No et fies de l’aparença | Els punys no parlen\n26 gener 2015 - 8:01 am Malena Rousser\nHola, aquest video tracta d’una dona que pasetja amb la seua filla per la ciutat y de sobte ve a un home molt mal vestit i amb una barba molt llarga i negra.\nLa dona es va asustar un poc i no va parar de mirarlo.\nDe sobte cinc policies van salir d’un cotxe i van correr hacia el.\nLa dona va pensar que volien detener aquell home tan estrany, pero al contrari d’aixo….\nVan detener a un home molt be vestit amb traje y un maletin.\nAquest video m’agradat molt per que ens explica que la aparencia pot enguanyar moltes vegades.\n26 gener 2015 - 8:19 am neil mot\nAquest vídeo va sobre que algú que tinga aspecte de algun país que se tracte mal o no es veig bé i la gent se espanten si es ven amb un maletí o amb alguna cosa perquè pensen que te una bomba o altra cosa il·legal ,fins que en el vídeo demostra que qualsevol persona pot llevar drogues i diners i mes coses .Quan el xic del que la xica es tenia tant de por saca un joguet per a la seua filla , la xica camina sense problema .\n2 febrer 2015 - 8:15 am neil mot\nHa aquest vídeo no li falta raó perquè ara tot el mon (que pensa mal ) que be ha un home amb una motxilla corren sense parar solament perquè algú de altra cultura porte una motxilla que es supose que es una bomba (això son prejudicis )\nAleshores nosaltres els xiquets no podríem caminar amb motxilla per la calle perquè correrien tots de nosaltres fins que sigueren que tinguem llibres.\n26 gener 2015 - 10:02 am Cristian Becker\nUna altra vegada, trobem un vídeo que, encara que siga curt aporta un munt de coses (si sabem distingir-les) que tractaré de comentar a continuació.\nEn primer lloc, podem vore com la dona que va amb la seua filla, de seguida reacciona d’una manera no massa correcta, i jutja l’home que va vestit d’una manera diferent a la que acostumem en occident, superposant els estereotips dels terroristes (vegeu el cas de París) a un pensament racional, que probablement hauria exclòs aquesta possibilitat, abraçant la idea de que no tot el món és igual i no tots els integrants del mateix col·lectiu han de fer, necessàriament, el mateix tipus d’accions.\nPer a sorpresa de la dona, el delinqüent va resultar ser un altre home, que anava vestit com un empresari i que no alçava cap sospita, al contrari que l’home que he descrit abans, que havia portat joguets als seus fills.\nDesprés d’aquest breu resum, es fa evident que el problema de la discriminació no és culpa, directament, de les persones mateixes, sinó que la culpa d’aquest tipus de comportaments la té l’actual sistema educatiu, dissenyat per aquells que tan sols anhelen poder i diners, i per tal de conservar-los han de construir una societat inculta i incapaç de pensar per si mateixa.\nEncara ens queden dignitat i coneixements suficients per tal d’evitar aquesta catàstrofe de desconeixement i manipulació, encara podem pensar per nosaltres mateixos.\n26 gener 2015 - 10:10 am Raquel Stone\nAquest vídeo és molt interessant i la veritat és que és cert tot el que es veu reflectit. Una mare passeja amb sa filla i veu dos homes, un ben vestit tipus d’oficina, comercial, que es veu que té un treball de categoria, i un altre que sembla un poc àrab, amb barba llarga, vestimentes llargues i una motxilla gran. Què és el que pensa la mare? Tots ens ho podem imaginar. I damunt ixen uns policies d’un cotxe corrent en direcció cap a l’home àrab. I ara? Quina és la reacció i l’expressió facial de la dona? Sembla un poc espantada i fora de lloc. Però tot canvia quan veu que passen de llarg i seguixen corrent. Ara atrapen l’home ben vestit, qui portava droga. I l’home àrab es troba amb la seua família i li dona a sa filla un patinet que portava en eixa motxilla tan gran.\nQuè li passa a la mare ara? Jo al menys la veig com que no s’esperava que anara a passar això. Ella creia que tot anava a ser a l’inrevés. Però, per què pensava així? Doncs perquè tenim en el cap l’estereotip del típic delinqüent i terrorista: un àrab. Tanmateix, mai no pensem que qualsevol, fins i tot amb qui viatgem al bus, és un assassí o un lladre. Però si veiem a una persona procedent dels països islàmics tendim a ser mal pensats.\nNo vull dir que tots ho siguem, perquè jo no em considere així, però la majoria de la gent pensa d’aquesta manera, encara que no per la seua culpa, sinó per les influències socials com els mitjans de comunicació. En lloc de donar-li la culpa a la religió islàmica, la cultura o qualsevol altra cosa haurien de fer veure que l’acte de vandalisme ha sigut individual o d’un grup de persones, i no s’hauria de generalitzar, de la mateixa manera que no es fa quan un espanyol mata la seua dona i no s’especifica cap cosa més el realment rellevant per a la noticia. Pense que seria una manera de canviar la forma de pensar respecte a aquest tema i molts altres.\n27 gener 2015 - 8:00 am Richard\nAquest vídeo tracta de una dona que va passejant amb la seu filla per la calle,quan apareix un senyor vestit com un àrab amb barba llarga i negra,amb una motxilla molt gran, la senyora se preocupa i no para de mirar-lo de sobte uns policies ixen d’un cotxe i van corrent fins a aquest home,al final el policies no anaven a per el,anaven a por un home amb un vestit d’oficina amb una maleta,el policies el detenen i obren la maleta,i saquen dogues de ella,mentrestant l’home àrab es troba amb la seua família i saca un patinet de la seua motxilla per a la seua filla.\nLa meua opinió es el títol de aquest vídeo,no hi ha que jutjar a les persones per la seua apariencia.\n27 gener 2015 - 8:07 am ALBA BECKER\nhola aquest video altra vegada tracta de la aparemcia per que una dona amb la seus filla a vist a un chic de nacionalitat marroqui i se pensaba que com portaba una maleta podria llevar algo raro pero no es aixi molt de gent per que la gent tenga una aparencia no significa que tinga que ser aixo.\nperque cuan an salido dl cotxe eixes persones la dona se pensava que hiven a esposar al home moro pero no va ser aixi un poc mes davant hi havia un home que pareixia normal pero va ser el que ens engaño amb la aperiencia el home iva molt be vestit amb el seu maleti i tot aixo pero dins del maleti portaba algo que no se el que es.\nyo crec que la gent ya no se fia de ningu perque amb tot el que ha pasat en frança y tot aixo la gent ya no se fia no asles de la gent mora si no de tot el mon.\nyo se que mirar a una persona com ho ha fet aquesta dona no sta be si li da por que se cruce de cera pero que que mire deixa manera perque despres el home iva amb els seus fills i la seua dona yo no dic que totes les persones mores tenen que ser males o terroristes pero la gent lla no pot fiarse de ningu.\nEn fi que aquestos videos tenseyen a que no et fies por la apariencia per que per aixo mateix molta gent se sent apartada de molta gent.\nUn saludeee de albaaa beckerr espere que el meu comntari os aiga agradat ,AAADDDEEEUUUUUUUUU\n27 gener 2015 - 8:08 am Unai Kent\nEl que observem en aquest video esque la dona discrimina al home con aparencies supossada-ment males en comparació al home de mes endavant el cual va bien vestit y la dona no pensa que sea un mal home pero acaba siendo que si que el home que es malo es de endavant i no el home amb males pintes,aixo demuestra que a soles per las formes es no es pot valorar a algu,pero las persones siguen pensant que si i aunque no desetgem moltes vegades tenim aquest impols i com em sigut criats aixi no podem fer res a soles intentar reeducarnos.\n27 gener 2015 - 8:08 am Leo Goldman\nTracta de la filla i la mare veu dos homes, un ben vestit tipus d’oficina, comercial, que es veu que té un treball de categoria, i un altre que sembla un poc àrab, amb barba llarga, vestimentes llargues i una motxilla gran. Què és el que pensa la mare? Tots ens ho podem imaginar. Després les policies\nbaixen del cotxe i van corren cap el home sospitós la família varen pensar que el home que llevava la motxilla fora el home sospitós però resulto ser que el home al que buscaven iva ser el home de al front\nDesprés d’aquest breu resum, es fa evident que el problema de la discriminació no és culpa, directament, de les persones mateixes, sinó que la culpa d’aquest tipus de comportaments la té l’actual sistema educatiu, dissenyat per aquells que tan sols anhelen poder i diners, i per tal de conservar-los han de construir una societat inculta i incapaç de pensar per si mateixa. Encara ens queden dignitat i coneixements suficients per tal d’evitar aquesta catàstrofe de desconeixement i manipulació, encara podem pensar per nosaltres mateixos.\n27 gener 2015 - 8:19 am Maria Becker\nAquest vídeo està molt bé perquè es reflexa tota la veritat. La majoria de la gent es fa idees equivocades de altres persones soles pel seu aspecte. Solen dir que la imatge que dones ho diu tot respecte a com eres, però de segur que no es així, cada persona pot anar com vulga, vestir-se com vulga, ser da la religió que vulga i viure com vulga i després tindre una manera de ser o una altra. Moltes vegades jutgem per l’apariencia sense conèixer i això no tindria que ser així, i altres vegades la gent canvia la seua manera de comportar-se al tractar amb una persona que a simple vista li pareix millor que altra i això em pareix una vergonya perquè tots som persones principalment i hi ha que tractar com t’agradaria que et tractaren a tu.\n27 gener 2015 - 8:24 am Sonia Arenal\nHola, vaig a comentar aquesta entrada anomenada ”No et fies de l’aparença” que tracta sobre una dona que camina pel carrer amb la seua xiqueta i es gira i veu un home (que pareix ser inmigrant) vestit tot de negre amb una bossa negra també. De sobte, ixen uns policies vestits de paisans d’un cotxe i pareix que estiguen corrent a per aquest home però es passen de llarg i la dona es dóna conte de que no anaven a ell, si no a un xic que estava més endavant i que tenia una aparença normal.\nLa meua opinió es que ningú ha de jutjar a ninguna persona per la seua aparença com ja diu el seu títol, ja que la societat en la que vivim quasi sempre a segut així i crec que aquest vídeo ho tendrien que ver moltes persones per a que canvie la situació. Finalment. pense que la gent quan vaja pel carrer, no ha de mirar mal a ningú perquè no el coneixem com a persona i no podem dir si es bo o mal.\n27 gener 2015 - 3:40 pm Noelia Cambrils\nEl vídeo tracta,\nde un xic amb un maletí i amb corbata, i ha una mare amb la xiqueta, de repent ix un xic amb una barba negra i una bossa. La mare no para de mirar al xic amb barba negra, de sobte ixen de un coche de policia 5 policies, la mare pensa que van a per el xic amb barba però resulta que a la persona que lo li donava mala sensació el altre xic comença a córrer.\nEls policies acaben arrestant al xic amb el maletí.\nEls altre que portava una bossa i una barba es troba amb la seua família i trau de la bossa un patinet per a la seua filla.\nYo pensé que no hi ha que fiar-se de l’apariencia, perquè pot parèixer una cosa quan es un altra.\n27 gener 2015 - 3:43 pm Izan Becker\nAl vídeo apareix una dona amb la seva filla petita, es queda bocabadada al veure un home de mitjana edat amb una gran barba com la majoria dels terroristes i amb una bossa negra gran.\nElla pensa que es un terrorista i que el que porta a la bossa és una bomba o armes i finalment es queda queta.\nDe sobte apareixen tres policies corrent darrere d’ell, però, passen de llarg i van a per un altre home que te els cabells rossos i es blanc de pell, segur que si la dona haguera vist a eixe home no s’hauria parat.\nNo hi ha que fiar-se de l’aparencia.\nAquestes coses solen passar moles vegades.\n3 febrer 2015 - 3:41 pm luismi de gouges\nNO ET FIES DE L’APARENÇA.\nAquest vídeo tracta d’una dona la qual veu a un home musulmà caminant pel carrer\ni aquesta dedueix que es un terrorista perquè porta una bossa d’aspecte sospitós.\nEn direcció contraria al senyor musulmà va caminant un home blanc amb un maletí.\nDe sobte apareix la policia correguent cap a l’home musulmà però prenen a l’home\ndel maletí, que portava drogues en el. Mentre l’home musulmà es troba amb la seua\nfamilìa i revelant el contingut de la seua bossa; un joguet per a la seua filla.\nDe sobte la dona del principi es dona compte de que no hi ha que jutjar a les persones\nper l’aparença perquè qualsevol persona pot ser roïna o bona.\nLa meua opinió es que aquest es un bon vídeo, però em pareix un poc estrany que\nla policia no portara uniforme, solament una banda roja al braç.\n3 febrer 2015 - 3:42 pm Pau Goldman\nEl vídeo que acabe de veure tracta d’una mare que va passejant amb la seua filla pel carrer i es posa al seu costat un home amb barba i duia penjant d’un muscle una bossa negra i la mare al adonar-se es queda queta i abans havia passat pel seu costat un home amb un maletí i la mare no havia fet ningú moviment estrany. La mare veu que tres policies darrere seua havien baixat del cotxe i havien començat a córrer darrere del xic que la mare al veure-lo s’havia quedat queta. Els policies passen de llarg i van corrent a agafar a la persona amb el maletí. Després l’home amb barba trau un patinet de la bossa i li el dona a una xiqueta i a l’altra xiqueta se la puja als muscles.\nLa meua opinió personal de el vídeo es que la mare de la xiqueta es para al veure a l’home sense saber res d’ell perquè creia que eixe home duia alguna cosa perillosa dins de la bossa i quan havia passat l’altre home no havia fet res estrany. No hi ha que fiar-se de l’aparença perquè un home que no saps res d’ell no te voler fer-te mal.\n3 febrer 2015 - 7:12 pm Lucia tristan\nAquest vídeo tracta d’una marei la seva filla anaven caminant per un camí, i a l’altre costat, per l’altre camí n’hi ha un home amb una barba llarga, una maleta i portava com una falda. Més endavant del home ni havia un home amb tratge. La dona no parava de mirar al home estrany. De repent apareix un cotxe de policia i la dona es para creient que anava a detenir al home estrany, però els policies passen sense dir-li res i agafen al home de tratge. Li posen les esposes i saquen del maletí una bossa de drogues. Després el home estrany continua i saca del maletí un patinet per a la seva filla que li estava esperant junt a la seva família al final.\nLa meua opinió es que la dona va jutjar sense haver-hi conegut, el home anava rarament vestit però per a nosaltres, perquè al millor per a ell nosaltres anem rar vestits . Aquest vídeo ens fan reflexionar sobre que a vegades tens pel carrer una persona negra, mora o d’un altre país ja pensem que ens va fer algo, però per exemple tenim a una persona amb tratge i corbata i no pensem res. I al millor eixa persona es vestiu així perquè la gent pensa que no els va fer res i al millor són els primer que fan algo.\n17 febrer 2015 - 3:40 pm ######rodrigo de burgos ######\nAquests vídeo tracta de una dona esta passejant amb la seua filla. I al costat veu a un home que pareix un terrorista, amb una motxilla.\nLa mare creuria que dins de la motxilla tendria amagada una pistola o alguna arma de foc.\nDe sobte veu a uns homes (amb un braçalet roig al braç) que sortien d’un cotxe corrent ràpidament ,(la mare creia que anaven ha atrapar al home que pareixia un terrorista; els homes passen de llarg i atrapen a un home que pareixia molt formal , però dins de la seua motxilla hi havia droga.\nEl home que pareixia un terrorista anava amb la seua parella i els seus fills per anar-se a la seua casa.\nJo crec que no hi ha que fiar-se de l’aparença de persones; perquè el més formal podria ser un maltractador de dones o un traficant de droges; i el que te aspecte de terrorista pot ser una bona persona que tot el món vull ser amic de ell.\nDiverdiferències. Una escola per a tot el món.


Mare Terra - Fundació Mediterrània - L’AFN proposarà un dels guanyadors dels Premis Ones\nL’AFN proposarà un dels guanyadors dels Premis Ones\nAquest passat dijous va tenir lloc a Madrid una reunió de les 16 entitats ambientals que conformen la Asociación de Fundaciones para la Conservación de la Naturaleza (AFN). Per part de Mare Terra Fundació Mediterrània va acudir a la trobada seu president, Ángel Juárez, que forma part de la junta directiva de l'AFN en qualitat de vocal.\nLa reunió va servir per posar sobre la taula projectes conjunts en el territori espanyol. L'objectiu de l’AFN és sumar forces i treballar en xarxa perquè el moviment ecologista surti reforçat i tenir una representació unificada davant les administracions públiques i altres operadors. En aquest sentit, es van arribar a una sèrie d'acords que es faran públics properament i que serviran per tal que el projecte sigui més madur i sòlid.\nUna de les propostes que Mare Terra Fundació Mediterrània va posar sobre la taula és que a partir de la propera edició dels Premis Ones sigui la pròpia AFN qui proposi el guanyador del Reconeixement Defensa del Patrimoni Natural. La proposició va ser molt ben rebuda i es va aprovar per unanimitat.\nD'aquesta manera, el Reconeixement Defensa del Patrimoni Natural surt reforçat, ja que seran les entitats ambientals més importants d'Espanya les que decideixin el guanyador. En aquest sentit, Ángel Juárez ha declarat que "per a nosaltres és un orgull ja que significa que aquest guardó en concret i els Premis Ones en general augmentaran el seu prestigi”. Juárez ha afegit que “més enllà d’això, estem molt satisfets per com ha anat la trobada, ja que hem posat algunes bases que en el futur serviran per fer créixer l’AFN".\nEn els Premis Ones de 2014, el Reconeixement Defensa del Patrimoni Natural va ser per a l'Ajuntament de Sòria i la Fundació Oxigen pel seu projecte perquè la ciutat castellana sigui Reserva de la Biosfera de la Unesco.\nUn altre dels punts que es van aprovar en l'assemblea va ser el de donar entrada a dues noves fundacions ambientals a la AFN, de manera que a partir d'ara el total d'entitats involucrades passa a ser de 18.


LA CATALUNYA NORD, DE NOU CATALANA - Diari de Girona\nLA CATALUNYA NORD, DE NOU CATALANA\njaume fàbrega 20.05.2016 | 00:00\nLA CATALUNYA NORD, DE NOU CATALANA Diari de Girona\nCom és prou sabut, les dimensions del genocidi practicat per la dolça i culta França contra els catalans del nord són d'abast còsmic: desaparició de la llengua, prohibició total dels noms en català, canvi i francesització dels cognoms (així Tibau esdevé Thibaut, i Comalada, Comelade) dels topònims, noms de masies i de camps, i de tot el que es troba sota el cel. També la cuina catalana havia desaparegut substituïda per la colonial cuina francesa, llevat d'un parell de plats folklòrics -la Cargolada, l'Ollada i les Boles de picolat o mandonguilles-. També, no cal dir-ho, amb noms ridículament francesitzats -Cargolulade, Ouillades, Boules de picoulat-, etc. L'altre problema és que la major part de les receptes, tant del sud com del nord, es fan de forma desnaturalitzada. S'hi fa servir mantega, l'escalivada es fa a trossos al forn, la crema catalana es fa amb maizena o farina (i no amb midó). Aquests plats s'ajunten amb una versió sui generis de la «Paëlla», normalment amb xoriço, que hi té un èxit enorme: es ven a casa dels tractants de menjar o al supermercat Auchan, i fins i tot al centre comercial Grand Jonquera, per fer feliços als francesos que creuen que la paella és així!\nDevem a Eliane ThibautComelade l'impa?gable mèrit d'haver tornat a situar la cuina catalana com un objectiu de dignitat i de re?conquesta cultural. Baldament sigui inter?pre?tada sovint en clau francesa, amb tècniques o manca de tècniques que sorprenen la gent del sud... Però sigui com sigui, la cuina ca?talana, ajudant-hi també el seu gran prestigi com a primera cuina del món, amb l'Adrià i en Roca, ha reconquistat la Catalunya Nord. A vegades també amb una visió espanyolitzada, a base de tapas, paella i similars, però sempre vista com una aportació d'aire fresc. Es produeixen fenòmens impossibles d'imaginar fa pocs anys, quan gairebé l'únic gran referent de la cuina catalana era Le Rallye, bons amics meus, en una mar de pizzes, cuina francesa mal feta, cuina àrab o vietna?mi?ta... Per exemple, Le chaudron, de Bages, s'anuncia com a pub catalán de tapas, i presenta 50 referències de cerveses artesanals catalanes. A Cotlliure la Casa Gala s'anuncia com a bar à vins-tapas amb productes del terroir catalan... això sí, amb animació de flamenc! En aquesta mateixa ciutat de la costa, Victoria Robinson té un taller de cuina on ensenya cuina catalana, si bé reinterpretada i amb alguna sorpresa: esqueixada amb sal?morejo, truita de patates amb botifarra, paella de cego, arròs negre, mar i muntanya...


L'Ajuntament de Solsona diposita una de les urnes utilitzades l'1 d'octubre al Museu D. i C. de Solsona - Museu de Solsona Diocesà i Comarcal\nL’Ajuntament de Solsona diposita una de les urnes utilitzades l’1 d’octubre al Museu D. i C. de Solsona\nNota Ajuntament de Solsona:\nLes urnes que la Generalitat de Catalunya va facilitar als municipis per a la realització del referèndum de l’1 d’octubre han esdevingut un dels principals símbols del procés sobiranista. Conscients del seu rerefons històric, l’Ajuntament de Solsona i el Museu Diocesà i Comarcal han rubricat un acord amb el qual el consistori diposita en aquest espai una de les urnes utilitzades a la ciutat.\nEl museu, atenent a la seva funció de recollir i conservar el patrimoni amb valor cultural i d’interès social, va sol•licitar el dipòsit d’aquesta peça per a la seva identificació amb “els fets històrics excepcionals ocorreguts el passat 1 d’octubre”. La setmana passada, l’alcalde, David Rodríguez, i el director de l’equipament, mossèn Lluís Prat, van signar l’acord per a la recepció i ingrés de l’urna al Museu, en concepte de dipòsit indefinit.\nL’urna cedida s’incorporarà al fons de la col•lecció etnogràfica, propietat de l’Ajuntament. És una iniciativa que s’alinea amb la filosofia de l’equipament, que “salvaguarda aquells objectes que constitueixen el discurs històric de la societat a la qual es deu des de la prehistòria fins a l’època contemporània”, segons fonts de les instal•lacions. Els materials de la darrera època corresponen al fons de la col•lecció etnogràfica, actualment una de les protagonistes d’un context de planificació estratègica que podria donar-li visibilitat pública.\nLes altres sis urnes que es van fer servir per al referèndum a Solsona es van repartir entre les entitats i plataformes que van col•laborar en el desenvolupament de la jornada electoral.\nUna nova experiència: vincles. Els objectes del museu en altres museus. »


La Federació d’Associacions de Veïns de Mataró (FAVM) va celebrar el passat 9 de juny l’Assemblea Ordinària, en la qual van participar dotze de les catorze associacions de veïns federades.\nEntre els acords principals a què es va arribar en el transcurs de la reunió, destaquen l’aprovació de la Memòria de Gestió de l’any 2000, així com el Pla de Treball i els Pressupostos per al 2001. Un altre tema aprovat va ser la sol·licitud de l’Associació de Veïns Nova Mataró d’incorporar-se a la Federació, de manera que ja són 14 les entitats veïnals de Mataró que estan federades a la FAVM.\nFinalment, es va procedir a renovar els càrrecs del secretariat de la Junta. Josep Sivilla, Jesús Nieto i Flora Rodríguez van deixar el seu càrrec, de Comunicació, Secretari i Vicesecretària respectivament. El nou secretariat està format per Josep Carbó a la Presidència, Manel Molina com a Vicepresident primer i Carlos Fernández de Vicepresident segon. El càrrec de Secretari estarà ocupat per Javier Sánchez, mentre que Carmelo Sánchez exercirà de Vicesecretari. Per últim, Santi López s’ocuparà de la tresoreria, Sergi Morales coordinarà la Gestió Veïnal, i Javier Sanchez s’encarregarà de l’àrea de Comunicació.\nDe la mateixa manera, es va procedir a la renovació de la Junta, que està formada per dos representants de cada associació de veïns proposats per cadascuna de les associacions.


Aparador de la botiga on treballaba el Hafiz, aquest dimarts al migdia. FOTO: NHS\nAquest divendres es compliran dues setmanes de l’assassinat del comerciant rubinenc\nper NHS Rubí. 19 d’octubre de 2021 17:33\nJa ha passat més d’una de setmana de la fatídica nit de divendres 8 d’octubre, quan en Hafiz va ser assassinat mentre intentava evitar que li robessin una ampolla de rom de la botiga on treballava, a la plaça Onze de Setembre.\nMés info: Els Mossos detenen dues persones per l'assassinat del comerciant de Rubí\nEl botiguer va perseguir els lladres pel carrer Magí Ramentol en direcció al Mercat i, en atrapar-los, va rebre diverses ganivetades al pit i al coll. Després va tornar dessagnant-se cap a la botiga, on no es va poder fer res per salvar-li la vida.\nDes d’aleshores, el One Stop Supermercats no ha tornat a aixecar la persiana i l’aparador s’ha omplert d’espelmes, flors i escrits dels veïns de Rubí. Una barreja de dolor, commoció i indignació encara pesa en l’ambient.\nD’origen pakistanès, Shahbaz Shahbaz era conegut per tothom com Hafiz. Tenia 35 anys i treballava en la botiga d’alimentació de la ciutat, propietat del seu oncle. Sense fills, ho estava preparant tot perquè la seva dona vingués també a Rubí, on ell ja feia més de 8 anys que hi vivia.\nEl seu cosí el descriu com una persona amable i sempre disposada a donar un cop de mà a amics i familiars. Explica al TOT Rubí que se li farà un funeral en el seu país d’origen pròximament i tota la família espera justícia.\nEl drama dels immigrants que s’amaga darrere la història del Hafiz\nD’altra banda, Syed Sheraz, coordinador de la Federació Catalana Pakistanesa, explica que la història del Hafiz amaga el drama de moltes persones immigrants que lluiten per residir legalment a Espanya.\nSegons el seu compatriota, en Hazif havia deixat als seus pares al Pakistan per començar una nova vida treballant a Rubí. Després de molts anys tramitant els papers i permisos de residència, va poder tornar al seu país d’origen només per un mes.\nDurant la seva estança es va casar i de seguida va tornar a Rubí, on també tenia la intenció de portar la seva dona. Tot i que volia tornar a visitar els seus pares i la seva esposa, la pandèmia i les restriccions van endarrerir els seus plans. Ara, un gir dramàtic de la història ho farà impossible.\nPer al Syed, aquesta és la “típica història” dels immigrants que treballen i es busquen la vida però no poden tornar al seu país d’origen i veure la seva família durant anys perquè no compten amb una targeta de residència. Ell mateix explica el seu cas. Va marxar de Pakistan deixant enrere un fill de tres mesos que no va tornar a veure fins que ja havia complert sis anys i ell tenia el primer permís de residència. “És un trauma familiar i també de la societat”.\nRespecte a la repatriació del cos d’en Hafiz, tot i que esperaven que per burocràcia trigaria dos mesos en arribar als seus familiars, en Syed titlla de “miracle” el seu trasllat en només una setmana, després de la preceptiva autòpsia.\nEl coordinador de la Federació Catalana Pakistanesa també explica que el cònsol del seu país va ser rebut per l'alcaldessa de Rubí i representants institucionals el passat dimarts 12 d'octubre, encara que a la comunitat pakistanesa li hagués agradat que la bandera de l'Ajuntament de Rubí estigués a mig pal des del dia abans, quan es va produir una manifestació ciutadana.


El Saló del Còmic presenta una edició protagonitzada per la ciencia ficció i la fantasia heroica L'illa dels llibres -\nInici Notícies Actualitat El Saló del Còmic presenta una edició protagonitzada per la ciencia ficció...\nEl Saló del Còmic presenta una edició protagonitzada per la ciencia ficció i la fantasia heroica\nDel 16 al 19 d’abril al del Palau 2 de Fira de Barcelona Montjuïc.\nEl Saló Internacional del Còmic de Barcelona donarà el tret de sortida a la seva 33 edició el proper dijous 16 d’abril. Els 36.000 metres quadrats del Palau 2 de Fira Montjuïc i la Plaça Univers acolliran aquest any un certamen en què la fantasia heroica i la ciència ficció tindran un protagonisme especial, ja que l’exposició principal estarà dedicada a aquests dos gèneres.\nEl certamen comptarà amb un total de 19 exposicions, incloses les dels guanyadors del Premis del Saló de la passada edició, i les dels superherois, enguany, villà i superherois, ja que el Capità Amèrica, The Spirit i el Joker compleixen 75 anys. El personatge de Manuel Vázquez, Anacleto, agente secreto, també comptarà amb la seva pròpia mostra, que inclourà 25 originals i comptarà amb la presència del director de la pel·lícula d’imminent estrena, així com de l’Anacleto de carn i ossos, Imanol Arias.\nAquesta edició, l’exposició principal estarà dedicada a la fantasia heroica i de ciència ficció, i comptarà amb prop de 400 originals d’autors de tot el món. Vinculades a aquesta temàtica es desenvoluparan activitats de divulgació científica i sobre el món de les llegendes, i d’alguns clàssics contemporanis com Joc de trons.\nEntre els autors estrangers que seran presents en el Saló del Còmic figuren des de Milo Manara fins al clàssic dels superherois José Luis García López, Scott McCloud, Frederik Peeters, David Finch, els creadors del còmic d’Hora de Aventuras, Branden Lamb, Shelli Paroline i Ryan Nort. També es comptarà, a l’apartat de conferències, amb David Saltzberg, assessor científic de la sèrie de televisió The Big Bang Theory i amb Tania Sánchez, que parlarà de la seva passió per Joc de trons.\nPatrici Tixis, president de FICOMIC ha destacat que la nova edició “Creix tant en expositors com en metres quadrats”, assegurant que aquest és un dels salons “més importants” per al gremi d’editors català “pel que suposa per al foment de la lectura” i “El còmic és una font inesgotable de continguts que avui dia alimenten a d’altres indústries”.\nArticle anteriorLa segona edició del Festival Mot se centra entre la relació de la literatura i les ciutats\nArticle següentJulio Manrique dirigeix l’adaptació de Simon Stephens de la novel·la ‘El curiós incident del gos a mitjanit’


https://www.lekue.com/ca/receptes/recepte-dau-de-bacalla-a-la-maria-lluisa.html 766 Dau de bacallà a la maria Lluïsa https://www.lekue.com/media/catalog/product/f/o/foto394.jpg 0.00 EUR InStock /Receptes /Receptes/Per aliments /Receptes/Per cuina /Receptes/Per aliments/Receptes de peix /Receptes/Per cuina/Receptes al forn add-to-cart 2015-03-11\n2 Daus de Bacallà 1 carbassó fi 300 g de cards vermells i blancs 1 ceba Algunes fulles de Maria Lluïsa o 1 bosseta de Maria Lluïsa per infusió 5 cl de caldo de verdures 1 cullerada sopera de crema de llet Sal, pebre i moscada\nPela i talla els cards i la ceba, i condimenta-ho amb sal, pebre i moscada. Cou-ho a l’estoig de vapor amb el caldo durant 5 minuts potencia màxima al forn microones. Talla el carbassó en rodanxes fines. Condimenta els daus amb sal, pebre i moscada, i condimenta-ho amb Maria Lluïsa. Cobreix-ho amb les rodanxes de carbassó. Buida l’excedent de caldo de la cocció dels cards i barreja-ho amb la crema de llet. Diposita els daus sobre els cards i posa’ls de nou a coure en el microones a potencia màxima 5 minuts. Serveix-ho amb la crema de llet.\nNo guardis el secret, comparteix Dau de bacallà a la maria Lluïsa


Una convocatòria amb impuls de tsunami ! directe!cat\ndirecte ! a La República. N. 4126. Divendres, 6 d'agost de 2021 05:45 h\nLa jungla del procés a sis setmanes del dia D. Alguns personatges d’aquests set dies: Núria Amat, José Bono, Dolors Camats, Jorge Fernández Díaz, Ángel de la Fuente i Francisco Marhuenda.\nMiquel Perez Latre (@Granollacs) Arxiver i Historiador.- Hem vist la gent, en diversos moments i escenaris, aplaudir i esperonar el president Mas al crit de no afluixis. Els ajuntaments catalans han ofert aquests dies al procés un recolzament espectacular, amb més d’un noranta per cent dels consistoris del país decidits a facilitar i/o col·laborar en la realització de la Consulta. Entretant, la campanya unitària es va gestant i l’ANC aconsegueix en pocs dies 25.000 voluntaris per (sobretot) esperonar els indecisos a acostar-se a les urnes. Energia concentrada que avui carregarà una convocatòria que ens portarà a les urnes el proper 9 de novembre. Aquests són alguns dels personatges clau de la setmana.\nSenyals de nervis.\nDoneu-los el que sigui. O millor: enganyeu-los com sigui. Aquesta és ja, a hores d’ara, amb excepcions ultres com les de Carme Chacón, tendrament enamorada de Societat Civil Catalana, la divisa del (encara) segon partit espanyol. S’escolten ja, doncs, les primeres expressions públiques de “canguelo” en la banda socialista. El nou líder, cruelment comparat a les xarxes socials amb el ninot que feia parella amb la mítica “Barbie”, ha manifestat la seva estima pel nostre país i els seus ciutadans. Esta bé. Però el seu sobtat afecte seria molt més creïble si anés acompanyat d’un acte de respecte al nostre criteri: que es posicioni a favor del 9-N; que ens deixi votar allò que volem i no una reforma incolora per marejar la perdiu una altra generació.\nCamats, Dolors(portaveu d’ICV al Parlament de Catalunya).\nLa gestió per part d’ICV-EUiA de la Consulta del 9-N comença a resultar francament frustrant. Fins ara havien portat prou bé la tensió interna que ha esventrat altres partits des de l’inici del procés. Durant els darrers mesos, però, han optat per ficar el cap sota l’ala de manera poc presentable. Eulàlia Vintró ho ha criticat des de l’ala espanyolista de la formació. Els ecosocialistes han optat per encarar massa tard el debat i han estafat els seus militants oferint una consulta interna que no respondrà a un posicionament obert, sinó a la simple ratificació de partit pres per la direcció. Tot apunta, a més, que es decantaran per donar llibertat de vot als seus militants a la segona pregunta. I, francament, que un partit no tingui un criteri definit sobre quin futur polític vol per al seu país és surrealista.\nUna setmana més, el ministre Jorge Fernández Díaz, alhora que presenta llibre (en companyia d’altres padrins de Societat Civil Catalana), sota un segell editorial habituat a la propaganda feixista, ens ha ofert un nou espectacle denigrant. No s’ha tallat a l’hora de denunciar el fet que es faci campanya en pro de la independència entre un determinat col·lectiu de catalansd’origen estranger. Per posar-se la bena abans de la ferida, decideix no amagar la seva vena racista. Parla com si els fidels d’una religió no poguessin ser catalans, ni tinguessin dret a votar el que els vingui de gust sobre el futur d’aquest país. Per arrodonir-ho, pretén dir a una fundació privada (no a les que difonen amb la comprensió i les subvencions del seu govern la memòria del feixisme) què pot i què no pot fer. Aquest ministre és una joia.\n28 de setembre de 2014, 23.05 h\n#11 Una sentència digna de ser subratllada i pregonada!!!\nQuan un polític diu el que ha de fer un òrgan judicial es que es una dictadura\n28 de setembre de 2014, 00.21 h\n#13 No, si aun resultaras mas burro que el #RajoyMariquita que no sabe como se llama el Mataelefantes, despues de 39 años robando, digo erinando.\n27 de setembre de 2014, 23.49 h\n27 de setembre de 2014, 21.52 h\nAquesta es la mena de "fauna" que s'ha de convatre amb la màxima fermesa de que som capaçoç...la democràcia, un eina al que els APAÑOLS no estàn acostumats i clar els ha sorprés molt.\nEl 9 de Novembre votarém i guanyarém i a tots aquets FENÓMENS de la naturalesa.....bon vent i barca nova.\n27 de setembre de 2014, 21.02 h\n27 de setembre de 2014, 20.00 h\n27 de setembre de 2014, 17.39 h\n27 de setembre de 2014, 17.29 h\n27 de setembre de 2014, 15.26 h\nQuan un polític diu el que ha de fer un òrgan judicial es que es una dictadura.\n27 de setembre de 2014, 15.20 h


Mosaic de religions | borboletaproduccions.net\nEl tercer capítol del Mosaic estarà ple de preguntes complicades, a vegades sense resposta. I és que parla de religió o millor dit, de religions. La globalització ha afavorit la pluralitat de la societat actual en un seguit d’àmbits, també en el de les creences. A Catalunya, tot i que l’església catòlica segueix sent àmpliament majoritària, el mapa religiós ha deixat de definir-se en singular per passar a fer-ho en plural. El Baix Vallès és un exemple d’aquesta pluralitat i nosaltres ens proposem retratar-la coneixent dos nous casos.\nD’una banda, coneixerem la història del Miquel Àngel. Es va ordenar capellà a Mollet l’any 1994 i allà hi va estar fins al 2001. Actualment el Miquel Àngel té una agenda molt atapeïda ja que combina les seves facetes de rector al barri de Singuerlin i vicari a l’església major de Santa Coloma, a més de fer activitats amb joves a les escoles de la localitat. També treu temps per seguir en contacte amb Mollet a través de l’oenagé Makari Blangua en la qual va començar a col·laborar en els seus sis anys de missioner al Camerun.\nEl Miquel Àngel preparant confirmacions\nDe l’altra, coneixerem una família molt jove. La formen l’Abdel de 24 anys i originari del Marroc; la Mònica, molletana de 22 anys i els seus dos fills, el Naim i l’Amir. L’Abdel i la Mònica es van conèixer al Club d’atletisme de Mollet i es van enamorar. Tot i que el fet que ella fos cristiana i ell musulmà no era cap problema perquè estiguessin casats, la Mònica es va sentir atreta per l’islam i fa dos anys va convertir-se. Amb ells ens aproparem a aquesta religió a vegades tant desconeguda.\nL'Abdel i el Naim\nLa Mònica i l'Amir\nDiuen que la religió al nostre país ha perdut el paper dominant a nivell social que tenia temps enrere i que ha evolucionat, però la seva influència continua sent molt important a nivell mundial. Ho és també pels nostres protagonistes? Demà (16 d’octubre) ho descobrim a partir de les 20.30 hores a Vallès Visió!


Una representació del Consistori inquer i de la societat inquera han viatjat a Palma per a convidar a tots els habitants de les Illes Balears.\najinca.net 08/11/2018 - 17:35:38\nUna representació del Consistori inquer i de la societat inquera han viatjat a Palma per a convidar a tots els habitants de les Illes Balears a participar el pròxim 15 de novembre del Dijous Bo. Virgilio Moneno, Batle d'Inca i Antònia Sabater, regidora delegada del Dijous Bo, han encapçalat el grup que han visitat el Consolat de la Mar, seu de la Presidència del Govern de les Illes Balears, i el Consell de Mallorca per explicar tota la programació de la coneguda com a "la fira de fires".\nLa presidenta del Govern de les Illes Balears, Francina Armengol, ha rebut al Consolat de Mar, la comitiva de les festes del Dijous Bo d'Inca. Armengol, Moreno i el cronista municipal, Gabriel Pieras, han dirigit unes paraules als assistents i la presidenta ha rebut els obsequis i el cartell de la fira, en aquest acte, ja tradicional, abans de la celebració del Dijous Bo.\nPer altra banda, la representació institucional i cívica de la ciutat d'Inca ha acudit, també, a la seu del Consell de Mallorca per complir amb la tradició i convidar la corporació insular a la celebració del Dijous Bo. Durant la recepció, i com a símbol de la convidada, el batle ha lliurat al president del Consell, Miquel Ensenyat, una còpia del cartell que enguany promociona la fira. Una parella vestida a l'ample també ha lliurat una senalla amb productes de la terra.


Perfeccionament - Parapent Entrenúvols\nHome » Escola de Parapent » Perfeccionament\nSigues un pilot autònom\nT’has enganxat! 😉\nNecessites volar molt, millor i molt alt! No et preocupis… amb Entrenúvols ho aconseguiràs!\nUn dels objectius del curs de PERFECCIONAMENT és estar capacitat per realitzar correctament l’examen federatiu i obtenir la titulació d’Alumne Avançat.\nA més del tràmit federatiu, aprendràs a aprofitar les ascendències dinàmiques i tèrmiques per a volar més estona, a controlar el parapent al terra amb vent fort, creuat i a inflar de cara a la vela. Aprendràs a fer “Top Landings” (aterrar a l’envol), maniobres de descens bàsiques, ús de l’accelerador… totes les eines que et permetran ser un pilot autònom.\nAquest curs correspon al 3r i 4t. nivell de PARAPRO.\nS’obté la titulació d’APPI Pilot amb la certificació Alpin i Soaring\nA qui hagi fet el curs de progressió i vulgui seguir el procés formatiu per a ser pilot autònom.\nA qui es va iniciar en el món del parapent però fa temps que ha perdut el contacte i vol reprendre l’activitat.\nEn cap moment s’hauria de parar de practicar el control de parapent a terra. Durant aquest curs, aprendràs a inflar de cara a la vela (“invertida”), amb vents moderats i forts i amb vent creuat.\nTot el necessari per anar sol: Meteorologia, Aerologia, normativa aèria, materials… Visualitzarem vídeos didàctics i gravacions dels propis alumnes.\nSi has fet els cursos anteriors a Entrenúvols, faràs els vols necessaris fins que arribis a un total de 50 vols. Si és el teu primer curs amb Entrenúvols, faràs un total de 25 vols. Aprendràs a sortir de cara a la vela, amb vent fort o creuat, vol de permanència (dinàmica o vessant i tèrmica), girs encadenats, control d’abatudes, TopLandings (aterratge a l’envol). En definitiva, no pararem fins que assoleixis l’autonomia de vol.\nEn aquest curs s’inclou un vol en parapent biplaça pedagògic que servirà per a reafirmar coneixements del vol de vessant o tèrmic.\nControl del parapent a terra. Inflada de cara a la vela.\nIniciació i perfeccionament del vol en ascendència dinàmica. Vol en vessant en condicions fluixes, amb trànsit…\nIntroducció al vol en condicions tèrmiques.\nAutonomia de vol. Avaluació de les condicions atmosfèriques aptes per a volar.\nFem cursos tots els caps de setmana. Només ens has de dir quin dia vols començar!\nA més dels caps de setmana, organitzem cursos intensius entre setmana.\nAquí al costat tens un llistat dels propers cursos previstos. Si estàs interessat en fer el curs entre setmana i cap de les dates s’adapta a la teva disponibilitat, posa’t en contacte amb nosaltres per mirar de formar un grup amb més gent interessada.\nsi has comprat un equip nou a ENTRENÚVOLS\nPreu amb equip propi: 650€\nAccessos als envols inclosos\n1 vol biplaça pedagògic\nDurada aprox. del curs: 25-35 vols\n495.00 € – 650.00 €


Manuel Milián Mestre: “O bé fan un pont entre Catalunya i l’Estat o hi haurà un conflicte. Que escullin!”Entrevista de Lluís Bou a EL MÓN | BELLATERRA.CAT\n« Trajecte des de Bellaterra a l’aeroport de Barcelona-El Prat\nLa Diputació de Barcelona estudia crear un impost per tenir netes les zones que envolten les urbanitzacions »\nManuel Milián Mestre: “O bé fan un pont entre Catalunya i l’Estat o hi haurà un conflicte. Que escullin!”Entrevista de Lluís Bou a EL MÓN\n14 febrer 2016 per Viot\nManuel Milián Mestre acaba de publicar ‘El ponts trencats’, que s’ha arribat a col·locar com el llibre més venut de la setmana. L’expolític del PP, molt crític amb José María Aznar, hi explica tres casos de projectes no consumats d’articulació entre Catalunya i Espanya. En aquesta entrevista revela detalls de la seva experiència, converses amb Jordi Pujol, Joan Lerma, Manuel Fraga, José María Aznar, Ximo Puig i la seva àvia Tomasa de Morella. Fem l’entrevista al despatx de Milián a la seu de Foment del Treball.\nVostè ha escrit el llibre “Els ponts trencats”. Per què la tercera via ha fracassat tan sovint a la història?\nNo s’entén Catalunya. Ho crec a conseqüència del que he viscut. No ho entenen. M’ho va dir un dia Joan Lerma, que va ser president de la Generalitat valenciana, tot dinant allà amb ell. Em va dir: “Oi que no t’entenen a tu a Madrid?”. “No gaire”. “Doncs a mi tampoc. Els de Madrid no entenen la gent del ram de l’aigua”. Jo li vaig contestar: “Vigila que a Catalunya això del ram de l’aigua ho entenen d’una altra manera”. I ell em va respondre: “No, no, el ram de l’aigua és el Mediterrani”. No ens entenen i és una evidència. No capten els matisos diferencials tan marcats entre catalans i castellans, o entre valencians i castellans. Valencians menys, perquè el Sud està molt castellanitzat. La mentalitat mediterrània no l’entenen.\nEl primer pont segons vostè va ser un intent d’autogovern que Manuel Fraga va intentar amb Jordi Pujol quan ja s’extingia el franquisme…\nEl primer pont va començar a Londres, on Fraga estava d’ambaixador. Pujol va anar a Londres el 1974 a inaugurar una sucursal de Banca Catalana. Jo vaig trucar a Fraga i li vaig dir que es feia aquest acte. I Fraga em va respondre: “Dile que yo iré a la inauguración”. Tots sabíem que Banca Catalana tenia una determinada tendència [catalanista] i donava suport a determinades polítiques. La presència de Fraga va sorprendre Pujol. Hi va haver un contacte empàtic i des d’aleshores Fraga, a través de mi, va voler tenir una relació permanent amb ell.\nHi va haver més contactes en aquella etapa predemocràtica?\nQuan Fraga va arribar al govern el 1976 en la primera Transició, em va dir que volia parlar de forma seriosa amb Pujol del tema català. I vam quedar en un sopar. Va ser al restaurant José Luis davant l’estadi del Santiago Bernabéu. Allà en un reservat vam sopar Josep Maria Santacreu, Pujol, Fraga i jo. I al final, Fraga va demanar a Pujol que l’ajudés en la Transició, perquè tenia moltes dificultats. Hi havia evidentment resistències dels militars… I va explicar l’esquema de per on volia anar. Pujol va dir: “Sí, però amb una condició: Vull l’Estatut de Núria”. I Fraga li va contestar: “Hecho”. Això era el març del 1976. Fraga d’entrada volia començar amb una Mancomunitat, tenia l’obsessió que per resoldre el tema de Catalunya s’havia de començar amb Prat de la Riba. Però al cap de tres mesos se’n va anar a pique el govern d’Arias Navarro, i se’n va anar a pique Fraga, que va dir que no continuava aquest projecte. Això va trencar la possibilitat del pont. Jo crec que de forma malaurada, perquè la Transició hauria començat amb un tractament particular per a Catalunya. S’hi hauria arribat amb una Mancomunitat.\nEl segon pont segons vostè va ser la Constitució. El pacte constitucional va fracassar amb la sentència de l’Estatut?\nJo crec que no. Aquest pont fracassa amb l’intent del cop d’Estat del 23-F, i amb la LOAPA. Hi havia un punt de partida que era l’article segon de la Constitució que distingeix entre regions i nacionalitats. El concepte ‘nacionalitat’ el va col·locar Jordi Pujol a través de Miquel Roca. Adolfo Súarez, però, va ser molt puta i no va assenyalar a la Constitució quines eren les nacionalitats i quines eren les regions. D’allà comença tot el desgavell de la interpretació… Tot això passa després pel fet que als bascos se’ls reconeix el dret al concert econòmic.\nI als catalans que els concedeixen?\nBé, Pujol em va cridar fa quinze dies i em va aclarir un aspecte que no surt al llibre. Explica que Suárez i Manuel Gutiérrez Mellado li van dir llavors: “Als catalans us tractarem de manera diferenciada a través de la identitat i la llengua”. Als bascos els van prioritzar el caler, i als catalans la identitat i la llengua. Amb això Pujol em desmenteix el que em va dir Iñaki Anasagasti en el sentit que els catalans no van voler recaptar impostos. Ara resulta que Pujol diu que no, que ens van imposar la diferenciació en la llengua i no en els impostos. I té una lògica. El País Basc pesa poc la bossa dels impostos, en canvi Catalunya hi aporta un 30% com a mínim. De totes maneres, aquest segon pont, se’n va a pique quan fan la LOAPA.\nEl tercer pont segons vostè va ser el pacte del Majèstic del 1996. Va ser realment positiu?\nMai Catalunya havia tingut les atribucions que li ha donat el pacte del Majèstic. Encara avui Catalunya és subsidiària d’aquell pacte. El poder legislatiu en algunes matèries com els ports no el tenia. El tema bàsic del complement fiscal que el Parlament pot aplicar a alguns tributs (IRPF i IVA) no el tenia. Els Mossos d’Esquadra queden controlant l’ordre públic de Catalunya, mentre que la Guàrdia Civil i la Policia queden reduïdes a l’ordre nacional de l’Estat i a les fronteres. La desaparició dels governadors civils marca de manera clara que l’Estat es retira. Hi ha un delegat del govern que pot ser com un ambaixador, però l’Estat es retira. I a més hi ha la supressió del servei militar obligatori, cosa que va en contra d’una consciencia col·lectiva més àmplia des d’una perspectiva nacional espanyola. A la ‘mili’ es feien lligams que han durat tota la vida, com sabem.\nÉs possible ara un altre pont amb Espanya? Sembla que a l’altra banda no fan cap proposta sòlida..\nJo tinc la impressió que en aquest moment o bé fan un altre pont o hi haurà un conflicte. Que escullin!. O busquen un pont que lligui els interessos de Catalunya als interessos de l’Estat, i que aquest sàpiga que ha de respectar la identitat catalana i la seva realitat, o hi ha conflicte. El conflicte està plasmat en un Parlament que vol avançar cap a la independència, amb unes lleis que estan preparades per fer-ho, i amb una Generalitat governada per un senyor que és obertament independentista, des del principi. Que es fixin bé on ha arrelat l’independentisme.\nEn què s’han de fixar concretament?\nQue l’independentisme ha arrelat a l’interior. Terra carlina. Compte amb aquest factor!. A Madrid no ho volen veure, i aquí no se n’adonen els agosarats que diuen que tots són independentistes. No, els independentistes de debò estan a l’interior de Catalunya, són la gent que ve de comarques o regions carlines. Per què? Doncs perquè hi ha un cordó umbilical històric amb els drets, els furs i la revindicació. Això està en el subconscient i ha emergit amb el procés d’independència.\nVostè va plegar l’any 2000 de militar en el PP. Va ser pel fracàs d’aquests ponts que explica?\nIndirectament. Vaig tenir un enfrontament total amb Aznar, que en part va propiciar el mateix Fraga. Aznar va començar dient-me “Manolín” en to carinyós i en quatre anys em va passar a dir “don Manuel”. No sé si tenia segona intenció, però potser sospitava que feia de boca de ganso [de Fraga]. Vaig tenir un enfrontament molt fort davant 20 persones amb Aznar, ho vaig explicar a Fraga i em va dir: “Ya veo que ha sido muy duro”. No em va dir res més. Aznar i Fraga tenien una bona relació, però a vegades era més formal que real. Fraga era més basc que gallec.\nQue li sembla la figura política de Carles Puigdemont, el nou president?\nJo no el conec personalment, i no l’he seguit, però hi ha una cosa a tenir sempre present: La partida de naixement. Jo sóc de Morella, bé, del Forcall, que està al costat. I això es irrenunciable. No entenc la gent que traeix del seu bressol. Quan una persona abjura del seu origen social o geogràfic me n’aparto, ja no m’agrada.\nHo diu pel pedigrí independentista de Puigdemont?\nExactament. Respecto les persones que són coherents, pensin com pensin. Una persona com Puigdemont ha estat independentista des del principi. I m’agradaria saber qui eren els seus avantpassats, a veure si surten carlins com en els meus.\nHome, Amer està a tocar de la Garrotxa…\nPer això li ho dic! Per això entenc l’independentisme i el foralisme. Jo això ho porto a la sang. El taco que deien el meu oncle, els pastors o la meva àvia a Morella era “me cago en la puta reina”. De nen és el que sentia. Jo no sabia qui era “la puta reina” i després m’ho van explicar [Isabel II]. I el crit d’indignació de la meva àvia, l’àvia Tomasa, era “Recrista mia”. Era una invocació a Crist dues vegades, i jo crec que era un crit dels carlins. Aquestes qüestions es transmeten en la sang i en els codis de família. A Puigdemont li pot passar el mateix.\nNo crec a qui canvia d’oposició, i Artur Mas ha canviat de posició. Jo tenia un gran respecte per Artur Mas. El seu viratge em va descol·locar i ha descol·locat tothom. Jo li tinc encara apreci personal, però aprecio un Mas senyor, seriós, dedicat a teballar, que no feia estirabots. Però el darrer Mas no l’entenc. En canvi a Puigdemont, a qui mai no he tractat, li entenc la coherència. I la gran norma de la conducta humana és la coherència. És el fonament de l’honestedat. Una persona no coherent no és honrada. I això és el que em fa respectar Puigdemont a qui no conec personalment.\nI què me’n diu del president de la Generalitat valenciana, Ximo Puig, que és també de Morella?\nA en Ximo el respecto molt i l’aprecio moltíssim. El factor fonamental de la política és l’humà. I amb ell he tingut sempre una gran relació. És molt sensat, i té gran seny, en aquest sentit és molt morellà. Els morellans som molt catalans en aquest aspecte. Vam ser repoblats al segle XIII per gironins, lleidatans del Pirineu i jueus, i això marca el caràcter. El seu pare tenia un negoci de transports de Morella a Barcelona i de Barcelona a Morella, i descarregava al carrer Tantarantana. Està intentant ordenar les coses a València. És un home moderat, respectuós. Si no li fan alguna trastada – perquè València és molt particular- pot marcar un camí nou allà, i d’entesa amb Catalunya.


Publicat 18/11/2021 12:07CET\nLamenta que la CEOE "no s'hagi sumat a l'acord" per augmentar les cotitzacions\nLa vicepresidenta primera del Govern central, Nadia Calviño, ha assegurat que confia que la patronal "se sumarà als diferents acords" pendents aquest any, després del seu 'no' a l'augment de les cotitzacions dels treballadors.\nHa lamentat que la patronal "no s'hagi sumat a l'acord amb els sindicats" per augmentar les cotitzacions, la qual cosa ha assegurat que és necessària per garantir unes pensions dignes actualment i en els pròxims 20 i 40 anys.\n"El conjunt de la població entén que aquesta és l'acció que cal adoptar ara, sent responsables amb les generacions més joves, per garantir l'equitat i la justícia intergeneracional", ha afegit.\nLa vicepresidenta primera ha assegurat que les taules de negociació avancen i que "a poc a poc es van acostant posicions" en un procés que ha descrit com normal en qualsevol negociació.\nHa subratllat que el Govern central farà "tot el possible" perquè els representants empresarials s'afegeixin a l'acord sobre la reforma laboral.\nEVITAR UN REBOT TEMPORAL\nCalviño ha defensat que la "recuperació econòmica està en marxa" i que les mesures del Govern central des del març del 2020 han evitat una caiguda del producte interior brut (PIB) superior al 25% i la destrucció de tres milions de llocs de feina.\nHa explicat que el repte actual és que "el rebot no sigui passatger sinó que la recuperació sigui forta, sostenible i sostinguda en el temps".\nPer a això, ha assenyalat la necessitat d'aprofitar "al màxim l'oportunitat" que representen els fons Next Generation EU.\nDurant la presentació, Llibre ha reclamat més agilitat al Govern central perquè les empreses puguin accedir a aquests fons com més aviat millor i Calviño ha dit que es demanarà "més flexibilitat" i ha recordat que Espanya és el país que va més avançat en el procés de petició dels fons.


Piteraq - NCR Cosmética Natural\nPiteraq ve dels llocs més preservats del món, des dels quals va capturar el secret d’un encant inconfusible.\nUn poder únic que només la natura, en la seva immensa bondat, sap oferir.\nPiteraq és la nova línia de cosmètics eco bio de maquillatge d’origen biològica i d’altíssima qualitat, dermatològicament provat, eco-compatible i cruelty free. Sense PEG, parabens, silicones, ftalats, alcohol i cap producte derivats d’animals.\nHem dit no als parabens, no als èters de glicol, no a les silicones, no als PEG, no a les nanopartícules. Hem dit sí als perfums, minerals, olis d’essències i vitamines.\nPerquè la naturalesa no necessita cap afegit.\nHem pensat en el futur i en aquells que ens envolten, per això els nostres productes no són experimentats en animals i tenen el certificat Vegan OK.\nHem reduït al mínim la contaminació amb un envàs eco-sostenible i reciclable i estem compromesos amb l’augment del percentatge de productes que provenen de fonts BIO.\nPiteraq · Llavis\nLínia composta per 7 pintallavis mat de llarga durada, 3 pintallavis líquids i 3 brillantors de llavis, la seva formulació especial protegeix els llavis per l’acció dels raigs UV i té una acció energitzant, revitalitzadora i antiedat o una acció nutritiva, emolient, exaltadora del volum dels llavis, segons el tipus.\nVeure tots els pintallavis\nPiteraq · Ulls\nLínia composta per 2 màscares de pestanyes, 20 ombres, 1 llapis negre, 3 correctors, i una prebase, tot el necessari per completar un maquillatge d’ulls i tenir una mirada perfecta. Productes realitzats amb materials naturals, adequats per ulls sensibles i amb una fórmula per reduir al mínim el risc d’al·lèrgies.\nVeure tota la llínia de ulls\nPiteraq · Cara\nLínia composta per 2 pols il·luminadors, 2 maquillatges en pols efecte bronzejat, 3 pols matificants, 3 colorets, 12 maquillatges en crema, 3 cremes hidratants amb color, i una base il·luminadora i nutritiva per a un maquillatge de llarga fixació. Amb molts beneficis naturals i un ampli assortiment de tons.\nVeure tota la línia de cara\nPiteraq · Complements\nLínia composta per 9 brotxes i 1 esponja per a la perfecta aplicació dels productes. Brotxa per les pols, maquillatge líquid, coloret, ombres i delineadores d’ulls, llavis i esponja per al maquillatge líquid. Truges de fibra sintètica, mànec de fusta anti-desgast lacat i anell de metall esmaltat.\nVeure tota la línia de complements


IBLAMA BLOG : 07/01/2010 - 08/01/2010\nWEEK D'ANIVERSARIS, SOPARS, DINARS I ANUNCIS 23-250710\nANIVERSARI DE NOCES ROSITA I JOAN -38 ANYS-. DINAR ABSIS\nMoltíssimes felicitats! Sou un exemple a seguir. Aquest divendres vam celebrar els 38 anys de casats. És un escàndol; positivament parlant. Els governs haurien de premiar aquestes parelles que tants anys després, malgrat haver-ne passat de tots els colors, desitgen llevar-se un matí més al costat de la persona que estimen.\nDoncs bé; vam dinar a l'Absis. Una vegada més em trec el barret; vam menjar de conya. Havíem escollit el Menú degustació de manera que de primer vam compartir cinc plats al mig (amanida, montaditos, sucs...) i de segon ens vam dividir entre el sector entrecotte i el sector parrillada. Ambdós plats van fer les delícies dels comensals. Una matizació: val més la pena l'entrecotte al pebre més que no pas al roquefort. Vam rematar la feina amb uns tiramissús i uns profiterols boníssims. Hi tornarem!\nUna vegada més Rosita i Joan per molts anys!\nSOPAR ISRAELS - WOK - ANUNCI NOCES JAVI\nÉs d'aquells dies -cosa que rarament passa amb mi, però que queda bé dir-ho- que no hauria sopat. Era més el fet de poder quedar i compartir una estona amb ells: el David, el Javi, el Martí, el nou català (en breu en faré una descripció en un article anomenat: els nous catalans!). Al final el sopar va quedar eclipsar amb la gran notícia del 2010: el Javier se'ns casa! Buffff! El que va començar sent una conversa de conya va acabar amb el David estorat -quasi que li cau el cafè per terra-. Un símptoma més que ens fem grans. Em costa molt acostumar-m'hi! De totes maneres Moltíssimes Felicitats Cordo i un gran petonarro per la Júlia; la teva felicitat és la nostra felicitat!\nPel que fa al sopar no ha estat de les millors vetllades. Vaig optar per peix i la vaig c.... de primer uns entrants. Després unes verduretes i finalment les navalles i els popets, sèpia... Diríem que no és com a Cambrils!\nReconec que la nit del divendres va ser mogudeta! Va costar dormir pensant amb tot plegat! Sort que vaig matxacar el "Kuñau" amb el Barça! En fi; llei de vida!\nDINAR FAMÍLIA MARTÍ-GAYA A LO CORRAL -COLLDEJOU-\nNo parem! Malgrat la mala nit -entre remugors d'estòmac i pensaments sobre l'edat-, ens vam llevar d'hora. Calia endreçar una miqueta Lo Corral perquè fes patxoca. Així que vam penjar els darrers quadres, vam treure la pols, vam posar les begudes en fresc tot esperant l'arribada de la família. Primer van arribar els tiets de Barcelona. Els vam ensenyar la casa i vam fer un beure plegats, quasi al mateix temps que arribaven mons pares. Més tard van arribar els de Porrera i vam repetir el "tour corralenc"; amb molt de gust! Ens van fer un munt de regals: musclos, un coc, préssecs, verdura, coques de Porrera, dos braços de gitano, una planta... La mar de bé! I res plegats vam fer el vermutet i ens vam cruspir l'excel'lent menú que ens va preparar la Txell: de primer crema de verduretes (Boníssima) i de segon llomillets (per llepar-s'hi els dits; he de fer una mica la pilota que si no...! jejeje). Després de l'engreixada del dinar vaig passar un dvd amb les fotos de la Toscana. Qui més qui menys va tancar els ulls una estona; entre la música i tot...\nAl vespret, havent-nos refet una mica del dinar, vam anar a donar un tomet pel poble; que aviat s'acaba! I vam anar a comprar formatges a cal Marcel! Encara vam tenir temps d'anar una estona a ca la Rosita!\nI res, amb la caiguda del sol, ens vam acomiadar a la Plaça.\nUn dia que recordaré per sempre més! Gràcies!\nSOPAR COSINS DE CAL TOMÀS - MONT-ROIG\nSense temps per massa cosa ens vam dutxar ràpid i vam fer cap als Vicaris de Mont-roig. Allà vam sopar plegats, malgrat la cafreria del cambrer i l'elevat preu del cobert. Ens van clavar vint euros per una misèria de pa amb tomàquet, amanida, postres i cafès. Com ha canviat! Abans venies i menjaves de conya i per entre 12 i 15 euros. Ara et quedes regular i quasi pagues el doble! No sé perquè la gent canvia les coses si van bé! Menys mal que vam estar plegats. Vam xerrar de tots els temes possibles i vam criticar de forma estratosfèrica! Com mola! Vam riure molt però també vam tenir moments íntims i seriosos! De conya!\nI per si no n'hi havia prou vam fer cap a Colldejou on la Colla de l'Àngel va celebrar el Carnaval d'estiu. Els hi va anar força bé!\nI després diuen que el cap de setmana és per descansar! Bufffffffffffff Iblama\nPublicat per Iblama a 0:55:00\nVIATGE A LA TOSCANA (Pisa, Firenze, Siena). De l'1 al 0807 de 2010\nLES RUTES ____________________________\nPoggibonsi, Santa Maria della Maggiore (Poggibonsi), San Gimignano, Siena (Palio).\nColli di Val d'Elsa, Monterreggioni, Volterra, Cecina.\nCastellina in Chianti, Tomba Etrusca, Radda in Chianti, Castello di Brolio, Castelnuovo, Lucigniano, Montepulciano, Pienza, Vall d'Orcia.\nFirenze, Greve in Chianti.\nPisa, Lucca, Pistoia.\nCortona, Siena (normal).\nItàlia la pots viure de milers de maneres, amb milers de perspectives, colors, etapes... Arribo a una conclusió: si mai he de marxar de la meva terra aniré a viure a Itàlia. Simplement és meravellosa.\nEn aquesta oportunitat vam triar fer la Toscana dins l'eix Pisa, Firenze i Siena. Amb aquests poblets meticulosament cuidats sents una aproximació a altres temps. Nosaltres vam establir la nostra base d'operacions a Poggibonsi (Siena). Des d'allà estàvem ben apropet de tot arreu. Vam estar a Il Bugnolo. Una antiga partida de vinyes a la Canònica que avui s'ha tranformat en un allotjament rural molt acollidor, portat pel Simone i la Camilla; amb piscina i tot tipus de comoditats.\nDels tres grans nuclis em quedo amb Siena; et deix bocabadat. La primera vegada que vaig ser a Itàlia em va impressionar Firenze. La seva visita és ineludible; el Duomo, el Baptisteri, Il Campanile, la Cúpula, la plaça, Santa Maria la Magiore, el Ponte Vecchio, la vista, l'art. Tot plegat la fan una ciutat indispensable per comprendre la filosofia de vida de la primera etapa del Renaixement. Essent el nucli central de l'art de la mà del mecenatge de la família Médicis. Vam optar per pujar els centenars d'esglaons del Campanar. Val molt la pena ja que tens una vista esplèndida de la ciutat i de la Cúpula. Ara no hi pugeu al migdia ets mors amb la calor: 11:45, 37 graus! Com deia però Siena no té res a envejar a Firenze. És més l'estructura de l'església, tant de dins com de fora, és molt més espectacular. L'interior de la catedral de Siena és impressionant. Tot el seu interior està decorat amb marbre blanc i fosc. En pic ets dins i aixeques el cap te n'adones de la magnificència de l'obra. A Siena val la pena entrar a la Muralla per alguna de les seves portes i endinsar-te pels sinuosos carrers que condueixen al centre. A banda i banda et trobes amb edificis antiquíssims, palaus, esglesioles... Va donar la casualitat que aquell dia es feia la festa del Palio. És una cursa de cavalls sense montura que es fa a la plaça principal cada dos anys. Els diferents equips que van competir en la cursa pertanyen a barris de la ciutat. A cada barri s'engalanen els finestrals i les balconades amb els estendars de cada cofraria. A mitja tarda va iniciar-se una mena de processó pels carrers amb els diferents corredors vestits d'època amb tot tipus d'armament, proteccions, vestits... Entre tots destaquen les competicions típiques entre els abanderats. Tradició que se segueix a Tortosa.\nEl penúltim dia vam tornar a Siena i vam poder conèixer una ciutat completament diferent, sense algomeracions, ni nervis; la cursa ja havia passat. Llavors vam poder contemplar la grandesa de la plaça de l'ajuntament emb forma de ventall.\nDe l'altre nucli important només destacaré el que és visitat: el camp del Miracle, que és on es troba la torre inclinada. L'esplanada estava pleníssima de gent, pel que va ser un dels moments més tensos del viatge. Cal veure el Baptisteri, l'església i si pots pujar a la torre inclinada. Des de darrere fa encara més efecte.\nSan Gimignano, que encara conserva 14 de les 70 i escaig torres que tenia a l'edat mitjana, és un dels nuclis que més impacta. Et sents teletransportat a l'antiguitat. Ho tenen molt ben conservat. Les puntes de les torres quasi que no es poden veure des de terra; són altíssimes. És un nucli en el que hi pots trobar molts artistes que venen els seus quadres i els seus treballs en exclusivitat. N'hi ha de molt bons. De fet és una constant en molts dels poblets de la zona. T'ofereixen productes fets a mà únics. Nosaltres ens vam decantar per uns quadrets de paisatge.\nEls pobles que tenien una mica d'importància comptaven amb ajutantaments que segueixen l'exemple dels de Firenze o Pisa, alts i majestuosos; una església molt maca de fora, amb marbre blanc, i una mica pobra de dins,; amb Baptisteri; més aviat elevades en una muntanyeta; envoltades de prats multicolors, amb recintes emmurallats i amb un passat que traspua pels seus carrers. Pobles immaculats, nets, sense trànsit al seu interior, amb zones habilitades per aparcar, amb bon menjar i amb bon vi (essencialment del Chianti). En podria destacar amb molts però destaco Lucca (amb la seva plaça -antic amfiteatre- rodona), Montepulciano (per la majestousitat de les seves cases), Lucigniano (d'estructura arrdonida dins de la muralla), Volterra (per la seva plaça, l'alçada dels seus edificis i per la vista que hi ha des de dalt), Montereggioni (per ser un recinte petit emmurallat i rodó), Pienza (per la plaça de l'església i les argolles de metall on lligaven els cavalls), Pistoia (per l'església abalconada a l'estil de Pisa) i els carrers inacabables i empinats de Cortona.\nA les Valls d'Orcia (on van rodar escenes de Gladiator) i la zona de la Vall d'Elsa és on realment coneixes la pau. Només hi sents els moixons que s'encampen. Res més! Res que pertorbi la teva pau interior. Allà, hi passis l'hora a la que hi passis, sempre hi ha màgia. Sempre hi ha un retorn en el passat, un record per aquells que ja no hi són, uns instants per retrobar-te. El lloc idoni per reflexionar sobre el que t'envolta!\nQuè dir del menjar? La pasta sobretot amb les salses que hi posen és excel'lent. Em vaig fer del club de fans del Gnochi; unes boles de patata. Estan boníssimes! Pel que fa a les pizzes mira! Les de Porrera no tenen res a envejar a les d'Itàlia. Ah! els gelats! Més que per la qualitat per la varietat i la manera com els posen als aparadors. Pots trobar el gust que vulguis, sempre en dolç és clar. Et solen posar una bona pasterada en un cucurutxo relativament petit.\nFinalment, per acabar fer una crítica per la manera esbojarrada que tenen de conduir els italians. Hi ha hagut moments ens els que les infraccions m'han fet patir per la nostra integritat. Després dir que les carreteres estaven destrossades i plenes de clots. Segons el Simone aquest fet només passa a la Toscana.\nÀLBUM FOTOGRÀFIC ____________________\nVisca Itàlia! Iblama\nPublicat per Iblama a 0:21:00\nDE PLATJA I PAELLA A MONT-ROIG PLATJA 160710\nPrimer de tot vam fer cap als apartaments JAVAICA a buscar la Maria per anar cap a la platja. Ens va fer un matí envejable! Ideal per anar fer un banyet ben refrescant! De fet l'aigua estava boníssima!\nHavent-nos refrescat una miqueta, en Pere ens va cridar per anar a dinar. Vam anar a Cal Ramon. Primer vam fer unes tapetes varies per picar una miqueta: xipis, truita, braves... per obrir boca! i el plat fort va arribar amb la paella de peix! Estava força bona. A aquella hora a fora hi queia un sol! Vam fer postres, cafès... i la vam fer petar una estoneta, fins que als voltants de les 17h vam tonar a fer un bany a la platgeta de sorra fina. l'Aigua s'havia picat una mica; bufava una brisa que al matí no empenyava! Després ens vam dutxr i au cap a casa!\nUn dia la mar de complert! A veure si ho repetim! Salute! Recordar els tres lemes de l'estiu: dormir-jaure, menjar i anar de festa! A complir-ho! Iblama\nPublicat per Iblama a 1:58:00\nSOM UNA NACIÓ! MANIFESTACIÓ A BARCELONA 100710\nDavant d'una injustícia més el poble català s'ha llençat al carrers per defensar la nostra terra. No importava el color ni la llengua ni el partit, tots els CATALANS vam voler demostrar el nostre empipament amb un Estat que ens humilia constantment. Ja n'hi ha prou! Reclamem per Catalunya el que ens toca, volem que ens respectin les nostres institucions, la nostra llengua, la nostra manera de fer i ser, les nostres decisions. I des de fa molta anys res d'això fan. A part també la gent està indignada amb la classe dirigent tant d'aquí com d'allà ja que no han estat a l'alçada que els pertoca. Per tot això el dissabte vam demanar la independència més d'un milió de persones, recolzades gran part dels sectors de la societat: empresaris, treballadors, entitats, agrupacions.\nEns vam anar reunint a la Plaça Catalunya cap a les 16:15h. A aquella hora ja veies molta gent que anava amunt. Ningú encara es podia imaginar la repercussió ni la magnitut de la manifestació. Vam anar a parar a l'alçada de la Pedrera i d'allà no ens vam poder bellugar durant 2 hores. Arribava gent, i més gent i més! Miraves endavant, enrere, al costat... només veies banderes catalanes, estelades, globus, mans i caps de gent i més gent, molta gent gran, minusvàlids, nens amb els seus pares, nadons, gent jove... Gent de totes les classes i edats! Impressionant! Crec que mai més veuré una cosa semblant. El cor començava a bategar amb més força! Espontàniament la gent es posava a cantar els Segadors, L'estaca i cançons de la Darhma. Emocionant! Havia de contenir les llàgrimes i la pell es posava de gallina! Però xec la mani no avançava, de manera que vam decidir sortir cap a la Rambla Catalunya, la sorpresa va ser comprovar que la manifestació allà continuava carrer avall. La gent baixava cantant, cridant i fent voleiar les banderes. Vam aturar-nos en un bar per fer una aigua; eren les set tocades. Tenien la televisió posada amb les imatges de la manifestació. La gent omplia des de la Plaça Tetuan fins a Gràcia junt amb els carrers laterals i el Passeig. Insuperable!\nLlavors, després d'haver descansat una estoneta vam continuar avall. De sobte ens van aturar un noi i una noia japonesos. Fotien cara d'espantats i de no saber res. Ens vam intentar preguntar amb un anglès acceptable si Espanya havia guanyat el mundial. Es pensaven que la bandera que portava a l'esquena era l'espanyola. Doncs no, li vam fer entendre. Els vam explicar que era una manifestació per defensar la Nostra Nació Catalana amb allò de -<>-. Em vaig sentir molt orgullós de fer-los evident el nostre sentiment.\nPer fi vam empalmar amb la manifestació que ja corria i vam arribar fins a Tetuan, on van llegir una mena de manifest molt sentit, en el que es venia a dir que érem una Nació lliure i que teníem el dret de decidir. El moment final va ser el més emotiu de tots. Un cor es va posar a cantar el Cant dels Segadors. La gent a l'Unísson va aixecar els punys i molts amb llàgrimes als ulls vam entonar les lletres del nostre Himne. Possiblement serà un dels moments més emotius de la meva vida. Dono gràcies per haver-ho pogut viure en primera persona!\nAra, la pilota està a la teulada dels governants. El poble ha demostrat quin és el seu sentiment: volem que se'ns respecti i si no és així volem la INDEPENDÈNCIA! Finalment, estrènyer la mà als nostres germans vascos i a tota la gent que al llarg del moment va secundar la manifestació a Tokio, Londres, Berlín!\nCATALUNYA ÉS UNA NACIÓ! CATALUNYA ÉS UN SENTIMENT!\nPublicat per Iblama a 13:58:00\nWEEK D'ANIVERSARIS, SOPARS, DINARS I ANUNCIS 23-25...\nVIATGE A LA TOSCANA (Pisa, Firenze, Siena). De l'1...


23 setembre 2020 04:38\nJoan Marí | 26 gener 2004\nLa crida socialista al vot útil té cert regust de menyspreu, sobretot on els socialistes són l'únic partit de l'esquerra (és un dir): a Formentera, on el PSOE integra la plural COP. Observem la tendència dels socialistes formenterers des de les últimes eleccions. En aquella campanya, que era de la COP, els socialistes ja apuntaven la voluntat de monopolitzar tot el vot progressista en assenyalar l'horitzó: la pròxima victòria de Zapatero. Amb la COP a l'oposició (sis regidors: tres independents i tres socialistes), els socialistes es desferen del local de la coordinadora: no calia la despesa, havent-hi el local del PSOE (desoint la proposta inversa: deixar el local socialista per reforçar el de la coalició). Tot i que el PSOE va reclamar una part (50%) dels ingressos de la COP, encara no han aportat a dia d'avui la seva part proporcional a la despesa de la campanya electoral. Abans del trencament de la negociació per reeditar la candidatura única pitiüsa al Senat, ENE proposava consultar la COP per a escollir un suplent formenterer (que podria, arribat el cas, repartir-se la legislatura amb el/la cap de llista) i el PSOE responia que aquest és un acord entre partits i a Formentera només n'hi ha un, ells, insinuant que la COP no existeix. Aquesta actitud de partit únic, excloent, inutilitza la COP en tant que veu sindicada. Frustrada l'opció unitària, el PSOE també renuncia a col·locar un socialista formenterer com a suplent al Senat, bandejant la reivindicació d'un senador per Formentera. La tendència ha causat mala maror fora i dins de la família socialista local, que no hauria d'oblidar que a Formentera hi ha vida fora del PSOE i que és vida intel·ligent: apel·lar ara al vot útil sona a insult.


garbí24: Quanta merda\nLa frase aquella que dèia... com era? "una poma podrida empudega la resta?"... doncs si, una vergonya i per a aquests sí que no hi ha pressó preventiva... L'excusa de "és que ho fan tots"té molta força...\n11 de febrer de 2016, a les 22:24\nPer molt que evitem trepitjar-la quedem empudegats tots de tanta merda!!!\n11 de febrer de 2016, a les 23:13\nVeig que els dos hem olorat la pudor...\nMassa merda i poca acció-reacció!\n12 de febrer de 2016, a les 7:24\nAra seré desacostumadament optimista, per ser jo. Tens raó en el que dius, llegir un diari o mirar un TN avui és equivalent a pensar que som una merda com a espècie, que estem tan podrits que no hi ha salvació possible. Però mira al teu voltant i veuràs contínuament gestos solidaris, amorosos, i col·laboratius. Obre bé els ulls i veuràs com val la pena viure, sobretot si t'aïlles de tot el soroll dels mitjans i et centres en les persones.\n12 de febrer de 2016, a les 9:17\nsi però la merda ha de poder sortir a la llum si no com podem netejar.la? és un pas dur però necessari ...i mira també sent optimista et diria semblant al que que més amunt escriu en XXxu\n12 de febrer de 2016, a les 12:57\nostres m'he menjar les vocals XeXu volia dir és clar\nFa uns anys una persona em va dir: "En aquest món de merda el més important és saber-hi nedar amb estil"\nLa frase em va fer molta gràcia, sobretot per la trista raó que tenia.\n12 de febrer de 2016, a les 14:21\nPues sí,jo també dic que estem envoltats de merda amb un país de merda que noi sé si té solució.\n12 de febrer de 2016, a les 17:45\nÉs que hi ha molt poca originalitat, ix un corrupte i de seguida tots a copiar-se.\n12 de febrer de 2016, a les 18:08\nTens raó: no hi ha ni un pam de net. Merda per tot arreu, i el més trist és que no es neteja amb gaire energia.\n12 de febrer de 2016, a les 19:01\nFa tants anys que plou merda que els paraigues ja no ens aixopluguen.\n12 de febrer de 2016, a les 19:44\nPotser que abans de sortir de casa ens posem una bossa d' escombraries als peus...I una agulla d'estendre roba , al nas!!!\n12 de febrer de 2016, a les 21:33\nJa tens raó que no queda un pam de net, i el pitjor és que cada cop ens sorprèn menys tot plegat. Ja gairebé ni ens escandalitzem, llavors com acabarà tot això...\n15 de febrer de 2016, a les 15:36\nNo et deprimeixis, que som molt més els que fem bona oloreta i anem ben nets pel mon... Pensem això i arraconem als que fan pudor. Junts podrem.\n15 de febrer de 2016, a les 17:28


D’entre el primer grapat de dates que anunciem, destaquem les actuacions de Madrid, Zaragoza, València, Barcelona, els festivals estatals i un bon grapat de ciutats i festivals d’Alemanya, França, Itàlia i Suïssa\nCoincidint amb el primer llançament a Europa d’un recopilatori de 16 cançons seves a mode de “grans hits” (editat per Propaganda pel fet!), Sara Hebe feia l’any 2017 una extensa gira amb més de 30 concerts repartits arreu del principat, de l’estat i països com Suïssa, Itàlia o Alemanya. En el seu recorregut va formar part del cartell de festivals reconeguts dins el panorama musical peninsular com Hatortxu Rock (Lakuntza), Bioritme Festival (Vilanova de Sau) o el MareaRock d’Elx.\nUn any després l’argentina, considerada per la crítica especialitzada con la millor rapera del seu país, tornarà de gira pel vell continent aquest mateix estiu. Enguany Sara Hebe obrirà la gira el 25 de maig a Madrid, continuarà per Zaragoza (sala King Kong) i Barcelona (sala Bóveda) i viatjarà fins a Alemanya on l’esperen un mesos intensos per terres del nord.\nEl seu periple alemany començarà al festival Masala d’Hannover (6 de juny) i s’allargarà amb dates a les principals ciutats: Hamburg (Cumbia N Bass Konzert), Berlin (Fest der Linken) o Múnich (Muffatwerk) són algunes de les cites més importants d’un total d’onze dates que l’artista té programades al país. Durant el seu pas per Alemanya l’argentina també aprofitarà per visitar al juny Suïssa amb dates a Lucerna, Ginebra i Berna.\nA falta de més dates per confirmar, la visita de Sara Hebe també passarà per dos festivals estatals a l’agost: el dia 2 la podrem trobar al Shikillo Fest de Candeleda (Àvila) i el 3 estarà present al Son Rias celebrat a Bueu (Pontevedra).\nPodeu consultar aquí més informació i música\nAGENDA CONCERTS ACTUALITZADA\nSegell discogràfic, contractació i entrevistes:\nL’estiu ja ha arribat amb la ‘Musicassete d’Estiu 2019’: la mixtape estiuenca de Propaganda pel Fet!\nNativa és el nou projecte amb membres de La Raíz, i “Rua Na Selva” és el seu primer single+clip


En marxa la nova convocatòria d’ajuts al lloguer per a aquest any - PUMSA\nEts aquí: Inici1 / Comunicació2 / Notícies3 / Ajuntament de Mataró4 / En marxa la nova convocatòria d’ajuts al lloguer per a aquest any\nEn marxa la nova convocatòria d’ajuts al lloguer per a aquest any\nL’Oficina Local d’Habitatge obre el termini per tramitar els ajuts per al pagament del lloguer destinats a famílies que tinguin ingressos baixos o moderats i es trobin en situació de dificultats econòmiques amb l’objectiu d’evitar l’exclusió social.\nLes subvencions les atorga l’Agència de l’Habitatge de la Generalitat de Catalunya amb el Ministeri de Foment, i a Mataró les gestiona l’empresa municipal PUMSA. El termini per presentar la sol·licitud finalitza el 23 de juny.\nAquesta convocatòria d’ajuts va dirigida a persones que siguin titulars d’un contracte de lloguer i que actualment no siguin perceptores d’una altra subvenció.\nL’import de l’ajut és d’un mínim de 240 € a un màxim de 2.400 € a l’any.\nEn relació als requisits a complir són:\nTenir residència legal a Catalunya.\nDestinar l’habitatge a residència habitual i permanent i estar-hi empadronat.\nNo pagar un lloguer superior a 600 euros mensuals.\nEstar al corrent de pagament.\nDomiciliar el cobrament de la prestació en una entitat financera.\nPagar el lloguer per mitjà de transferència bancària, rebut domiciliat, ingrés en compte o rebut emès per l’administrador de la finca.\nComplir les obligacions tributàries davant l’Estat, la Generalitat i la Seguretat Social.\nEls ingressos de la unitat de convivència no podran superar la quantia del límit d’ingressos de la unitat de convivència. Els ingressos es calculen en funció dels membres de la unitat de convivència i les seves edats, i es determina en relació amb l’Indicador de Renda de Suficiència de Catalunya (IRSC), 7.967,73 €, de la següent manera:\nEl sol·licitant computa 0,94 vegades l’IRSC\nPer cada persona addicional de 14 anys o més se suma 0,46 vegades l’IRSC\nPer cada persona addicional menor de 14 anys se suma 0,28 vegades l’IRSC\nLa documentació que cal portar per tramitar els ajuts són:\nCertificat de convivència de la persona sol·licitant i membres de la unitat de convivència.\nDeclaració IRPF 2013 o certificat d’imputacions.\nImprès Declaració responsable d’ingressos (si s’escau).\nInforme socioeconòmic (en cas que tots els ingressos de la unitat de convivència s’acreditin per mitjà d’una declaració responsable).\nVida laboral (si no s’acrediten ingressos per mitjà de la declaració d’IRPF).\nLlibre de família (si s’escau).\nAcreditar discapacitat, carnet família monoparental o nombrosa (si s’escau).\nContracte de lloguer a nom de la persona sol·licitant.\nRebuts de lloguer pagats de l’any 2015 (fins data presentació sol·licitud).\nImprès de Sol·licitud ajuts lloguer 2015.\nImprès Sol·licitud transferència bancària.\nInformació i tramitació dels ajuts:\nLa informació sobre les prestacions i els impresos necessaris es poden obtenir a l’Oficina Local d’Habitatge de PUMSA, a les Oficines d’Atenció Ciutadana de l’Ajuntament de Mataró, o bé trucant al 010.\nA través del web www.pumsa.cat i www.mataro.cat també es poden descarregar tots els impresos.\nFinalment, per a la tramitació i entrega de la documentació cal dirigir-se a l’Oficina Local d’Habitatge (Habitatge Mataró, c. de Pablo Iglesias,63. 1a planta despatx 10) en horari de 9 a 14 h de dilluns a divendres.\nL’Oficina Local d’Habitatge ja va tramitar entre febrer i març les renovacions dels ajuts al lloguer per a aquelles persones que van rebre la prestació durant l’any 2014 i segueixen complint els requisits necessaris. També en aquests moments està oberta la convocatòria d’ajuts per a col·lectius específics.\n27 maig, 2015 /by Dept. Comunicació\n/inc/uploads/2013/12/logoPumsaRetina_50x200.png 0 0 Dept. Comunicació /inc/uploads/2013/12/logoPumsaRetina_50x200.png Dept. Comunicació2015-05-27 13:05:162015-05-28 09:03:19En marxa la nova convocatòria d’ajuts al lloguer per a aquest any\nPUMSA tanca l’exercici amb un resultat positiu d’1,3 milions d’euros gràcies... PUMSA treballa en els enderrocs de les naus on s’ubicarà la Casa de la Cultura...


Sobre la fi de Storify i sobre alternatives a aquest servei – Edunomia\nSobre la fi de Storify i sobre alternatives a aquest servei\n05/01/2018 06/01/2018 quelet\nStorify tanca. Es tracta d’un servei que permetia (encara permet durant uns quants mesos) recollir de forma molt ràpida i eficient tweets, fotos de flickr, i d’altres fonts de xarxes socials, normalment al voltant d’un hashtag o d’un usuari. Ian Mulligan hi ha pensat en un post força interessant, fins i tot adreçant el concepte de responsabilitat que té cadascú sobre preservar les seves pròpies dades.\nL’he estat fent servir durant un temps, per documentar esdeveniments rellevants, per exemple congressos que hem organitzat, o fires on hem tingut una activitat important. Els útlims exemples són #ecme17 o #ccsc2017.\nEm trobo ara que amb el tancament, el maig es perdrà tota la informació, si no hi poso remei. Perquè n’hi ha. Es pot salvar la pàgina web resultant de la consulta a storify, i es pot visualitzar bé. Això demana, però, corregir manualment tots els vincles a storify. Res greu, però porta feina.\nPerò això és un símptoma d’un altre tema: la manca de confiança en aquests serveis innovadors proporcionat de franc per empreses deslligades dels grans conglomerats d’Internet. No he vist cap servei semblant que proporcioni rapidesa, solidesa ni que sigui prou atractiu. Les funcionalitats de Storify les puc replicar, i tant!, però hauré d’invertir temps i energia en fer-ho.\nMantenir el blog costa molt. Especialment en aquelles entrades importants, aquelles més llargues i que donen opinió, que curen contingut o que són crònica d’esdeveniments especials. Per exemple, m’ha quedat encara per fer les entrades del Campus d’Estiu de 2017 #cemc17. En canvi, afortunadament en tinc l’storify diari, la crònica. Perquè storify era això: una forma fàcil de fer una crònica a partir de hashtags, fotos, tweets, .. Fent servir twitter, flickr… perquè ni facebook ni instagram són útils per a això (només per aquesta raó no s’haurien de fer servir).\nSegurament acabaré trobant un nou servei que imiti les funcionalitats de Storify. O bé trobaré una forma prou eficient de fer-ho jo mateix. Però de moment, el més urgent, és preservar la memòria digital, i guardar totes les històries de Storify en algun lloc. I no pas només les meves, sinó totes aquelles en les que hi he intervingut i promogut en els darrers anys.\nUna lliçó apresa és que no ens podem acabar de refiar de tenir les coses fora del nostre abast físic. Una còpia local sempre va bé. En el meu cas, el correu electrònic el tinc per triplicat. Ja fa temps que ho faig. La diferència és que gmail, fins i tot yahoo, són serveis “sistèmics”, sense els quals la societat s’enfonsaria. En canvi, Storify tancarà i ningú, segurament, no plorarà.\nA més, a cada bugada, una esquinçada…\nFoto: Cementiri de Taüll CC BY-SA\nAlguns descobriments i curiositats químiques de 2017\n222 piulades de 2017 que podrien haver estat prou interessants per comentar a aquest blog


BERGUEDÀ INFORMA: Triphasic, amb Llibert Fortuny, el Dissabte 5 d’abril del 2008 a la Font del Balç\nTriphasic, amb Llibert Fortuny, el Dissabte 5 d’abril del 2008 a la Font del Balç\nDissabte 5 d’abril del 2008\nLa Font del Balç. Casserres, tocant a Gironella\nGARY WILLIS baix\nDAVID GÓMEZ bateria\nLlibert Fortuny i Gary Willis inicien un nou projecte en la seva amplia trajectòria, unint-se al bateria David Gómez. Triphasic ens oferirà un concert peculiar barreja de sons clarament jazzístics i d’elements electrònics, creant tendències i aconseguint nous punts d’expressió en el món del jazz.\nTenim l’ocasió de tornar a gaudir del saxofonista Llibert Fortuny amb el seu acostumat arsenal de pedals analògics i digitals amb els que crea loops, feddbacks i mescles irreverents. Aquesta vegada estarà acompanyat per una solidíssima base rítmica integrada pel baixista Gary Willis, colíder de Tribal Tech (junt amb el guitarrista Scott Henderson) durant 20, anys i actualment resident a Barcelona. Finalment comptarem amb l’explosiu bateria David Gómez també conegut pels habituals. Podeu trobar informació sobre el grup a www.triphasic.net així com a les webs de cada un.\nEs tracta de tot un luxe de concert en el que hem unit esforços l’ACFB, La Berguedana de Jazz i La Font del Balç. Us esperem.\nPublicat per Moisès Rial Medina a 22:17\nTriphasic, amb Llibert Fortuny, el Dissabte 5 d’ab...\nCurs de 30 hores de Fotografia Digital i introducc...\nPrimera trobada de blocaires del Berguedà, aquest ...\nAquest dissabte presentació del disseny identifica...\nConcert amb Arthur Kell Quartet el diumenge 23 de ...\n13è aniversari ateneu llibertari berguedà (cal cor...\nStrombers, a la General de Berga, el 7 de Març


Mossos i Policia Local de Blanes aixequen 45 actes per consum d'alcohol i drogues - El Gerió Digital\nÉs una de les mesures a la zona d'oci nocturn\nDilluns, 16 de setembre de 2019 14:45h\nUn dels moments de l'operatiu policial de Blanes\nEls Mossos d'Esquadra i la Policia Local de Blanes (Selva) han aixecat 45 actes, la majoria per consum d'alcohol i tinença de drogues, en un operatiu conjunt aquest dissabte a l'estació de tren. En l'actuació, també es van localitzar dues armes.\nL'actuació forma part de les mesures acordades amb el departament d'Interior per lluitar contra els aldarulls a la zona d'oci nocturn dels Pins i la Plantera i controlar, precisament, la introducció de drogues, armes prohibides i el consum d'alcohol a la via pública. Els agents van actuar durant més de tres hores en el marc de l'anomenat 'Operatiu Via'.\nDel total de 45 actes aixecades, la Policia Local en va obrir 28 per incompliments de l'Ordenança de Civisme i Convivència per consum d'alcohol a la via pública. Els agents també van comissar diverses begudes alcohòliques.\nPer la seva banda, els Mossos en van aixecar disset, quinze d'elles per tinença de drogues i dues més per portar armes prohibides. L'operatiu va començar cap a les deu de la nit i es va allargar fins a quarts de dues de la matinada.\nPosteriorment, els efectius de la Policia Local van continuar patrullant de matinada al voltant de la Zona d’Oci Nocturn d’Els Pins i van aixecar vuit actes més, novament per incompliments de la Ordenança de Civisme i Convivència. En aquest cas, a banda de consum d'alcohol al carrer, també se'n van obrir per sorolls, entre d'altres.\nL'operatiu és una de les mesures acordades a la reunió de seguretat extraordinària que es va celebrar fa deu dies i que va comptar amb la presència del director territorial d'Interior a Girona, Albert Ballesta.\nL’objectiu és controlar les persones que arriben a Blanes en tren per anar a la zona lúdica del municipi i vigilar la introducció drogues, armes i el consum d'alcohol.\nParal·lelament, l'alcalde, Àngel Canosa, s'està reunint aquests dies amb representants dels locals d'oci nocturn i els veïns de les zones afectades per avançar en la resolució de la problemàtica.


ReusDiari.cat | Reus acull la primera edició del Rockyrumba Festival\nEls concerts es portaran a terme el pròxim 1 d'abril\nImatge del grup D'Callaos. | Cedida\nEl pròxim 1 d'abril, la ciutat de Reus acollirà els concerts de Marinah, D'Callaos i La Màlaga; a més, d'un vermut 'rumbero' i de la projecció de la pel·lícula 'neokinki Criando Ratas' amb la presència del director i d'alguns dels protagonistes. Tots aquests actes es portaran a terme per celebrar els cinc anys de la productora del Rockyrumba Festival.\nPer aquesta raó, aquest mes d'abril ha nascut aquest nou festival amb l'objectiu d'establir-se a la ciutat oferint un model d'esdeveniment familiar. Per això mateix, les activitats començaran al migdia i es realitzaran a la Sala Puig de la ciutat. Al migdia, Sergi de 'Vergüenza Ajena' i Gin Toni seran els encarregats d'animar el vermut 'rumbero'. A la tarda, es podrà gaudir de l'estrena de la pel·lícula 'Criando Ratas', tot un fenomen a les xarxes socials després de ser visualitzat per més d'un milió de persones en menys de dos mesos. Cal destacar que la projecció del film comptarà amb la presència del director Carlos Salado i el seu protagonista anomenat Cristo.\nFinalment, a la nit, es podrà gaudir dels concerts que aniran entre el flamenc, la rumba i el rock. Marinah cantant de Ojos de Brujo interpretarà temes de la banda i el seu nou treball. Els encarregats de completar el cartell seran D'Callaos, La Málaga, La Klave i Dj Txarnego. Cal destacar que durant tot el dia hi haurà servei de restauració i inflables per als més petits de la família. Les entrades tenen un cost d'entre quinze i vint euros i ja es poden adquirir a través de Ticketea i Entradium.


Vicenç Llorens, alcaldable de Junts per Sant Fruitós, anuncia públicament que pateix càncer | Ona Bages\nVicenç Llorens, alcaldable de Junts per Sant Fruitós, anuncia públicament que pateix càncer\nmaig 2nd, 2019 Marc VIla Bages, Notícies, POLITICA, Sant Fruitós de Bages, SOCIETAT 0 comments\nLlorens, però, assegura que es veu amb forces per continuar\nEl cap de llista de Junts per Sant Fruitós a les municipals, Vicenç Llorens, ha anunciat públicament que ha recaigut d’un càncer que ja se li va diagnosticar el 2014. El santfruitosenc ha explicat en una compareixença al local del partit, que no s’ha d’amagar de res i que hi podria haver algun rival polític que estigui utilitzant aquesta informació.\nVicenç Llorens recau d’un càncer de pròstata que ja se li va diagnosticar el 2014. El candidat a l’alcaldia de Junts per Sant Fruitós ho ha explicat en una roda de premsa al local del grup polític aquest dijous. Llorens, però, assegura que es veu amb força per continuar al capdavant del partit. El santfruitosenc també ha afegit que li han arribat veus que algun rival polític pot estar utilitzant aquesta informació. “Ens ha arribat algun ‘feedback’ que pot haver-hi algun rival polític que ho estigui fent servir o que es passin informacions que no s’ajustin a la realitat. Aleshores, vull ser jo, el que desmenteixi qualsevol informació errònia que es pugui dir. Jo estic fort, jo estic il·lusionat, jo estic amb ganes d’aconseguir l’alcaldia, i el que em dona més empenta de tot és que a darrere tinc un equip molt potent”.\nLlorens seguirà un tractament de quimioteràpia que segurament s’allargarà fins a finals d’any. En la compareixença hi han assistit la resta de membres de la llista del partit i també la presidenta del PDECAT al Bages, Ivet Castaño.\nNext article La veu dels valents 9\nPrevious article Santpedor en flor arriba aquest cap de setmana a la 3a edició amb una dotzena d’espais guarnits


Sara, una catalana que pateix la fallida de Dentix: «Fa 2 anys que no puc menjar bé»\nMolts clients pateixen les conseqüències del tancament\nper Adrià Morte Masfarné dijous, 3 de desembre 2020 - 18:01h\nImatge de la façana d'una clínica dental Dentix | EP\nAra fa uns mesos la clínica dental Dentix es va declarar oficialment en fallida. La popular cadena de clíniques dentals va entrar oficialment en concurs de creditors davant la impossibilitat de fer front a diferents deutes i prestar els serveis als seus clients. El tancament de les clíniques ha provocat l'acomiadament de la totalitat de la plantilla i l'empresa està a l'espera que el jutjat resolgui sobre el concurs de creditors que va presentar el 5 d'octubre. Mentrestant, molts clients s'han quedat sense completar el seu tractament ja pagat. D'altres no poden recuperar els diners que van abonar per avançat o es queixen pels serveis rebuts.\nSara Carro, de 40 anys i veïna de Navas, a la comarca del Bages, és una de les persones afectades pels serveis de Dentix i reclama que li tornin l'import del seu tractament. Es va quedar sense dents per una malaltia i assegura que «li han destrossat la vida» després de diverses pròtesis que no han funcionat. «Fa dos anys que no puc menjar bé per culpa d'ells», explica la Sara, qui s'ha posat en contacte amb CatalunyaDiari per exposar el seu cas.\nTot va començar l'any 2018 quan la Sara va patir un càncer de pit. Les sessions de quimioteràpia la van afectar molt a la boca i això va provocar la caiguda de les dents. «Des de l'hospital em van recomanar que el millor era treure-ho tot i posar una pròtesi», recorda l'afectada. I dit i fet, la Sara va anar a la clínica més pròxima de Dentix on assegura que va rebre un tracte molt bo i «em vaig quedar amb ells».\nEl procediment habitual en aquesta mena de casos és posar una pròtesi provisional fins a col·locar la definitiva. En el seu cas, explica que les pròtesis li feien molt mal, li provocaven vòmits i que els professionals de la clínica responien que «havia d'aguantar». De vegades, li retocaven l'aparell en les visites setmanals, però ho recorda com una «mala experiència». De fet, assegura que les revisions no duraven ni cinc minuts: «arribava, seia i marxava».\nDesprés de diverses proves li van fer una pròtesi definitiva, però «no encaixava, queia i no podia menjar bé». L'afectada assegura que el tracte va començar a empitjorar i «em deien que no sabia portar-la, que era cosa meva i em posaven molts problemes». El tractament tenia un preu de 1.500 euros i va arribar a pagar 1.200.\n«Em feia molt mal, em sagnava i ja vaig decidir no pagar més», assenyala Sara. A partir d'aquí, l'afectada relata que va visitar la clínica perquè li arreglessin la pròtesi -seguia tenint problemes- i li deien que com que quedaven quotes per pagar no ho pensaven fer. Això li ha generat una gran quantitat de problemes i ara reclama que li retornin els diners, un import que no ha recuperat.\n«He perdut molt pes i psicològicament estic malament»\nDesprés de gairebé dos anys amb problemes amb la seva dentadura, la Sara reconeix que no està bé: «he perdut molt pes i psicològicament estic malament». «M'han fet perdre dos anys i he de tornar a començar des de zero. És per culpa d'ells per posar-me una pròtesi si o si sense que la pogués portar. A part que l'aparell era molt més gran del que calia», explica l'afectada. Ara, ha visitat un nou especialista qui s'ha mostrat absolutament sorprès amb el servei que li han prestat.\n«M'estaven posant una pròtesi sense geniva ni os. El dentista de Dentix no va veure que no em podia posar una pròtesi perquè jo no tenia os? No encaixava», explica la Sara després de visitar el nou dentista. Ara, li queda un llarg camí per recórrer fins a tenir una pròtesi definitiva. El seu cas no és l'únic i milers de persones s'han quedat sense el seu tractament o sense poder recuperar els seus diners. Mentrestant, seguirà lluitant per reclamar el que és seu.\nCatalunya s'ofereix per acollir joves emigrants que hagin arribat sols a les Canàries\nUrgent: Segona mala notícia del dia a Catalunya en saber que no avancen de fase