La mort de Michael Jackson sacseja YouTube i provoca una revifalla de les vendes a Amazon i iTunes\nEls usuaris de YouTube s'han bolcat en aquesta pàgina en les hores posteriors a la mort del cantant Michael Jackson per deixar constància de l'empremta que ha deixat en les seves vides amb els vídeos d'aquest portal. Una cosa similar s'ha viscut al web de vendes per internet Amazon, on els discos del rei del pop han passat a ocupar els quinze primers llocs de la classificació. A Facebook, els usuaris han creat diverses pàgines dedicades a la mort del cantant que ja han aconseguit aplegar més de 60.000 fans en diversos casos.\n26/06/2009 - 12.08 Actualitzat 27/06/2009 - 10.56\nEl cantant Michael Jackson s'ha convertit aquest divendres en el número 1 de vendes per internet. El portal de vídeos per internet YouTube ha viscut una revifalla del fenomen fan de Michael Jackson. Entre els vídeos més vistos en totes les categories i comptant els usuaris d'arreu del món s'han col·locat les imatges de l'ambulància que ha traslladat el cantant a l'hospital de Los Angeles, on s'ha acabat confirmant la trista notícia de la seva mort als 50 anys.\nLa mort de Michael Jackson ha ocupat quatre llocs entre els deu primers vídeos més comentats a YouTube. A primera hora de la tarda, la notícia que ha emès Wavy News sobre la mort de Michael Jackson es trobava en el tercer lloc dels vídeos més comentats a YouTube.\nEn el quart lloc hi havia el comentari d'un usuari molt actiu a YouTube, Philip DeFranco, que ha penjat un videocomentari on glossa les figures de Michael Jackson i de Farrah Fawcett, la mort dels quals ha coincidit en el temps.\nI la impressió personal d'Eric Striffler, un altre jove usuari del portal resident a Nova York, s'ha col·locat en la vuitena posició.\nTutorials sobre el "Moonwalk"\nEls admiradors de la música i sobretot de la particular manera de ballar de Michael Jackson també han volgut recordar-lo. Així, entre els vídeos més vistos pel que fa als tutorials s'hi ha pogut trobar "How to Moonwalk Tutorial" o "How to Moon Walk Like Michael Jackson".\nEspecial a YouTube\nPer últim, YouTube ha volgut retre el seu especial homenatge al cantant recuperant els vídeos més vistos del rei del pop al llarg d'aquests darrers anys. Els tres més destacats són "Thriller", amb més de 37 milions de visites; "Beat it", amb 24 milions de visites, i per últim "Don't Stop Til You Get Enough", amb més de 15 milions de visites.\nLíder de vendes a Amazon i iTunes\nEls discos de Michael Jackson han tornat a despuntar com en els seus millors temps com a líders de vendes, ara des d'internet en webs com Amazon. A la versió nord-americana d'aquest lloc de comerç electrònic, els discos del rei del pop s'han situat en les quinze primeres places de la classificació dels més venuts. La reedició de "Thriller" del 2008, en ocasió del 25è aniversari de l'àlbum original, ha estat el disc més venut, per sobre d'"Off the Wall" (1979) i "Bad" (1987). A la plana francesa d'Amazon, Jackson també ha ocupat les deu primeres places de la classificació. El cantant també s'ha situat al capdamunt de tot a iTunes, on ocupava els primers cinc llocs de la venda d'àlbums.\nPrimeres pàgines a Facebook\nMichael Jackson ja tenia diverses pàgines que agrupaven milions d'admiradors a la xarxa social Facebook. Però després de la mort de l'estrella del pop, els usuaris han creat pàgines dedicades a retre-li homenatge i a lamentar la seva pèrdua. És el cas de RIP Michael Jackson (We Miss You), que en només unes hores ja té més de 120.000 fans, o de Michael Jackson RIP, que fins ara n'ha aplegat més de 70.000.


Costa Brava-Sant Feliu. Sea front. - شقق سكنية للإيجار في Sant Feliu de Guíxols, Catalunya, إسبانيا\n·󰀃مضيف متميز·Sant Feliu de Guíxols وCatalunya وإسبانيا\nمضيف شقة كاملة هو Carme\nCarme مضيفًا متميزًا\nEs tracta d'un pis complert amb accés directe a la platja des del mateix edifici. Hi ha conserge per ajudar en qualsevol dubte o aclariment.\nL'ubicació del pis és excel·lent per anar a qualsevol lloc de la província de Girona (Call jueu a Girona, Museu Dalí Figueres, etc.) o Barcelona (Gaudí, Sagrada Família, Abadia Montserrat, Roca Village - Outlet, etc.). A més de ser molt proper als bonics pobles del Baix i Alt Empordà.\nSant Feliu de Guíxols وCatalunya وإسبانيا\nLa meva feina que he fet fins fa poc ha sigut de botiguera, gestionant una botiga-supermercat. Ho he complementat amb l'administració de finques, tasca que estic fent actualment. El que més m'agrada doncs és tractar amb les persones. A més, m'encanta cuinar i viatjar. Habitualment ens organitzem els viatges nosaltres mateixos amb la família, cosa que els fa encara més divertits!\nLa meva feina que he fet fins fa poc ha sigut de botiguera, gestionant una botiga-supermercat. Ho he complementat amb l'administració de finques, tasca que estic fent actualment. E…\nEstem disponibles, per qualsevol consulta, a través del mòbil, el correu electrònic o personalment. Ens agrada poder orientar i aconsellar als hostes per descobrir els entorns més bonics de la Costa Brava, l'Empordà i la resta de la província de Girona o Barcelona.\nEstem disponibles, per qualsevol consulta, a través del mòbil, el correu electrònic o personalment. Ens agrada poder orientar i aconsellar als hostes per descobrir els entorns més…\nرقم البوليصة: HUTG-020596\nاكتشاف خيارات أخرى داخل Sant Feliu de Guíxols وحولها\nالمزيد من أماكن الإقامة في Sant Feliu de Guíxols:


Venda de Extractor MAX-Fan Pro 200/1220 2-Speed\nExtractor MAX-Fan Pro 200/1220 2-Speed\nAlchimia inclou els extractors helicoïdals CanFan Max-Fan Pro, amb carcassa de plàstic resistent que aconsegueix que siguin molt lleugers, eficients i amb un interruptor per canviar les seves dues velocitats de treball.\nL'extractor Max-Fan Pro 200mm - 1220m3/h mesura 325mm de llarg x 199mm a la boca de connexió, i una mica més en gruix. És compatible amb tots els tubs d'aire de 200m, siguin del tipus que siguin, i ocupen poc espai dins del cultiu.\nFabricat per usar-se en instal·lacions industrials, el seu acabat professional ens garanteix una bona durada en les millors condicions, funcionant eficientment.\nÉs perfecte per a usar-lo en sales de fins a uns 3x3m, on eliminarà l'aire calent i la humitat, dirigint-la fora de la cambra. Així millorarà les condicions de salut i desenvolupament de les nostres plantes de marihuana.\nLa seva carcassa és de plàstic resistent, i una aspa interior connectada a un potent motor s'encarreguen de generar el flux d'aire. Posseeix també un sistema d'auto desconnexió si se superen els 60ºC, evitant accidents.\nPesa 4kg, consumeix 0.5A i 108W, generant només uns 51db.\nCaracterístiques d'Extractor Max-Fan Pro 200/1220 2-Speed:\nDimensions: 199mm de boca x 325mm de llarg\nPotència màxima: 1220m3/h\nConsum: 0.5A i 108W\nInclou selector de 2 velocitats\nOpinions de Extractor MAX-Fan Pro 200/1220 2-Speed i preguntes\nVols donar la teva opinió sobre Extractor MAX-Fan Pro 200/1220 2-Speed o preguntar sobre aquest producte?\nhttps://www.alchimiaweb.com/extractor-max-fan-pro-2001220-2-speed-product-5402.php 5402 Extractor MAX-Fan Pro 200/1220 2-Speed Alchimia incluye los extractores helicoidales CanFan Max-Fan Pro, con carcasa de plástico resistente que consigue que sean muy ligeros, eficientes y con un interruptor para cambiar sus dos velocidades de trabajo. El extractor Max-Fan Pro 200mm – 1220m3/h mide 325mm de largo x 199mm en la boca de conexión, y un https://www.alchimiaweb.com/images/s/extractor-max-fan-pro-2001220-2-speed_5402_1_.jpg https://www.alchimiaweb.com/images/s/extractor-max-fan-pro-2001220-2-speed_5402_1_.jpg OutOfStock 155 155 0 0 /Grow shop/Cultivo de marihuana en interior/Accesorios de ventilación y antiolores/Extractores de aire 2014-08-05T10:08:55Z


La tempesta elèctrica provoca algunes incidències en municipis de la província d'Alacant\n3:26 am - Monday, 25 May 2020\nLa tempesta elèctrica provoca algunes incidències en municipis de la província d’Alacant\nLes precipitacions d'aquesta matinada inunden les carreteres on han hagut d'intervenir els bombers per a traure aigua\nLa finalitat es tindre un document que establisca un nou model de desenvolupament urbà per al futur pròxim, i per al present.\nLa tempesta elèctrica i les precipitacions que s’han registrat aquesta matinada, amb fins a 300 litres per metre quadrat en el sud de la província de València i en tota la província d’Alacant han provocat algunes incidències. La Comunitat Valenciana es troba en alerta Groga segons l’Agència Estatal de Meteorologia (AEMET) i municipis com Ròtova, Barx i La Drova es troben en nivell vermell de risc extrem per ser les localitats on més aigua ha caigut entre 225 i 310 litres per metre quadrat. Vilallonga, Pinet, la Font d’en Carròs, l’Atzúbia, Barxeta i Oliva les pluges han deixat de 46 a 158 litres per metre quadrat. A Elx, Oriola, Alacant, el Pinós, Carcaixent i Bunyol han arribat a caure entre 25 i 30 litres per metre quadrat.\nEn la localitat il·licitana, la pluja elèctrica ha originat alguns desperfectes, com la caiguda d’una cornisa al carrer Mariano Pérez Vives causant danys en la xapa i la lluna posterior a un Audi A8 de color negre que estava estacionat i que la policia local ha donat part del contratemps. També la tempesta elèctrica ha ocasionat una avaria en el sistema de comunicació entre la xarxa semafòrica i la sala de tràfic que ha deixat sense funcionament alguns semàfors, els operaris dels quals han estat al llarg del matí intentat solucionar el problema, mentrestant, la policia ha regulat el tràfic evitant retencions en l‘avinguda de la Llibertat, principal artèria de la ciutat. En la Ronda Sud, a primera hora del matí a causa de l’acumulació d’aigua, s’ha originat algunes retencions i el problema més greu ha sorgit en la carretera de Santa Pola a l’altura de l’encreuament de Venda Durà per amuntegament d’aigua, encara que no ha estat l’única carretera de la província amb aquest tipus d’incidència, la intervenció dels bombers està sent decisiva en les carreteres alacantines per a traure l’acumulació d’aigua.\nEn Dénia s’ha suspés les classes de molts col·legis, així com el CEIP La Pau de Torrellano que durant avui i demà, a fi de prevenir possibles accidents davant les deficiències detectades en la instal·lació elèctrica d’aquest col·legi, s’ha pres la precaució de cancel·lar les classes.\nL’alerta per pluges va començar ahir a la nit i finalitzarà el divendres a les dotze de la nit, mantenint-se l’alerta de nivell groc en el sud de la província d’Alacant, nivell taronja en el nord de la província alacantina i el sud de la província de València podent activar-se el nivell roig. Des de l’AEMET expliquen que no es tracta d’una gota freda però existeix inestabilitat, sobretot, a les comarques de la Marina Alta i la Vega Baixa que tindran dos dies d’intenses pluges.\nLa Comunitat Valenciana registra un mort i 38 nous positius per coronavirus\nLes altes tripliquen els nous casos positius per coronavirus en la Comunitat Valenciana\nLa comissió per a la reconstrucció de la Comunitat Valenciana s’engega en Les Corts\nLa Comunitat Valenciana suma 24 positius i 9 morts per coronavirus\nEls preus pugen un 0,4% a l’abril a la Comunitat Valenciana\nLa Comunitat Valenciana suma 20 positius, 179 altes i 4 morts per coronavirus\nEl Consell demanarà al Govern central el pas de tota la Comunitat Valenciana a la Fase 1\nLa Comunitat Valenciana suma 11 positius, 144 altes i 6 morts en les últimes 24 hores\nArriben dos avions amb més de 90.000 bates i 1,2 milions de guants per a la Comunitat Valenciana\nCap ingrés en UCI i només un hospitalitzat per coronavirus en la Comunitat Valenciana en les últimes 24 hores\nLa Comunitat Valenciana registra 27 nous casos i 6 defuncions més per coronavirus\nLa Comunitat Valenciana registra 55 nous casos i 13 defuncions més per coronavirus


Blog d'en Carles Lara: de novembre 2011\nTot un regal\nAquesta tarda m'he premiat amb una horeta de bici de carretera. Ja feia nou dies que no podia fer res i, davant una possibilitat de les que no es repeteix sovint, he decidit sortir, encara que fos una hora, però sortir. He pogut completar l'hora i afegir-hi cinc minuts més, això sí, parant a estonetes ja que el telèfon no em permetia desconectar-me del tot. He apurat tot el que els últims ratjos de llum m'han permés. Ha estat una sortida molt pobre però, tot i així, estic content. A veure si de cara al proper cap de setmana puc tornar a repetir.\nPublicat per Carles Lara a 22:18 3 comentaris:\nDiumenge, CX a Mataró\nAquest proper diumenge els aficionats al ciclocross podran gaudir d'una nova prova puntuable per la Copa Catalana de CX. En aquesta ocasió, la cursa es celebrarà en terres del Maresme, a Mataró. És una carrera en la que jo he participat en tres ocasions però, enguany, no hi aniré. Amb el ritme que porto prefereixo no anar a competir. Per fer-ho, considero que cal tenir uns "mínims" i, hores d'ara, no arribo a aquesta fita ni de lluny. Sembla que aquesta temporada, com l'anterior, el CX s'haurà de quedar de banda.\nAquí penjo el circuit d'aquest any. Pel que sembla han introduït algun canvi, com a mínim, amb els que jo havia participat.\nPodeu trobar més informació de la cursa al web del club organitzador, l'Esport Ciclista Mataró.\nPublicat per Carles Lara a 22:35 2 comentaris:\nCap de setmana: 95 km i zero.\nDissabte passat va ser un excel·lent dia de bici. Finalment m'ho vaig poder fer venir bé i vaig poder sortir. Molt bona sessió ciclista i en molt bona companyia. Els primers 15 km aproximadament els vaig fer tot sol, fins que em vaig afegir a la grupeta de Terrassa formada pel JM Borrás, David Pua, Raul Muñoz, etc... El ritme durant la primera hora va ser molt bo, tant que el "cuenta" marcava 35 km/h de mitja. Sobre la meitat del recorregut, el JM i jo ens vam donar la volta. No disposàvem de tant temps com la resta del grup. Finalment, vaig arribar a casa amb 95 km acumulats i gairbé 3 horetes de bici. De no fer res a fer tres hores! Tot i així les sensacions van ser prou bones.\nAl dia següent la previsió del temps anunciava pluja abundant, i no vaig volguer jugar-me-la. Error. Al final, ni va ploure, ni vaig anar en bici. Una llàstima perquè ja que no disposo de massa dies, no puc anar desperdiciant els pocs que se'm posen pel davant.\nPel que fa al que portem de setmana, zero. Com ja és habitual durant els dies laborables, res. Intentaré durant els propers dies fer, encara que sigui, alguna sessió d'espining.\nEl divendres ja està marxant i aquesta setmana encara no he tingut l'oportunitat de destinar ni un sol minut a la preparació d'hivern, per anomenar-ho d'alguna manera. Ni carretera, ni gimnàs, ni quatre misserables voltes al camp de futbol amb la màquina de CX. La bici de ruta està tal qual la vaig deixar diumenge passat, es a dir, plena de fang i bruta. Aquest vespre el JM Borrás m'ha convidat a afegir-me demà a la grupeta de Terrassa. De moment no penso posar-me el despertador expressament per llevar-me però, si em desperto tot sol a una hora raonable, igual agafo la bici i m'afegeixo al grup a mig camí. Ja veurem què passa demà...\nPublicat per Carles Lara a 22:19 Cap comentari:\nRodant amb pluja\nAquest matí feia un dia d'aquells en que, normalment, ni m'hagués plantejat la possibilitat d'agafar la bici. Cel tapat, negre, amenaçador...Però tal i com està el tema darrerament, no puc estar desaprofitant les poques oportunitats que se'm presenten per rodar amb la bici de carretera un parell d'hores. Així que, amb tot aquest panorama, a la carretera. Al principi semblava que la cosa aguantaria però, fets els 20 primers quilòmetres, ja m'ha caigut el primer xàfec. Com que ja m'havia mullat he decidit continuar amb el recorregut previst petés qui petés. L'alternança entre estones de pluja i estones on no ho feia ha estat la tònica durant les dues hores i poc que he fet. Al final m'han sortit 66 km amb un promig de 31.5 km/h en un traçat del tot pla. Ja feia pràcticament un mes, des del dia 15 d'octubre, que no tocava la bici de carretera i la veritat és que tenia ganes de fer-ho. Demà torna a ser dilluns i, malauradament, tornaré a la rutina del dia a dia. Aquella que, com a molt, només em deixa temps per donar voltes a camp de futbol.\nPublicat per Carles Lara a 22:30 Cap comentari:\nEl camp de futbol el meu velòdrom particular\nAquesta tarda una mica més de voltes al camp de futbol. Les meves hores de lleure no donen per res més que això. Quaranta cinc minuts de bici de CX al camp de futbol apurant la llum solar fins al punt de no saber ni on estava trepitjant amb la bici. És el que hi ha. L'alternativa a aquest entrenament express, si és que se li pot dir així, és fer una hora de rodet. I amb aquest no tinc la posibilitat de pujar/baixar de la bici, ni carregar-la i fer escales, ni res similar...així que, aquesta tarda, he tornat a fer el mateix que l'altre dia. Aquesta ha estat la meva activitat durant aquesta setmana. Aquest cap de setmana no sé si tindré la possibilitat d'agafar la bici de carretera, si, aquella que la última vegada que vaig utilitzar va ser a Mallorca.\nPublicat per Carles Lara a 18:46 Cap comentari:\nFart de no fer res\nAquesta tarda ja fart de no fer res durant setmanes i, davant un panorama negre per fer-ho també durant les properes, he decidit treure temps d'on no n'hi ha. I tant decidit estava que a les 17:45, sense pràcticament llum solar, he agafat la bici de ciclocross. Això sí, m'he hagut de conformar amb donar voltes a un camp de futbol que hi ha aprop de casa. Durant els tres quarts d'hora que he fet, m'he dedicat a recordar les tècniques bàsiques de ciclocross, dintre les possibilitats que un espai tant reduït pot oferir. He aguantat fins les 18:30 hores, moment en que ja era totalment impossible poder veure alguna cosa. No sé si durant els propers dies tornaré a fer-ho o no però es que avui realment ho necessitava...\nPublicat per Carles Lara a 23:05 Cap comentari:\nCampionats de Catalunya de CX a Vic\nSegons publica la mateixa FCC els Campionats de Catalunya de CX es celebraran a la capital d'Osona, a Vic el proper dia 11 de desembre.\nLa nota de la FC diu:\n"La temporada de ciclocròs català que dóna inici el proper diumenge a Les Franqueses del Vallès tindrà el seu punt àlgid a Vic el 11 de desembre. La capital d´ Osona serà seu dels Campionats de Catalunya d´ enguany en una organització compartida pel Club Ciclista Calma i la Unió Ciclista Vic amb el recolzament de l´ ajuntament vigatà. La temporada de ciclocròs ja contempla per aquest any cinc curses i es treballa en poder ampliar-la."\nSense dubte una excel·lent noticia per tots els amants del CX. A veure si encara surt alguna cursa més d'aquesta apasionant modalitat per aquesta temporada 2011-2012.\nPublicat per Carles Lara a 23:10 Cap comentari:\nDossier del CEME a Mallorca\nEl Club Esportiu CEME ha publicat a la seva pàgina web un ampli dossier sobre la participació de l'equip de ciclisme a la Setmana Internacional de Mallorca. El document recull, a més de les cròniques detallades de cada una de les proves que composen la Setmana Internacional, algunes fotografies i les classificacions de cada dia de competició. Els que hi estigueu interessats en fer un cop d'ull ho podeu trobar en aquest enllaç.\nPublicat per Carles Lara a 22:22 2 comentaris:


La protesta contra els camells del Raval s’escampa a altres carrers\nUna baralla amb ganivets entre traficants encén els veïns de Riereta, Vistalegre i Aurora, que se sumen a les cassolades veïnals contra la droga\n4 min. Barcelona 14/07/2017 00:00\n651x366 Veïns al carrer Riereta durant una cassolada ahir en protesta per la presència de traficants al barri. / CRISTINA CALDERER Veïns al carrer Riereta durant una cassolada ahir en protesta per la presència de traficants al barri. / CRISTINA CALDERER\n“O deté els camells o ens deté a nosaltres”. Aquesta va ser la resposta que un veí del Raval li va donar a un mosso d’esquadra la matinada de dimecres a dijous quan l’agent li va demanar que tornés a casa seva. Cap a la una de la matinada, desenes de veïns dels carrers Riereta, Vistalegre i Aurora van sortir al carrer per fer una sonada cassolada contra els camells. L’espurna que va encendre la ira dels veïns va ser una baralla entre dos grups de traficants. “Volaven les pedres, els pals i les armes blanques”, explica un dels veïns indignats. “Un home s’obria pas entre la baralla ensenyant un ganivet mentre una dona escapava amb un carro amb un nen petit”, continua. “Això sembla el Salvador”, va advertir fa uns dies una veïna a l’ARA.\nEls Mossos d’Esquadra van arribar al cap de 20 minuts i ja només quedaven els veïns i el soroll de les cassoles. Alguns van gosar fins i tot baixar al carrer per fer-les sonar. Durant tota aquesta estona, els dos grups enfrontats es van estar empaitant i barallant utilitzant els ferros de la bastida d’un edifici del carrer Riereta i les pedres d’una obra del carrer Aurora. “Vam rebre un avís de baralla, però quan hi vam arribar només hi havia els veïns fent una cassolada”, van confirmar fonts dels Mossos. Els agents van demanar als veïns que deixessin de fer soroll -eren quarts de dues de la matinada- però la indignació en aquests carrers augmenta cada dia. Els veïns del carrer Riereta tenen controlats tres locals que serveixen per vendre droga. “Quan els agents van marxar i tots vam anar a dormir, van tornar els atacants a tirar pedres contra un dels locals”, continua el veí.\nL’ocupació de baixos d’edificis del Raval s’ha disparat en els últims mesos, ja que molts han quedat buits durant la crisi a causa de les execucions hipotecàries. Algunes d’aquestes ocupacions s’utilitzen per vendre droga, des de marihuana fins a heroïna. La situació és insostenible, segons els veïns.\nEls primers que van perdre la por van ser els del carrer d’en Roig, que ja fa una setmana que fan cassolades cada nit. “Als traficants no els agrada... i ja han amenaçat algun veí”, explica un comerciant que prefereix mantenir-se anònim. Els veïns i comerciants volen impedir que se segueixi venent droga al número 22 d’aquest carrer. Després de la baralla d’ahir al carrer Riereta, els veïns d’aquest carreró, juntament amb els d’Aurora i Vistalegre, han decidit sumar-se a les cassolades. Fins i tot s’han posat d’acord per anar a comprar xiulets i repartir-los entre la resta de veïns.\nLa situació comença a recordar cada cop més els pitjors anys de la dècada dels 80, quan els veïns d’alguns carrers del Raval feien sonar els xiulets cada cop que un toxicòman entrava al carrer. En aquella època, els toxicòmans van acabar marxant perquè no podien consumir la droga enmig de tant d’enrenou.\nMentre els veïns més indignats superen la por i comencen a organitzar-se, les institucions proven de solucionar un problema que corre el risc de complicar-se encara més a l’estiu, amb l’arribada de més turistes. L’Ajuntament ha ampliat el nombre d’educadors que han de “contactar amb els usuaris de la via pública i dirigir-los cap als recursos de reducció de danys”, i la policia ha fet en els últims mesos 14 entrades en aquests baixos. Tot i així, les solucions s’estan demostrant insuficients. L’escull que impedeix entrar als locals on es ven droga i desallotjar-ne els ocupants és que en la majoria dels casos els propietaris (principalment bancs) no han denunciat l’ocupació.\nA més de les cassoles i els xiulets, els veïns també s’estan preparant per tapiar els pisos des d’on es ven droga si la policia executa alguna ordre de desallotjament. I és que en alguns casos els agents han desallotjat algun dels pisos afectats i al cap de pocs dies l’han tornat a ocupar els mateixos traficants. Va passar, entre d’altres, al local del costat on la matinada d’ahir es va produir la baralla.\n“Ara entenc més els toxicòmans”\nLa tensió que es viu aquests dies al Raval també ha permès trencar algunes barreres. Un dels veïns consultats va explicar que des que fan cassolades i s’estan organitzant han començat a parlar també amb alguns dels toxicòmans. “Ara els entenc molt més -reconeix el veí-. Són a la part més baixa de la societat i gairebé ningú s’hi vol acostar. Ni els toquen. Però ells són els primers que volen deixar la droga”, explica. El veí va assegurar: “Al final, per solucionar el problema que tenim, haurem de parlar amb tothom”.\n"Traficants foteu el camp": la pressió dels veïns del Raval creix\nXoc entre el govern de Colau i la conselleria d'Interior pel conflicte dels narcopisos\nEl Síndic de Greuges vol informació sobre els narcopisos del Raval\nEN DIRECTE | Sánchez aprova l'estat d'alarma amb la intenció de prorrogar-lo fins la primavera


L'Ajuntament de Granollers defensa que l'actuació de la Policia Local amb un vianant begut va ser 'ajustada a normativa' - Puntvalles\nL'Ajuntament de Granollers defensa que l'actuació de la policia local amb una vianant begut a qui no van atendre va ser "ajustada a normativa". El govern local es remet a l'informe del cap del cos després de l'actuació del 16 de febrer davant del CAP delc entre, on en un vídeo que va difondre la CUP es pot veure com els agents marxen del lloc deixant l'home estès al terra, immòbil i, afirmant: "No es pot deixar escòria al mig del carrer". En el doument s'assegura que els dos policies van actuar "conforme als procediments ordinaris", i que "no era necessari avisar una ambulància", perquè l'home estava begut però conscient. No obstant, uns vianants van alertar el SEM, que es va desplaçar fins el lloc per atendre'l donada la seva situació.\nEls fets van passar dilluns 16 de febrer a les 19.20 h al carrer Museu, quan alguns veïns van alertar la policia que un home els havia amenaçat. La patrulla que s'hi va desplaçar hauria comrpovat que aquesta persona mostrava símptomes d'embriaguesa, però van marxar del lloc sense atendre'l. Un cop difós el vídeo a les xarxes socials, l'Ajuntament va afirmar que feia dies que rebien queixes del comportament d'aquest individu per aldarulls a la via pública.\nPer aquest motiu s'hi va desplaçar una patrulla del cos, i posteriorment, un cop rebudes les queixes per l'actuació dels agents, van demanar un informe al cap de la policia. En el document, el responsable del cos detalla que "la intervenció policil va ser ajustada a la normativa i que els agents van actuar conforme als procediments ordinaris d'actuació policial", afegint que "no s'observa en l'actuació dels agents responsabilitat disciplinària". Defensa, a més, que no era necessari avisar una ambulància perquè la persona estava sota els efectes de l'alcohol però conscient, sense símptomes físics que ho recomanessin. Tot i la seva actitud, en què assenyalen que els agents van rebre insults per part de l'individu en qüestió, no es va considerar perceptiu detenir-lo, si bé sí que el van denunciar pr la via administrativa.\n"El cap de la Policia Local informa que no existeix un protocol específic que reguli aquestes actuacions dels agents", apunta el text, tot i que donat que forma part del Sistema de Seguretat Pública de Catalunya, s'aplica el Codi d'Ètica de 24 de febrer de 2015, aprovat pel Departament d'Interior de la Generalitat. Per aquest motiu, l'executiu local avança que ha encarregat la redacció d'un protocol específic que reguli aquests tipus d'actuacions en l'àmbit de la Policia Local.\nL'informe policial serà compartit en el si de la comissió informativa del proper dilluns amb la resta de forces representades a l'Ajuntament. Si bé el cas el va fer públic la CUP, aquesta no té representació al ple. Va ser ERC qui va elevar aquesta situació en el torn de precs i preguntes en la sessió celebrada dimarts al vespre, en què van demanar a l'executiu local una investigació sobre l'actuació policial. La formació considera que aquest és un "fet aïllat" i que no és la manera d'actuar del cos, motiu pel qual consideren que caldria investigar els fets en profunditat. Al seu torn, Josep Mayoral, l'alcalde, es va remetre a l'informe policial que ja estava en marxa per determinar si calia depurar responsabilitats. Fonts del govern s'han remès al document del cap de la policia i descarten ara per ara fer cap declaració més al respecte.


La programació de La Filmoteca d'Estiu 2021 - Beat Valencia\npor Beat Valencia | 20 julio 2021 | Noticias\nFrances McDormand en Nomadland (Chloé Zhao, 2020)\nLa Filmoteca d’Estiu s’inaugura el divendres 30 de juliol, a les 22.30 hores, amb la projecció de ‘¡Bienvenido, Mister Marshall!’ (1952), dirigida per Luis G. Berlanga, amb la col·laboració de Juan Antonio Bardem en el guió, i protagonitzada per Lolita Sevilla, Manolo Morán i José Isbert. La sessió inaugural serà presentada al públic amb l’espectacle ‘Bienvenido, Mr. Berlanga’, de JM Gestión Teatral, realitzat per un grup d’actors i actrius i una banda de música, en el qual es recrearan escenes de ‘¡Bienvenido, Mister Marshall!’. La pel·lícula es podrà tornar a veure el dissabte 31 de juliol en el mateix horari. Conformat per dotze pel·lícules i 27 projeccions, la programació de la Filmoteca d’Estiu 2021 es divideix en tres cicles: ‘Berlanga i la comèdia’ ‘Collita de premis’ i ‘Aniversaris cinèfils‘.\nAquest cicle ha arrancat en ‘Nits de Cinema’, que s’està celebrant al claustre del Centre Cultural La Nau de la Universitat de València. Entre el 19 i el 23 de juliol es projecten ‘Atraco a las tres’ (1962), de José María Forqué; ‘La marrana‘, de José Luis Cuerda (1992), i la ‘Trilogia nacional’ de Berlanga sobre la transició democràtica: ‘La escopeta nacional’ (1978), ‘Patrimonio nacional’ (1981) i ‘Nacional III’ (1982).\nEl cicle prossegueix en la Filmoteca d’Estiu amb quatre pel·lícules. A més de ‘¡Bienvenido, Mister Marshall!‘ (30 i 31 de juliol), s’han seleccionat títols amb repartiments corals o amb ecos estivals.\nEl cicle continuarà al setembre, ja dins de la programació de la Filmoteca de València, amb la projecció, entre altres, de ‘Calabuch’ (1956), primera pel·lícula de Berlanga rodada a Peníscola; ‘Milagro en Milán‘ (1951), comèdia emblemàtica del neorealisme dirigida per Vittorio de Sica; i ‘La kermesse heroica’ (1935), de Jacques Feyder, un clàssic admirat pel mestre valencià.\nEn el cicle ‘Collita de premis’ es podran veure les pel·lícules guanyadores dels principals certàmens cinematogràfics: ‘Las niñas‘ (2020), de Pilar Palomero, que va obtindre el Goya a la millor pel·lícula (1 i 2 d’agost); i la danesa ‘Una altra ronda’ (2020), de Thomas Vinterberg, millor pel·lícula en els Premis de l’Acadèmia Europea i Oscar a la millor pel·lícula estrangera (12 i 13 d’agost).\nDins del cicle ‘Aniversaris cinèfils‘ es projecta ‘El chico‘ (‘The Kid’, 1921), dirigit i protagonitzat per Charles Chaplin, que celebra el seu centenari. Aquest clàssic del cinema mut es projecta en una nova versió restaurada 4K i amb rètols en castellà (6 i 7 d’agost).\nDe les dotze pel·lícules que conformen la programació de la Filmoteca d’Estiu de 2020, quatre es projecten en versió original amb subtítols en valencià: ‘Gilda’, ‘Crash’, ‘Passaport per a Pimlico‘ i ‘Carretera asfaltada en dues direccions’. També es projecta en versió original en valencià ‘La mort de Guillem’, un llargmetratge amb ajudes a la producció de l’IVC.


La campanya d’alt risc d’incendis forestals finalitza amb prop de 92 hectàrees afectades\nLa campanya d’alt risc d’incendis forestals finalitza amb prop de 92 hectàrees afectades NNota Informativa\nMedi Ambient recorda l’obligació de realitzar tasques d’autoprotecció a les cases en àrees urbano-forestals\nEl conseller de Medi Ambient i Territori, Miquel Mir, i el director gerent de l’Institut Balear de la Natura (IBANAT), Joan Ramon, han presentat, aquest divendres, el balanç de la campanya d’incendis forestals a les Illes Balears. Enguany, s’han produït 61 sinistres que han cremat, fins a dia 14 d’octubre, un total de 91,73 hectàrees. Una xifra un 40% inferior a la mitjana dels darrers 30 anys i un 14% inferior respecte la darrera dècada.\nPer illes, el 70% dels sinistres s’han produït a Mallorca (42), un 28% a Eivissa (17) i un 2% a Menorca (que ha registrat un únic sinistre). A Formentera enguany no s’ha originat cap conat ni cap incendi.\nPel que fa al tipus superfície afectada, el 26% ha estat sobre terreny forestal arbrat (principalment pinar) i la resta sobre terreny no arbrat (carritxars, matollars, canyet, etc.).\nL’incendi amb més superfície afectada va ser el d’Ariant, a Pollença, que cremà 58,62 hectàrees dia 6 de febrer. Un fet que prova la desestacionalització dels incendis forestals, com ha passat durant els darrers anys. Per això, el conseller, Miquel Mir, ha recordat que «tot i acabar l’època de perill, el risc encara existeix» i que «incendis com el d’Ariant ens demostren que és de vital importància conviure amb el risc creixent d’incendis forestals agreujats per les conseqüències de l’emergència climàtica». De fet, el mes de febrer hi va haver 13 sinistres, front els 7 registrats durant el mes de juliol.\nEl segon incendi amb més superfície afectada, ja dins la campanya estival, va ser el del Coll de Sa Gramola, de nivell 1, que cremà 7 hectàrees de matollar i pastures en un terreny que ja havia cremat durant el gran incendi de l’any 2013 a Andratx.\nPer altra banda, l’incendi de Son Suredeta, originat el mes de juny que cremà 4,76 hectàrees, posa de manifest la necessitat i la obligació que tenen els propietaris que viuen en àrees d’interfície urbano-forestal de crear faixes de protecció per frenar l’avanç del foc cap als habitatges. Així ho ha recordat el gerent de l’IBANAT, Joan Ramon, qui ha afegit que «la ràpida actuació dels mitjans d’extinció en aquest incendi, va fer que el foc no arribàs a afectar la zona habitada». També ha agraït al personal de les brigades l’esforç realitzat durant aquesta campanya i l’augment de disponibilitat de les brigades durant les onades de calor. Enguany la campanya començà amb una situació desfavorable per la manca de precipitacions i l’estat de la vegetació.\nPel que fa a les causes, gairebé la meitat dels sinistres s’han iniciat per una negligència, quasi el 22% han estat intencionats, el 12% han sigut per causes naturals, com llamps. Queden pendents de determinar la causa quasi un 7% dels sinistres.\nMir ha incidit també en la creixent sensibilització de la ciutadania que hi ha hagut enguany en no generar foc i en la immediatesa dels avisos de fum que s’han produït. De fet, un 87% del total dels sinistres han estat conats, és a dir s’hi ha vist afectada menys d’una hectàrea de superfície.


Gdansk4you Ogarna Gdańsk Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nOgarna 120, Ciutat Principal, Gdańsk, Polònia, 80-826 - Veure al mapa\nSituat a Ciutat Principal, Gdansk4you Ogarna és el lloc perfecte per gaudir de Gdańsk i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Gdansk4you Ogarna, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, cuina americana, nevera a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Gdansk4you Ogarna.\nTots els tipus de viatgers (31) Parelles (3) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (11) Grups (13)


Memòria de Manuel de Pedrolo - Mail Obert - VilaWeb\nMemòria de Manuel de Pedrolo\nM'han demanat des de Can VilaWeb que us posi a la pantalla (ep!, amb el vostre permís) un tast de la meua memòria d'en Manuel de Pedrolo, just a manca de nou dies de commemorar-ne el quinzè aniversari del traspàs.\nLa personal relació amb en Pedrolo, a banda la lectura impacient de les seues obres, començà arran de l'edició (per obtenir fons d'ajut) del Calendari 1978 de Socors Català, l'organització de solidaritat amb els patriotes catalans empresonats o perseguits, nascuda als inicis del transfranquisme: el calendari duia a cada full una il·lustració i un poema de coneguts artistes i escriptors catalans. Per això en Josep Espunyes, també escriptor i estudiós dels mots i amic comú, s'encarregà de demanar-li el poema, a en Pedrolo; en recollir-lo (tardor del 1977) vaig trepitjar per primer cop el pedrolià i atapeït despatx del barceloní carrer d'en Calvet, núm. 9.\nAquella primera visita em va impressionar. Com podia, en aquell reduït espai, produir tanta de bona i diversa literatura i, a més a més, traduir la dels altres? Pedrolo, al llarg de la seua fecunda vida d'escriptor, s'obligà a escriure —amb la seua Olympia— tants fulls al dia cada dia de l'any, i això que durant molts anys no pogué publicar-ne ni un de sol, de full! En el moment en què em féu entrar al seu despatx, al damunt de la taula hi tenia les galerades (proves d'impremta) d'una traducció i l'original mecanoscrit al costat. La conversa se centrà en el seu interès per la situació dels joves catalans fugits, als quals, un ex-governador civil franquista de Barcelona i que aleshores era ministre de l'Interior, Rodolfo Martín Villa, havia retirat feia uns quants mesos l'amnistia a què tenien dret, i retirada amb menys raó encara, perquè no havien estat ni jutjats.\nCinc anys després, a iniciativa de la TIEI i els CPCC, vaig publicar-li, a en Pedrolo —el 1982, amb el segell de la creada el 23 de febrer del mateix any editorial El Llamp— una joia del dietarisme polític contemporani: les 'Cròniques colonials', tretze articles apareguts al Diario de Barcelona entre l'octubre de l'any del cop d'estat i l'abril següent, l'any de la Loapa, és a dir, el període que abasta la crisi més dura que sofrí la incipient i —en vistes del resultat— suposada democràcia espanyola, però sobretot contra les nostres aspiracions d'obtenir un major autogovern amb l'objectiu de la Independència de Catalunya.\nEl dijous 23 de febrer del 1984 traguérem al carrer el número zero de la revista bisetmanal El Llamp (aleshores ja havia tancat Canigó, revista dirigida per l'escriptora Isabel-Clara Simó, i sortia a València el setmanari El Temps). Com aquell qui no vol la cosa, però talment hi hagués una consigna —un suau xiuxiueig—, per aquella època començaren a aparèixer pel nostre despatx editorial personatges rellevants de la cultura i el pensament catalans. Un dia qualsevol se'm presentà en Joan Oliver que, malgrat haver viscut molts anys a prop d'on érem, ja s'havia traslladat a la Travessera de les Corts; des de la seua primera presentació al despatx ja em vaig procurar una reserva de fluorescents perquè, quan hi entrava en Pere Quart de Catalunya, un parell se n'esmicolaven de ben segur: 'Llamp de llamps, rellamps i trons!' era el seu bon dia, tot agitant per damunt de la seua blanca testa el gaiato, i ja hi érem, a les fosques. En Miquel Ferrer Sanxís, en Josep Miracle, n'Heribert Barrera, en Domènec de Bellmunt, n'Eladi i els dos Josep Maria Murià, en Jaume Aymà, n'Antoni Malaret i els del FNC, en Joaquim Ventalló, en Josep Carner Ribalta, n'Eduard Palanques i na Cassandra Mestre, en Francesc Vicens, na Renada-Laura Portet, en Jordi Arbonès, en Marc-Aureli Vila, en Josep Torra Aran, en Francesc Ferrer Gironès, en Gonçal Castelló, en Frank Dubé, n'Albert Jané, en Josep Serra Estruch, en Nunyes Roig i els qui encara hi eren del Complot de Prats de Molló (... i d'altres de no tan joves!), n'Ortega Monasterio, en Josep Planxart i els d'Estat Català, en Víctor Castells, en Santiago Pey, els de Catalunya Lliure, els de l'MDT, els de la JNC, i molts altres, a més a més dels fidels col·laboradors, que no acabaria amb cent línies més... tothom qui ho volia entrava per la porta que mai no era tancada quan jo hi era. Del professor Carles M. Espinalt, en tinc la còpia de la caricatura que dedicà a Pedrolo per a la revista Ressò (1951), amb uniforme napoleònic i el sabre a la mà, i aquest peu: 'És un soldat de zel que ingressarà a l'Ariel'.\nD'entre la gent desconeguda de llavors, sovint passava una noia 'retro' (anava deixada i vestia com els hippies dels seixanta) que arrossegava una menuda xiqueta amb una mà i un feix de carpetes plenes de papers sota de l'altre braç. Ningú no en sabia gairebé res, però aviat enfilà el camí dels afalacs i la fama gràcies a una, siguem amables, 'casualitat'. Pilar Rahola, que així es deia la ignota i jove mare, fou requerida per la Presidència de la Generalitat de dalt pel fet de voler conèixer i ajudar a qui havia publicat a El País, un diari estranger amb edició a Barcelona, una ferotge, sense fonament i maldestra crítica a la persona i a l'obra de Manuel de Pedrolo. Fixeu-vos que fàcil era —i per desgràcia això no ha canviat, sinó que encara es dóna més per a accedir a les menjadores oficials: només cal insultar a qui desplau el manaire de torn. Quants d'inútils llepaculs ocupen llocs del tot immerescuts per haver blasmat en Pedrolo o alguns altres insubornables com ell!\nEn Manuel de Pedrolo tenia el costum, als matins, de trepitjar els carrers i sentir el batec de la capital de Catalunya. Sortia de casa, a tocar de la plaça de Francesc Macià i arribava, caminant, fins a la plaça d'Eivissa (a Horta), per exemple. En aquest trajecte, atès que a l'anada passava per la Travessera de Gràcia, en creuar el Carrer Gran de Gràcia —si li abellia— també em visitava, de primer escadusser (més que una altra cosa ullava el llòbrec escenari, em sembla que li agradava la posada en escena) i, amb els anys, més procliu i amb menys pressa per marxar. Malgrat la meua insistència a demanar-li què feia, què escrivia, sempre s'ho manegava per centrar la conversa en 'la qüestió': no podia ser altra que Catalunya!\nLa sorpresa em deixà mut i en Pedrolo, el tenia al davant amb l'exemplar que li acabava de lliurar!, em fitava directe als ulls, interrogant-se 'què li passa ara, a aquest? sembla que hagi vist el fantasma del Carrasclet, un avantpassat seu'. Doncs no, pensava jo, no m'hauria causat cap paüra aquell rebesavi del rebesavi de la meua rebesàvia. Llavors li ho vaig soltar: has estat tu! Que no. No hi hagué manera de fer-lo confessar, fins i tot em demanà la carta que acompanyava l'original i, després de llegir-la i rellegir-la, em digué: 'Doncs això, el que s'hi diu a la lletra'. I no el vaig treure d'allà; li diguí que si el paper, que si l'estil, que si el tema, res de res.\nDesprés del primer quadrimestre del 1987, la revista El Llamp, la vaig tancar de pura inanició, i no per manca de lectors ni de subscriptors, sinó per la constant sagnia, cada dos dijous, dels minsos recursos financers de l'editorial. Allò fou la primera ruïna, encara no deu anys més tard s'esdevindria la segona i, per ara, definitiva amb el tancament de l'editorial mateixa. Malgrat tot, la gent continuava apareixent, els uns per condolir-se'n, els altres per animar-me, en fi, tothom amb ganes de reprendre. Com és natural, en Pedrolo tampoc no ens abandonà en la dissort.\nParlant de llibres i d'escriptura, de grafomania i de gèneres, a les acaballes del 1988 se m'acudí una agosarada idea i, en la mateixa conversa la hi vaig proposar. Li diguí: Què te'n semblaria de fer uns plecs per als amics i els més fidels lectors, només amb coses teues? En aquella època corria la brama, encara ho veig escrit ça i lla, que en Pedrolo havia deixat d'escriure. Essent com era, ni s'immutava ni responia a ningú; ell a la seua. Vaig insistir-hi, ho enviaríem per correu, trimestralment per exemple, i seria com uns fascicles, com els col·leccionables que acompanyaven els diaris i les revistes de les primeres dècades del segle XX; l'única restricció és que només hi hagi obra teua, tot, prosa, poesia —i poesia visual!—, teatre, assaig, caricatures i dibuixos (faceta artística d'en Pedrolo desconeguda de molta gent), etc.\nLi va plaure la idea. Amb tot, em demanà una proposta més tangible. El vaig entendre, sabia què volia; molts diumenges s'allargava fins al Mercat de Sant Antoni a remenar entre els llibres de vell, era una debilitat. Sempre trobava allò que l'interessava. No vaig perdre el temps, una visita al tipògraf i, dues setmanes després, ja tenia unes proves fetes amb el rodet. A en Pedrolo, i en això coincidíem, li agradaven els llibres, sobretot a la manera de sempre, la tipografia. A l'altre dia que tornàrem a veure'ns ja li tenia preparats uns fulls de prova, en realitat a l'hora de la veritat, s'imprimiria un plec de setze i es trametria verge, sense guillotinar, imprès damunt de paper de molt bona qualitat. La publicació es deia Calvet 9 i duia al peu el lema de 'Plecs de Pedrolo'.\nEl dia que li vaig mostrar la prova em dugué uns texts, la 'Presentació', uns aforismes 'A l'atenció dels lectors' —un d'aquests és el títol que encapçala un text estripat: 'No tren/ /queu el fil' i un dibuix d'un cul 'Les confusions interessades'. En aquesta ocasió em semblà abatut, sabia que estava malalt i que l'havien d'obrir, però no era per aquesta raó, el seu pessimisme. Era que estava molt emprenyat amb la TV3 i els qui l'havien estafat amb la versió seriada del 'Mecanoscrit del segon origen' (que és el llibre en català més venut de tots els temps), i no per qüestió de diners, que n'hauria hagut d'obtenir molts més, sinó per la pèssima qualitat de la producció i de la versió final projectada a la petita pantalla (de desgraciar una obra cabdal en diuen 'adaptació', i es queden tant amples!).\nTrigava a deixar-se veure, aquest cop. L'havien operat i li van llevar més d'un òrgan, la convalescència, feixuga, s'allargà. Finalment, un bon dia, com si el temps no hagués transcorregut, per fi li vaig poder mostrar les noves proves dels seus 'Plecs' amb els darrers texts que m'havia lliurat. Un franc somriure il·luminà la cara amiga que, i no he sabut mai per què, em recorda sempre la del president Companys. Em contà que havia deixat d'enviar, perquè ja no eren ben rebuts, al diari Avui els articles del nou dietari polític que es publicava com a llibre amb el títol de 'Cròniques d'una ocupació'. M'explicà també fil per randa totes les maleses a què l'havien sotmès i, per dins, les meues llàgrimes invisibles degotaven per ell i per mon pare, mort ja feia cinc anys de la mateixa malaltia, del maleït càncer. Em féu saber que enllestia un nou text, una mica verd, que duria el títol 'Obres púbiques' (no deien i diuen que feia anys que no escrivia?!) —premonitori, foscos i acollidors túnels els quals, dels orgasmàtics espasmes, s'esfondren en soterrades esllavissades...—. El nostre comiat no em semblà que fos el darrer en vida seua.\nEl dia 26 de juny del 1990 en Manuel de Pedrolo se'ns morí, tan inconvenient com ho havia estat tota la vida, segons els seus oportunistes detractors. L'endemà, després d'una enfebrosida recerca més pròpia d'un experimentat detectiu, quan em vaig presentar al nínxol número 2186, al capdamunt del barceloní Cementiri de Montjuïc, ja feia uns minuts que la seua muller Josefina Fabregat i la seua filla Adelais havien marxat. M'hi vaig quedar una bona estona, sol, palplantat, esmaperdut i encara atònit per la sobtada desaparició de l'amic i mestre, amb el cervell bullent en recerca de la resposta.\nA la fi, d'una llampada d'enteniment ho vaig albirar: tota l'obra literària pedroliana, més de vint-mil pàgines (càlcul del meu germà Xavier, que l'havia entrevistat més d'un cop), sense comptar les nombroses traduccions que féu, i sempre tocant allò que no sona als censors, als defensors del sistema establert i als eterns manaires autoreproduïts, perquè també quan escrivia era un torracollons que ara hi posava un polsim de religió, i més tard unes llavors d'erotisme, després un ramell de sociologia, i encara per enllestir-ho uns branquillons de lliure pensament, doncs deia, tot l'embalum de la seua universal i catalana obra i l'ample ventall de gèneres que conreà i, fins i tot, els que s'inventà, més la seua pròpia vida, el seu capteniment, el seu exemple de combat i de fidelitat al país, tot plegat ho posà al servei d'un únic objectiu: assolir la fi de la tirania i la recuperació de les catalanes llibertats arrabassades, és a dir, la Independència de Catalunya.\nEls qui no ho vegin així —o tot veient-ho, en reneguin o ho emmascarin— no han entès ni mai no entendran en Pedrolo, el qual, per acabar, em pren la veu un darrer cop:\n'I aclarim més: si molt convé. Convé a qui? Potser al mateix autor, potser als qui s'ocupen de la producció literària, potser a la societat en el seu conjunt. No se sap mai, però, quan aquest si convé convé de veres. És amb l'esperança que no convingui en cap moment que hom escriu.'


Capítol La atención al alumnado con altas capacidades\nDeterminades característiques dels alumnes i les alumnes exigeixen canvis en les formes d’ensenyament. En aquest capítol s’aborda la resposta als alumnes i les alumnes amb altes capacitats i es parla de la importància de conèixer, detectar i identificar les diferents tipologies d’alumnat d’altes capacitats a fi de saber quines necessitats educatives han de ser satisfetes. Així mateix, es presenten els objectius i les estratègies d’intervenció educativa, les seves implicacions per a l’organització i el funcionament dels centres i l’actuació del professorat a les aules i amb les famílies.\nDidàctica general i metodologia general, Diversitat sociocultural i personal, Principis metodològics, Orientació i tutoria. General, Atenció a la diversitat i NEE, Atenció a la diversitat, Atenció a les famílies, Escola inclusiva, Diversitat psíquica i cognitiva, Altes capacitats,


Toni Sala » Blog Archive » A la frontera amb Narcís Comadira (i 2)\n« A la frontera amb Narcís Comadira (1)\nA la frontera amb Narcís Comadira (i 2)\nPerquè s’és de frontera es necessita la concreció, la fisicitat, per no caure en l’inefable és imprescindible la resistència de no deixar-se endur pel vent i l’energia per desenganxar-se de les filferrades. Demana un pòndol, un pes, agafar-se a les coses terrestres, als fruits, a la pura materialitat en la forma autobiogràfica ( la sublimació del narcisisme ), en l’eucaristia poètica, en versos que també per guanyar pes convoquen la presència i l’agraïment de la millor obra dels altres – que, assimilada, tant serà de l’autor, com del poeta que la glossa, com nostra: triplement nostra. La metafísica basqueja Comadira perquè justament del que es tracta és de concretar, de desemmascarar, d’il·luminar l’ombra. Només podem acostar-nos a la seva ratlla a través de la forma. Comadira sempre ens recorda que poesia és forma.\nAquesta forma s’encarna en el poeta o s’encarna en el paisatge. Són el mateix. “Parlaré vent i sol i aigua salada / abraçades, petons, actes només”, diu, i és un programa. Maragall va escriure una vegada: “Doncs, què és Catalunya, sinó un seguit de muntanyes que se’n van a veure el mar?” Al cap d’un segle, Comadira torna a ratificar-ho. “Tot tu et vas fent muntanya”, diu, país, i ens trobem de nou amb els paisatges físics catalans, de tant de pes a la literatura i la pintura nostres que fan pensar com si la set de civilització, la gana cultural passada durant segles no hagués acabat produint als catalans un desig tan desbocat que ja no busquéssim saciar-nos a través de les persones sinó directament de la geografia que les inclou – probablement també com l’única manera de fer de la necessitat virtut, donada la precarietat política. Fos com fos, Maragall va detectar una realitat preplatònica, la indivisió de les coses i el noms, i el paisatge va emergir conscient de si mateix, en formes reiterades com per exemple el seguiment dels mesos de l’any – el mateix seguiment notarial que van fer-ne en vers Maragall, Català o Carner, i en prosa altre cop Català o Pla… La intimitat de la llengua amb les coses que Maragall va desvetllar, fent-se ell mateix muntaya per demostrar-ho, el paisatge tornat poeta i per tant fet paraula, una força tan pròpia de la nostra literatura, una peculiaritat tan catalana que llegeixo Comadira i penso constantment que quin poeta tan català, com em lliga i em trava a la meva cultura, que acompanyat que em fa sentir.\nComadira va començar aprenent les formes i els mestres catalans i universals i no ha parat de desfer-se de tot el que s’acostés a “malabarismes filoenginyosos”. L’enyor apareix molt aviat i és part del present. L’enyor és el preu de revitalitzar, assumir el passat, però arriba a la completud quan es projecta cap al futur en una nova frontera, la frontera tan carneriana de l’enyor pel que no ha sigut – segurament inevitable en un país tan literari, tan sempre per fer. I va tornar-se vitalista i antillibresc, sapiencial i agraït. El cos busca la bellesa, la cultura serà l’únic consol, el llenguatge ciutadà dels papers privats, el llenguatge assentat, físic, rodoredià dels últims llibres.\nEl vers “ve de la frontera va cap a la frontera” és del poema Girona de En quarantena, un poema que acabava amb un “tot m’és indiferent” que era com un lema de la poesia de Comadira anterior a Girona. Havia sortit ja un parell de vegades abans i no torna a sortir. El Comadira posterior és un combat enèrgic contra això. És la frase “vull ser optimista”, que és l’únic optimisme possible en aquest món. És establir-se a l’exili vivint a la ratlla de la frontera. Com vols parlar si no de l’ombra, ni no és coneixent-la? Comadira s’ha anat fent tan essencial que ha acabat trobant la frontera depurada entre el ser i el no ser. Tan despullat i íntim que ens interroga severament, i àvidament ens fa sentir que ara i aquí ha arribat l’hora de la veritat. No conec cap més literatura.\n( Serra d’Or, abril del 2010 )\nThis entry was posted Divendres, Abril 30th, 2010 at 7:54 am\tand is filed under Notes sobre literatura. You can leave a response, or trackback from your own site.


El Museu de les Terres de l'Ebre ha acollit l'exposició "Portes de la Memòria". L’exposició “Portes de la memòria. Deportació dels republicans ampostins als camps nazis” és... Llegir més\nL'Aula Oberta rep els diplomes de pràctiques!\nEl passat dilluns 14 de juny, al saló de plens de l'Ajuntament d’Amposta, es va efectuar el lliurament dels diplomes de pràctiques a l'alumnat de l'Aula Oberta del nostre centre. L'acte fou presidit per la... Llegir més\nSediments, un projecte de l'Aula al Pati\nMés de 3000 alumnes, des de llars d'infants fins a escoles d'arts de 27 centres educatius, entre ells els nostres alumnes de 1r del batxillerat d'arts i de Educació Visual i Plàstica de 4t d'ESO participen en el p... Llegir més\nMarta Pons, Menció Honorífica Premis Argó 2021 de la UAB\nLa nostra alumna Marta Pons Obradós del Batxillerat d'Arts ha rebut una de les quatre mencions honorífiques en el 18è premi Argó 2021 que atorga la Universitat Autònoma de Barcelona a treballs de rece... Llegir més\nLocalització per satèl·lit GPS\nEls alumnes de 3r d’ESO, dins del programa GEP, han treballat com funciona el sistema de localització per satèl·lit GPS. Una de les activitats que han realitzat ha estat la creació d’un pòster digital amb l&r... Llegir més


La mirada pedagògica – Boris Mir, ajudo les persones a aprendre\nSeminari “L’aprenentatge de l’abstracció”\nEl seminari proposa una reflexió sobre l’aprenentatge de l’abstracció, centrant-se en l’aprenentatge de conceptes. Es desenvoluparà experimentant i reflexionant sobre els nivells successius d’adquisició de conceptes, com ara la reproducció, l’abstracció i la generalització. El seminari està adreçat exclusivament a mestres i professors en actiu. Inscripcions Bibliografia de referència BARTH, Saber més…\nPer Boris Mir, Fa 5 dies 5 dies ,\nEns cal transformar, no millorar\nMillorar és perfeccionar el que ja fem. Transformar és crear el que no tenim. La millora es basa en la planificació i els objectius establerts. No en tenim prou.La transformació es basa en el canvi i en la creació de nou coneixement. És el que ens cal. Potser no en Saber més…\nPer Boris Mir, Fa 2 mesos 2 mesos ,\nGestió emocional de processos de canvi\nIntervenció en la celebració dels equips impulsors de la Mostra d’Escola Nova 21. Maig 2018.\nLa visió de centre hauria de ser una imatge vívida i creïble de l’estat futur ideal del nostre centre. Una qüestió fàcil d’enunciar i difícil de crear! Tanmateix, la força de la visió no radica tant en una concreció molt precisa d’aquest estat, sinó més aviat en un conjunt de Saber més…\nPer Boris Mir, Fa 2 anys 1 mes ,\nLa personalització de l’aprenentatge. Una introducció a la pedagogia dels mitjans d’aprendre\nLa personalització de l’aprenentatge Una introducció a la pedagogia dels mitjans d’aprendre Paradoxalment, allò més important per aprendre és el que ja sabem. Si comprenem millor com aprenem les persones, potser podrem personalitzar l’aprenentatge, un dels grans reptes de les nostres escoles. Una sessió de treball col·lectiva per reflexionar conjuntament Saber més…\nCanviar el nostre centre. Sí, però com? Reflexions sobre la transformació educativa\nCanviar el nostre centre. Sí, però com? Reflexions sobre la transformació educativa Arreu escoltem que cal canviar les escoles i que necessitem transformar l’educació. Però ens cal saber com fer-ho i fonamentar el coneixement que tenim sobre els processos d’innovació. A partir de l’experiència compartida de molts centres, oferirem algunes Saber més…\nMalgrat el que molts docents pensen, l’avaluació no és un resultat sinó un procés. Procés que comprèn una recollida d’informació, una anàlisi segons uns criteris, un judici sobre el resultat d’aquesta anàlisi i una presa de decisions. Aquest procés té, a grans trets, dues finalitats diferents: les de caràcter social Saber més…\nPer Boris Mir, Fa 3 anys 5 mesos ,


El rosinc Alberto Fernández recupera el liderat de la Lliga Surfcàsting de pesca de Roses ·\nEl rosinc Alberto Fernández recupera el liderat de la Lliga Surfcàsting de pesca de Roses\nDos dels participants de la Lliga Surfcàsting amb unes dorades / Foto: Ernest López\nLa Lliga de Surfcàsting del C.P.R. La Perola torna a canviar de líder. El rosinc Alberto Fernández torna a recuperar la primera posició de la general després de dues proves\nEl passat dissabte es va celebrar la sisena prova de la 4ª edició de la Lliga de Surfcàsting organitzada pel Club de Pesca Roses La Perola. Una jornada de pesca que es va portar a terme a Sant Pere Pescador amb una nit esplèndida per a la pràctica de la pesca.\nDesprés de 7 hores en les que els 27 participants van estar pescant, la prova va començar a les 20 hores i va acabar a les dues de la matinada, el balanç de les captures no va ser gaire bo, ja que es van capturar unes 80 peces, que a la bàscula no va arribar donar els 15 quilograms de pes.\nPerò si el balanç general de les captures no va ser bó, pel compte particular del rosinc, Alberto Fernández, va ser excel·lent, ja que va assolir la victòria d’aquesta sisena prova amb un total de 30 punts. Una puntuació que li permet recuperar el liderat relegant al pescador de Llançà, Toni Castillo, al segon lloc, després d’haver encapçalat la classificació general durant dues jornades.\nLa segona posició d’aquesta sisena prova va ser per al pescador d’Olot, Ernest López, que amb els 29 punts del segon lloc i els 5 extres de la peça major de la jornada (una tremolosa de 1.079 grams), es manté a la sisena posició.\nI en el setè lloc de la general continua el rosinc Alejandro Soria, que es va emportar de Sant Pere Pescador els 27 punts de la tercera posició de la prova.\nEls 5 punts extres pel major nombre de captures també va marxar cap a Olot, ja que Viti Alonso va aconseguir un total de 7 peces, que amb els 27 punts del quart lloc, li fan guanyar 4 posicions de la general.\nAna Pérez, amb els 26 punts que li atorgen la cinquena posició aconseguida dissabte, puja fins la setzena posició de la general, i l’actual campió de Catalunya de Surfcàsting, Jordi Segura, es torna a situar entre els tres primers de la provisional gràcies als 24 punts del setè lloc.\nCal destacar que Eva Espuña, amb els 22 punts de la novena posició de la prova entra en el top ten de la general, vuitè lloc, sent la noia millor classificada de tots els participants.\nLa propera prova de la Lliga Surfcasting del C.P.R. La Perola se celebrarà el proper 27 de juliol a Empuriabrava, abans però, es disputarà la segona prova de la Lliga Inteclubs que organitzen els Clubs de Pesca d’Olot, de Cassà de la Selva i de Roses.\nAquesta segona jornada d’interclubs es portarà a terme aquest dissabte, dia 20, a la platja de La Rubina d’Empuriabrava.\n1 Alberto Fernández 154 ptos\n2 Toni Castillo 145 ptos\n3 Jordi Segura 144 ptos\n4 Pol Muro 143 ptos\n5 Luque Arjona 137 ptos\n6 Ernest López 131 ptos\n7 Alejandro Soria 119 ptos\n8 Eva Espuña 108 ptos\n9 Miguel Haro 107 ptos\n10 José Moral 103 ptos\n11 Juan Tena 101 ptos\n12 Carlos Molina 99 ptos\n13 Adrià Ballesta 98 ptos\n14 Toni Ortiz 96 ptos\n15 Micki Sánchez 93 ptos\n16 Ana Pérez 87 ptos\n17 J. Antonio González 86 ptos\n18 Jaume Marginet 84 ptos\n19 Antonio Gutiérrez Guti 81 ptos\n20 Viti Alonso 74 ptos\n21 Alberto Vallejo 63 ptos\n22 Ramon Olcina 63 ptos\n23 Pedro Pablo 56 ptos\n24 Miquel Rabasseda 55 ptos\n25 Lorena Cantó 49 ptos\n26 José Morente 43 ptos\n27 Eduard Bordas 36 ptos\n28 Ruben Cases 22 ptos\n29 Angel Alavés 22 ptos\n30 Pepe 20 ptos\n31 Marc Vissi 18 ptos\n32 Manel Coll 17 ptos\n33 Javier Crespo 16 ptos\n34 Manolo Herruzo 10 ptos\n35 Xicu 5 ptos\n36 Heribert Coll 5 ptos\n37 Angel Monedero 0 ptos\n38 Emilio Rueda 0 ptos\n39 Manfred Kurtz 0 ptos\nTags: 4ª Lliga Social de Surfcàsting, C.P.R. La Perola, Sant Pere Pescador\nPrevious Roses assoleix la qualificació “2 Flors” en la convocatòria Viles Florides 2013\nNext Mor un home francès de 75 anys a la platja de Roses\nEl jove Club Gimnàstica Roses ja deixa petjada a l’alta competició


Apunta’t a la T-12 – DUNA · Educació, mobilitat i sostenibilitat\nAquest curs 13-14, la AMTU ha volgut promocionar aquesta targeta amb el concurs “Apunta’t a la T-12!”. Aquest consisteix en la creació d’un cartell per donar a conèixer el títol de transport T-12 entre els menors i les seves famílies, i destacar-ne la seva utilitat.\nDes de DUNA ens hem responsabilitzat de l’organització del concurs en tots els seus aspectes: bases, divulgació, recollida de materials, organització del jurat i lliurament del premi.\nMés de 200 treballs de nois i noies de 5è i 6è de primària s’han presentat al concurs i podem assegurar, que el jurat ho ha tingut molt complicat per escollir els finalistes i el guanyador.\nUn convidem a conèixer al guanyador a: http://amtu.cat/ambtu/?page_id=22


EUROPA I ELS MUNICIPIS | mc\n← EL MUSEU-ARXIU I LA GUIA VISUAL\nELS JOVES I L’HABITATGE A CALELLA -I- →\nEUROPA I ELS MUNICIPIS\nPublicat el 22 Març 2007 per candini\nAquests darrers 2 dies he estat a Brussel.les , juntament amb d’altres companys caps de llista , amb la idea principal de saber sobretot la magnitud del canvi dels ajuts que la Comissió Europea mitjançant els Fons Estructurals 2007-2013 adrecen als ajuntaments .Canvi donat per l’ingrès dels que s’anomenen “los paises PECOS” , és a dir una magnitud de 13 nous membres de la Unió Europea. Des de la meva perspectiva i des d’una certa experiència professional com a “gestora” d’aquests Fons quan tenia responsabilitats al Govern de Catalunya, me n’adono que els canvis que patim són importants i substancials , entre d’altres coses un 40% menys de recursos per Catalunya i els objectius també s’han modificat notablement. Malgrat això és important tenir la informació i el tracte directa amb alguns dels responsables/autors del treball de la redistribució d’aquest Fons de la direcció general de la Política Regional , a fi i efecte de poder contrastar aquells projectes que creiem que poden ser necessaris per la nostra població i com encarar-los per poder ser el màxim de subvencionable. Ha valgut la pena , sobretot a partir de l’amplitud d’informació el que et permet això, és guanyar sobretot temps per encarar els projectes amb els paràmetres que els propis “ideòlegs” de la reforma ens suggereixen. Comencem a partir d'avui a treballar un projecte que crec subsceptible de rebre diners europeus i així si assumeixo l'Alcaldia poder-ho presentar el més ràpidament possible doncs el treball és complex i les condicions molt complexes.\nUna comentari en l'entrada: EUROPA I ELS MUNICIPIS\n24 Març 2007 a les 2:10\nCiU de Calella pensa en adquirir per l’ Ajuntament de Calella el Far , ho trasllada a la Direcció de CiU i d’ allà al Congrès dels Diputats i allà els diputats del Grup Parlamentarí de CiU aconsegueixen que s’ aproví .\nCiU de Calella per poguer rebre l’ Ajuntament de Calella 1 milió de € pel finanzament del soterrament de la Riera de Capaspre , insta a la Direcció de CiU i aquest al Senat , i els Senadors de CiU aconsegueixen el milió de € per la Riera i ara cerquen 1 milió més.\nAquesta setmana la Sra. Montse Candini a Brus.seles , al Parlament Europeu i les seves Institucions , ja s’ interessat a fons i en un projecte pels diners europeus que l’ Ajuntament de Calella pot rebre dels Fons Estructurals (2007-2013).\nAixó es una forma de treballar i de conseguir patrimoni o diners vinguts de Madrid o d’ Europa per Calella , per projectes concrets i palpables dels que gaudirem tots els calellencs sense possar el ciutadà ni el poble 1 €. Així es treballa , si es busca amb dedicació , empenta i treball , malgrat les dificultats s’ aconsegueixen resultats. Més enllà de qui governa a Calella es un treball en benefici de tots els calellencs , que segur seguira fent siguin quins siguin els resultats del 27-MG. De tota manera , perque Calella no perdi encara més moltes de les opotunitats que ha perdut els darrers anys seria bo que el projecte de CiU de Calella amb la Sra. Montserrat Candini al cap devant , amb el magnific equip que ha configurat en la llista Municipal i amb l’ impuls sempre fresc de la recent refundada JNC, tinguesin l’ oportunitat de seguir fent aquest treball desde l’ Alcaldia i el Govern de Calella , perquè més enllà de ideologies d ‘ uns i altres crec que els calellencs ens mereixem donar la confiança ha qui es mou per aqui i per allà sense parar per aconseguir diners i millores per la nostra estimada Calella.\nSalutacions i Visca Calella i Catalunya.


Ontinyent ultima el dispositiu especial per al "Bou de les Penyes" d'aquest dissabte\nL’Ajuntament d’Ontinyent ultima els preparatius perquè la festa de “El bou de les penyes”, organitzada per les penyes taurines El Pont Vell i l’Associació Cultural Taurina Bou i Corda, que es celebra aquest dissabte 1 de juny, puga transcórrer amb normalitat i sense incidents. A tal efecte, aquest matí tenia lloc a l’Ajuntament una reunió mixta amb la presència del regidor de Serveis Municipals, Manuel Cuesta; el regidor de Seguretat Ciutadana, Rafael Alonso; així com representants de la Policia Local i Nacional i els presidents de les dues associacions que organitzen aquesta festa.\nTot i que la normativa vigent estableix que les barreres no són necessàries per a una festivitat d’aquest tipus, la regidoria de Serveis Municipals col·locarà més d’una dotzena d’aquestes. El circuit serà el mateix que en l’edició de l’any passat, pels carrers Camí dels Carros, Cantereria, Roses, plaça de Baix i Plaça Major. En aquesta quinta edició, els festejos inclouran importants novetats. La més destacada és que no sols hi haurà bous de vesprada, com fins ara, sinó també de matí. En concret, el primer bou serà a les 08:30 h i el segon a les 09:30 h. A la vesprada hi haurà altres tres bous que començaran a les 16:30 h i acabaran al voltant de les 19:30 h.\nEl regidor de Seguretat, Rafael Alonso, ha recordat a la ciutadania la importància de complir amb les normes de seguretat, que inclouen aspectes com la prohibició de participar de la festa baix els efectes de l’alcohol o altres substàncies tòxiques, o sense haver complit els 16 anys. El regidor ha posat de relleu que “la festa del bou a Ontinyent és respectuosa amb els animals, i per això aquells que els maltracten de qualsevol manera també podran ser expulsats del recinte”. Tant Cuesta com Alonso han destacat com a “fonamental” la col·laboració ciutadana per mantenir neta la via pública i gaudir de les festes sense incidències.


HOMENATGE NACIONAL: 01/01/16\nMor Esteve Orriols, exalcalde i líder històric de Convergència a Vilanova i la Geltrú\nL'exalcalde de Vilanova i la Geltrú, Esteve Orriols i Sendra, ha mort avui al 62 anys d'edat com a conseqüència d'una greu malaltia. Orriols ha estat un dels líders històrics de Convergència Democràtica a Vilanova i la Geltrú i un dels polítics amb més anys dedicació tant al consistori vilanoví com al Parlament de Catalunya. Orriols va ser regidor de l'Ajuntament de Vilanova des de l'any 1979 fins el 2008 i alcalde de la ciutat de 1992 a 1999, una responsabilitat política que va compatibilitzar amb el càrrec de diputat al Parlament entre 1984 i 2008. L'estiu del 2008 va renunciar als seus càrrecs polítics després de ser nomenat membre del Consell de l'Audiovisual de Catalunya (CAC).\nEsteve Orriols va néixer l'any 1953 a Vilanova i la Geltrú, es va llicenciar en Dret per la Universitat de Barcelona i era membre il.lustre del Col.legi de Procuradors dels Tribunals de Barcelona. Dels gairebé 30 anys dedicats a la política local i nacional, Esteve Orriols va destacar per la seva proximitat amb la gent, així com al teixit associatiu i cultural de la seva ciutat.\nEl funeral se celebrarà demà divendres a les 12 del migdia a l'església de la Geltrú. La capella per vetllar el polític vilanoví s'obrirà avui a les quatre de la tarda al Tanatori de Vilanova.\nDes de la seva joventut sempre va estar vinculat a moviments socials i polítics. Era membre d'Òmnium Cultural i d'Amnistia Internacional. Va participar en l'Assemblea Democràtica de Vilanova (1971) i en el Congrés de Cultura Catalana. Responsable del Grup d'Estudiants de l'Assemblea de Catalunya. Afiliat el 1970 al Partit Socialista d'Alliberament Nacional (PSAN), el 1972 va ingressar en el Moviment Socialista de Catalunya (MSC) i el 1977 es passà a Convergència Democràtica de Catalunya (CDC).\nVa ser membre dels Minyons Escoltes, membre de la Unió Vilanovina, dels Cors de Clavé, soci del Foment Vilanoví i de la Confraria del Sant Crist de la Geltrú, casteller i membre de la Junta dels Bordegassos de Vilanova. Va ser un dels membres fundadors de l'Associació de Veïns de la Geltrú. Exjugador d'hoquei sobre patins, on va ser campió infantil d'Espanya amb el Club Patí Vilanova. També va jugar a futbol amb El Coro i amb la Unió Esportiva de Sitges, sent un dels fundadors del Trofeu Primavera. Era soci del Club de Futbol Vilanova i la Geltrú.\nTambé va ser membre del Consell Comarcal del Garraf (1983-1991). Diputat provincial a la Diputació de Barcelona del 1979 al 1983, on va ser integrant de la Comissió de Govern (1980-1983).\nPublicat per HomenatgeNacional a 12:36 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: CDC, Esteve Orriols i Sendra\nMor Esteve Orriols, exalcalde i líder històric de ...


Glaçó - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Glaçons de gel)\nEls glaçons (gal·licisme) o terrossos de gel són trossos de gel amb la forma aproximada de cubs que convencionalment es fan servir en les begudes per tal de refredar-les. Sovint es prefereixen els glaçons respecte al gel triturat perquè es fonen més lentament. Posats en les begudes es diuen que estan "on the rocks."\nglaçons en un vas de te glaçat\nCubs de plàstic similars a glaçons que serveixen per fer fotografies.\nEls glaçons es fan de manera domèstica omplint una safata amb compartiment amb aigua i posant-la al congelador. Alguns congeladors els produeixen de manera automàtica.\nEls glaçons produïts comercialment de vegades són cilíndrics i a diferència dels fets a casa, són totalment clars sense el nucli nebulós que presenten els casolans. Aquest nucli nebulós és perquè l'aigua s'ha congelat ràpidament o quan l'aigua té, relativament, molts sòlids dissolts.\nMàquina de fer gel de Gorrie\nEs considera que el creador del glaçó va ser John Gorrie qui construí un refrigerador l'any 1844 amb el propòsit de refredar l'aire.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Glaçó\nVegeu Glaçó en el Viccionari, el diccionari lliure.Viccionari\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Glaçó&oldid=24025800»\nDarrera modificació: 9 jul 2020 a les 02:49\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 9 jul 2020 a les 02:49.


Repsol revisa les línies submarines que connecten amb la plataforma Casablanca | Notícies TGN - Notícies de Tarragona Diari Digital\nRepsol revisa les línies submarines que connecten amb la plataforma Casablanca\nLa inspecció conclou que les instal·lacions es troben en bon estat\nEls treballs s'han realitzat des del vaixell noruec Volstad Surveyor, que disposa d'equips d'alta tecnologia.\nRepsol ha finalitzat la inspecció de les línies submarines que connecten els diferents pous de petroli amb la plataforma Casablanca. Els treballs es van iniciar el passat dia 3 de gener i van finalitzar abans d’ahir. Aquestes tasques d’inspecció, que es realitzen cada quatre anys i que no han afectat la feina habitual de la plataforma Casablanca, han servit per comprovar que les instal·lacions revisades es troben en perfecte estat.\nTan sols s’ha detectat una petita anomalia que ja s’han pogut corregir tot col·locant sacs de protecció sobre un cable perquè romangués enterrat. En aquests moments, s’ha finalitzat el treball de camp i ara cal analitzar les dades obtingudes amb les inspeccions. La meitat d’aquestes dades ja han estat estudiades. A més, per certificar la realització i resultats obtinguts amb la inspecció, s’ha contractat a l’empresa d’auditoria independent Lloyd’s Register.\nEls treballs s’han realitzat amb el vaixell noruec Volstad Surveyor que té a bord dos robots no tripulats que emeten i graven imatges de les instal·lacions inspeccionades. Aquests equips tenen braços articulats i pinces que es dirigeixen des del pont de comandament del vaixell. Es tracta d’equips que poden arribar a operar a una profunditat de 1.500 metres, encara que, en els treballs realitzats en l’àrea de la plataforma, la profunditat màxima a la qual han arribat ha estat de 850 metres. S’ha utilitzat aquests equips per a fer el canvi d’una bomba submarina del manifold dels pous de Lubina i Montanazo.\nEl personal a bord del vaixell ha estat de 64 persones, comptant el personal de servei del vaixell. Per a la realització dels treballs s’ha comptat amb la col·laboració de les confraries de pescadors de la zona que, durant tots els dies, han posat un vaixell pesquer a l’àrea de treball per informar als vaixells que s’aproximaven sobre les accions que es estaven duent a terme.D’aquesta manera, no entorpia ni la tasca dels pescadors ni els treballs d’inspecció del Volstad Surveyor.\nAl llarg d’aquest any, el pla d’inspecció de les instal·lacions de la plataforma Casablanca preveu dos treballs més. Una de les inspeccions previstes per a aquest 2015 servirà per analitzar l’estat de l’estructura sobre la qual s’aguanta la plataforma, coneguda com a «jaquet» i que té 161 m d’alt. L’altra de les inspeccions que es farà pretén analitzar l’interior de l’oleoducte principal i mesurar els seus nivells de gruix.


La Mostra de Formatges Artesans de Catalunya de Sort, el complement de l'esquí i els esports d'aventura - Teleponent\nInici Fires i festes La Mostra de Formatges Artesans de Catalunya de Sort, el complement de...\nLa Mostra de Formatges Artesans de Catalunya de Sort, el complement de l’esquí i els esports d’aventura\nUnes 1.500 persones han passat aquest Divendres Sant pel recinte firal\nLa Mostra de Formatges Artesans de Catalunya de Sort s’ha consolidat com a complement de l’esquí i els esports d’aventura al Pallars Sobirà. Durant aquest divendres, més de 1.500 persones han passat pel recinte firal del municipi, on una trentena de formatgers artesans s’han donat cita. Els visitants tenen l’oportunitat de fer una degustació dels formatges que es venen a la fira per poder-los adquirir posteriorment. La Mostra ha arribat a la vuitena edició i ja s’ha convertit en un referent més de les vacances de Setmana Santa a la comarca. Complementant la Mostra s’han programat una sèrie d’activitats entre les quals destaquen visites guiades, músicas o degustacions.\nLa novetat d’aquest any és la venda de llet de cabra a la Mostra. Cal destacar que a més de formatges els visitants també han pogut degustar i adquirir vins elaborats i cerveses artesanes del Pallars.\nArticle anteriorMarxa lenta d’Alp a Das per reclamar la llibertat dels “presos polítics”\nArticle següentEl TOAR porta a l’església del Carme la Passió de Lleida


IniciRessenya 2020Tòquio blues\nEditorial, any: Labutxaca, 2009 (primera edició a Labutxaca 2007)\nTítol original, idioma, any: Noruwei no mori, japonès, 1987\nEn Toru Watanabe recorda. Han passat molts anys, però allò que va viure quan encara no en tenia 20 i estudiava teatre a Tòquio probablement li marcarà l'existència per sempre. El suïcidi del seu únic amic, en Kizuki, i com això fa que s'apropi a la seva xicota, la Naoko. Els dos s'han quedat molt sols, en Kizuki era la cola que els mantenia units. En Toru i la Naoko comencen una relació pràcticament platònica, però ella no suporta la pressió de la vida que porta i els esdeveniments que ha viscut, de manera que se'n va a un sanatori que és un santuari on es pot aïllar del món i recuperar-se. En Toru cada cop n'està més enamorat, però la solitud el fa anar-se'n al llit amb moltes noies desconegudes, tot i que no li aporta res. Fins que apareix la Midori, una noia molt especial que capgirarà novament el seu món. El Soldat d'Assalt, en Nagasawa, la Reiko, són altres protagonistes d'una història tendra i de creixement personal d'un adolescent introvertit, asocial, sincer i assenyat que entoma les coses tal com li vénen, sempre amb calma i serenitat.\nAquest és, probablement, el llibre més famós d'Haruki Murakami. Si s'ha llegit aquest autor, és pràcticament impossible que aquest no hagi estat un dels volums triats. Explica el pas de l'adolescència a la vida adulta d'en Toru Watanabe a finals dels anys 60. Una època convulsa, de descobrir-se a ell mateix i les relacions amb els altres. En Toru n'és el protagonista i parla en primera persona, però els altres personatges juguen un paper cabdal en els seus actes. És una història d'amors complicats, d'amistats, de sexe, de lleialtat, de malaltia i de desencís amb la vida. Un viatge a l'interior d'un protagonista que de vegades sembla buit, però que té molta profunditat i que s'involucra amb tothom i es dóna a aquells que té a prop. Està ple de referències literàries i musicals marca de la casa que es comenten entre diferents personatges. Un ritme lent, escenes absurdes pels estàndards occidentals, relacions estrafolàries, fets que no s'acaben d'explicar i d'altres que s'expliquen sense necessitat. En Toru i d'altres personatges poden arribar a exasperar. No cal dir que a mi no em fan aquest efecte.\nVaig llegir aquest llibre farà uns dotze o tretze anys. Va ser la meva primera experiència Murakami i em va generar sentiments contradictoris, la sensació de voler tornar a llegir l'autor, però d'una lectura agredolça. 26 llibres seus després, és un dels meus autors de referència i he volgut tornar allà on vaig començar i fer-li la ressenya que no ha tingut mai, ja que el vaig llegir abans de tenir el blog. Aguantaria la prova de la relectura? Doncs sí, i amb escreix. Aquest cop m'ha agradat molt més que el primer, ha estat molt entranyable recuperar en Toru i la Naoko, una lectura meravellosa. No té un argument gaire definit, es mou per escenes. Té un ritme lent i de vegades se'ns fa incomprensible. Però i què? N'he gaudit plenament, m'ha encantat. Sempre recomanava començar Murakami per aquest llibre, però després de l'experiència de llegir tota la seva obra, n'he pogut gaudir d'una altra manera. Per què? Doncs com diria en Toru: no ho sé explicar. Només em sembla fantàstic. Per això, per com m'ha agradat, i per l'afecte que li tinc a aquest llibre, em permetré ser generós amb la puntuació. Per mi se la mereix.\nHaruki Murakami Narrativa Ressenya 2020\nSalvador Macip 13/6/20 15:18\nAquest és l'únic Murakami que he llegit. I en vaig tenir prou... :)\nAssumpta 16/6/20 01:34\nA mi tampoc m'agrada gens ni mica 😁😁😁\nMcAbeu 13/6/20 17:25\nJo, ja ho saps, vaig començar a llegir Murakami amb la trilogia 1Q84 i em va enganxar totalment. Tant que després he anat llegint, sense gaire ordre, tota la seva bibliografia que jo dividiria, grosso modo, en dues classes de llibres. En una pila posaria les novel·les que passen en un univers paral·lel, en un món irreal (però així i tot, que se't fa totalment real i creïble mentre llegeixes) i un altre munt serien els que toquen més de peus a terra, els que són més "normals" (tot el normal que, per nosaltres, pot ser la vida japonesa). Els primers, amb (encara) "1Q84" al capdavant són, amb diferència, els meus preferits però també he gaudit força amb la lectura dels segons com aquest que ressenyes avui perquè, que t'agradi o no potser és una qüestió subjectiva, però del que no hi ha dubte és que aquest home escriu molt bé.\nNomés hi ha un llibre seu que no em va acabar de fer el pes potser perquè el vaig trobar repetitiu i, per tant, se'm va fer pesat. Em refereixo a "Underground", però aquest no és de ficció i per això aquesta "decepció" no resta cap punt en el meu barem de Murakami que és, reitero, totalment positiu. Això sí, espero que els dos únics llibres que encara em queden per llegir d'ell ("De què parlo quan parlo de córrer" i "De què parlo quan parlo d'escriure") que també són no-ficció em deixin un millor gust de boca. T'ho diré a finals d'any perquè tinc previst llegir-los aquest mateix 2020.\nCarme Rosanas 13/6/20 18:22\nNo tenia pensat tornar-lo a llegir, però fas que m’ho plantegi... he, he, he...\nMaurici 14/6/20 11:49\nCopiar i enganxar del comentari del Salvador ;)\nAssumpta 16/6/20 01:35\nCopiar i enganxar la resposta al Salvador 😀\nSergi 15/6/20 20:25\nNo hi ha res més que pugui dir de l'autor o del llibre, m'ha encantat tornar-lo a llegir i fer-li la ressenya que no li havia fet mai. D'alguna manera, em sembla que li devia. I certament, m'ha agradat més aquest cop que el primer. Això no sol passar, generalment les relectures es carreguen les primeres impressions, amb algunes excepcions. Per sort, aquesta n'és una. Gràcies per comentar.\nSalvador i Maurici. des d'avui sou persones non grates al 'Llibres, i punt!', que ho sapigueu. Naah, és broma. Però sembla mentida que un llibre pugui despertar sensacions tan contradictòries. És la gràcia de la literatura, oi?\nMcAbeu, m'agrada la teva divisió dels llibres de Murakami, tot i que s'ha de dir que els de la llista de 'normals' sempre tenen algun detall inexplicable o fins i tot paranormal. Fins i tot aquest 'Tòquio Blues' el té, molt mínim, però hi és, i va més enllà de l'estranyesa que ens provoquen els japonesos, per pura diferència cultural. En aquesta llista també hi trobaríem 'El meu amor Sputnik', 'L'amant perillosa' o 'El noi sense color i els seus anys de peregrinatge', per exemple. Només anomenar-los m'està venint ganes de tornar-los a llegir... D'entre els que passen en universos paral·lels, o que són directament de fantasia, tot i que la presentació de personatges és perfectament realista, també em quedaria amb '1Q84'. Especialment els dos primers llibres, que van venir en un mateix volum. La tercera part es perd una mica. Però és la seva obra mestra, brutal. També tenim 'Balla, balla, balla', que recordo que em va agradar molt, 'Kafka a la platja' o 'A la caça de l'ovella', més normalet.\nEt deixes de comentar una altra sèrie de llibres, els de narrativa breu. D'aquests, 'El salze cec i la dona adormida', 'Després del terratrèmol', 'L'elefant desapareix', per mi el millor, a l'alçada de les millors novel·les, 'Homes sense dones'.\nI dels que no són de ficció, t'asseguro que jo no hauria llegit res sobre l'atemptat del metro de Tòquio ('Underground'), o sobre la relació del running amb l'escriptura ('De què parlo quan parlo de córrer'), ni tan sols de processos d'escriptura ('De què parlo quan parlo d'escriure'). Els vaig llegir única i exclusivament perquè eren d'ell. Cap dels tres em va decebre, ho dic sincerament. Però se'n pot prescindir perfectament.\nNo els he comentat tots, és clar, me'n deixo alguns. No tots els recordo gaire, potser només en recordo detalls, però he de dir que estic molt orgullós d'haver invertit temps a llegir la seva obra i a conèixer-la en profunditat. I naturalment, m'encanta poder-la comentar amb algú com tu que també l'ha explorat a fons.\nCarme, i perquè no? Se li ha de buscar torn, però em sembla que val la pena. Per què no ho converteixes en un propòsit?\nUnknown 28/6/20 19:57\nUnknown 21/8/20 19:40