturó LED S-TRIPLE: Seguretat, resistència, lleugeresa, capacitat i baix consum\nfar B.L.H. 4800 lumens\nFar LED de 4800 lumens per a manillar de bicicleta i frontal. 4 modes amb bateria i carregador.\nfar TFHPC 1000 lumens\nSi vostè està buscant un far eficaç per a la seves proves de resistència i entrenaments nocturns, el far TFHPC és la elecció perfecta. Aquest far ha estat dissenyat per mantenir-se al cim malgrat les condicions meteorològiques o de visibilitat gràcies a la seva estructura exterior d'alumini que fa que sigui reflectant, impermeable i resistent als cops.\ndiodes Cateye LD-150R\n5 potents LEDs ofereixen una gran lluminositat amb un impressionant temps d'ús continu. Tres maneres intermitents, et permeten seleccionar el nivell correcte de visibilitat.\ndiodes Cateye LD130-R\nFormidable triple LED en un primer preu. Tres maneres et permet decidir el visible que tu vols estar.


L’Eurocambra demana investigar els contactes de Rússia amb l’entorn de Puigdemont - La Valira\nEl Parlament Europeu demana que s’investigui els presumptes contactes que haurien mantingut persones de l’entorn de Carles Puigdemont amb membres de la intel·ligència russa. El grup socialista a l’Eurocambra va presentar una esmena en la qual es demana que la institució europea obri una investigació per esclarir la naturalesa dels contactes entre l’independentisme català i el govern rus.\nEl text de l’esmena argumenta que cal fer “una investigació en profunditat” sobre els “contactes estrets i regulars entre funcionaris russos, inclosos membres del servei de seguretat”, amb persones de l’entorn de l’expresident de la Generalitat i actual eurodiputat Carles Puigdemont.\nEl text de l’esmena, presentada en un informe sobre les relacions entre la Unió Europea i Rússia, diu que els contactes en qüestió “podria resultar ser un altre exemple d’ingerència russa en els estats membres i dels constants intents de Rússia d’explotar qualsevol afer que pugui promoure la desestabilització interna de la Unió”.\nL’esmena del grup socialista al Parlament Europeu va ser presentada pels eurodiputats Włodzimierz Cimoszewicz de Polònia i Tonino Picula de Croàcia. L’esmena es va aprovar per 462 vots a favor, 113 en contra i 95 abstencions.\nLa votació a l’Eurocambra arriba després que el diari New York Times publiqués fa dues setmanes que entre el 2019 i el 2020 el cap de l’oficina de l’expresident, Josep Lluís Alay, es va reunir amb persones properes als serveis d’intel·ligència russos i amb exespies del país.\nEn aquest sentit, Alay hauria advertit Puigdemont que per aconseguir fons econòmics russos per al procés independentista, l’expresident no hauria de fer declaracions que molestessin Rússia. Es dona la circumstància que tant Alay com el govern rus han negat aquestes informacions.


Biblioteca de Palafrugell - Palafrugell - Dossier de premsa - L'Ajuntament de Palafrugell congela les ordenances per al 2017\nL'Ajuntament de Palafrugell congela les ordenances per al 2017\nEl ple de l'Ajuntament de Palafrugell va aprovar ahir les ordenances per a l'exercici 2017, que, en la línia dels darrers anys, aposten per una contenció impositiva i incorporen noves bonificacions en l'àmbit social. Les ordenances es van aprovar amb els vots del govern, del PSC i CiU, i l'abstenció de l'oposició, ERC i C's.\nEl consistori segueix la línia dels darrers anys de congelació d'impostos i taxes. Segons l'alcalde, Juli Fernández, “es tracta, una vegada més, d'unes ordenances fiscals al servei dels ciutadans del municipi i, al mateix temps, aposten per la dinamització econòmica i cultural de la vila”. En aquest mateix sentit, Fernández destaca que “un any més el govern vol facilita...


L’intent d’assassinat d’un jueu ultranacionalista eleva la tensió | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nL’intent d’assassinat d’un jueu ultranacionalista eleva la tensió\nLa Policia israeliana mata un palestí sospitós de l'atac a trets a un jueu a Jerusalem\nJerusalem 30 OCT 2014 - 11:35\tCET\nUna unitat especial de la lluita antiterrorista israeliana ha matat aquest matí a Jerusalem Muataz Hijazi, un palestí de 32 anys que consideraven sospitós d'haver disparat, ahir a la nit, contra el rabí ultradretà Yehuda Glick, que es troba en estat molt greu. Segons ha fet públic el Shin Bet, el servei d'intel·ligència interior d'Israel, els agents van encerclar l'home als voltants de casa seva, al barri d'Abu Tor, a la zona oriental de la ciutat, i es va produir un foc creuat, mortal per al perseguit. Hijazi, segons ha indicat la mateixa font, havia estat detingut el 2002, durant la Segona Intifada, i havia passat deu anys a la presó per "activitats terroristes" encara no especificades. Va sortir en llibertat el 2012. Cap grup ha reivindicat fins ara l'atac.\nLa recerca de Hijazi ha tingut tota la nit en suspens la ciutat de Jerusalem, insomne pel constant vol, baixíssim, dels helicòpters policials i per les sirenes dels cotxes patrulla. El dispositiu es va activar quan, ahir a la nit, el conegut rabí Glick, un rostre que apareix sovint als mitjans, va ser tirotejat a les portes del Centre Menahem Begin, on havia clausurat l'esdeveniment "Israel torna al Mont del Temple". Es tracta d'una convenció anual per la qual es reivindica el dret dels jueus a controlar l'Esplanada de les Mesquites –que alberga la mesquita d'Al-Aqsa i la Cúpula de la Roca–, avui sota gestor musulmà, on s'admeten visites de jueus però cap mena de pregàries.\nUn cotxe envesteix vuit vianants i mata un nadó a Jerusalem (castellà)\nEl tramvia de Jerusalem es converteix en nou epicentre del conflicte (castellà)\nLa fiscalia revisa el veto que els palestins agafin autobusos israelians (castellà)\nIsrael planeja ampliar amb mil cases més les colònies de Jerusalem Est (castellà)\nJustament en aquestes setmanes hi ha grups ultrareligiosos pressionant per canviar l'estatus de la zona, el tercer lloc sant en importància per als musulmans i el primer per als jueus. Aquests últims entenen que sota l'esplanada hi ha el cor del temple aixecat entorn de la pedra on Abraham es va disposar a sacrificar Isaac, mentre que segons els musulmans va ser Ismael, la mateixa roca des de la qual Mahoma va pujar al cel segons la tradició de l'Islam.\nLa zona està avui completament tancada al culte i a les visites, no hi poden entrar ni musulmans ni jueus, una situació que no es produïa des del 2000, quan el llavors líder de l'oposició, Ariel Sharon, va accedir al recinte, iniciant-se un xoc entre fidels i policies que va acabar en el que es va anomenar Intifada d'Al-Aqsa. La ciutat es troba en alerta màxima, amb un desplegament policial afegit als gairebé 2.000 efectius desplegats la setmana passada, després d'una cadena d'incidents que han escalfat l'ambient a la capital triplement santa, des de visites constants de religiosos jueus extremistes a Al-Aqsa fins a l'entrada de nous colons en barris de l'est, com Silwan, passant per l'atropellament intencionat, per part d'un palestí, que va deixar dos morts dimecres passat.\nSegons el relat de diversos testimonis –entre d'altres, el diputat Moshe Feiglin, de la branca més extremista del Likud del primer ministre Netanyahu–, ahir una moto es va apropar al rabí Glick, el conductor li va preguntar una cosa i després li va disparar. Els metges que l'atenen a l'hospital Shaare Zedek han confirmat que va rebre tres trets al pit i l'abdomen, dels quals el van operar ahir a la nit. Aquest matí l'han tornat a intervenir. El seu estat és molt greu, encara que estable. Feia 13 anys que no es produïa un atac contra un objectiu concret a la ciutat.\nGlick, que té passaport nord-americà a més d'israelià, s'encarrega de portar grups a l'Esplanada de les Mesquites, on ha estat detingut diverses vegades per intentar resar o portar elements jueus que es fan servir en la pregària. Va crear una organització que precisament busca ampliar el dret dels jueus sobre aquest espai.\nNetanyahu accelera la colonització (castellà)


Després de més de 130 anys com habitatge privat, la Casa Vicens de Gaudí a Barcelona acaba d'obrir les portes. Ara pots recórrer des de les estades originals a unes interessants exposicions.\nVa arribar el gran dia, des d'avui Casa Vicens està oberta al públic. Després 130 anys com a residència privada, i per una entrada de 16 euros (19 l'guiada) pots recórrer les habitacions d'aquesta joia de l'arquitectura que Antoni Gaudí va concebre amb tan sols 31 anys. L'edifici, considerat un dels precursors del Modernisme català i anterior al Park Güell o la Sagrada Família, va ser reconegut com a Patrimoni de la Humanitat en 2005.\nLes entrades, que es van posar a la venda el passat 18 d'octubre, permetran als primers privilegiats recórrer espais rehabilitats de Gaudí (jardí i terrat inclosos) i zones expositives (tant permanent com temporal). La Casa Vicens, a més, ofereix una àrea de restauració i una botiga-llibreria.


“La meva icona d’estil? Kate Moss”Moda tendencias y estilo en Barcelona - Blog Santa Eulalia | Moda tendencias y estilo en Barcelona - Blog Santa Eulalia\nEntrevistes\t/ 17 Febrer 2012\t“La meva icona d’estil? Kate Moss”\nL’octubre de 2009 va ser el mes en què Chiara Ferragni va decidir compartir els seus estilismes al seu bloc The Blonde Salad.\nAquesta guapíssima italiana de 24 anys i estudiant de la Bocconi, prestigiosa Universitat de Milà, ha aconseguit traspassar les fronteres arribant a ser esmentada al The New York Times com a una de les estrelles de l’street style de l’any.\nEn poc temps, el seu prestigi com a una de les grans de la blogosfera fashion, ha estat reconeguda per grans marques, fins i tot fora del món de la moda. Chiara ha col·laborat amb reconegudes firmes com: Guerlain, Dior, Furla, Woolrich, Grey Goose, Pennyblack, Tommy Hilfiger, Kenzo, Nikon, Mango, Polyvore, Louis Vuitton, Philipp Plein, Alberto Guardiani, Diego Dalla Palma, Easyjet, Hogan, Benetton , Seven For All Mankind, Lancome, etc.\nBasant-se en el seu estil personal i amb un toc “made in Italy” ha aconseguit crear la seva pròpia línia de sabates que porta el seu nom, “Chiara Ferragni”, i que està tenint un gran èxit en molt poc temps.\nEn la següent entrevista, Chiara ens revela tant els seus secrets d’estil com la seva faceta més emprenedora.\nD’on ve la teva passió per la moda?\nSempre he estimat la moda, des que era molt petita. Recordo bé que va ser tot gràcies a la meva mare. Ella treballava a una casa de moda de Milà.\nCom neix The Blonde Salad?\nJa tenia un perfil a Flickr, una comunitat per a compartir fotos, i des de l’estiu del 2009 vaig començar a seguir a blocs de moda estrangers. Es podria dir que va ser en aquest moment quan va començar tot, juntament amb la necessitat de tenir més espai personal per expressar-me a la meva manera.\nEstava buscant alguna cosa especial, alguna cosa que pogués explicar qui sóc i les meves passions. Per això va sorgir el nom de “The Blonde Salad”: és una amanida de la meva vida i les meves passions i és rossa (blonde), com jo!\nQui és el teu dissenyador de capçalera?\nNo tinc un favorit, però m’encanta el treball d’alguns dissenyadors. M’agrada molt el treball d’en Marc Jacobs com a dissenyador de les seves pròpies col·leccions i per descomptat en Louis Vuitton. M’encanta el treball de la Miuccia Prada, m’agrada l’Alberta Ferretti per fer vestits meravellosos, i la manera com en Christopher Baley fa sentir a la dona rockera i glamourosa!\nEl teu outfit de dia?\nNormalment m’agrada anar còmoda perquè acostumo a estar ocupada amb cites i reunions tot el dia, però no descarto uns talons, fins i tot per a un outfit de dia.\nEl look nocturn perfecte?\nDepèn de l’ocasió, però normalment talons alts i un vestit curt.\nEl teu complement fetitxe?\nLa bossa. Una bossa realment pot dir molt d’una dona: qui és realment, com és i la seva història.\nAlguna cosa que mai et posaries?\nUna cosa que no representi per res el meu estil. Amb la meva feina he de tenir molta cura, perquè la gent es fixa en el que porto posat. Per això mai porto alguna cosa que no m’agradi, encara que sigui per feina. Per exemple, no em posaria un vestit per sota del genoll.\nTots dos. Cada un és perfecte per a diferents ocasions: els flats són útils per a dies amb presses i els stilettos són perfectes per a sopars i nits tranquil·les.\nQuan i per què decideixes llançar Chiara Ferragni, la teva pròpia línia de sabates?\nVa ser una gran oportunitat que vaig tenir uns mesos després d’obrir TheBlondeSalad.com. Va ser fascinant dissenyar les sabates perfectes que portarien dones joves com jo. De vegades és realment difícil trobar un simple botí o peep toes, per això vaig decidir dissenyar la sabata perfecta per a cada ocasió, és clar que des del meu punt de vista. I com a italiana, vaig voler que es fabriquessin a Itàlia, això és una cosa realment important per a mi.\nQui t’agradaria que portés un parell de Chiara Ferragni?\nLes bessones Olsen o Blake Lively, admiro el seu sentit de l’estil.\nQui és la teva icona d’estil?


Objectiu 3: Qualitat ambiental i salut | Barcelona + Sostenible\nLa salut de la població depèn de molts factors: individuals (edat, sexe, genètica), de l’estil de vida, de les influències socials, de les condicions de vida i treball, de les condicions socioeconòmiques, etc. Però també depèn d’aspectes ambientals, com ara la qualitat del que respirem, mengem i bevem, del soroll, d’altres factors fisicoquímics o del grau de neteja. Segueix llegint...\nCAMPANYA CIUTADANA I ACCIONS EDUCATIVES SOBRE LA CONTAMINACIÓ DE L'AIRE\nMENJADORS ESCOLARS MÉS SOSTENIBLES\nLa Plataforma Qualitat de l’Aire proposa diverses campanyes a través de les quals convidar la ciutadaniaa aplicar canvis estructurals en matèries de transport i industrial, solucionant conjuntament greus problemes de salut pública, mobilitat, energètics i climàtics, però també un canvi a nivell social. El consum d’aliments és una realitat quotidiana als centres educatius: a l’hora d’esmorzar, dinar i berenar. Els menjadors dels centres educatius sovint són una part més del projecte educatiu del centre, de manera que la tasca educativa de l’escola és coherent, precisament, perquè va més enllà del temps lectiu: alimentar-se no és només cobrir unes necessitats fisiològiques, sinó que aporta salut, fomenta criteris de consum, l’aprenentatge d’habilitats socials i és una realitat socialitzadora.\nDE L'APRENENTAGE A L'ACCIÓ PER REDUIR EL SOROLL\nPromoció de la producció i el consum ecològic. Fomentar i prestigiar la producció i el comerç dels aliments més saludables (ecològics, sense additius), així com generalitzar-ne el coneixement i l’ús són elements a tenir en consideració per millorar la salut de la població.\nEls alumnes de sisè de l'escola el Gravi participen al programa Sssplau i actuen per disminuir el soroll als espais del centre.\nL’Hotel Catedral és un establiment que adopta mesures ambientals com a bona pràctica, a fi de complir els objectius comuns del Compromís ciutadà per la sostenibilitat 2012- 2022, al qual està adherit. La gestió d’aquest hotel aplica un pla continu amb què es desenvolupen diverses accions relacionades amb els objectius de sostenibilitat de la ciutat.\nPla de Millora de la Qualitat de l'Aire de Barcelona 2015-2018\nPla per la reducció de la contaminació acústica de la ciutat de Barcelona 2010-2020\nPla Director d’Il·luminació de Barcelona (2013-2015)\nAlimentació: guia informativa i proposta d'activitats per promoure l'alimentació agroecològica\nSons i sorolls: guia informativa i proposta d'activitats per millorar la qualitat acústica\nAvaluació de la qualitat de l'aire a la ciutat de Barcelona. Any 2016\nAvaluació de la qualitat de l'aire a la ciutat de Barcelona. Any 2015\nBarcelona compromesa amb el medi ambient\nInforme d'avaluació de la qualitat de l'aire de la ciutat de Barcelona. 2014\nPrograma escolar "Sssplau, Escoles + Saludables"\nSons i sorolls: recul de recursos\nCom funciona Barcelona? - el cicle de l'aigua a la ciutat\nCom funciona Barcelona? - qualitat ambiental\nComposem els paisatges que ens envolten\nUna dieta baixa en CO2 és possible\nMoure’s en vehicle privat contamina l’aire que respires\nNo sempre l'aigua és transparent\nPatim una contaminació invisible\n3.1 Qualitat de l’aire (informe 2015)\n3.2 Qualitat acústica (informe 2015)\n3.3 Qualitat de l’aigua de consum humà (informe 2015)\nRecull dels principals plans, programes i projectes estratègics relacionats amb la qualitat ambiental i la salut impulsats des de l’Ajuntament de Barcelona en el període 2012-2017.


ES RACÓ DES PT - EL RINCÓN DEL PT: Mesurem el temps (dies, setmanes, mesos...)\nMesurem el temps (dies, setmanes, mesos...)\nAquest curs estic ajudant a fer "tallers" i "projectes" a les tutores per poder reforçar o treballar els temes que es donen. Per això vaig penjant materials i recursos per diferents nivells de primària.\nEn aquest cas són per treballar el temps (mesos, setmanes, anys, dies...) a quart de primària.\nPer treballar les hores hi trobareu recursos a altres entrades d'aquest mateix bloc.\nRecursos digitals e interactius per treballar la mesura del temps\nDies i mesos (en català)\nTemps-2n Cicle- Mesurem el temps. Zona Clic. (En català)\nAltres recursos per imprimir (En castellà)


Guinea Equatorial - Uniopèdia, el mapa conceptual\n98 les relacions: Amèrica del Sud, Annobón, Annobonès, Índia, Àfrica, Àrea, Bata, Bata (Guinea Equatorial), Batanga, Benga, Bioko, Bioko Nord, Bioko Sud, Bubi, Byōbu, Cafè, Camerun, Caminemos pisando las sendas de nuestra inmensa felicidad, Capital, Castellà, Castellà equatoguineà, Centre Sud, Clima equatorial, Comunitat de Països de Llengua Portuguesa, Corisco, Densitat de població, Documental, Dril, Ebebiyín, Elefants, Elobey Chico, Elobey Grande, Espanya, Europa, Evinayong, Franc CFA de l'Àfrica Central, Francès, Francisco Macías Nguema, Gabon, Guinea Espanyola, IDH, Idiurus zenkeri, Independència, Kié-Ntem, Lengue, Literatura en castellà de Guinea Equatorial, Llengua Combe, Llengua fang, Lleopard, Luba, ..., Malabo, Mandril, Mbini, Micos del Vell Món, Mongomo, Municipi, Nigèria, Oceà Atlàntic, Ogooué, Organització territorial de Guinea Equatorial, Petroli, Picathartes, Pichinglis, Població, Portugal, Portuguès, President de Guinea Equatorial, Província, Província d'Annobón, Província de Fernando Poo, Província Litoral, Regne Unit, República, República del Congo, Riu Muni, Riu Níger, San Antonio de Palé, São Tomé i Príncipe, Seki, Sitatunga, Teodoro Obiang Nguema, Vicente Ehate Tomi, Wele-Nzas, Ximpanzé, Yassaq, 12 d'octubre, 1471, 1474, 1778, 1827, 1843, 1885, 1900, 1926, 1959, 1968, 1979, 2007.\tAmpliar l'índex (48 més) » « Shrink índex\nNou!!: Guinea Equatorial і Amèrica del Sud · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Annobón · Veure més »\nL'annobonès és un crioll portuguès conegut pels seus parlants com a Fa d'Ambu o Fá d'Ambô (portuguès Fala de Ano-Bom), que és parlat a les illes d'Annobón i Bioko, així com a la zona costanera de la Guinea Equatorial, majoritàriament per mestissos d'africà, lusoafricà i espanyol.\nNou!!: Guinea Equatorial і Annobonès · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Índia · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Àfrica · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Àrea · Veure més »\n* Bata (Guinea Equatorial) ciutat de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Bata · Veure més »\nBata és la segona ciutat més gran de la Guinea Equatorial; és la capital de la regió continental del país, Mbini o Río Muni, i de la província Litoral.\nNou!!: Guinea Equatorial і Bata (Guinea Equatorial) · Veure més »\nUna embarcació de Bali, un "jukung", amb dues batangues. Una batanga o balancí és un flotador allargat que, subjectat de forma sòlida al buc principal d'algunes embarcacions i a una certa distància d'aquest, augmenta l'estabilitat.\nNou!!: Guinea Equatorial і Batanga · Veure més »\nEl benga és una llengua bantu occidental parlada pel poble benga de Guinea Equatorial i Gabon.\nNou!!: Guinea Equatorial і Benga · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Bioko · Veure més »\nLa Província de Bioko Nord és una de les 7 províncies que componen Guinea Equatorial, i la segona més poblada (darrere de la província del Litoral, a les costes de Mbini).\nNou!!: Guinea Equatorial і Bioko Nord · Veure més »\nBioko Sud és una de les 7 províncies que componen Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Bioko Sud · Veure més »\nBubi, bube, Bohobé, o Bube–Benga (Bobe, Bubi) és una llengua bantu o bantoide parlada pels bubis, un poble bantu nadiu, i antigament poble principal, de l'illa de Bioko, a Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Bubi · Veure més »\n''Byobu'' de sis panells del segle XVII, del japonès Byōbu – Byō, 'protecció' + bu, 'vent'). El terme significa, en sentit figurat, 'pantalles de protecció contra el vent', que es refereix al fet que el propòsit originari del Byobu evitava que el vent bufés dins de les habitacions. El Byobu és un conjunt de pantalles japoneses -diversos panells units- que es dobleguen, usades per a separar interiors, i espais privats del recinte, entre altres aplicacions; estan animades per pintures decoratives i cal·ligrafia, principalment oriental. Originaris de la Xina, com a prototips, els primers Byobus trobats estan datats del període de la dinastia Han. El Byobu va introduir-se al Japó en el segle VIII, quan els artesans japonesos van començar a construir-ne influenciats altament pels patrons xinesos ja establerts.\nNou!!: Guinea Equatorial і Byōbu · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Cafè · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Camerun · Veure més »\nCaminemos pisando las sendas de nuestra inmensa felicidad és l'himne nacional de la Guinea Equatorial i ha estat adoptat des de la seva independència d'Espanya en 1968.\nNou!!: Guinea Equatorial і Caminemos pisando las sendas de nuestra inmensa felicidad · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Capital · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Castellà · Veure més »\nExtensió de l'idioma castellà a l'Àfrica, en vermell s'assenyala el castellà equatoguineà. El castellà equatoguineà és la modalitat del castellà utilitzada a la República de Guinea Equatorial a la zona de l'Àfrica Occidental.\nNou!!: Guinea Equatorial і Castellà equatoguineà · Veure més »\nCentre Sud és una de les 7 províncies de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Centre Sud · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Clima equatorial · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Comunitat de Països de Llengua Portuguesa · Veure més »\nCorisco, o Mandj, és una petita illa pertanyent a Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Corisco · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Densitat de població · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Documental · Veure més »\nEl dril (Mandrillus leucophaeus) és un primat africà.\nNou!!: Guinea Equatorial і Dril · Veure més »\nEbebiyín és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Kié-Ntem a la regió continental de Riu Muni.\nNou!!: Guinea Equatorial і Ebebiyín · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Elefants · Veure més »\nElobey Chico és una petita illa, de només 0,19 km² (19 hectàrees), que pertany a Guinea Equatorial, es troba a prop de la desembocadura del riu Mitémélé.\nNou!!: Guinea Equatorial і Elobey Chico · Veure més »\nElobey Grande és una illa de forma triangular que pertany a Guinea Equatorial, es troba a la desembocadura del Riu Mitémélé.\nNou!!: Guinea Equatorial і Elobey Grande · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Espanya · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Europa · Veure més »\nEvinayong és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Centre Sud, al sud-est de Mbini.\nNou!!: Guinea Equatorial і Evinayong · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Franc CFA de l'Àfrica Central · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Francès · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Francisco Macías Nguema · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Gabon · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Guinea Espanyola · Veure més »\n* Índex de Desenvolupament Humà, estadística composta utilitzada per classificar països pel seu nivell de desenvolupament humà.\nNou!!: Guinea Equatorial і IDH · Veure més »\nIdiurus zenkeri és una espècie de rosegador de la família dels anomalúrids.\nNou!!: Guinea Equatorial і Idiurus zenkeri · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Independència · Veure més »\nKié-Ntem és una de les 7 províncies que componen Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Kié-Ntem · Veure més »\nLa llengua lengue, també anomenada molengue, molendji o balengue és una llengua parlada pels balengues, al sud de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Lengue · Veure més »\nUbicació de Guinea Equatorial La literatura en castellà de Guinea Equatorial és la literatura que es va fer a Guinea Equatorial, l'única colònia espanyola que es trobava a l'Àfrica Subsahariana.\nNou!!: Guinea Equatorial і Literatura en castellà de Guinea Equatorial · Veure més »\nNdowe, o Combe, és una llengua de la família de llengües bantus occidentals parlada pel Poble Ndowé de Guinea Equatorial i Camerun.\nNou!!: Guinea Equatorial і Llengua Combe · Veure més »\nLa llengua fang és una llengua de l'Àfrica Central parlada per la gent de l'ètnia del mateix nom.\nNou!!: Guinea Equatorial і Llengua fang · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Lleopard · Veure més »\nLuba o San Carlos de Luba és la segona ciutat més gran de l'illa de Bioko a Guinea Equatorial, situada a 52 quilòmetres de la ciutat de Malabo, la capital de la província de Bioko Sud, n'és la capital, ciutat costanera, assolellada i acollidora.\nNou!!: Guinea Equatorial і Luba · Veure més »\nMalabo és la capital de la Guinea Equatorial, situada a la costa nord-oriental de l'illa de Bioko (abans anomenada Fernando Poo).\nNou!!: Guinea Equatorial і Malabo · Veure més »\nCrani Mandril El mandril (Mandrillus sphinx) és un primat de la família Cercopithecidae (micos del Vell Món), sent propers als papions i encara més als drils.\nNou!!: Guinea Equatorial і Mandril · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Mbini · Veure més »\nMicos del Vell Món\nEls micos del Vell Món o cercopitecoïdeus (Cercopithecoidea) són una superfamília de primats que inclou les mones del vell món.\nNou!!: Guinea Equatorial і Micos del Vell Món · Veure més »\nMongomo o també Mongomo de Guadalupe és un municipi de Guinea Equatorial, de la província de Wele-Nzas a la Regió Continental.\nNou!!: Guinea Equatorial і Mongomo · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Municipi · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Nigèria · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Oceà Atlàntic · Veure més »\nL'Ogooué és el principal riu que travessa el Gabon.\nNou!!: Guinea Equatorial і Ogooué · Veure més »\nOrganització territorial de Guinea Equatorial\nAquest és un article sobre l'organització territorial de Guinea Equatorial, que és dividida administrativament en dues regions i set províncies (amb les seves respectives capitals), les províncies estan dividides al seu torn en 30 municipis: Províncies de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Organització territorial de Guinea Equatorial · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Petroli · Veure més »\nPicathartes és l'únic gènere d'ocells de la família dels picatàrtids (Picathartidae).\nNou!!: Guinea Equatorial і Picathartes · Veure més »\nEl pichinglis (e.g. Lipski 1992), pichi o crioll anglès de Fernando Poo (e.g. Gordon 2005) és una llengua criolla parlada a Bioko, Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Pichinglis · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Població · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Portugal · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Portuguès · Veure més »\nPresident de Guinea Equatorial\nEl President de Guinea Equatorial és el cap d'estat de la República de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і President de Guinea Equatorial · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Província · Veure més »\nLa província d'Annobón és una de les 7 províncies de Guinea Equatorial i comprèn l'illa d'Annobón.\nNou!!: Guinea Equatorial і Província d'Annobón · Veure més »\nFernando Poo va ser una colònia i, posteriorment, província espanyola en Àfrica (1959-1968), Regió Equatorial Espanyola coneguda com a Guinea Espanyola.\nNou!!: Guinea Equatorial і Província de Fernando Poo · Veure més »\nLa Província Litoral és la més poblada de les 7 províncies de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Província Litoral · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Regne Unit · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і República · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і República del Congo · Veure més »\nEl riu Muni (riu Noya) és un riu al sud de la part continental (Mbini) de Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Riu Muni · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Riu Níger · Veure més »\nSan Antonio de Palé és un municipi de Guinea Equatorial, capital de la província d'Annobón i situada a l'illa homònima.\nNou!!: Guinea Equatorial і San Antonio de Palé · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і São Tomé i Príncipe · Veure més »\nSeki, o també Baseke, Sheke o Sekiana, és una llengua nadius de Guinea Equatorial i Gabon.\nNou!!: Guinea Equatorial і Seki · Veure més »\nEl sitatunga (Tragelaphus spekii) és un antílop que viu en aiguamolls de l'Àfrica Central.\nNou!!: Guinea Equatorial і Sitatunga · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Teodoro Obiang Nguema · Veure més »\nVicente Ehate Tomi (n. 1968) és un polític equatoguineà membre del Partit Democràtic de Guinea Equatorial, actual Primer Ministre del seu país des del 21 de maig de 2012.\nNou!!: Guinea Equatorial і Vicente Ehate Tomi · Veure més »\nWele-Nzas és una de les 7 províncies que componen Guinea Equatorial.\nNou!!: Guinea Equatorial і Wele-Nzas · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і Ximpanzé · Veure més »\nYassaq o Yasa fou la llei mongola.\nNou!!: Guinea Equatorial і Yassaq · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 12 d'octubre · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1471 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1474 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1778 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1827 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1843 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1885 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1900 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1926 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1959 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1968 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 1979 · Veure més »\nNou!!: Guinea Equatorial і 2007 · Veure més »\nEquatoguineà, Guinea Ecuatorial, Guinea equatorial.


Més de 1000 ciclistes a la carretera celebren la VI Alp-Cerdanya Cycle Tour! - Pànxing\nEl bon temps i el protocol de seguretat van marcar un cap de setmana per gaudir del ciclisme no competitiu.\nLa Alp-Cerdanya Cycle Tour 2021\nA les 8 del matí van prendre la sortida els components del primer grup de 250 ciclistes, n’hi havia quatre previstos per l’organització per evitar aglomeracions en l’inici de la sisena edició de l’Alp-Cerdanya Cycle Tour, el diumenge 25 de juliol.\nDistància de seguretat, mascaretes de protecció a la sortida, gel hidroalcohòlic a disposició, presa de temperatura a tots els participants durant la recollida de dorsals… Aquest any, ja acostumat tothom a aquests protocols, tot va ser molt fluid. Quatre calaixos de sortida, segons el recorregut triat, il·lustraven la foto de partida.\nEls primers a sortir, aquells que van triar la ruta Endurance, de 185 km. A continuació, els de la Medial, 145 km, i tancant el protocol, els inscrits a la ruta Sport, 89 km.\nAmb bon temps, una notable i característica senyalització i fins a 6 punts d’avituallament, els ciclistes van disposar d’entre 6 i 9.30 hores, segons la ruta, per arribar a la meta. Gran part del quilometratge és comú als tres recorreguts, amb els seus corresponents bucles específics per adaptar-se a cada condició, motivació i objectiu personal.\nEls primers a completar la ruta Sport van trigar al voltant de 2.30h. En el cas de la Medial, el temps va ser de poc més de 4h i en la Endurance va arribar gairebé les 5.30h sobre la bici.\nDesprés de l’esforç, una fideuà reconfortant i els millors desitjos per a l’any vinent. Joaquim Camacho, director de cursa, comentava en finalitzar l’esdeveniment que “estem molt contents amb la participació aconseguida. Cada any anem sumant ciclistes i, en gran part, és perquè qui ve, hi repeteix i, a més, convenç a d’altres perquè l’experiència val la pena. La Cerdanya és una joia per anar en bici i així ho estem mostrant a qui ens visita. Que se’n vagin amb un bon record també és gràcies al suport de voluntaris i patrocinadors que fan possible aquesta marxa”.\nAl web trobareu disponibles les fotografies de l’esdeveniment i el llistat de temps particulars.\nSi t’ha agradat llegir la notícia Més de 1000 ciclistes a la carretera celebren la VI Alp-Cerdanya Cycle Tour!, també et pot interessar llegir Bellver crea una ruta que compara espais emblemàtics amb el seu passat.


Adjudicades la segona i la tercera fase de la restauració del camí Gaudí de la Colònia Güell\nEl Departament de Política Territorial i Obres Públiques, a través de l'Institut Català del Sòl (INCASOL), ha adjudicat la segona i la tercera fase de la restauració del camí Gaudí de la Colònia Güell. La Generalitat invertirà un total de 202.521 euros en aquesta obra. El camí Gaudí passa per la pineda situada a llevant de la colònia Güell i se'n restaurarà el tram entre l'espai dels bancs i l'esplanada de l'entorn de la cripta Gaudí. Igualment, també es recuperarà l'espai forestal que es creu que devia tenir la colònia.\nL'obra de restauració de la Colònia Güell preveu resoldre els problemes de drenatge del camí, restaurar-ne els marges, mantenir-hi les obres de fàbrica (cunetes, escales, murs...) originals restaurant-les, i fer-hi les noves amb els materials i sistemes constructius tradicionals. A més, es col·locarà un mobiliari urbà en consonància amb l'entorn i es milloraran els forts pendents d'algunes zones del recorregut. Així mateix, es recuperarà l'aspecte forestal que devia tenir la zona quan es va construir el camí. S'utilitzaran espècies de vegetació autòctona per crear un recorregut sota l'ombra d'arbres, entre arbustos i amb el terra cobert d'heura verda. Aquesta obra forma part del protocol 2002-2004 de col·laboració que han firmat els departaments de Cultura i de Política Territorial i Obres Públiques de la Generalitat de Catalunya amb l'objectiu de frenar el progressiu deteriorament dels nuclis antics i entorns monumentals de diferents poblacions de Catalunya. D'acord amb aquest protocol, el Departament de Política Territorial i Obres Públiques destina l'1% del pressupost de les obres que promou a aquests projectes.