Llibertat, Igualtat, Pluralitat: Ocupació, beques, ajudes i subvencions, i molt més: 1 redactor/a locutor/a d'informatius (C2) per a l'emissora municipal. [15-TEMP04]Ajuntament d'Olesa de Montserrat (Barcelona)\n1 redactor/a locutor/a d'informatius (C2) per a l'emissora municipal. [15-TEMP04]Ajuntament d'Olesa de Montserrat (Barcelona)\nAjuntament d'Olesa de Montserrat ANUNCI sobre procés selectiu per cobrir temporalment un lloc de treball de redactor/a locutor/a d'informatius per a l'emissora municipal.\n[Diari Oficial de la Generalitat de Catalunya Núm. 7042 - 21.1.2016]\nPer la Junta de Govern Local del dia 22 de desembre de 2015 s'han aprovat les Bases específiques i la convocatòria del procés de selecció per cobrir temporalment un lloc de treball de redactor/a locutor/a d'informatius per a l'emissora municipal Olesa Ràdio.\nLA TAXA REGULADORA DE DRETS D'EXAMEN FIXADA SEGONS L'ORDENANÇA FISCAL NÚMERO 26, I ASSENYALADA EN FUNCIÓ DEL GRUP DE CLASSIFICACIÓ C2 SERÀ DE 12,20€\nLes persones que presentin documentació de l'Institut Nacional d'Ocupació i/o del Servei Català d'Ocupació, de la qual s'acrediti i constati la situació de desocupació, tindran una bonificació del 100% de la taxa, segons l'article 7 de l'ordenança fiscal número 26 que regula les taxes de drets d'examen de l'any 2016.\nPROCÉS SELECTIU 15-TEMP04\nÉs objecte de les presents bases regular el procés selectiu per cobrir temporalment un lloc de treball de redactor/a locutor/a d'informatius per a l'emissora municipal Olesa Ràdio, amb una dedicació de jornada complerta i una retribució anual bruta de 15.618,28 €, que es regiran per les bases generals exposades al BOPB de data 27 de juny de 2012 i les bases específiques següents.\nLes funcions i tasques generals seran les contemplades en el Manual d'Organització Municipal i a la Relació de llocs de treball, trobant-se entre les mateixes les següents:\n- Producció, redacció i locució d'informatius i programes diversos a l'Emissora Municipal.\n- Cercar la informació i la documentació necessària que es requereixi pel funcionament ordinari de l'àmbit.\n- Seguiment informatiu dels actes oficials.\n- Enregistraments de falques, entrevistes i programes.\n- Retransmetre sessions plenàries de l'Ajuntament i programes o esdeveniments especials que s'emetin des de fora dels estudis centrals.\n- Col·laborar en la presentació d'actes oficials o populars organitzats des de l'Ajuntament sempre que el Regidor/a ho requereixi.\nSon funcions específiques a desenvolupar en aquest lloc de treball les següents (les funcions que es defineixen a continuació són enunciatives no limitatives):\n- Col·laborar en la confecció i dinamització de la Intranet i Web Municipals.\n- Actualització de les xarxes socials municipals.\n- Suport en el desenvolupament de projectes d'imatge.\n- Suport a la implementació dels processos i tràmits digitals de l'Ajuntament.\n- Desenvolupament de processos telemàtics.\nPrimera. Requisits específics\na) Estar en possessió del títol de graduat escolar, formació professional de 1er Grau o equivalent.\nb) Acreditar experiència en ràdio i/o premsa local o comarcal\nc) Acreditar experiència en la gestió de pàgines web i xarxes socials\nd) Estar en possessió del certificat de nivell C de la Junta permanent del Català, o d'algun dels certificats o titulacions equivalents, que s'hauran d'aportar en el moment de presentar la instancia.\nEtiquetas: redactor/a locutor/a d'informatius


Última setmana per sol·licitar participar al programa RSE.Pime. Per què participar-hi? – Respon.cat\nÚltima setmana per sol·licitar participar al programa RSE.Pime. Per què participar-hi? 25/05/2015\nCada vegada més l'RSE serà un requeriment del mercat. Molts ajuntaments i governs començaran a posar més èmfasi en la demanda d'RSE en la compra i contractació pública, i la ciutadania ho valorarà. Però encara amb més força veiem com la informació i els compromisos d'RSE estan circulant dins d'algunes cadenes de proveïment perquè forma part de la seva diferenciació en el mercat o perquè hi ha empreses que no volen córrer amb riscos reputacionals.\nAlgunes pimes van pensar que això no anava per a elles. I ara van descobrint que sí perquè fins i tot els seus clients més grans els ho demanen com una exigència si més no informativa. El més interessant, però, és que algunes van descobrint que l'RSE és un espai de comoditat perquè ja forma part de valors molt propis al voltant de fer les coses bé i tractar bé els grups d'interès. I ara la sistematització de l'RSE els afavoreix precisament convertir aquests principis en valors empresarials, en part del model d'empresa.\nPer a les pimes, molt sovint entrar en la gestió de l'RSE no és difícil, sobretot si es tracta d'organitzacions amb una bona gestió, amb processos normalitzats, amb sistemes d'objectius i indicadors. Per a moltes pimes suposa normalitzar la gestió dels valors, la relació ètica amb els grups d'interès, i la connexió entre els principis responsables aplicats en totes les dimensions, respecte als impactes socials, laborals, ambientals, econòmics i de bon govern.\nAixí, l'RSE els facilita fer un pas més en la bona gestió, en el bon govern. I facilita que el conjunt de les persones de l'organització i totes aquelles amb qui es relaciona puguin comprendre millor l'organització, i aquesta pugui generar més confiança en el seu entorn. En l'economia actual, la confiança és un factor bàsic, i per a qualsevol empresa disposar de capital confiança suposa un gran avantatge perquè redueix els costos de transacció per a moltes interaccions i aliances estratègiques.\nPer mitjà del programa RSE.Pime, que s'ofereix amb caràcter gratuït, les pimes podran disposar d’un Pla d’acció elaborat per la pròpia empresa per mitjà d’un procés àgil i pràctic i podran començar immediatament a gestionar la pròpia RSE mitjançant un programa adaptat a les característiques de les pimes. A més, disposaran d’un acompanyament expert i la possibilitat de compartir els progressos amb altres directius de pimes, creant sinergies.\nParticipar a l'RSE.Pime no suposa un gran esforç en cap sentit, però cal que l'empresa hi estigui compromesa i que entengui que l'RSE cada cop més formarà part de la competitivitat empresarial. RSE.Pime li permetrà gaudir de visibilitat del compromís i del reconeixement d’haver participat en el programa amb un logo acreditatiu, amb el reconeixement de Respon.cat, el Consell de Cambres de Comerç i el Departament d'Empresa i Ocupació de la Generalitat de Catalunya. Però sobretot la capacitarà millor sobre com gestionar una part dels actius intangibles de l'empresa, una dimensió sense la qual una empresa no podrà situar-se en allò que el mercat i la societat esperen de les empreses en el segle XXI.\nTrobareu aquí tota la informació del programa RSE.Pime\nAnterior Canyelles presenta Respon.cat davant les institucions andorranes\nSegüent Preparant des de Catalunya el COP21 que tindrà lloc a París a final d'any #CATtoCOP21\nTags L3microempresapimereflexions i propostesRSE.pime


BUTLLETÍ TRIMESTRAL DE L'OBSERVATORI DEL PAISATGE - 22\nDirector de l'Observatori del Paisatge de Catalunya\nEn efecte, ja han passat cinc anys des de la creació de l'Observatori del Paisatge de Catalunya. La constitució formal i legal del consorci s'havia produït uns mesos abans, però la posada en marxa real, operativa, d'aquest ens no va tenir lloc fins a l'1 de març de 2005. Aquell dia s'obria a Olot, al nord-est de Catalunya, a uns 150 km de Barcelona, la seu tècnica de l'Observatori, a l'històric edifici de l'Hospici, un dels més emblemàtics de la ciutat. L'Observatori deixava de ser un projecte per esdevenir una realitat. Quatre mesos més tard, el juny de 2005, el Parlament de Catalunya aprovava, sense cap vot en contra, la Llei de protecció, gestió i ordenació del paisatge de Catalunya, que, en el seu capítol III, reconeixia l'Observatori com a "l'entitat de suport i col·laboració amb l'Administració de la Generalitat en totes les qüestions relacionades amb l'elaboració, l'aplicació i la gestió de les polítiques de paisatge". Aquesta iniciativa, els orígens més llunyans de la qual procedien de la societat civil, passava ara a adquirir, amb l'aprovació de la Llei, un reconeixement oficial al més alt nivell. El fet que, tant pel que fa a l'origen de la institució com a la seva plasmació organitzativa i funcional posterior, s'hagin complementat tan bé aquestes dues dimensions social i institucional és clau per entendre'n la vitalitat i idiosincràsia.\nCinc anys són molts o pocs, depèn de com es miri. Personalment, em semblen pocs, potser perquè la frenètica activitat que hem portat a terme des d'aquell 1 de març ha fet que els dies, els mesos i els anys se succeïssin a una velocitat esfereïdora. S'ha treballat de valent: en dono fe. I amb recursos humans i materials certament limitats. No em toca a mi de valorar-ne els resultats: simplement constato que, sense un equip humà tan extraordinari com el que hem tingut, no s'explica la ingent feina feta en només cinc anys, cosa que el lector d'aquest butlletí pot comprovar navegant pel nostre web. Res hagués estat possible, però, sense el suport incondicional que sempre hem rebut del Consell Rector que ens regeix i del Consell Assessor que ens aconsella. Representants de les universitats públiques catalanes, de l'Administració autonòmica i local, dels col·legis professionals, d'institucions i associacions científiques, de fundacions i entitats econòmiques, dels agents socials, d'entitats educatives i culturals, han participat activament en el projecte de l'Observatori i sempre amb esperit constructiu, sumant i mai restant i, sobretot, atorgant-nos, any rere any, la seva confiança. Sempre els estaré agraït per aquest càlid suport, que ha permès aplicar el pla de treball aprovat anualment amb plena llibertat. Com a director de l'Observatori, vull adreçar des d'aquesta tribuna un agraïment molt sentit a les institucions del Consell Rector que conformen la Comissió Executiva, i, molt especialment, a la Generalitat de Catalunya. Elles han aportat els recursos econòmics imprescindibles per a materialitzar aquest somni.\nEm satisfà de manera especial que aquest aniversari coincideixi, amb pocs mesos de diferència, amb els cinc anys de la Llei catalana i amb els deu de l'aprovació, a Florència, del Conveni europeu del paisatge, el nostre principal referent. Tenim moltes coses per celebrar, aquí i a Europa, i la més important és que hem aconseguit, entre tots, que el paisatge sigui un tema d'interès cada vegada més ampli, que transcendeixi clarament els àmbits especialitzats en els quals fins fa poc s'havia reclòs, i que s'hagi convertit ja en una peça fonamental de les polítiques d'ordenació territorial i, també, de polítiques més sectorials de caràcter social, cultural i econòmic. Ens queda encara molta feina per fer, però hem començat a caminar en la bona direcció.\nJoan Nogué Director de l'Observatori del Paisatge de Catalunya


Holiday home Avenue Paul Cezanne Gassin França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nHoliday home Avenue Paul Cezanne-, Le Hameau de Gassin, Gassin, França, 83580 - Veure al mapaHoliday home Avenue Paul CezanneVeure més fotosPiscinaVeure més fotosVeure totes les 50 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranWi-Fi gratuït en totes les habitacionsaparcament de cotxes\nSobre l'allotjamentDescripcióPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Gassin, Holiday home Avenue Paul Cezanne és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Les instal.lacions i els serveis que proveeix Holiday home Avenue Paul Cezanne asseguren una estada plaentera als seus clients. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. L'ambient de Holiday home Avenue Paul Cezanne es reflexa en cada habitació. aire condicionat, calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com piscina exterior. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a Holiday home Avenue Paul Cezanne.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacionsZones públiques amb Wi-Fi Desplaçamentaparcament de cotxes Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióneverareproductor de DVD/CDempolles d'aigua de cortesiarentadora forn microonesrenta vaixelles Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. NOVASOL t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus.


Què li falta, al PDeCAT? - L'Europeu\nInici Article Opinió Què li falta, al PDeCAT?\nRoger Palós i Tarragó\nEl Partit Demòcrata està intentant configurar un espai de “centre ampli sobiranista” que agrupi tot un seguit de famílies que eren abans a CiU i que es van disgregar quan aquest “catalanisme moderat” va fracassar davant l’independentisme. Aquests moviments tindran el seu fruit, segons asseguren totes les fonts implicades en el projecte, i es veuran reflectits en la candidatura que es presentarà a les eleccions municipals barcelonines.\nPerò hi ha moltes preguntes que sorgeixen davant d’aquest rejoveniment del vell projecte convergent.\nSerà independentista? La resposta és que no, o almenys no només. Com va anunciar Chacón, s’apostarà pel pacte, per les reformes constitucionals, les millores en l’autogovern i la política de gestió del dia a dia d’una autonomia que segles enrere fou una nació rica i plena, però que sobretot era un subjecte polític autogovernat, no pas subsumit a cap altra nació que la determinés o oprimís. No com ara.\nQuines companyies tindrà? Previsiblement, agruparà Units per Avançar, el PNC, Convergents i fins i tot altres plataformes com la Lliga Democràtica. Podrem veure Pascal, Chacón, Espadaler i Montañola junts? El que és evident és que, si hi és Josep Ramon Bosch, expresident de Societat Civil Catalana, voldrà dir que el nou partit no és catalanista, sinó un artefacte pensat per a robar vots i derrotar l’independentisme a les urnes. Aquest és un objectiu que els unionistes tenen, de fa temps, entre cella i cella.\nSerà de dretes? Sembla que sí, si més no a nivell econòmic. Però no és gens clar si serà capaç de plantejar una batalla cultural després de deu anys en què el relat extremista de la CUP ha impregnat molts àmbits de la societat. Tot per la independència, però la batalla per la cosmovisió la domina una determinada concepció de l’esquerra, davant la qual els postconvergents de Junts sovint no han oposat gairebé resistència.\nNo hi ha independentistes conservadors en aquest país? On són, els prop d’1,5 milions de votants que va arribar a aplegar CiU? Aquest perfil de centre, moderat però marcadament catalanista, ha de renunciar a la seva visió del món en pro de la independència? Per què ha de claudicar ideològicament en benefici dels antisistema i ERC?\nNingú gosa ja defensar la família? Ningú defensa ja el dret a la vida i advoca per la prevenció i l’educació en valors com a remei a desenllaços traumàtics? Ningú defensa l’escola concertada i el dret a l’ensenyament religiós? Ningú defensa la igualtat home-dona sense caure en un discurs radical propi del populisme extremista d’esquerres, que ho redueix tot al llenguatge i a la bona fe, però no aborda una educació plena en valors i un enduriment de les penes per discriminació a la dona, violacions o altres delictes d’odi?\nNingú s’atreveix a plantar cara, també, a l’estalinisme d’una determinada esquerra, que vol imposar el seu discurs i, si no, assenyala i boicoteja, com en el cas de la causa israeliana i tantes altres? Ningú opta per defensar els pagesos i ramaders com a font de riquesa i de protecció del medi ambient, en comptes d’assenyalar-los, com ho va fer el seguici del ministre Garzón? Per què fa cosa defensar les tradicions, quan són les nostres?\nEn tinc dubtes, de si el nou partit que liderarà el PDeCAT serà prou valent per presentar una batalla cultural, de cosmovisió. Perquè, econòmicament, tots els partits ja són capitalistes, encara que alguns hi vulguin posar més pedaços que altres. La CUP és l’únic que no ho és, i en això hi coincideixo. Jo tampoc crec en una “societat de mercat”, sinó en una societat amb mercat, com deia Polanyi. La mercantilització de tot, i la societat de consum, originen molts problemes socials i econòmics que porten a unes desigualtats i a una degradació de la humanitat importants. Però, curiosament, el mateix liberalisme porta l’esquerra a presentar batalles identitàries estèrils, aprofundint així en el fracàs del Maig del 68, que porta els límits de l’individu fora de la realitat, tan mòbils com il·lusos.\nLa qüestió és si al nou partit li faltarà la valentia que li falta a Junts i, en part, li ha faltat al PDeCAT. La qüestió és si sabrà generar il·lusió i esperança, i no només seriositat i gestió. Si farà emocionar. Perquè tot projecte de país ha de generar il·lusió, per contingut i per continent. Puigdemont i Junqueras, durant molt de temps, van generar il·lusió. Un partit que pot caure en el neoautonomisme podrà generar il·lusió? Plantarà cara a nivell ideològic? Connectarà amb els joves? Es preocuparà dels vulnerables, i no deixarà desemparats aquells que pateixen les desigualtats, com acostuma a fer la dreta? Apostarà pel turisme desenfrenat, l’especulació i els casinos? Vetllarà per l’equilibri territorial?\nSón moltes, les incògnites. El que està clar és que cap partit fa el discurs que una part dels catalans pot considerar oportú. I, això, alimenta més l’espiral del silenci, i aleshores és quan els dissidents callen i els antisistemes regnen.\nArticle anteriorPer l’eliminació del programa Planta Baixa de la graella de TV3\nArticle següentLa insatisfacció i la cultura del present\nPeriodisme UPF. De conviccions cristianes, catalanistes i d'esquerres.


Flor d'enamorats/Nota preliminar - Viquitexts\nFlor d'enamorats/Nota preliminar\n< Flor d'enamorats\n← Pòrtic Nota preliminar\nFlor d'enamorats L'hom qui viu enamorat →\nPerque'ns ha servit per a la transcripció de les cançons catalanes del present recull y com a mostra de lo qu'eren mólts cançoners dels segles XVI y XVII (no parlèm dels manuscrits anteriors que's guarden com joyes singulars y són font de tote les literatures,) anèm a descriure minuciosament l'exemplar que tenim a la vista del següent cançoner:\n«Cancionero llamado Flor de enamorados, sacado de diversos autores, agora nueuamente por muy lindo orden y estilo copilado por Juan de Linares.—Con licencia: En Barcelona, en la Emprenta de Matevad, administrada por Martín Gelabert, año 1681. A costa de Jacinto Ascona y Juan Terresanchez, Libreros.» 1 vol. 16.u allargat 138 + 5 de Taula y un de Colofó.\nTotes les composicions són anònimes y estan escrites indistintament en castellà ò català. Conté cançons de preguntes y respostes entre'l galan y la galana, cançons soltes, ço es sense respostes, villancicos qu'en català anomena villancets, motes que sòn endevinalles seguides de la solució al peu, llevat d'alguna en que's dexa aquesta a la discreció del lector, y alguna altra dialogada y sense descobrir la solució; seguexen romances muy sentidos de amores, entre ells los de Tisbe y Priam, Policena, Eneas, lo comte Lombardo, Albertos, Don Rodrigo, lo duch de Berganza, Espinelo, l'infant Troco, Moriana, el Cid y altres. A continuació vénen quatre lamentaciones, llargues poesíes elegíaques del patró de les cobles de Jorge Manrique. Després se troben los chistes, poesíes de tema sostingut y epigramàtich sense ésser picaresques; axís hi hà'l de les benediccions y'l de les malediccions; y per fi algunes endechas que són com elegies amoroses, y dos sonets: l'un recitat per Leandre y l'altre per Hero. Ve una nova y llarga tanda de cançons en preguntes y respostes y a continuació uns motets diversos per a disfreçarse y algunes endevinalles en forma de pregunta. Després, altra tanda de romances de tema clàssich especialment romà, entre ells los de Scipió, Heliogàval, Séneca, Tulia filla del Rey Tarquini, la casta Sofronia, Papiri noy romà, y March Antoni. Després tornen los villancets y cançons a manera de diàlech pastoril sobre diversos esdeveniments d'amors, y per últim les «Cobles d'amors fetes per a cantar a tots los galans en servici de ses dames» (qu'es la darrera del nostre recull) y les Coplas de los Comendadores.\nNosaltres publiquèm tota la part catalana d'aquest recull considerantlo com patró que degué servir als festejadors catalans durant los segles XVI y XVII en ses requestes amoroses, perque, apart dels romanços històrichs, llegendaris ò mitològichs, en los quals també solía glosarse un tema d'amor, en aquesta colecció s'hi troba un nodrit ideari de fineses y discreteigs per a satisfer tant les ànsies com les conveniencies dels ferits per les brunzentes sagetes del axerit fill de Venus. Aquelles quexes, sospirs, rahonaments y sobre tot enginyosos jòchs de paraules escrits en plena decadencia, havien perdut mólt de la espiritual faysó petrarquesca que fou sa font nobilíssima. Surten anònimes totes les poesíes d'aquest cançoner y si bé'ns caldría un gran esforç d'investigació per a cercar los autors d'algunes en los cançoners anteriors ò entre'l certamens poètichs no apareguts en la estampa, no cal pendrens aquest treball ociós perque l'autor tan acuradament amagat per l'incògnit colector Joan de Linares, l'hem de buscar en lo poble, y si's vol en aquells escriptors representatius que són ò poden ésser autors de totes les produccions que porten lo segell de la època qu'ells metexos representen.\n¿Quí no reconexerà en les cançons d'aquest volum l'accent vulgarisat de la musa fina y desalentada d'En Pere Serafí? Lo misteriòs Linares qu'en sa tasca de colector actuava de poble, donà una rellegida a sos clàssichs, repassà les antologíes del temps y ab tot aquest material composà la seva. ¿Se limità al treball de copia y colecció? ¿Fou també autor? Nos inclinèm a creure lo segon per certa unitat de semblança que's nota en la majoría de cançons; y si axís no fos, al menys podriem ab tot fonament atribuhirli'l patró curt ò escursat y reduhit a tres ò quatre estrofes ò cobles, may més, fins en poesíes que reclamen un major desenrotllo lírich.\nNo'ns havèm proposat identificar cap de les cançons de la colecció, però casualment hem trobat lo rastre de dues d'elles, y per cert que si haguessim de judicar per les relacions qu'hem hagit d'establir entre les copies ò imitacions y llurs models, hauríem de convenir en que'l nostre colector emprengué obra original, glosant ab musa barroera alguns versos ò lletretes de bons autors. Compàris la cançó núm. XXX ab la sentida Cançó de partida d'En Pere Serafí (p. 75 de la edició de 1840) ò bé la que té en lo nostre llibre lo núm. LV ab la delicadíssima (p. 69 ibid.) que comença\nja fosseu mia,\nla nit y'l dia;\nsi bé en aquesta tenim la presumció de que la versió donada per En Linares, tan inferior a la d'En Serafí, es original d'un poeta valencià del séu temps, lo famós Joan Timoneda, segons referencies qu'hem tretes de les bibliografíes d'En Salvà y d'En Genovés.\nHem, donchs, de considerar aquest cançoner com una refundició ò adaptació popular de sentiments y idees de diferents poetes y a aytal propòsit respon la presentació anònima de les composicions y fins gosarèm a dir la pseudònima del colector. Y si aquest degué fer obra original en móltes de les cançons, en cambi tragué alguns del romanços d'altres coleccions anteriors com la Silva de Romances ò coetànies com les Rosas d'En Timoneda. No era tan fàcil improvisar en les relacions èpiques com en les petites divagacions líriques de patró forçat.\nAb tot y la baxa calitat literaria de tota la part catalana continguda en aquest cançoner, nos hem resolt a copiarla y publicarla apart perque es una mostra curiosa de poesía viva y casi diríem popular ò al menys popularisada, d'una època decadenta que ja veya acostarse'l perill cert de caure en les desolacions literaries d'En Vicèns Garcia y a la fi d'En Joseph Romaguera, símbol de la major decadencia de la nostra literatura en son període més lamentable.\nDues advertencies, per acabar.\nSols nos hem proposat publicar les cançons catalanes y hem prescindit del tot de les castellanes, encara que móltes d'elles sien lo complement d'aquelles ja com a pregunta ja com a resposta; donchs, no teníem la pretensió de presentar lo cas complet, lo qual, si pot ésser necessari des d'un punt de vista ideològich, no ho es en lo tema emotiu ò lírich, donchs, cada pregunta ò resposta ja conté una posició acabada del sentiment. Y axís nos hem ajustat al nostre únich propòsit.\nPer últim, la transcripció es feta ab tota la fidelitat compatible ab lo degut menysprèu a le nombroses errades tipogràfiques que dexà escapar lo colector y a certes y mólt escasses gràfies arcayques; criteri que pot seguirse quan sols se tracta de divulgar una obra que fou estampada ab evident descuyt y en una època baxa y de decadencia.\nE. MOLINÉ Y BRASÉS\n↑ D'aquesta obra se'n conexen cinch edicions, totes ignorades d'En Salvà. Han sigut estampades a Barcelona: la primera per En Pere Malo l'any 1573, la segona (1608), tercera (1645) y quarta (1647) per En Sebastià de Cormellas; la quinta es la que nosaltres hem descrit.\nPoques referencies hem vist fetes a aquest cançoner; la més interessant y de la qual hem tret l'anterior noticia bibliogràfica, es la de don Agustí Duran en son Romancero general, t.segon, p. 686 (t. 16 de la Biblioteca de Autores Españoles) ahont s'inclogué tots los romanços de la Flor de Enamorados. En Joan Batlle, N'Antoni Bulbena y'l qui escriu aquestes ratlles havien abans d'ara reproduhit algunes de les cançons catalanes.\nPodèm també senyalar la publicació de varies cançons semblants a les d'aquest volum y coetànies, feta per En Marian Aguiló en son Cançoneret de obres vulgars.\nObtingut de «https://ca.wikisource.org/w/index.php?title=Flor_d%27enamorats/Nota_preliminar&oldid=129205»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 3 oct 2019 a les 00:05.


El G-20 reflecteix l’aïllament de Trump pel seu rebuig a l'acord del clima | Internacional | EL PAÍS Catalunya\nEl G-20 reflecteix l’aïllament de Trump pel seu rebuig a l'acord del clima\n"Quan no hi ha consens, cal reflectir el dissens, no ocultar-lo", admet la cancellera Merkel\nHamburg 8 JUL 2017 - 21:54\tCEST\nEl president i dels EUA, Donald Trump, a la cimera del G-20. Pool Getty Images\n19 contra un. Aquest ha estat el resultat de la cimera del G-20 celebrada a Hamburg i que ha deixat blanc sobre negre el creixent autoaïllament dels EUA. El document de conclusions de la reunió, en la qual el canvi climàtic n'ha ocupat el lloc central, destaca que 19 membres del club dels països industrialitzats i emergents secunden l'Acord de París de lluita contra les emissions contaminants, mentre que els EUA pensen abandonar el pacte i defensa els combustibles fòssils. “On lamentablement no hi ha consens, cal reflectir el dissens, no ocultar-lo”, va explicar després en conferència de premsa la cancellera alemanya, Angela Merkel, amfitriona de la cimera. La reunió ha evidenciat una correlació de forces inèdita fins ara: d'un costat, els Estats Units i de l'altre, la resta del món industrialitzat.\nEl lliure comerç ha estat un altre dels temes espinosos que han complicat les negociacions i que han evidenciat el distanciament del nou president dels EUA, Donald Trump, i la seva deriva proteccionista, de la resta de la comunitat internacional. "No amagaré que les negociacions sobre comerç han estat difícils", va reconèixer Merkel. Les dificultats no obstant això no van cenyir-se a l'interior del recinte en el qual es va celebrar la cimera. Fora, als carrers, les protestes contra els mandataris mundials s'han succeït. I algunes d'elles han estat d'una violència inèdita, davant la impotència dels 20.000 agents desplegats, incapaços de controlar els disturbis.\nMalgrat les diferències, la cimera ha conclòs amb un comunicat que subscriuen els 20 membres del club del G-20, la qual cosa suposa un èxit diplomàtic per a l'amfitriona Merkel. Durant les últimes setmanes, es va estudiar seriosament la possibilitat que la cimera acabés en fracàs davant les diferències amb els EUA. “Ha estat increïble i ha fet una gran feina. Moltes gràcies, cancellera”, la va felicitar Trump, estrella indiscutible de la cimera. El president nord-americà es va mostrar conciliador en tot moment i va mantenir una esperadíssima reunió bilateral amb el seu homòleg, Vladímir Putin en la qual van parlar de la presumpta ingerència del Kremlin en les eleccions nord-americanes i van pactar un alto el foc parcial a Síria. Els dos líders van connectar i durant la trobada “va haver-hi química”, segons la versió i l'Administració nord-americana.\n“Prenem nota de la decisió dels Estats Units de retirar-se de l'Acord de París”, arrenca un dels paràgrafs del document final en el qual els negociadors van treballar la nit anterior fins a les dues de la matinada. “Els EUA s'esforçaran per treballar estretament amb altres països per ajudar-los a accedir i utilitzar combustibles fòssils més nets”. Aquesta última frase del document és la que més resistències ha provocat a causa de la insistència nord-americana a incloure el tipus d'energia més contaminant i l'al·lusió de la qual ha quedat associada finalment de forma exclusiva amb Washington i no amb la resta de països del G20. Ha estat completada a més amb un esment a “altres fonts d'energia renovables i netes”.\nEls altres 19 membres del G-20 afirmen en el text que l'Acord de París és “irreversible”, confirmen el seu compromís per prestar ajuda, inclosa la financera a països en desenvolupament perquè compleixin els seus objectius de canvi climàtic, segons l'anomenat principi de “responsabilitats comunes però diferenciades”. És a dir, el G-20 es fa ressò de la contribució històrica dels països industrialitzats al canvi climàtic, molt més gran que la de les nacions en desenvolupament. Merkel s'ha mostrat satisfeta que tots els altres mandataris hagin confirmat el seu compromís amb l'acord de París i s'hagin mostrat disposats a posar-lo en pràctica “al més ràpidament possible” a través d'un pla d'acció.\n“Crec que és clar que no hem pogut aconseguir un consens, però les diferències no han estat camuflades, s'estableixen clarament”, va dir la cancellera, qui després de la passada cimera del G-7 a Taormina va interpretar que l'aliança transatlàntica i el paper dels EUA en la comunitat internacional no tornaran a ser com abans, almenys amb l'actual president.\nEl president francès, Emmanuel Macron, pensa que encara és possible convèncer Trump que faci marxa enrere i subscrigui el pacte de París i va anunciar que convocarà una cimera climàtica a la capital francesa per al desembre i en la qual preveu avançar en l'aplicació dels compromisos aprovats fa dos anys i que ara ratifica el G-20.\nÚltimas noticias del coronavirus y la vacunación, en directo | La ONU pide a China que coopere “plenamente” en la investigación de la OMS sobre el origen de la pandemia


El temps de la A a la Z: onada de calor - El temps\nNéstor Gómez/Alberto Alcántara 13/06/2022 - 08.32 Actualitzat 13/06/2022 - 13.23\nUna onada de calor és el resultat d'una massa molt càlida que prové del cor d'Àfrica i que ens arriba després de travessar la península Ibèrica.\nLes masses d'aire que originen els episodis d'onada de calor són masses denses d'aire sec i molt càlid, carregades de pols en suspensió i de moviment lent. Es desplacen feixugament i arrosseguen les característiques de la regió d'origen, el cor del Sàhara. L'aire càlid avança cap al Marroc i Algèria abans d'arribar a la península Ibèrica i Catalunya.\nLes seves conseqüències són temperatures altíssimes, amb valors molt poc freqüents. Una mostra dels extrems tèrmics és l'última gran onada de calor d'estiu a Catalunya al 2019, on al juny va tenir 5 dies consecutius amb màximes superiors als 40 ºC.\nIntensitat i durada\nL' Organització Meteorològica Mundial (OMM) defineix com onada de calor els períodes de temperatura anormalment elevada (més de 5 graus per sobre de la mitjana) i d'una durada mínima de cinc dies consecutius fins una màxima de diverses setmanes.\nEn canvi, el Servei Meteorològic de Catalunya estableix una sèrie de tres dies consecutius o més. En aquest període, s'ha de superar un valor de temperatura màxima marcat pel percentil 98. Aquí teniu el mapa de calor extrema de cada capital de comarca i en aquest enllaç de cada municipi.\nEl percentil 98 és el valor estadístic que indica que només el 2% de dies dels mesos d'estiu, la temperatura màxima ha estat superior a aquest valor. Aquest percentil pren un valor diferent a cada municipi.\nLa durada, i l'extensió del territori afectat, diferencien les onades de calor (heat waves) d'altres episodis de calor de més curta durada, com els esclafits càlids (heat bursts) o els flaixos de calor (flash heats), que abasten durades d'uns pocs minuts, hores o fins a un parell de dies com a màxim.\nDurant els episodis d'onada de calor s'activen els avisos meteorològics i les alertes de Protecció Civil, donat que hi ha una afectació directa sobre la salut de les persones, sobretot en el cas dels nadons, nens petits, gent gran i malalts crònics.\nLes calorades produeixen sobre el nostre cos una pèrdua de líquids i sals minerals vitals per al nostre organisme. Si estem exposats a temperatures molt elevades i no ens hidraten contínuament ni ens protegim podem tenir un cop de calor. Beure aigua sovint, protegir-se del sol directe i reduir l'activitat física durant les hores de més calor són els consells bàsics. Podeu trobar totes les recomanacions en aquest enllaç.


La Casa de la Joventut de Paterna organitza el concurs de fotografia “El món vist des de casa” - Nou Horta\nLa Casa de la Joventut de Paterna organitza el concurs de fotografia “El món vist des de casa”\nDimecres, 08 abril 2020 16:24\tEscrit per Redacció Publicat en Paterna-VAL Vist 134 vegades\nAmb l'objectiu de fomentar la creativitat dels joves durant aquests dies de confinament, l'Ajuntament de Paterna, a través de la Casa de la Joventut, ha posat en marxa un concurs de fotografia amb el qual busca que els veïns i veïnes reflectisquen en una instantània com veuen l'exterior des de la seua finestra o balcó.\nEl certamen, que porta per títol "El món vist des de casa" i està dirigit a tots aquells veïns de Paterna d'entre 12 i 30 anys que estiguen empadronats a la ciutat, premiarà la instantània que aconseguisca més "M'agrada" en el compte d'Instagram de la Casa de la Joventut fins a les 20 hores del pròxim dijous, 16 d'abril.\nEl guanyador/a rebrà dues entrades per a l'obra que trie del Gran Teatre Antonio Ferrandis una vegada que es reprenga la programació després d'aquesta crisi sanitària.\nLes fotografies, que es realitzaran amb els telèfons mòbils, s'hauran d'enviar per missatge privat a l'Instagram de la Casa de la Joventut, indicant el nom d'aquesta, abans del 14 d'abril de 2020. S'entendrà com a autor o autora de la fotografia el propietari del compte des de la qual s'envie el missatge.\n"Amb aquesta iniciativa - tal com ha explicat el regidor de Joventut, Roberto Usina- pretenem fomentar el talent, la creativitat i la imaginació dels més joves i compartir les múltiples perspectives que els joves de la ciutat poden tindre de l'exterior des del confinament de les seues cases pel COVID-19".\nModificat el Dimecres, 08 abril 2020 16:24\nMés en esta categoria: « Paterna repartix 443 lots d'alimentació i higiene infantil per als menors més necessitats\tPaterna i APYMEP col·laboren per a facilitar la presentació de les ajudes a autònoms pel COVID-19 »


42 casos de covid-19 a Catalunya en un dia 42 casos de covid-19 a Catalunya en un dia – El Món\n42 casos de covid-19 a Catalunya en un dia\nACN 03/07/2020 4:35 pm\nEl Ministeri de Sanitat xifra en 28.385 el total de morts per coronavirus a Espanya, disset més que dijous (28.368). Segons l’últim informe del Ministeri, hi ha hagut 21 defuncions en els últims set dies, set de les quals a Madrid, quatre a Castella i Lleó, tres al País Basc, dues a Catalunya, dues a Castella-la Manxa i dues més a Andalusia. Des que va començar la pandèmia, hi ha hagut 250.545 casos confirmats per proves diagnòstiques, 442 més que ahir, i 174 diagnosticats el dia previ. D’aquests, 50 han estat a Madrid, 42 a Catalunya i 31 a l’Aragó. En l’última setmana hi ha hagut 141 hospitalitzacions i 13 ingressos en UCI.\nSegons l’últim informe de Sanitat, hi ha hagut 4.120 diagnosticats en els últims 14 dies i 2.028 en els darrers set. Per inici de símptomes, s’han diagnosticat 1.165 casos en els últims 14 dies i 352 en la darrera setmana.\nA Catalunya, des que va començar la pandèmia, s’han diagnosticat 62.057 casos, 42 el dia previ, 1.429 en els últims 14 dies i 834 en els darrers set. Per inici de símptomes, s’han diagnosticat 507 persones en els últimes 14 dies i 152, en la darrera setmana.\nMadrid és la comunitat amb més casos nous diagnosticats el dia previ (50), seguida de Catalunya (42) i l’Aragó (31). També se n’han registrat 11 a Galicia i 9 a Andalusia. Hi ha sis comunitats sense cap nou diagnosticat el dia previ.\nPer defuncions, set de les 21 registrades l’última setmana s’han produït a Madrid i 4 a Castella i Lleó. Hi ha dotze comunitats sense cap mort en els darrers set dies.\nDes que va començar la pandèmia, hi ha hagut 125.484 hospitalitzacions, 141 la última setmana. D’aquestes, 60 s’han produït a Madrid. Castella i Lleó i Catalunya n’han registrat 13 cadascuna i Múrcia i l’Aragó, 10. Hi ha quatre comunitats sense cap nou ingrés en els darrers set dies.\nEn relació a les UCI, des que va començar l’epidèmia hi ha hagut 11.704 entrades, 13 en els últims set dies. D’aquests, cinc han estat a Madrid i quatre a Castella i Lleó.


La nació fracassada\n"Espanya és un producte multinacional, cobert amb un estat, que es veu a ell mateix com un estat-nació i que intenta imposar aquesta pretensió des de fa 142 anys"\nper Josef Lang 28 de setembre de 2017 21:00\nQuan el 2 de Setembre a l'estadi Santiago Bernabéu a Madrid, les seleccions de futbol d'Espanya i Itàlia jugaven la qualificació directa pel Mundial de futbol, va passar una cosa molt estranya: Cada vegada que el jugador català Gerard Piqué tocava la pilota era xiulat per una part del públic. Això provocava, per contra, que l'altra part del públic l'aplaudís. Mundo Deportivo va titular "cada pilota una votació".\nAbans de l'inici del partit es produïa un conegut, encara que no per això menys estrany ritual a sobre el terreny de joc: Mentre que les estrelles d'Itàlia cantaven en veu alta el seu himne nacional, els jugadors ibèrics callaven durant la "Marxa reial". El fet que l'himne nacional d'Espanya "la Marxa reial" no té lletra, està relacionat amb la xiulada contra Piqué. Aquest, no és massa estimat pels nacionalistes espanyols de dretes, perquè ell és un jugador del Barça, orgullós del seu equip, i un defensor del dret a l'autodeterminació de Catalunya. Com ell, hi ha molts ciutadans a Espanya que se senten propers a Catalunya, País Basc o Galícia i això ha fet fracassar els intents dels últims anys de redactar un text comú per l'himne. Si el "partit internacional" s'hagués jugat a Barcelona, el públic hauria xiulat la marxa reial.\nL'última vegada que va passar va ser el 27 de Maig a la final de la Copa del rei amb la presència del rei Felip. I com que, a més, el rival del FC Barcelona era l'Alabès, que venia de la ciutat basca de Vitòria, la piulada va esdevenir general. La primera vegada que va passar va el 14 de juny de 1925. Llavors, els aficionats del FC Barcelona van protestar contra la dictadura militar centralista d'aleshores. Com a càstig es va tancar l'estadi durant 5 mesos. El president del club, Joan Gamper, provinent de Suïssa, va haver d'abandonar el país durant tres mesos i tallar tot contacte amb el club, que ell havia fundat el 1899. Per cert, el FC Barcelona va cridar la setmana passada a la participació a l'1 d'Octubre i va protestar contra la seva prohibició i les detencions de polítics.\nEspanya és un producte multinacional, cobert amb un estat, que es veu a ell mateix com un estat-nació i que intenta imposar aquesta pretensió des de fa 142 anys. En el transcurs del segle 19 tots els plantejaments liberals, republicans i federalistes per la creació d'un poble espanyol tan com per la creació d'un estat democràtic i secular van ser reprimits per la nefasta Trinitat formada per la monarquia, l'exercit i l'església. Igualment, l'intent de la burgesia industrial catalana de modernitzar l'estat espanyol va fracassar. Després de la imposició de la Restauració centralista del 1875, van començar a sorgir a Catalunya i a País Basc, segona regió industrialitzada, moviments nacionals independents. Mentre el catalanisme també era compartit per l'alta burgesia, el nacionalisme catòlic-basc va dirigir-se inicialment contra la modernització econòmica. Els empresaris de la indústria pesant i els banquers de Bilbao van esdevenir juntament amb els latifundistes la base principal de la monarquia militar madrilenya.\nEl següent trencament entre Catalunya i el País Basc per una banda i Espanya per l'altra va passar en el moment de la pèrdua de les colònies de Cuba, Puerto Rico i Filipines. Mentre que el centre conservador considerava aquest fet com una catàstrofe, aquesta debilitat significava un alleujament per a la perifèria. El poeta català Joan Maragall, avi de Pasqual Maragall, alcalde de Barcelona i organitzador dels Jocs Olímpics d'estiu a la ciutat, va escriure una oda amb les paraules clau: "Adéu Espanya".\nDavant la negativa del govern central de convocar el parlament i emprendre reformes, la "Lliga Catalana", de caràcter conservador, va organitzar el 1917 una assemblea de diputats a Barcelona, en la qual van participar els partits burgesos reformistes i de l'esquerra d'Espanya.\nEl "pseudoparlament" va ser finalment dissolt per la policia. El 1923 es van agrupar els nacionalistes catalans, bascos i gallecs en una aliança pel dret a l'autodeterminació. El mateix any, el general Primo de Rivera va erigir una dictadura militar -sota el lema nacional espanyol: "Religió, Pàtria i Monarquia". El Final de la Dictadura al 1930, la victòria electoral de les forces reformistes i la proclamació de la república a principis del 1931 oferien la gran oportunitat de construir un estat comú per espanyols, catalans, bascos i gallecs.\nDesprés de la victòria electoral de la recentment fundada "Esquerra Republicana de Catalunya" (ERC), aquesta va proclamar a Barcelona la República catalana i proposar "als altres pobles d'Espanya" la "construcció conjunta d'una confederació de pobles ibèrics". A causa de la reacció negativa del govern republicà socialista de Madrid, es va establir, a partir d'un referèndum acceptat majoritàriament, el "dret a l'autodeterminació" i un "estat autònom, en el marc de la república espanyola". El parlament espanyol va eliminar llavors els conceptes de dret a l'autodeterminació i Estat dins dels estatuts d'autonomia.\nEl 1934 la Catalunya autònoma va acordar una reforma agrària en favor de 70.000 famílies arrendatàries. La dreta a Madrid, que mentrestant havien tornat a guanyar el poder, van fer derogar aquesta decisió utilitzant el Tribunal Constitucional. La reacció conseqüent del govern a Barcelona va ser la proclamació de "l'Estat català dins de la república federal espanyola". El govern central, llavors, va intervenir militarment en Catalunya i en va suspendre l'autonomia. Aquesta va ser retornada després de la victòria electoral de l'esquerra espanyola. En el marc de la guerra civil, que el general Franco havia provocat amb el seu cop d'estat el 18 de juliol de 1936, el govern català va lluitar de manera molt independent per la república i l'autogovern. El govern autonòmic basc va fer una cosa similar i va combatre a Franco amb el seu propi exèrcit.\nL'estocada de mort de Franco\nEl règim de Franco, que va fer bombardejar Barcelona i, segons la llei marcial, va fer afusellar el president del govern català Lluís Companys, va declarar tots els republicans així com Catalunya i País Basc com a "Anti-Espanya" sota el lema "España una grande y libre". Aquesta usurpació agressiva del concepte Espanya va significar una estocada de mort pel projecte d'una nació espanyola, amb el qual els catalans i els bascos s'hi poguessin sentir identificats. La constitució de 1978 va dignificar Catalunya, Euskadi i Galícia com a "nacionalitats" i els hi va concedir autonomia, però tanmateix, els va negar el seu dret a l'autodeterminació. Els militars, espasa de Dàmocles en el redactat de la carta magna, van exigir la següent formulació en l'article 2: "la Constitució és fonamenta en la indivisible unitat de la nació espanyola, pàtria comú i indivisible de tots els espanyols".\nLa proposta del diputat d'ERC Heribert Barrea sobre sotmetre la monarquia, designada per Franco, a un referèndum popular no va tenir cap oportunitat. Mentre que els socialistes es van abstenir, els comunistes que havien de demostrar la seva lleialtat als militars van votar en contra de la reimplantació de la República.\nMentre que només un terç dels Bascos van votar a favor de la constitució, a Catalunya, aquesta, va ser votada per una gran majoria dels ciutadants. Aquesta enllaçava la vella aspiració de modernitzar econòmicament i culturalment Espanya a partir d'una Catalunya forta. El 1992 amb els Jocs Olímpics d'estiu a Barcelona i l'Exposició Universal a Sevilla semblava que, en el fons, Espanya podria créixer conjuntament. En tot cas, l'èxit de Barcelona 92 va portar a un enfortiment de la consciència pròpia catalana.\nUna dècada més tard el socialista Maragall, ara com a president de Catalunya, treballava en la redacció d'un nou estatut d'autonomia. La primera frase d'aquest deia: "Catalunya és una nació". Després que una, també, majoria socialista al Parlament de Madrid eliminés una sèrie de punts de l'estatut, aquest va ser aprovat en votació popular en contra de la resistència de ERC i la dreta espanyola. Encara que es tractava d'un acord entre Barcelona i Madrid, el Partit Popular, partit de dretes, va aconseguir portar el text davant del Tribunal Constitucional, amb majoria conservadora. Aquest va derogar 14 articles centrals, entre ells la definició de Catalunya com a nació. De la nit al dia la idea d'Independència creixia fins a esdevenir-se majoritària entre la fins llavors Catalunya moderada. El 80% dels ciutadans reclamaven, de nou, el dret de Catalunya de decidir sobre la seva relació amb Espanya. A la diada nacional de Catalunya l'11 de setembre de 2012 un milió i mig de persones, una cinquena part de la població, va sortir al carrer a manifestar-se.\nEls Bascos ja van fracassar el 2005 amb el seu estatut d'autonomia reformat. Que la negativa de Madrid no provoqués la mateixa reacció que a Catalunya s'explica també per la lluita armada d'ETA, que va resultar desmotivant i desmoralitzant. Sis anys després d'aquest final sembla que la repressió contra Catalunya justifica de nou la crida a la rebel·lió al sacsejat País Basc. La dinàmica recíproca dels moviments nacionals basc i català fa el fracàs de la nació espanyola bastant evident i això augmenta la possibilitat d'una alternativa basada en una confederació de pobles iguals.\nFins que aquesta alternativa no existeixi, Gerard Piqué i Santiago Bernabéu seran considerats, respectivament, pels espanyols de dretes i pels catalans d'esquerres, com una provocació. Quan, al febrer de 1939, l'exèrcit franquista va celebrar a Barcelona la seva victòria sobre Catalunya amb una desfilada, entre els soldats, hi havia un voluntari de 42 anys que havia pertangut a l'infame 150 Divisió, que es deia Santiago Bernabéu.


Parlament de Catalunya. Torra no continuarà com a diputat. Les espases segueixen en alt - Converses a Catalunya\nEl secretari del Parlament ja ha preparat la documentació per acreditar la substitució de Torra com a diputat, però evidentment és la Mesa, i sobretot el President, qui ha de dir l’última paraula.\nEn principi, tota aquesta embolicada situació ocasionada per la intervenció de la Junta Electoral de Catalunya, i la no admissió del recurs per part del Tribunal Suprem hauria de tenir una solució funcional que no carregaria de problemes a la institució parlamentària: Torra deixa de ser diputat i continua com a president perquè la condició per ser-ho es concreta en el moment de la seva elecció i no en l’exercici posterior del càrrec. Aquesta és una interpretació jurídica suficientment fonamentada com perquè el president de la Generalitat pogués esperar els mesos necessaris en el seu càrrec fins que es produís la decisió, aleshores sí definitiva, del Tribunal Suprem. Però no és així, i la pugna entre ERC, que intenta protegirTorrent, i JxCAT, que aprofita l’ocasió per mantenir viu el conflicte amb les institucions de l’estat, crea una situació ben complicada que no fa cap favor a la institució parlamentària.\nL’Assemblea Nacional Catalana, per la seva part, ja s’ha pronunciat considerant que Torra ha de mantenir-se com a diputat i que aquesta és la posició que ha d’adoptar el Parlament per “respectar i defensar la sobirania que li he dipositat”. I afegeix que “l’Assemblea dóna tot el suport a la màxima institució legislativa de Catalunya en defensa de la sobirania de Catalunya i respondrà amb mobilitzacions a qualsevol atac de l’estat”. Ja tenim aquí anunciada l’apertura d’un nou possible conflicte polític i al carrer, en ple procés d’inici de la mesa negociadora amb el govern Sánchez. El raonament de l’ANC és el propi pel consum interior.\nEl problema és que el Parlament català no és sobirà i ha d’acatar la legislació espanyola, cosa que a hores d’ara és del tot evident per les repercussions negatives que ha tingut voler oblidar aquest punt tan essencial. D’acord amb la legislació catalana, és el Parlament el que ha de decidir, però aquesta decisió no la pot fer fora del marc que regeix tota l’activitat administrativa regulada per l’estat.\nDe fet, sobirania parlamentària avui a Europa no existeix al cent per cent, perquè fins i tot els parlaments estatals estan sotmesos a la legislació de la Comissió Europea. És el cas de Polònia que a finals de l’any passat es va veure en la necessitat de modificar la seva legislació sobre els jutges i el Tribunal Suprem perquè la Comissió Europea i després el Tribunal Superior de Justícia de la Unió Europea, van considerar que no respectava el dret comunitari.\nÉs del tot evident que aquest incident no afavoreix la línia d’ERC, que vol iniciar un període de convivència política amb el govern espanyol i contribuir a aprovar el pressupost de l’estat, al mateix temps que el govern de Sánchez promou les primeres actuacions per resoldre la situació dels empresonats, introduint els canvis legals que permetin reduir les penes i en la pràctica deixar sense efecte la sentència.\nTambé està en joc la major o menor proximitat de la convocatòria d’unes eleccions a Catalunya que no són vistes amb mals ulls per part d’ERC, però que topen amb el refús de Torra i JxCAT.\nAl final la possible tempesta ha quedat reduïda a un no res, en acordar la pròpia mesa del parlament la retirada de l’escó de Torra contravenint així la voluntat del President i de JxCat. Per primera vegada ERC s’ha alineat en la mateixa posició que Cs i PSC.\nAquest fet pot tenir com a conseqüència una crisi de govern, donat que sembla difícil que sigui assumible que en un tema d’aquesta importància els dos socis mantinguin posicions contraposades. També és una demostració que ERC vol avançar de manera imparable per la via de l’acord assolit amb el govern espanyol, ja que del contrari no s’hauria produït aquesta important disparitat de criteri, que també és en bona part oposada a la posició esmentada de l’ANC. Encara que aquí hi ha marge per la interpretació, perquè ha estat el mateix Parlament en ús de la seva sobirania qui ho ha decidit; és clar que ho ha fet a instàncies de la JEC. En definitiva, avui s’obra un nou capítol que pot culminar amb unes eleccions anticipades.


La directora de 'La sal de este mar' torna amb una 'road movie' urbana que mostra dues experiències de la palestinitat\nAbu Shadi i el seu fill Shadi (interpretats pels també pare i fill Mohammad i Saleh Bakri) es disposen a repartir en mà les invitacions al convit de boda de la filla i germana. Aquest ritual ineludible entre les famílies de Natzaret reuneix el pare amb el jove, des de fa anys instal·lat a Itàlia. I permet a la directora Annemarie Jacir conduir una 'road movie' per aquesta ciutat palestina a través de dos homes de diferents generacions que alhora encarnen dues formes oposades de relacionar-se amb la situació sempre conflictiva del país. Malgrat el tema, 'Invitación de boda' presenta un registre amable i un tarannà conciliador, i fins i tot abusa de cert humor costumista i previsible. La panoràmica per dues experiències de palestinitat és el més notable d'aquesta comèdia dramàtica on es troba a faltar la ferotgia de l'anterior film de Jacir, 'La sal de este mar'.


La crisi hongaresa i l'atur dels EUA duen l'Íbex al nivell de fa un any\nLa Borsa espanyola tornà a viure ahir una jornada a la baixa, amb la cinquena major caiguda de l'exercici. El parquet madrileny perdé un 3,8%, fins als 8.923,40 punts\nLa borsa espanyola baixà ahir un 3,8%, la cinquena major caiguda de l'exercici, i va concloure en el mínim anual de 8.923,40 punts, afectada per la delicada situació financera d'Hongria i les dades d'atur de maig en els Estats Units. Així, l'índex de referència del mercat espanyol, l'Íbex 35 cedí 352,80 punts, equivalents al 3,8%, fins als 8.923,40 punts. En el decurs de la setmana baixà un 5,33%, i les pèrdues anuals creixen fins al 25,26%.\nLa borsa espanyola començà la sessió amb petits guanys que li permetrien passar el nivell de 9.300 punts, encara que la davallada dels grans bancs, afectats per informes negatius, canviaven la tendència de la borsa a mesura que avançava la jornada. Així mateix, la notícia que l'anterior govern d'Hongria va manipular els comptes públics comportà un retrocés del parquet madrileny d'entorn d'un 3%, davant la por dels inversors que es pogués repetuir una situació similar a la de Grècia. També per aquest motiu, la cotització de l'euro se situava lleugerament per sobre d'1,20 dòlars, en mínims des de finals de març de 2006.\nEl nou Govern hongarès de centre dreta encapçalat pel primer ministre Viktor Orbán, que accedí al poder el passat 29 de maig després d'obtenir la majoria absoluta en les darreres eleccions, va reconèixer ahir la "greu situació" de l'economia del seu país després de descobrir que l'anterior Executiu havia manipulat els comptes públics. La falsificació de les dades econòmiques també es va produir a Grècia, per la qual cosa el Govern hongarès tem la possibilitat de sofrir una crisi com la grega. En qualsevol cas, el portaveu del primer ministre, Péter Szíjjártó, en declaracions a la televisió hongaresa, apuntà que Hongria encara no es troba en la mateixa situació que Grècia i avançà que l'Executiu treballa en un pla de xoc per sanejar els comptes públics que serà presentat en menys de 72 hores.\nAixí mateix, les dades d'ocupació nord-americanes de maig van tenir una mala acollida malgrat la creació de 431.000 llocs de treball i del descens de dues dècimes de la taxa d'atur, fins al 9,7%. L'estadística laboral va fer que la borsa estatal davallàs més del 4% i retrocedís de 8.900 punts cap a l'intradia mínim anual (8.812,10 punts registrat el passat 25 de maig). L'acompanyaven en la caiguda el preu del petroli Brent, que havia arribat a pujar a 76,5 dòlars i baixava fins als 73,5; i Wall Street, que començava el dia amb un retrocés del 2%. Al final de la jornada, pendent de la reunió del G20 i pressionat per la banca i la baixada del petroli a 73 dòlars, la borsa registrava un nou mínim anual al tancament.\nTots els grans valors van baixar: BBVA, el 6,84%, esdevenint la segona major caiguda de l'Íbex; seguit de Banco Santander, que perdé el 5,78; Iberdrola va perdre el 4,62%; Repsol, el 3,11%, i Telefónica, el 2,56%. La major caiguda de l'Íbex, però va correspondre a Sacyr, que va perdre el 7,75% en la jornada d'ahir.\nL'economia dels ciutadans està en mans de la política econòmica estatal, i la política econòmica de l'estat està en mans dels mercats financers globals. Quatre maniobres financeres poden fer caure l'economia d'un estat i als estats no els queda altre remei que ballar la música que toquen les borses. Això és democràcia?


COS DE BOMBERS VOLUNTARIS DE MATADEPERA: Set bombers de Matadepera reben la medalla de bronze\nSet bombers de Matadepera reben la medalla de bronze\nEl conseller d’Interior, Relacions Institucionals i Participació, Joan Saura, va presidir a l’edifici del Sucre de Vic (Osona) l’acte de lliurament de les Medalles d’Honor dels Bombers de la Generalitat de Catalunya, en motiu de la Diada de Sant Joan de Déu, patró dels bombers catalans.\nEn total, es van liurar 403 medalles a bombers funcionaris i voluntaris. D’aquestes medalles, 146 són de bronze, i es van lliurar als membres que porten 20 anys dins del cos de Bombers de la Generalitat; i 204 són d’argent, per als bombers amb 25 anys d’antiguitat. Les medalles d’honor d’or, lliurarades 41, es van atorgar als Bombers amb 35 anys de servei efectiu o a aquells bombers amb 30 anys de servei efectiu en el moment de la seva jubilació.\nEnguany també es van lliuraran 10 medalles d’honor d’or per serveis excepcionals, i 2 diplomes mencions honorífiques, per tal de distingir a membres del Cos de Bombers per la seva especial dedicació, o per la seva actuació en serveis especialment arriscats o difícils.\nSet bombers de Matadepera van rebre la medalla de bronze per 20 anys d'antiguitat. Els bombers del nostre parc honorats van ser: Josep Arnau i Portell, Jordi Badia i Perpinyà, Antoni Garcia i Riba, Ferran Garcia i Riba, Joan Garcia i Riba, Josep Gonzàlez i Puigdellívol i Àngel Riba i Gorina.


PORTS I, ELS 1:25.000 -TOSSAL. MORELLA-FORCALL-VILLORES-HORTELLS-XIVA-HERBESET. VV.AA.. 9788461299461 Llibreria Altaïr\nPORTS I, ELS 1:25.000 -TOSSAL\nMapa i Guia excursionista a escala 1:25.000 de la zona nord de la comarca dels Ports. La representació cartogràfica es centra a la capital de la comarca, Morella, i s'estén fins a pobles com Forcall, Cinctorres, Villores, la Todolella, Hortells, Xiva o Herbeset. La guia que acompanya el mapa, ens proporciona una informació addicional sobre aspectes com el paisatge, l'orografia, el clima, la vegetació, la fauna i l'etnografia de la comarca. A més a més, trobarem la informació detallada dels senders homologats, activitats com la escalada o el barranquisme i dels allotjaments i serveis existents. Si teniu pensat visitar Morella, Forcall o Cinctorres atrets pel seu caràcter monumental, us obrim les portes d'aquestes terres amb aquest mapa. Una excursió de Forcall a Morella per la Mola Garumba o una visita al naixement del riu Cérvol, pot ser un afegit molt enriquidor a la vostra visita als Ports. Per a excursionistes més especialitzats, pot ser interessant que intenteu seguir els antics camins senyalitzats al mapa, poc definits, però que us transportaran a un passat no molt llunyà, quan aquestos camins encara eren transitats per anar d'un poble a un altre.\nVista previa: PORTS I, ELS 1:25.000 -TOSSAL. MORELLA-FORCALL-VILLORES-HORTELLS-XIVA-HERBESET\nLibro a reservar: PORTS I, ELS 1:25.000 -TOSSAL


Tres autores catalanes sobre 70 convidats per mostrar la diversitat lingüística d’Espanya\nClarificar a Europa el procés d'autodeterminació\tClarificar a Europa el procés d'autodeterminació\nPolicies sense control\tPolicies sense control\nL'oposició de Badalona acorda una moció de censura contra Albiol\tL'oposició de Badalona acorda una moció de censura contra Albiol\nEl govern català presenta el pla de transició energètica per assolir la descarbonització el 2050\tEl govern català presenta el pla de transició energètica per assolir la descarbonització el 2050\nEl pa del Forn Elias de Barcelona, el segon millor del món segons un certamen fet a Nantes\tEl pa del Forn Elias de Barcelona, el segon millor del món segons un certamen fet a Nantes\nLa delegació del govern espanyol a Catalunya fa una nota de premsa sorprenent per explicar el programa de la Fira del Llibre de Frankfurt 2021\nL’estat espanyol serà el convidat d’honor a la Fira Internacional del Llibre de Frankfurt del 2022 i per això comença a escalfar motors. La millor manera de fer-ho és amb un programa d’activitats que ja anuncia una mica quins seran els grans eixos per a l’any que ve: la bibliodiversitat, la innovació, la pluralitat lingüística, la igualtat de gènere i la sostenibilitat.\nPotser és per això que la delegació del govern espanyol a Catalunya ha enviat una nota de premsa sorprenent en què explica en un gran titular que tres autores catalanes participen enguany en la fira, en què el Canadà és el país convidat d’honor. Les autores programades són María Sevilla (1990), Pepa Fernández (Cervera, 1965) i Najat el Hachmi (Nador, 1979). En total, aquest 2021, l’estat espanyol portarà a la fira alemanya més de setanta escriptors, il·lustradors, traductors, editors, periodistes culturals i més professionals del sector.\nSi diem “sorprenent” és perquè habitualment aquesta mena de comunicació la fa el Ministeri de Cultura espanyol i no sol indicar la presència geogràfica dels autors convidats als actes, sinó que són englobats en la totalitat com a autors espanyols. Avui és previst que es faci la conferència de premsa de l’estat espanyol com a convidat d’honor per al 2022, amb el ministre de Cultura, Miquel Iceta, al capdavant i tota la plana major del ministeri. En aquest acte, hi participarà El Hachmi, juntament amb les escriptores Rosa Montero, Elvira Lindo i Karmele Jaio i el joveníssim poeta Mario Obrero. No hi haurà cap autor en gallec. Així mateix, diumenge es farà la cerimònia de pas i el relleu com a convidada d’honor, que és quan l’estat espanyol substituirà al Canadà.\n“El programa d’Espanya per a la Fira del Llibre del 2021 i com a convidat d’honor del 2022 es basarà en l’èxit internacional de la literatura espanyola, enfortint la seva expansió a Alemanya i descobrint noves veus al seu mercat editorial”, diu la delegació del govern espanyol.\nFa trenta-un anys que l’estat espanyol no és convidat d’honor de la Fira del Llibre de Frankfurt i, en aquest temps, i segons la nota de premsa, el sector del llibre ha tingut una gran transformació fins a convertir-se en la principal activitat cultural de l’estat. “La participació d’Espanya com a convidada d’honor vol reflectir aquesta creativitat desbordant tan característica del nostre sector editorial”, afegeixen.\nI ara arriba la paradoxa més gran. La delegació diu que el programa també se sosté sobre cinc pilars que mostren la fortalesa de la indústria: “En primer lloc, la importància de la pluralitat lingüística del nostre país, que es reflecteix en la riquesa literària de les diverses llengües oficials: més d’un 15% dels 74.000 llibres publicats a Espanya el 2020 es van editar en català, gallec o èuscar.” Després ve allò tan suat de l’espanyol com a pont entre Europa i l’Amèrica Llatina i els 500 milions de parlants, etc.\nLa pregunta és: on és la proporció del 15% d’aquesta riquesa en els autors convidats i quins comptes fa l’estat espanyol per a la promoció exterior de la diversitat lingüística? Anem a pams. Les tres escriptores catalanes representen un 4,2% dels participants la Fira del Llibre de Frankfurt 2021. En total, entre catalans, gallecs i èuscars, la representació hauria de ser de 10,5 autors pel cap baix per a arribar al 15% de la producció editorial.\nAra, si ens fixem en el nombre de parlants de les llengües oficials en relació amb la població total de l’estat espanyol, les coses són molt diferents. Deu milions de persones parlen el català i representen un 21% de la població de l’estat espanyol; tres milions parlen gallec, xifra que en representa el 6,38%, i 1,25 milions parlen basc, el 2,6% sobre els 47 milions de ciutadans de l’estat espanyol. Això vol dir que, dels 70 autors convidats, 14,7 haurien de ser catalans, 4,4 gallecs i 1,82, bascs; i per tant, del conjunt de la legació a Frankfurt, 21 escriptors haurien de ser autors catalans, gallecs o bascs i no els 4 que hi ha convidats. Però, tot i aquestes xifres absolutament ridícules, la delegació del govern espanyol ha decidit de fer una nota de premsa de quatre fulls explicant com a gran proesa que tres autores catalanes són presents a Frankfurt. Allò de l’article 3.3 de la constitució espanyola –”la riquesa de les diferents modalitats lingüístiques d’Espanya és un patrimoni cultural que serà objecte de respecte i protecció especials”– està renyit amb l’estatística, si més no a l’hora d’anar a la fira del llibre més important del món.\nPer cert, si algú és amant d’aquests jocs estatístics, pot anar a cercar les hemeroteques del 2007 i calcular quants autors castellans van anar a Frankfurt aquell any, quan la cultura catalana va ser la convidada d’honor, i treure’n conclusions i comparacions.


Sandra Gómez destaca que amb la nova proposta es recupera i conserva la trama històrica i la recuperació de la tipologia d'habitatge tradicional\nDes de la delegació de Desenvolupament i Renovació Urbana, dirigida per la vicealcaldessa Sandra Gómez, es presenta als veïns l'esborrany de la revisió del Pla General per a l'àrea funcional de Campanar. Amb aquest motiu, esta vesprada comença el taller participatiu sobre el Pla Especial de Campanar, on es proposa un esquema d'infraestructura verda que recull els eixos principals ja delimitats sobre els camins històrics en el Pla General, les connexions amb l'horta i els recorreguts interns de connexió de Campanar amb Beniferri i transversals dels nuclis històrics amb les dotacions del seu entorn en àmbits de proximitat, de la Ciutat 15’.\n“La revisió del planejament planteja la intervenció sobre la trama urbana del barri, la tipologia residencial, la delimitació del Nucli Històric Tradicional, els equipaments públics previstos i la gestió dels sòls pendents per a dotacions públiques”, ha explicat Sandra Gómez.\nSobre la trama històrica el Pla Especial, Gómez ha precisat que es proposa “la seua conservació i la recuperació de la trama residencial encara recognoscible”. L'ordenació vigent va plantejar un nou disseny que alterava en part la morfologia original del primitiu nucli agrícola però “ara amb la proposta es recupera i conserva la trama històrica, i es planteja la recuperació de la tipologia d'habitatge tradicional”. El Pla vigent hui dia estableix restriccions i prohibicions sobre profunditat i edificació del pati que origina un tipus de residència allunyat al de la poma compacta pròpia del primitiu casc de la població. “Es proposa per tant la recuperació de la tipologia de pomes compactes original”, ha incidit.\nA més, la vicealcaldessa ha assenyalat que es modifica la delimitació vigent de l'àmbit del BRL-NHT (nucli històric tradicional) de Campanar. Això es realitza a fi d'integrar en l'àmbit patrimonial la totalitat de la trama històrica identificable de la primitiva Campanar de 1929. “Aquesta protecció permet a més mantindre algunes edificacions que actualment es troben fora d'ordenació en el nucli històric”, ha indicat.\n“També es proposa dins de la labor de conservació del patrimoni, la declaració com BRL de les escoles de San José”, ha destacat. Aquestes constitueixen un exponent de l'Arquitectura Moderna a la ciutat de València reconegut en el registre de la fundació Docomomo, creada en Eindhoven en 1988 amb l'objectiu de documentar i conservar el Moviment Modern.\nEn quan a les noves dotacions, ha ressaltat que es planteja “integrar-les en les zones verdes i no en edificis residencials com en el pla anterior”. “Es delimitaran per a això noves unitats d'execució que permeten obtindre el sòl necessari per a desenvolupar les zones verdes i dotacions necessaris per al barri”, ha afirmat Sandra Gómez.\nEs proposa a més el canvi d'ús de l'antena telefònica de Beniferri, de servei públic a ús terciari, i també les naus industrials de l'Avinguda Vall de la Ballestera, que passen d'ús industrial a terciari. Finalment, sobre mobilitat es defineixen diversos eixos verds per als vianants que connecten les diferents zones o barris entre si. Segons ha explicat, es planteja “un eix Nord-Sud que connecte Campanar amb Beniferri, diversos eixos transversals Aquest-Oest i un altre Nord-Sud que connecte les zones verdes de Campanar amb el Jardí del Túria”. “A més – ha continuat- es proposa recuperar els eixos històrics de connexió amb l'Horta, en Campanar i Beniferri”.\n“Amb aquesta nova ordenació seguim amb la labor de conservació del patrimoni històric i trama urbana històrica, i amb la labor de cosir els barris amb la creació dels eixos verds per als vianants que unisquen totes les àrees de Campanar, promovent la sostenibilitat i les zones verdes, per al veïnat i acostar el barri al model de ciutat 15’”, ha conclòs.


Angels to fly: Ressenya: Totes les Fades del Regne\nAvui us porto una ressenya d'un llibre que ha escrit una de les meves escriptores preferides i que esperava des de molt de temps!\nTítol: Totes les Fades del Regne\nEscriptora: Laura Gallego\nLa Camèlia és una fada padrina que fa tres-cents anys que es dedica a ajudar, amb molta eficàcia, joves donzelles i aspirants a heroi perquè assoleixin un final feliç. La seva màgia i el seu enginy mai no li han fallat, però tot comença a complicar-se quan li encomanen el jove Simó, un mosso de cavallerissa que necessita desesperadament un cop de mà. La Camèlia ha solucionat casos fins i tot més difícils, però, per algun motiu, amb en Simó les coses es comencen a tòrcer inexplicablement…\nTenia tantes ganes de llegir aquest llibre que no us ho podeu ni imaginar! Des de que van anunciar les inicials del títol fins a la portada, vaig estar comptant els dies per llegir-lo, a part feia bastant que la Laura Gallego no treia cap llibre (l'últim va ser el Libro de los Portales sense comptar La eciclopédia de Idhún) i era de fantasia èpica, en la meva opinió el millor gènere en el que la Laura Gallego escriu.\n"Els humans ho fan sovint, això de demanar coses impossibles... I és per això que de vegades els cal la màgia de les fades per fer-les realitat"\nQuan va ser Sant Jordi, la meva mare me'l va regalar i fins aleshores no l'he llegit, ho se, ho se, han passat uns quants mesos, però entre exàmens i llibres que arrossegava des d'encara més temps, no vaig tenir una oportunitat fins fa uns dies de poder-lo començar. Les meves expectatives, tot i que em vaig forçar a no tenir-ne, eren altes perquè tothom parlava meravelles del llibre, i en certa manera és van complir.\nEl llibre ens presenta un món on hi han humans i els sers màgics, que viuen totalment separats a excepció de les fades padrines, que tenen contacte amb els humans per ajudar-los amb els problemes de les seves vides i a fer realitat els seus desitjos. La protagonista és la Camèlia una fada padrina, i se'ns va explicant la seva vida i els diferents fillols que té i els problemes que li causen aquests, en particular un d'ells, en Simó, que li donarà més problemes dels que es pensa...\nÉs un llibre de fantasia pura i dura i que al llarg de la història amaga un munt de referències als contes tradicionals que coneixem com la Caputxeta Vermella, Rapunzel, La Gallina dels ous d'or, el Gat en Botes, La Bella Dorment, la Ventafocs, La princesa i el pèsol, Hansel i Gretel, la Blancaneus entre moltíssims d'altres. Totes aquestes referències li fan un toc especial al llibre i el que més m'ha agradat és que li dóna un altre punt de vista a les històries que tots i totes sabem.\nHem de celebrar que aquest és el primer llibre de la Laura Gallego que no té 14 capítols, cosa que s'agreix molt, ja que fer capítols curts fa que la lectura s'agilitzi i es faci molt més ràpida, tot i que crec que encara no ha trobat un bon equilibri, perquè a vegades tallava un capítol de 2 pàgines quan podia perfectament enllaçar-se amb el següent. Però des d'aquí un aplaudiment per deixar de fer capítols de 50 pàgines!\nSento que el llibre es podria dividir en dos parts, la primera, que se'm va fer malauradament molt lenta i feixuga en algunes parts i que em va durar bastants dies, i la segona part (que els que us heu llegit el llibre ja sabeu a quin punt em refereixo) que és brutal i manté la intriga a cada paraula, que dóna un gir al llibre que honestament no m'imaginava per res del món! I com sempre la ploma de la Laura em segueix enamorant, adoro la seva narració i les descripcions que (sobretot de llocs, però també de personatges entre altres) em transporten a l'indret que estic llegint. Aquí una prova:\n"Semblava que el bosc devorés l'horitzó. Els arbres s'alçaven amunt com urpes que esgarrapaven el cel, i el vent regirava les branques i feia xiuxiuejar les fulles en un llennguatge inconegut, llargament oblidat. Les ombres dels homes es perllogaven i s'entortolligaven amb els cascos dels cavalls, que es movien inquiets, intuint l'aire vetust, atàvic, que es repirava en aquell indret; un eco de temps remots anteriors al domini de l'ésser humà. Si existia un racó en el món on les persones no eren benvingudes, on les seves lluites, somnis i ambicions tenien la mateixa importància que un bri d'herba eduta per la brisa, aquest racó era el Bosc Ancestral."\nUn dels meus personatges preferits ha sigut el Ren, que apareix des d'un bon principi al llibre i que realment no se si és el vincle que té amb la protagonista o l'aura de misteri que té, o simplement que en un cos aparentment normal s'amagui tanta màgia i tan poderosa, crec que aquest personatge defensa el no jutgis una persona pel que a primera vista veus. A part, al llarg del llibre demostra la seva fidelitat cap a les persones que verdaderament li importen i no vull dir res més per no desvetllar...\n"En Ren feia olor de malesa, de bosc antic, d'alguna coda indefinible que li produïa una nostàlgia infinita, perquè inconscientment el seu cor ho reconeixia com a part de la seva pròpia essència"\nSóc la única persona que a la segona part del llibre que en aquell punt de la història, li ha recordat un munt (en un bon sentit, no en un sentit de plagi) a la pel·lícula Maleficent? No se si dec estar boja, o algú més li ha passat, però de totes maneres m'ha encantat perquè adoro la pel·lícula!\nNo m'he pogut resistir, és que l'Angelina\nJolie fa tan bé el paper!\nI ja no m'enrotllo més perquè la ressenya està quedant kilomètrica (és culpa de la Laura és que dóna molt a parlar!) simplement dir que el final del llibre té totalment la marca Laura Gallego estampat i que és realment molt encertat.\nEn definitiva un llibre que m'ha encantat que la primera part es fa una mica lenta, però un cop passat "el punt" és un no parar, plena d'intriga, fantasia, amor, acció, amistat i molt més. Si us agraden els contes de fades tradicionals o simplement la fantasia èpica aquest llibre us agradarà tant com a mi!\nHeu llegit el llibre? Si? No? Us ha agradat? Què en penseu? Quins altres llibres heu llegit de l'autora? També us recorda a Maleficent la part final del llibre o sóc només jo?\nEtiquetes de comentaris: català, laura gallego, ressenya, ressenya en català, Totes les Fades del Regne\nAina Li 30 de juny de 2015 a les 17:40\nLa veritat és que crec que no m'he llegit cap llibre de la Laura, però com tu he vist que molta gent diu marevelles dels seus llibres. A més, això de que bastants dels seus llibres tinguin elements fantàstics m'agrada. Per cert, aquest llibre té una història romàntica ??\nAria trecents 30 de juny de 2015 a les 17:46\nJa estàs trigant! els seus llibres són increïbles! els meus preferits són Allà on els arbes canten i la trilogia de memòries d'Idhún te'ls recomano molt molt i molt!\nTenir una història romàntica ben bé no, és cert que la camèlia moltes vegades s'encarrega dels problemes dels seus fillols i aquests problemes moltes vegades són relacionats amb l'amor, però no, com a trama central no.\nClar's 4 30 de juny de 2015 a les 21:11\nHolaa! Estic de vacancees i fa menys de 24 h que he llegit l ultima pagina! Per a mi ha estat brilant! Una mica infantil i pesat al principi pero amb un final x recordar! *-*I si! Completament d acord amb el final i la semblança amb Malefica!\nPd: tambe he acabat girl online per fi! Jejej\nAria trecents 30 de juny de 2015 a les 21:38\nValeee, perfecte no sóc la única ueee!! és que és realment preciós!! *_*\nGirl Online, tot i que no és el més original ni el millor escrit et fa passar una bona estona...\nClar's 4 30 de juny de 2015 a les 21:13\nSheila 151 1 de juliol de 2015 a les 13:09\nEstic amb tu! M'encanta la Laura Gallego, tot i que només me llegit Allà on el abres canten (perfecte*_*) i La hija de la Noche, que no està gens malament!\nPotser me'l compro quan pugui!\nPD: Tinc un blog que no fa molt que vaig obrir: relatsdecaramel.blogspot.com\nAria trecents 1 de juliol de 2015 a les 14:57\nDoncs has de llegir ja Aquest llibre i la trilogia d'IDHÚN, Són els meus preferits *_*\nAra em passo pel blog! Un petó<4\nMireia CC 2 de juliol de 2015 a les 23:31\nNo em crida massa l'atenció, la veritat. Laura Gallego no és el meu fort.\nAnònim 4 de juliol de 2015 a les 15:42\nDe la Laura Gallego m'he llegit Allà on els arbres canten i la trilogia de Memòries d'Idhún únicament però aquest no m'animo a llegir-lo, l'he trobat massa infantil la veritat :P\nAria trecents 4 de juliol de 2015 a les 15:58\nDoncs si t'han agradat aquests que has dit jo crec que et podria agradar TLFDR\nMoltes gràcies! Un petó<4\nMaria Eugenia 4 de juliol de 2015 a les 20:03\nDoncs aquest és un dels llibres que espero llegir aquest estiu junt amb la trilogia de "Memòries d'Idhun". He llegit molt poc d'ella però el que he llegit m'ha agradat molt.\nAria trecents 4 de juliol de 2015 a les 20:56\nDoncs te'ncantaraaan! *_* Memòries d'Idhún!Adoro aquests llibres! em pensava que ja els havies llegit, nse prq!\nUn petó i ja em diràs que tal! <4\nAzul Celeste 18 de juliol de 2015 a les 13:28\n¡Hola! He de llegir aquest llibreeeee. O sigui, no em moro de ganes però... O sigui, es Laura Gallego. Amb això ja ho dic tot! L'he de llegir, punto pelota! ^^\nM'ha encantat la teva resenya, realment donen ganes de llegir els llibres que resenyes.\nBon estiu, un petò!!!\nAria trecents 18 de juliol de 2015 a les 13:37\nSi t'animes ja em diràs que tal et sembla el llibre!\nEls problemes dels Lectors\nRessenya: Will Grayson Will Grayson\nEl meu Estil Literari


L’UJI i l’Ajuntament de Castelló presenten el llibre «El bisbe Climent i la pedagogía de la Il·lustració» dins la col·lecció «Univerciutat» - Diari Valencià\nPortada » Cultura » L’UJI i l’Ajuntament de Castelló presenten el llibre «El bisbe Climent i la pedagogía de la Il·lustració» dins la col·lecció «Univerciutat»\nel vicerector de Cultura, Extensió Universitària i Relacions Institucionals de l’UJI, Wenceslao Rambla; la regidora de Cultura de l’Ajuntament de Castelló de la Plana, Verónica Ruiz; la catedràtica de Pedagogia i prologuista del llibre, Julia Beltrán, i l’autor del llibre\nLa Universitat Jaume I i l’Ajuntament de Castelló han presentat el llibre El bisbe Climent i la pedagogia de la Il·lustració de Marc Antoni Adell i Cueva i que forma part de la col·lecció Univerciutat coeditada per ambdues institucions. L’acte de presentació es va realitzar a Menador espai cultural el 10 de gener de 2017 amb l’assistència del vicerector de Cultura, Extensió Universitària i Relacions Institucionals de l’UJI, Wenceslao Rambla; la regidora de Cultura de l’Ajuntament de Castelló de la Plana, Verónica Ruiz; la catedràtica de Pedagogia i prologuista del llibre, Julia Beltrán, i l’autor del llibre.\nEl bisbe Climent i la pedagogia de la Il·lustració és una nova i extensa monografia al voltant de la vocació pedagògica, l’obra i l’exemple del castellonenc Josep Climent i Avinent, bisbe il·lustrat, la trajectòria vital del qual ha estat estudiada per un bon nombre d’historiadors. En aquest cas, Marc Antoni Adell ha realitzat un anàlisi sobre la figura de Climent com a pedagog, aspecte que va ressaltar durant la presentació el vicerector de Cultura, Extensió Universitària i Relacions Institucionals de l’UJI, Wenceslao Rambla. «S’ha parlat molt del seu paper com a benefactor i com a promotor de col·legis, però mai havíem tingut a les mans un estudi tan ampli i rigoròs sobre la tasca de Climent a l’hora d’influir en el noble art d’ensenyar a ensenyar, que és el fonament de la pedagogia i, per extensió, la base sense la qual no pot haver una formació de qualitat» va assenyalar Rambla.


Cerca totes les ofertes d'hotels a Sector 3 Entrada:\n2 ComentarisHotel Middle Town...Habitacions per nit per només15 EUR Més zones a Gandhinagar\nPopular ara mateix a Gandhinagar Més venut Swapna Srushti Resort village-amrapur, grambharti cross road, gandhinagar mahudi highway, gandhinagar Fortune Inn Haveli - Gandhinagar Plot 235, Sector 11 Habitació Estàndard reservada fa 4 hores, 40 minuts, Grans raons per reservar amb Agoda\nMés de 1.150.000 propietats en tot el móns - cada dia n'afegim més Amb la confiança de més de 30.500.000 clients satisfets Garantia de preus més baixos 12 milions i més resenyes de clients d'Agoda Amb disponibilitat a més de 58.000 ciutats en tot el món Llocs històrics de Sector 3 Restaurants i cafeteries\nSector 3 és una base excelent per a explorar en profunditat les vistes de Gandhinagar. Amb un gran nombre d'atraccions per descobrir, aquesta desitjable part de la ciutat no deixarà de meravellar-vos. Amb calor i comfort, Sector 3 és un lloc per a vacances relaxades després d'una setmana de feina. Assegurís de mirar a Agoda.com pels millors preus disponibles a Gandhinagar. Explori un llistat complet d'allotjaments i trobi el lloc perfecte per a vostè. Digui'ns les seves dates de viatge ideals a Sector 3 i us direm els preus ideals disponibles.\nHotels destacats a Sector 3, Gandhinagar\nÀrea Sector 3\nConvenientment situat a Gandhinagar, Hotel Middle Town és una base ideal des d'on explorar aquesta...\nHotels a Sector 3: Hotel Middle Town\nLlocs d'interès a Sector 3: Ketul Parlour


La Sala augmenta l'impost sobre els béns immobles un 10 per cent\n01 octubre 2020 09:50\nL'increment permetrà assolir un pressupost de 440 milions el 2001\nJ.M.S/C.V. | 17 octubre 2000\nEl pressupost de l'Ajuntament de ses Salines per a l'any que ve serà de 440 milions de pessetes. Aquesta quantitat implica un augment de 45 milions de pessetes respecte del pressupost de l'exercici anterior.\nSobre el pressupost del present any, el batle de l'Ajuntament de ses Salines, Antoni Caldentey (UM), va explicar que «seguim apostant per la promoció de la cultura, així com dels serveis socials. De fet, a aquest darrer apartat hi destinarem tres milions de pessetes més que l'any passat».\nEn referència a l'àmbit de la cultura, el batle va afegir que «potenciarem l'escola de música, com a eina fonamental de la cultura del poble».\nCaldentey va explicar que aquest augment en el pressupost «és la conseqüència directe de la pujada de l'Impost sobre Béns Immobles (IB) d'un deu per cent. Amb la qual cosa, l'IBI passarà a estar d'un 0'40 a un 0'45».\nAixí mateix, el batle Caldentey va manifestar que el personal de l'Ajuntament veurà incrementat el seu salari amb un «3'5 per cent» i va afegir que «no crearem cap plaça nova». En aquest sentit, el primer edil va apuntar que a mitjans del proper mes de gener de 2001 es podrà saber quin és el superàvit d'aquest Ajuntament. No obstant això, Caldentey va avançar que el superàvit se situaria al voltant dels setanta o vuitanta milions de pessetes.


Veterinaris en Ta‘izz - Directori - Llistat - Guia - veterinaris - Salh - Muhafazat ta'izz - Iemen - Veterinariansguide\nPàgina d'inici › Per país › Iemen › Muhafazat ta'izz › Salh › Veterinaris en ta‘izz\nVeterinaris en ta‘izz Salh > Muhafazat ta'izz > Iemen\nEts un Veterinaris en Ta‘izz? Omple el nostre formulari i introduïu la vostra informació per aparèixer en aquest directori. Com més dades afegiu, més fàcil serà que la gent us trobi quan busqueu un veterinari en aquest lloc..\nSi una de les empreses de Veterinaris en Ta‘izz que apareix en aquest directori pertany a vostè i vol modificar la informació que es troba als registres, feu clic a "Edita aquesta informació". En cas de tenir un correu electrònic, poseu-vos en contacte amb nosaltres..\nSi esteu buscant un Veterinaris en Ta‘izz per a la vostra mascota, només volíem dir-vos que heu arribat al moment adequat. A partir d'ara, veureu una llista on només hi trobareu els millors professionals propis..\nSi estàs Ta‘izz i necessites trobar en aquest lloc 615222 persones un veterinari competent per assistir a la teva mascota, un expert en medicina general veterinària, cirurgia o qualsevol altre tipus d'especialitat, mira aquí i trobaràs el professional que buscava.\nVeterinaris en Ta‘izz per categoria\nSi la teva mascota em va emmalaltir, no tractis de medicar-la tu mateix sense saber el problema real. Pot posar-se en perill la seva vida. Busqueu la clínica veterinària més propera i millorada Ta‘izz (Iemen).\nEt preocupa l'estat actual de la teva mascota? Feu-lo per ser verificat per un metge especialitzat en un dels hospitals veterinaris que us proporcionem Ta‘izz (Iemen) o al seu entorn.\nNecessites trobar un veterinari per portar la teva mascota? A Veterinariansguide teniu una llista de veterinaris Ta‘izz (Iemen) que figuren en ordre, depenent de la proximitat que siguin de vosaltres.\nEl veterinari d'urgències és per a mascotes que necessiten tractament urgent després d'un accident. Per això, si esteu buscant Ta‘izz (Iemen) per un veterinari que pot assistir a la vostra mascota ara mateix, aquí ho trobareu.\nSom una de les millors guies veterinàries del món. Aquests són els detalls de contacte de tots els llocs que ofereixen consultoria veterinària Ta‘izz (Iemen).\nSi la seva mascota està malalta i necessita el diagnòstic d'un professional amb experiència, aquí trobareu tots els centres veterinaris recomanats de Ta‘izz (Iemen) per portar la seva mascota.\nVeterinaris de 24 hores Ta‘izz (Iemen) que ofereixen atenció de qualitat per a la seva mascota. No utilitzis altres llocs! Aquí us oferim els millors resultats que podeu trobar en aquesta regió.\nSi no voleu exagerar el cervell buscant referències abans de contactar amb un veterinari a casa Ta‘izz (Iemen), genial! Ja vam trobar els millors professionals d'aquesta regió. Consulteu la nostra llista.\nLlistat de veterinaris pròxims a Ta‘izz\nveterinary institute- (Situat a 200.45 km)


Els millors locals de música en viu de Barcelona\n15 locals on escoltar música en directe a Barcelona\nUn recorregut pels bars i pubs on prendre un cervesa i escoltar bona música en viu\nBarcelona és una cuina on s'experimenta amb els tons, les melodies, les notes, els ritmes i els instruments. Tot això dóna pas a una cultura musical vibrant que també es trasllada als bars de la ciutat. En aquests quinze bars podreu veure des d'una jam session fins a un cantautor amb la seva guitarra.\nÉs sens dubte un dels pols musicals i de la nit de Gràcia. L'Heliogàbal propicia l'encontre entre públic, veïns, artistes, col·lectius i associacions i col·labora amb altres plataformes del teixit cultural i artístic de Barcelona, com discogràfiques i editorials independents.\nEl bar centenari que ocupava un dels primers llocs en la història nocturna de la ciutat ha reobert. En un dels carrers secundaris de la Rambla, aconsegueix escapar del turisme sense perdre l'essència barcelonina de la gent que hi passeja. Si us acosteu a prendre una cervesa probablement topeu amb algun acústic.\nUn 'tablao' històric que ha presentat els grans noms del flamenc i de la rumba. Al costat d'una sala mítica com Jamboree, no resulta gens inusual veure com conflueixen a l'entrada els amants del jazz i del flamenco.\n4. Nou Racó 169\nTot i que sembla una renovació del Racó 69, en realitat no és així. Oblideu allò de les segones parts mai són bones i doneu-li una oportunitat. Això sí, si voleu fer una cerveseta tranquil·la oblideu-vos si hi ha concert. Sempre és a vessar si algú toca en directe. El Nou Racó s'ha fet amb un lloc entre aquells que volen sortir a prendre alguna cosa, gaudir d'una bona estona i tornar aviat a casa.\nLittle Italy és un restaurant compromès al 100% amb el jazz. I és el degà: va obrir portes el 1988. Com explica Vicente Gómez, “el format acústic permet la conversa sense esforços en una mateixa taula, i impedeix sentir les converses entre taules”. Lloc apte per a romàntics i no pas per a tafaners, vaja.\n6. Margarita Blue\nEl Margarita Blue, a més de ser un restaurant solvent, és també una bona cocteleria. Tenen una carta que reuneix els millors plats de la cultura Tex-Mex i uns còctels que t'apropen al Carib, tot acompanyat d'uns concerts que viatgen entre el pop i el blues.\n7. Harlem Jazz Club\nCom una farmàcia de guàrdia, d'aquesta manera em ve al cap aquest local del Gòtic. Si necessites una dosi de música en directe, el Harlem Jazz Club sempre hi és. Pocs cops l'any et trobes la sala en silenci. El local continua gairebé intacte des que va obrir famés de 30 anys. Conserva el vitrall i una porta que recorda les famoses cabines angleses.\n8. Gran Bodega Saltó\nLa Saltó ha estat una de les pioneres en convertir el Poble-sec en un dels barris més animats de la ciutat. De fet, els seus horaris són més de bar de nit que de botiga, la qual cosa no impedeix que alguns veïns baixin al vespre per omplir les garrafes de vi de bóta. Però l'oferta enològica no és el principal atractiu de la Bodega Saltó: costa trobar un local tan pintoresc com aquest a Barcelona. També en destaca la música en directe i, en especial, els seus vermuts musicals.\n© Julieta Jones\n9. El Col·leccionista\nUn magatzem ple de records nocturns regentat per un apassionat del col·leccionisme. Els caps de setmana acull un grapat de nostàlgics que no es conformen amb la música i la manera de viure la nit que ha comportat el canvi de segle.\n10. The Philharmonic\nCorria l'any 98 i el Philharmonic obria portes. Amb la idea de portar un pub anglès a Barcelona, han tractat de fer una carta i una decoració a la mida que es mereix. A més de poder veure-hi qualsevol esport (la Premier League mai hi falta), també podeu sopar mentre escolteu un concert. No sempre hi ha música en directe, així que sempre és millor consultar el programa a la seva web. També resulten interessants els dilluns d'intercanvi d'idiomes i els dijous de Trivial.\n11. Milano Cocktail Bar\nRecorda un d'aquells bars clandestins que hi havia a Chicago durant la Llei Seca. Per entrar-hi, heu d'accedir a una mena de soterrani i baixar unes escales penombroses que augmenten l'excitació del fetge a mesura que arribeu al vostre destí. Un cop a dins, descobrireu un espai molt ampli, amb butaques vermelles i llums esmorteïdes que posen la rúbrica a una deliciosa estètica dels anys quaranta amb banda sonora de jazz en directe.\n12. Michael Collins\nÉs el pub que tothom coneix. Té més barres que un club d’estriptis i més teles que la gira Zoo TV d’U2. La decoració és de manual. És als pubs el que Springsteen al rock: agrada igualment a gent amb sapiència enciclopèdica com a gent a qui només agrada Springsteen. Hi trobareu de tant en tant actuacions en directe.\n13. JazzSí Club\nPetita sala de música en viu vinculada al Taller de Músics, la veterana escola de música del Raval, pionera en l'ensenyament de jazz i flamenc a Catalunya. S'hi celebren concerts i 'jam sessions' de jazz, blues, pop, rock, flamenc i música cubana a diari.\n14. 23 Robadors\nA Robadors 23 s'hi lliga, tiren bé el gintònic i sovint tenen alguna cosa de picar; cada nit hi ha alguna cosa programada (jams i concerts de jazz i flamenc gairebé cada nit de la setmana). Són una família disfuncional i acollidora.\n15. Dublin Sports Tavern\nAl costat de la sala Becool, ens trobem amb aquest pub invadit pel jovent amb ganes de prendre una pinta, escoltar bona música i passar-ho bé. No importa qui pugi a l'escenari, el públic del 'Dublins' (com també se'l coneix) sol ser agraït i donar-ho tot amb el cantant (o cantants) de torn. Un bar on predomina el bon rotllo i les ganes de festa.


«El nostre pare fou dels primers en defensar l’Ovella Roja Mallorquina i l’agricultura ecològica»\n08 agost 2020 17:18\ndBalears | 30 maig 2016\nLes germanes Noguera combinen les seves respectives professions amb l'amor cap a la pagesia: Na Joanaina és comptable i na Mercè infermera i totes dues gestionen les finques de Cala Pi i Son Catany de Llucmajor, amb unes 200 quarterades de terreny i una seixantena d'exemplars d'ovella roja mallorquina, repartides entre les dues finques.\nQuin temps fa que gestionau aquestes finques?\nMercè – Aquestes finques ens venen dels nostres padrins i repadrins i ja les treballava el nostre pare. Cala Pi té una antiguitat d'uns 600 anys més o menys.\nJoanaina – Podem dir que Cala Pi és el bressol de la nostra família i esperam que de les futures generacions.\nQuina gestió feis de les finques?\nMercè – Renovar la terra, rotar els cereals i les sembres, que les ovelles pasturin primer a un sementer i després a un altre, tal i com feia el nostre pare.\nJoanaina – També tenim ametlers i garrovers que duen poca feina i són una font de menjar per les ovelles. Fa poc hem sembrat garrovers joves, vàrem dubtar si sembrar ametlers però creiem que a la llarga les garroves ens seran més rentables.\nPer què vos vàreu unir al projecte de Me Ecològic?\nMercè – Ens vàrem adherir al projecte de promoció del ME ecològic de Mallorca perquè no sabíem com vendre el nostre producte. Teníem un molt bon producte però poca sortida.\nJoanaina – I el que no volíem era vendre els nostres mens de qualsevol manera, el que volem és arribar directament al consumidor i que aquest valori la qualitat del producte.\nCom així teniu Ovella roja Mallorquina? I Com ho feis perquè no hi hagi consanguinitat amb tan poques ovelles?\nMercè - El nostre pare va ser un dels primers que va formar part de l'Ovella roja mallorquina i de l'Agricultura ecològica perquè era el que havia après dels seus pares i dels seus padrins. Ell ens va marcar el camí a seguir.\nJoanaina - El que feim és canviar més els mascles. El meu pare ja ho feia així. Nosaltres tenim poques ovelles i molts mascles. D'aquesta manera va rotant la sang dels mascles i quan deixes una anyella, les probabilitats de que l'ompli el seu pare són menors.\nQue vos ha donat la pagesia?\nMercè - Jo arrib aquí i sóc una altra persona, jo aquí me sent molt lliure. Veig com la finca està ben cuidada i que els animals tenen més terreny del que realment necessiten. N'hi ha que els caps de setmana se'n van d'excursió i nosaltres, en canvi, venim aquí.\nJoanaina - Per a mi el camp té, entre d´altres, dues coses bones; per una banda és la forma perfecta per oblidar la mort del meu marit i per altra m´ajuda a recordar els vells temps de petita i desconnectar de la feina d'oficina.


Científics s’immergeixen a les regions més desconegudes del genoma a la recerca de mutacions cancerígenes - Osona Informa!\nInici » Seccions » Articles i estudis » Científics s’immergeixen a les regions més desconegudes del genoma a la recerca de mutacions cancerígenes\n7 Febrer 2016 a 14:00\nLa investigadora ICREA Núria López-Bigas, cap del grup de recerca en Genòmica Biomèdica de la Unitat d’Investigació en Informàtica Biomèdica (GRIB), programa conjunt del Departament de Ciències Experimentals i de la Salut (DCEXS) i l’Institut Hospital del Mar d’Investigacions Mèdiques (IMIM), ha guanyat una de les beques ERC Consolidator recentment concedides pel Consell Europeu de Recerca (ERC). Aquestes beques es destinen al desenvolupament de projectes innovadors d’excel·lència per a investigadors joves consolidats amb una trajectòria post-doctoral d’entre 7 i 12 anys.\nL’equip de López-Bigas centra la seva recerca en l’estudi del càncer des d’una perspectiva genètica. Les alteracions genètiques són, en darrer terme, les responsables de transformar una cèl·lula normal en una tumoral, i entendre la seva importància permet millorar el coneixement de la biologia de la malaltia i desenvolupar-ne millors tractaments. La majoria d’aquests estudis es centren en els canvis que s’observen a nivell de les regions codificants de l’ADN, és a dir, aquelles que contenen la informació per produir les proteïnes de la cèl·lula. Tanmateix, la resta del genoma, anomenat genoma no codificant, participa en la regulació d’aquest procés i les seves alteracions poden ser igualment rellevants. Tot i que els detalls del funcionament del genoma no codificant són encara desconeguts, estudis recents han descobert que certes mutacions en aquestes regions són responsables de certs tipus de càncer, com la leucèmia limfocítica crònica, una troballa en la que ha participat el grup de Núria López-Bigas.\nEl projecte a desenvolupar amb aquesta beca té com objectiu caracteritzar el paper de les mutacions en regions no codificants en els tumors més prevalents de la població. Aquest treball comptarà amb la col·laboració del Consorci Internacional del Genoma del Càncer, una organització creada per catalogar el perfil molecular de 50 tipus de càncer diferents. El treball de López-Bigas, de 5 anys de durada i amb un pressupost de 2 milions d’euros, identificarà aquelles alteracions no codificants més rellevants per a la biologia del tumor mitjançant mètodes computacionals i explorarà noves estratègies terapèutiques que en puguin revertir els seus efectes mitjançant la creació dels corresponents models cel·lulars.\nEl Consell Europeu de Recerca, creat per la Unió Europea el 2007, és la primera organització del finançament europeu per a una excel·lent recerca de fronteres. Cada any, selecciona i finança investigadors de qualsevol nacionalitat i edat, per portar a terme projectes basats a Europa. L’ERC té un pressupost de més de 13 mil milions d’euros per al període 2014-2020 i és part del programa de recerca i innovació de la UE, Horitzó 2020. Fins a la data, aquesta organització ha finançat més de 5.500 dels millors investigadors en les diferents etapes de les seves carreres\n#càncer #dcexs #grib #hotitzo 2020 #IMIM