Enric Provins Ramos – Club Ciclista Grácia\nEnric Provins Ramos\nBy Fernando Entrevistas Barcelona, bicicleta, CC Gracia, Ciclisme, cicloturismo, Gràcia 0 Comments\nBe arnics, avui us presentem un personatge que els mes joves pot-ser no coneixe-reu, pero creiem que es mereix parlar una mica d’ell.\nEns referim al soci que en aquests moments encapcala la llista de la nostra massa social amb el número 1.\nEs diu Enric I Provins Ramos, nascut l’l de novembre de 1913, que com es [veu, no son quatre dies, sino a prop de noranta anys.\nEstá casat amb la María, una gran companya que ha sabut viure amb saviesa, estimació i paciencia, la vida ciclista tan agitada del nostre bon amic Provins. Ella també tenia molt a prop l’ambient ciclero. A casa d’ells, era un entrar i sor-tir gairebé permanent de ciclistes: Poblet, Olmos, Arejol, etc. La María contribuía amb el que podia i recorda una cursa a Barcelona on hi corria en Poblet, i que el massatgista, alias «el Cabra», vivía esporádicament amb ells. La taula de «massar» la tenien a la galería.\nEl Provins ha portat el veri de la bici dins seu i de tal manera que, a vegades, havia arribat a deixar de banda esde-veniments fámiliars que semblaven ineludibles, amb el conse-qüent desengany, es ciar, de la familia.\nAra, després deis anys, no els hi falta l’ajut incondicional deis seus tres filis, nets i germana, pero peí que ens diuen, no es una feina massa fácil, ja que l’Enric té una mica de mal geni. En tocar aquest tema el Provins ens diu, amb un somriure:\n-«Es cert que tinc mal carácter, i ell ha estat la causa que, sense arribar la sang al riu, hagi tingut varíes trifurques amb altres socis. Pero be, com passa sempre en aquests trán-gols, s’obliden les tonteries en trobar-te dalt de la bici i rode-\nat d’amics. Si tinc que pensar amb el pitjor record, segur que |és aquest: les enemistats absurdes d’aquells temps».\nL’amic Provins n’és soci del Gracia des de l’any trenta, o siguí que ja porta setanta quatre anys en el nostre Club. Casi res! Havia corregut amb els nostres colors, com veiem a la fotografía, en la categoría quarta d’añcionats i segons ens diu, es el rnillor record, ja que havia disfrutat molt!\nPels anys cinquan-ta va ser President del nostre Club, amb col-laboradors com el sr Amigó, sr Ventosa i altres.\nCom hem dit, ha estat un home dedicat plenament a la bici, i tot i no sent campió en cap cursa, ha estat un campió amb majúscules al pedalejar sense treva durant cinquanta quatre anys i guanyant pels anys quaranta varios campionats d’excursio-nisme al nostre Club.\nHa estat sempre un home fort i decidit. Havia treballat molts anys de voluntan a la Iv Creu Roja, on n’hi va Jl passar de tot. Es guan-yava la vida fent de fus-ter i entre la feina a la Creu Roja i la bici, no parava massa a casa seva. Tenia prop de seixanta anys i encara anava amb moto de baixa cilindrada i d’una sola tirada des de Barcelona a la Seu d’Urgell, on hi teñen una filia casada. També havia fet excursions amb bici en el Club Sedis de la Seu.\nDurant uns anys fou un deis membres de la colla deis ciclistes a les festes de Sant Medir.\nCom a curiositat, el Provins ens ensenya una extensa col-lecció de clauers i ampolletes que ha anat recopilant durant anys, les plaques obsequiades peí nostre Club ais 25 i 50 anys de soci, i una medalla que li lliurá el aleshores alcalde Maragall a les festes d’inauguració del Pare de la Creueta, per ser el nostre soci mes antic.\nEns ha agradat molt conéixer les vivéncies d’en Provins. Ara está en baixa forma, solament fa una setmana que esta-va de nou ingressat a l’hospital. Fa anys que porta un «mar-capassos» que li han hagut de canviar varíes vegades i que li ha donat bastants problemes. Ens ha parlat poc a poc, amb la veu enfosquida per l’esforc, pero amb el cap molt ciar per recordar cada moment viscut en el seu mon ciclista. Hem patit una mica perqué sel veia cansat, pero per altre banda creiem que li ha estat positiu, ja que a mida d’anar parlant, s’oblidava del seu malestar i li canviava el semblant. Entrava de nou al seu mon ciclero com si Testigües vivint i amb crei-xent il-lusió, ens ha explicat experiéncies de tota mena, sorti-des i fets inoblidables. En fi, situacions de tots colors.\nQuan veiem tan tes fotografies, diplomes de projectes viscuts i tantes histories passades, te n’adones que es cert que han passat molts i molts anys i que el Provins els ha viscut intensament.\n-«Ara per acabar, Provins, com t’agradaria que et recor-dessin?» Sense pensar-s’ho gens, ens ho deixa anar:\n-«Com el Guenyo»\nDe moment, la resposta ens deixa astorats, pero ell de seguida ens ho explica:\n-«Es un sobrenom que em va posar l’amic i gran corredor Mariá Cañardo, peí defecte que tinc a l’ull dret. En el ciclisme d’aquella época tots em coneixien com «el Guenyo» i recordó molt be com un dia pels anys 80, en una visita turística que várem fer peí Delta de l’Ebre, várem anar a saludar al gran corredor Olmos, que es on ell vivía. Jo li deia: -«qué no em coneixes? Soc el Provins!»\n-«Provins, Provins,…» -deia ell- -«No hi caic»,\n-«Sí home!» -li vaig dir- -«El Guenyo». -«Ah!» -exclama amb alegría. Va cridar ais seus companys i va dir, il-lusionat: -«Mireu, mireu, en els nostres temps corríem junts».\nDurant la xerrada amb el nostre amic li hem copsat un desig que volta peí seu cap, així que les darreres paraules serán per posar de manifest el que ell vol dir:\n-«Aprofitant l’oportunitat que em doneu ara mateix de dir el que sentó, primer de tot es agrair-vos el poder-ho fer i suggerir-vos que sent el primer en la llista de socis, potser podríeu anomenar-me soci honorari? Grácies».\nJoan Lluís Ortoll Delmail\nAutor: CCGràcia NOM: Joan Lluís Ortoll Delmail LLOC I DATA DE NAIXEMENT: Barcelona, 2 de maig de 1968 SITUACIÓ FAMILIAR: Visc en... read more\nAutor: CCGràcia PROFESSIÓ: Enginyer. AFICIONS: El cinema, la música i la lectura (sempre vaig amb un llibre a tot arreu). També... read more\nAutor: Jordi Escrihuela Lo bueno de este deporte es que en la carretera te puedes encontrar con cualquier cicloturista y... read more\nAutor: CCGràcia DADES FAMILIARS: LUIS RAMÍREZ OLLE (01-07-1978). En el momento de hacer la entrevista soltero y residente en... read more\nJosep Jalmar Gil\nAutor: Anna Camps Es alt com un Sant Pau i tot el que té d’alcada, ho té de simpatía i... read more\nRealment el nostre club és una amalgama de gent de diferents paísos. No sé si definir a en Gabriel... read more\nAutor: CCGràcia Datos familiares: Papá de 2 hijos, Lukka y Tizziano Profesión: Ciclista, pero me dedico a la informática ! Aficiones: La... read more\nGonçal Fernàndez i Mills\nAutor: CCGràcia NOM: GONÇAL FERNÀNDEZ I MILLS LLOC I DATA DE NAIXEMENT: BARCELONA, 7-07-57 SITUACIÓ FAMILIAR: CASAT I UNA FILLA DE 14... read more\nAutor: Anna Camps NOM: Albert Buscató Costa LLOC I DATA DE NAIXEMENT: Barcelona, 11 de juliol de 1968 SITUACIÓ FAMILIAR: Casat des... read more\nLuciano Fernández Prieto\nAutor: Jordi Escrihuela Amb ell, va arribar la revolució : es va remodelar i engrandir la seu social, es va... read more


TRIBUNA BERGUEDANA: VIATJANT PEL DESERT\n“El que envelleix un desert és que en alguna banda amaga un pou d’aigua”\nAcabo de veure un reportatge per la televisió sobre el desert, concretament sobre el desert de Kalahari a Namíbia. Quants records m’ha despertat de la meva joventut, quan amb una amiga va fer-hi un viatge. Va ser una experiència sensacional. Jo, quan era jove era molt arriscada, no tenia por de res i m’agradava viatjar i fer rutes on ningú anava, al contrari d’ara que m’he tornat més assenyada i més poruga, suposo que la edat i té alguna cosa a veure.\nEl desert de Kalahari es extraordinàriament gran i s’estén al llarg de quatre països. A l’arribar a l’aeroport de Namíbia, vam trobar-nos amb cinc persones més . El grup de set persones anàvem decidides a creuar bona part del territori i del l’ample desert. Anàvem sense guia, però teníem transports previstos per alguns trams, portàvem mapes, brúixola i rutes organitzades , a més en Robert ja havia fet expedicions altres vegades , com també la Margaret una cooperant anglesa que anava a un poblat, en una zona allunyada del país i feia una part de la travessa amb nosaltres. Recordo aquelles amples extensions de terra vermellosa que no tenien fi. També en vam travessar d’altres que hi havia vegetació àrida, ja que en la època de fortes pluges , hi germinen les llavors i creixen plantes i matolls molt alts que després s’assequen.\nAmb una caravana vam fer el primer tram, anàvem amb gent del país que ens miraven de forma estranya. La segona setmana vam agafar camells. Aquest va ser el tros més dur, perquè havíem de racionar l’aigua, no ens podíem permetre llençar-ne gens. No sabíem quan en trobaríem de nou, encara que en el mapa hi havia marcat algun pou o algun petit oasis, també podria haver estat séc. El color vermellós de arena era meravellós, sobre tot els matins quan la calor encara era suportable i el sol començava a brillar sobre aquella ample esplanada de dunes. De dia la calor era horrorosa i a les nits la temperatura baixava en picat i ens havien d’abrigar.\nUn dia d’aquells, la Núria, la meva companya, va agafar una febrada molt forta, la Margaret, dona de seny, experimentada i col·laboradora d’una ONG, la va remullar amb una part de la seva aigua, i ens va dir que per veure li’n donéssim una mica de la nostra i li va donar una pastilla. Tota els membres del grup s’hi vam solidaritzar i li en donàvem una mica, perquè no en teníem massa. Van ser dos dies molt durs, en faltaven tres per arribar al Gran Oasis, paràvem moltes estones a descansar per recuperar forces, però el sol era implacable, a la noia l’estiravem sota l’escassa ombra dels camells.\nL’oasi, el gran miracle del desert, va ser la nostra salvació, estàvem cansats i havíem esgotat tota l’aigua, fins vam poder refrescar-nos en una petita bassa, amb una aigua marronosa que només en bevien els camells. En canvi sorgia un raig net i clar d’un pou de gran fondària, que alimentava el petit llac ,on entre palmeres i vegetació hi havia un petit campament de natius nòmades. Van recuperar forces allà un parell de dies. La Núria es va recuperar del tot . A l’ombra de les palmeres el Robert, ens explicava que allà sobre tot l’aigua és vida. Tot en aquell entorn gira al voltant del oasi, l’aigua marca la diferència entre la vida i la mort. La Margaret també ens donava explicacions de com comportar-se en situacions extremes. Ella era infermera i anava a una tribu a portar medicaments i vacunes. Volia estar-hi un mes per ensenyar a prevenir algunes infeccions. Un amic cooperant ja feia uns dies que hi era, pensaven tornar junts.\nAquell vespre la dona és va acomiadar-se de nosaltres , doncs l’endemà la venien a buscar per acompanyar-la al poblat de l’ètnia dels Okanvas , que estava al cantó oposat de la nostra ruta. Era una dona extraordinària amb la que vam fer una gran amistat .Vam quedar que un cop a Europa ens comunicaríem de nou.\nVam continuar la nostra aventura amb la resta de companys, una setmana i mitja més. Vam conèixer racons amagat i meravellosos, poblats i tribus nòmades; vam fer una travessa caminant uns dies junts uns mercaders que ens van guiar, per unes quantes monedes. Finalment des d’una ciutat del sud, vam agafar un bus fins a la capital on vam agafar l’avió per tornar a casa.\nAl cap d’unes setmanes de la tornada, amb la Núria, vam intentar connectar amb la Margaret, doncs ja preveiem que seria a casa, però no contestava ningú. Va ser força temps després, per medi dels altres companys, amb qui si que hi manteníem contacte que ens vam assabentar que la infermera no havia tornat d’allà. Havia mort d’una infecció per un contagi d’una de les malalties que havia anat a combatre.\nPublicat per Anna Guilanyà a 12:51\nM. Roser 21 de gener de 2018 a les 18:46\nM'encnta aquesta frase que has posat al començament...També penso que el desert és una gran bellesa i és que a la natura els constrats, són el què la fan meravellosa.\nUna bona aventura, ben desgraciada per la pobra noia que hi va anar amb tan bona fe!\nAnna Guilanyà 22 de gener de 2018 a les 20:38\nSi que es bonica la frase, i el desert també per veure'l només, no per viure-hi aventures, almenys en aquesta edat. el relat amb el final una mica tràgic, com la vida que no sempre tot surt bé,


La Xina avança cap a la implementació de la factura electrònica B2B amb l'"e-fapiao" - Voxel - Blog\nLa Xina avança cap a la implementació de la factura electrònica B2B amb l'”e-fapiao”\nBy Redacción22 desembre, 2020 No Comments\nHome » La Xina avança cap a la implementació de la factura electrònica B2B amb l'»e-fapiao»\nLes autoritats xineses fa temps que treballen en la implementació de la factura electrònica. Durant l’últim quadrimestre de l’any 2020, diverses empreses voluntàries de les províncies d’Anhui, Jiangsu i Zhejiang han estat provant el sistema electrònic a través de proves pilot. Vist l’èxit, el govern vol estendre l’ús de la factura electrònica, e-fapiao en xinès, a tot el país.\nEn aquest sentit, el pla de la Xina és anar afegint empreses d’altres províncies al sistema d’e-fapiao durant els primers mesos del 2021. Inicialment, la factura electrònica serà voluntària. Posteriorment, l’objectiu és desplegar la factura electrònica obligatòria.\nQuè és l’e-fapiao?\nFapiao es tradueix com factura. En conseqüència, l’e-fapiao és la factura electrònica. A la Xina existeixen dos tipus:\nE-fapiao general: és l’equivalent a un tiquet. Tot i que és un document vàlid, no es pot deduir l’IVA amb un e-fapiao general. Aquest document està 100% digitalitzat a la Xina des del 2015.\nE-fapiao especial: és la factura que permet la deducció de l’IVA.\nAbans de la posada en marxa d’aquests pilots, els fapiaos especials s’havien de produir a través d’un software concret aprovat pel govern. Només alguns proveïdors verificats podien expedir aquest tipus de documents. En conseqüència, els empresaris havien d’obtenir aquestes factures úniques presencialment.\nAmb l’entrada en vigor de l’e-fapiao, les empreses podran emetre factures electròniques de tres formes diferents:\nObtenir una aprovació del govern pel tipus de factura i per un nombre màxim de documents.\nUtilitzar l’equip de control d’impostos del govern – Ukey – que conté un certificat digital.\nFer-ho a través del portal del Servei Públic Estatal de Factura electrònica amb IVA.\nBeneficis per les empreses\nLa introducció del fapiao especial electrònic té l’objectiu de digitalitzar el procés d’emissió i recepció de factures B2B. Els beneficis per a les empreses seran múltiples:\nEliminació de la presencialitat per generar i/o validar les factures.\nEstalvi de costos, ja que no s’haurà de comprar recursos especials per a la impressió de documents.\nEstalvi de temps i càrrega de feina en el departament administratiu.\nMajor control documental i reducció de discrepàncies.\nPer la seva banda, el govern tindrà control en temps real de les factures emeses entre empreses, seguin així, un model clearance de factura electrònica.\nEn l’àmbit tècnic, els e-fapiao s’han d’emetre en un format ODT i han de ser emmagatzemats per l’empresa emissora.\nLa digitalització del sistema tributari xinès\nEl sistema tributari xinès va ser creat fa uns anys amb l’objectiu de tenir un registre de les factures en paper. Actualment, el govern està immers en un procés de digitalització de tot el sistema. La implantació de l’e-fapiao especial forma part de la fase 3 (de 4 en total) per la renovació total del sistema tributari basada en la innovació i la consistència. La Xina se suma així a una tendència que està en auge a tot el món: la factura electrònica.\nActualització gener 2021\nLa Xina ha estès el reglament de l’e-fapiao a noves regions:\nDes de desembre del 2020: Tianjin, Hebei, Shanghai, Jiangsu, Zhejiang, Anhui, Guangdong, Chongqing, Sichuan, Ningbo i Shenzhen.\nDes de gener del 2021: Beijing, Shanxi, Mongòlia Interior, Liaoning, Jilin, Heilongjiang, Fujian, Jiangxi, Shandong, Henan, Hubei, Hunan, Guangxi, Hainan, Guizhou, Yunnan, Tibet, Shaanxi, Gansu i Qinghai.\nAmb aquesta nova remesa de territoris, la Xina també ha aclarit alguns detalls tècnics sobre l’ús de la factura electrònica:\nLa firma electrònica substitueix a la firma i al segell manual.\nSistema clearance: l’emissor ha d’enviar la factura al govern (STA) abans d’entregar-li al client.\nEl format de la factora electrònica és l’OFD. Tot i això, la forma d’entrega pot variar.\nLa lletra de les factures rectificatives ha de ser de color vermell.\nLa voluntarietat en l’ús de la factura electrònica segueix sent la premissa pel govern xinès. I, tot i que l’e-fapiao està avançant ràpidament a la Xina, les operacions a la plataforma STA s’han de fer manualment. En conseqüència, l’automatització de l’entrega de factures electròniques encara no és possible.\nLa facturació electrònica es consolida a la República Dominicana 5 febrer, 2020\nEl SdI es manté a Itàlia almenys fins a 2024 19 novembre, 2021\nFactura electrònica a Europa: Bulgària, Eslovàquia i Hongria 9 novembre, 2021\nAliança entre Voxel i Pax2Pay per a impulsar els pagaments B2B a la indústria turística 4 novembre, 2021\nVoxel presenta la nova plataforma baVel Pay a la WTM 28 octubre, 2021\nXanderPay i Voxel 19 octubre, 2021\nagile (8) Automatització (13) b2b (30) B2C (7) B2G (30) Back-office (15) baVel (55) bavelpay (4) bavel summit (22) Best Workplaces (3) Capitalisme Conscient (4) Comandes (4) Covid-19 (7) Despeses de representació (3) Devoluiva (5) Dgii (6) Early Adopters Program (5) ebilling (6) efactura (66) Eficiències (20) eProcurement (23) Esdeveniments (7) Estalvis (9) Great Place To Work (1) Horeca (14) hotels (11) Lideratge per valors (17) mastercard (7) Model Clearance (8) Nota de premsa (11) Open Payment Alliance (19) OTA (1) pagaments b2b (23) Payment Manager (12) Payment Partner (8) Recuperació IVA (3) República Dominicana (12) Tech (4) Travel (54) TTOO (2) Valors corporatius (16) VCC (3) visa (4) Voxel (27) Voxel Carib (19)\nArxius Selecciona el mes novembre 2021 (3) octubre 2021 (4) setembre 2021 (5) agost 2021 (2) juliol 2021 (6) juny 2021 (5) maig 2021 (7) abril 2021 (5) març 2021 (8) febrer 2021 (9) gener 2021 (5) desembre 2020 (9) novembre 2020 (7) octubre 2020 (9) setembre 2020 (6) agost 2020 (2) juliol 2020 (3) juny 2020 (5) maig 2020 (6) abril 2020 (4) març 2020 (4) febrer 2020 (1) gener 2020 (2) desembre 2019 (3) novembre 2019 (3) octubre 2019 (5) setembre 2019 (5) agost 2019 (1) juliol 2019 (4) juny 2019 (4) maig 2019 (3) abril 2019 (1) març 2019 (3) febrer 2019 (2) gener 2019 (3) desembre 2018 (3) novembre 2018 (5) octubre 2018 (5)\nEl SdI es manté a Itàlia almenys fins a 2024\nRedacción19 novembre, 2021\nFactura electrònica a Europa: Bulgària, Eslovàquia i Hongria\nRedacción9 novembre, 2021\nEspanya, més prop d’establir l’e-factura B2B obligatòria\nPrevious PostCas d’èxit Novum Hospitality: arxiu digital Compliance a Alemanya, Àustria i Holanda\nNext PostPalladium i Hostusa s’uneixen a l’Early Adopters Program de l’Open Payment Alliance


Francesc Serrasolsas i Platetramera2021-01-25T11:24:10+01:00\nLlicenciat en Dret a l’any 1992 a la universitat de Barcelona, havent realitzat diversos màsters en especialitats fiscals (ITPAJD, ISD, IRPF, IVA, operacions vinculades, IS), ha exercit la professió des de llavors en el despatx.\nLa seva tasca es desenvolupa principalment en l’àmbit mercantil amb directa connexió amb la fiscalitat.\nConstitueix empreses mercantils, realitza fusions, escissions, reduccions i ampliacions de capital, i tot el que estigui relacionat, supervisant el departament comptable/fiscal. Tot des de la visió d’aconseguir la màxima planificació durant l’exercici fiscal. Realitza reestructuracions empresarials amb refinançament de deutes amb Entitats bancàries, plans de viabilitat i valoracions d’empreses per la seva venda o traspàs, així com, en cas necessari, concursos de creditors.\nS’encarrega dels temes de dret successori, tramitant herències, fent testaments i liquidant impostos de successions i donacions, amb la planificació impositiva en empreses familiars i d’activitats immobiliàries.\nPorta els assumptes fiscals incloses les campanyes d’IRPF de cada exercici.\nEspecialista en l’àmbit mercantil, fiscal i civil


aeiou: mamà küster\nEls comunistes o socialistes de fe, els exclosos durant la transició pel propi partit que els titllava d'agosarats , evidentment que tenen tot el dret i per tant l’obligació de reconduir l’aparell burocràtic que pertany a la seva ideologia tot fent net dins del cervell dels falsos dirigents o militants “alliberats” a fi i efecte d'intentar recuperar-los un altre cop. Allò que ens està ofegant no és un monstre qualsevol, és apocalíptic!\nTot això ve al cas després d'haver llegit el comentari del dia al bloc d'en Manel Delgado,:\n"Un nou partit comunista: un instrument per a la revolució democràtica". Declaració de la cél.lula de cultura i TPQs del Partit dels i les Comunistes de Catalunya (febrer 2013)\nUn nou partit comunista: un instrument per a la revolució democràtica\nAvui estem en una cruïlla històrica que planteja nous reptes i requereix noves idees i nous instruments. En els grans moments històrics cal adequar instruments per fer política i intervenir en els processos en bones condicions. La fundació del PSUC s'explica per la voluntat d'unir forces en la construcció d'un partit de defensa de la República democràtica que combatés de la millor manera possible la insurrecció feixista. La creació del PCC també s'explica pel context històric en què té lloc. En aquell context, el de la desmoralització posterior a la derrota històrica dels pactes de la Transició, es tractava d'agrupar a tots els que estiguessin disposats a resistir dignament el règim de la Segona Restauració.\nQuè necessitem per fer la revolució en l’actual cruïlla històrica?\nEn primer lloc, pensem que cal un instrument útil per a la reconstrucció de la classe treballadora. Hem de contribuir a que aquesta jugui un paper polític com a tal en l’actual crisi de civilització. Cal reconstruir la solidaritat de classe a partir de la nova realitat de la precarietat i l’atur massius. Cal un instrument al servei d’un subjecte polític real, no només invocat.\nL’altra gran tasca és la de contribuir a l’èxit del moviment democràtic, entès com una gran aliança social del 99% de la població contra l’oligarquia financera de l’1%, que posa en el centre del debat polític la necessitat d’obrir un procés constituent que garanteixi el dret a l’existència digna i una democràcia real.\nAquest nou instrument ha de sorgir d’un procés engrescador, inclusiu i radicalment democràtic, un procés que aglutini lluitadors de diverses tradicions, gent no organitzada fins ara i, sobretot, nous activistes que s’estan polititzant en la lluita. Ens proposem, en definitiva, contribuir a un procés d’adaptació política al nou moment històric a través d’una pràctica militant, útil i exemplar.\nEns hi posem?"\nAquestos militants de fe, que parlen amb respecte i apliquen fins i tot en algunes qüestions personals conceptes i fets de clara tendència llibertaria, són ara els únics que poden reconstruir la gran desfeta de militància dins del seu aburgesat partit. Ho tenen difícil però, l'aburgesament d'un obrer d'esquerres és un mal endèmic contra el que no s'ha trobat una medicació que funcioní, podem dir que fins i tot pot arribar a ser un malalt crònic per a la resta de la vida.\nVIAJE A LA FELICIDAD DE MAMA KÜSTER, és un film on el desaparegut director alemany Rainer Werner Fassbinder, ens explica una divertida història sobre el tema.\nnanis kru 5 de març de 2013 a les 11:21\nja ho comentava : quiposa es picarol a n´es moix.?\nnecesitat de canvi evident al manco pels de baix.\nvaig a veurer al senyor Fassbinder , que fa anys em vam descobrir retractant les miseries socials.\nel rentat de peus\nuna de la PAH a menorca\nel papat d'en franciscum


Diari suec publica la història d’una pacient amb Síndrome d’Arnold Chiari I | Institut Chiari & Siringomielia & Escoliosis de Barcelona\nInici » Diari suec publica la història d’una pacient amb Síndrome d’Arnold Chiari I\nDiari suec publica la història d’una pacient amb Síndrome d’Arnold Chiari I\nPublicat per ICSEB el 12 novembre, 2021\nEl cas d’una pacient de Suècia diagnosticada de Síndrome neuro-Cranio-Vertebral, Malaltia del Filum, Síndrome d’Arnold Chiari I i altres patologies associades, es va publicar pel diari Örnsköldsviks Allehanda el passat mes d’agost.\nRebecca Hamrin de 51 anys, operada per l’equip de l’ICSEB el juny del 2017, va explicar a la publicació local com va començar tot. El desembre de 2016 es va desmaiar durant la seva jornada laboral en una fàbrica de paper i va haver de ser traslladada en ambulància a un hospital, on va estar ingressada durant alguns dies. Allà, li van diagnosticar la Síndrome d’Arnold Chiari I.\nEl quadre clínic de la pacient va començar a empitjorar ràpidament i per això els metges que la tractaven a Suècia van proposar-li fer una craniotomia, però, com els riscos de complicacions eren alts, la pacient es va posar a investigar per internet sobre els possibles tractaments de la seva malaltia.\n“Vaig trobar l’Institut Chiari de Barcelona que tenia una altra solució al problema” va relatar la pacient. A la seva entrevista al Örnsköldsviks Allehanda, va dir que una setmana abans de la cirurgia a l’ICSEB, va tenir importants problemes d’equilibri, visió, audició i tenia dificultats per menjar i per respirar. “L’Última nit abans de la intervenció no me’n vaig anar a dormir perquè tenia por de no despertar-me de nou”.\nPoc després de ser operada per l’equip de l’ICSEB, “Alguna cosa havia passat” va explicar la pacient, ja que “podia moure el cap i ja no estava tan tensa”. El reportatge diu que en els últims cinc anys, la Rebecca ha tingut un suport psicològic i ha estat fent rehabilitació per recuperar-se. Explica que va agafar llibres amb lletres grans de la secció infantil de la biblioteca per practicar la lectura, va practicar les seves habilitats motores fines; escrivint a mà i fent les seves pròpies joies, i fins i tot es va unir a un grup de senderisme. A finals de 2020, la Rebecca va poder tornar a la seva feina amb una jornada reduïda.\nLa pacient, segons el diari suec, està sana i va aconseguir una nova feina en 2021. Ella explica que, a vegades nota símptomes lleus, però que segueix endavant. “Realment he treballat molt fort per a poder arribar on estic avui”.\nL’article complet en suec: https://www.allehanda.se/2021-08-21/operationen-i-barcelona-raddade-rebeccas-liv-hade-svart-att-bade-ata-och-andas


Antibiòtics: augmenta la resistència dels patògens en animals | Consumer\nAntibiòtics: augmenta la resistència dels patògens en animals\nMesures coordinades evitarien que l'efectivitat dels antibiòtics contra patògens en animals perdi efectivitat\nPer Natàlia Gimferrer Morató 30 de novembre de 2011\nEn la cria d’animals de proveïment s’utilitza una variada gamma de productes farmacològics, amb la finalitat d’evitar possibles patògens o per guarir malalties. Aquestes substàncies poden deixar residus en els animals, que passarien als aliments, ja sigui en la seva forma original o de qualsevol dels seus metabòlits. Però, en ocasions, el seu ús és imprescindible com a única fi terapèutica. Aquesta administració no està exempta de riscos ja que, en ocasions, pot ocórrer una resistència dels patògens als antibiòtics. Això suposa un problema per a la seguretat del consumidor.\nHi ha evidències que constaten la detecció de restes antibiòtics en carn, ous, mel o altres productes, derivada del seu ús en la cria i desenvolupament d’animals. El Centre de Prevenció i Control de Malalties de la Unió Europea (ECDC) alerta de l’augment de la resistència als antibiòtics amb bacteris com I. coli, una de les més comunes transmeses pels aliments.\nLa vigilància dels residus de medicaments en els animals és crucial per garantir una seguretat en els posteriors aliments i evitar que aquests arribin al consumidor i tinguin repercussions negatives per a la salut. Amb motiu del Dia Europeu de la Conscienciació sobre Antibiòtics, celebrat el passat 18 de novembre, l’ECDC ha publicat un informe que deixa constància de la resistència, cada vegada major, d’algunes dels bacteris més comuns en els aliments. Per evitar-ho, s’han adoptat mesures específiques.\nPromoure un ús adequat\nL’ECDC aposta per fer un ús adequat dels antibiòtics per evitar problemes de resistència bacteriana\nEntre les accions establertes i propostes pels experts, destaca sobretot la promoció d’un ús adequat dels antibiòtics. A més, s’advoca per prevenir les infeccions o els contagis causats pels patògens i desenvolupar alternatives als antibiòtics que s’utilitzen. Un dels casos més recents d’aquesta problemàtica és la resistència del bacteri I.coli, el cas del qual va provocar la mort de diverses persones en un brot ocorregut a Alemanya la primavera passada. No obstant això, l’informe també avala la disminució de la resistència d’altres bacteris com Estafilococo aureus, causant d’infeccions en la pell i mucoses.\nEls experts de l’ECDC insisteixen en la necessitat de prendre mesures coordinades per evitar que l’efectivitat dels antibiòtics en la lluita contra patògens perdi efectivitat. I no solament en aquest àmbit ja que, en el sector de la medicina humana, l’abús d’antibiòtics també resulta un tema de preocupació. Es proposa, per tant:\nEvitar les contaminacions per descuits pels quals hagi d’aplicar-se un tractament antibiòtic en els animals.\nRealitzar més controls en els productes importats de països amb una menor exigència de qualitat que les patents en la UE (com la mel o les gambes d’origen asiàtic).\nAplicar una legislació més precisa i severa sobre l’administració d’antibiòtics als animals i sobre l’ús d’antibiòtics amb finalitats no curativos.\nGeneralitzar per a tots els animals de consum la “targeta de salut”, un document que recull els medicaments administrats, la data i la dosi i que, a dia d’avui, solament es realitza amb el boví.\nComprovar de manera regular el correcte funcionament dels controls establerts per la UE.\nRamaderia ecològica, la solució?\nL’alimentació ecològica manté una tendència a l’alça entre els consumidors de tot el món. En el cas de la ramaderia, el principal objectiu és el benestar dels animals i la protecció del medi ambient com a factor de prevenció de l’ús d’antibiòtics. Es duu a terme amb races autòctones de cada zona geogràfica i, per tant, són necessaris menys recursos. S’evita el sobrepastoreo i són rars els problemes de malalties en els animals, que proveeixen de productes d’elevada qualitat i seguretat alimentària.\nEls animals s’alimenten dels recursos de les explotacions mitjançant cultius de gra, palla o fenc, es crían en llibertat i, d’acord amb el que estableix el Reglament (CE) nº 1804/99, no està permès l’ús d’antibiòtics per tractar-los ni qualsevol substància química. El tractament que reben aquests animals sol ser homeopático i, encara que solament en ocasions molt concretes i tipificades, s’administra un altre tipus de tractament més agressiu. Els animals es cuiden de manera preventiva i s’evita abans de res qualsevol administració de tractament antibiòtic, tranquilizante o hormonal.\nRISCOS ASSOCIATS Al CONSUM INDIRECTE D’ANTIBIÒTICS\nUn dels principals problemes del consum d’animals tractats amb antibiòtics són les possibles reaccions al·lèrgiques que afecten a la població més sensible. Alguns grups d’antibiòtics són capaços de desencadenar reaccions al·lèrgiques, en la majoria dels casos poc greus, encara que de manera puntual podrien arribar a ser-ho. Un altre problema associat al consum d’antibiòtics són els efectes toxicológicos, de molt difícil detecció donades les baixes concentracions de químics residuals en l’organisme humà i animal. Segons el tipus d’antibiòtic, els residus tòxics varien en funció de diversos factors. En el cloranfenicol, és fàcil la toxicitat, motiu pel qual ja s’ha prohibit el seu ús en alguns països.\nUn altre dels problemes és la resistència bacteriana, que pot deure’s a múltiples causes. Segons l’Organització de les Nacions Unides per a l’Agricultura i l’Alimentació (FAO), ha de limitar-se la seva emergència i pal·liar els seus efectes. Els experts no posen l’accent en els residus d’antibiòtics que pot contenir la carn de consum, sinó en el desenvolupament de resistència bacteriana dels mateixos animals. Això pot portar a la transferència d’aquests bacteris resistents al consumidor i provocar llavors greus problemes de salut.\nanimal antibiòtics bacteri patógenos-ca resistència\nAquests són els temes de seguretat alimentària que més ens preocupen\nPer Yuly Jara\nPer què no és bona idea permetre la venda directa de llet crua?


viurealspirineus 09:53 03/04/19\nA tot Catalunya s'ofereixen prop de 1.300 places per a activitats relacionades amb el medi ambient, l'arqueologia, el patrimoni cultural o l'acció social.\njoves per pirineu alt treball obre\nUn camp de treball de la Direcció General de Joventut/gencat.cat\nLa Direcció General de Joventut ofereix aquest estiu 7 camps de treball a l'Alt Pirineu amb 93 places per a joves. Aquests camps de treball estan vinculats al medi ambient i el patrimoni i tindran lloc a cinc comarques pirinenques. “Planant sobre la Serra del Cadí” a Alàs i Cerc (Alt Urgell); “Recuperem camins històrics de l'Alta Ribagorça” al Pont de Suert (Alta Ribagorça); “Descobrint la natura” a Bellver de Cerdanya (Cerdanya); “Recuperem la biodiversitat dels estanys dels Pirineus” a Ginestarre-Ribera de Cardós (Pallars Sobirà); i “Guerra Civil entre refugis i trinxeres al Pallars” a Aramunt/-la Pobla de Segur (Pallars Jussà).\nLa Direcció General de Joventut (DGJ) obre avui les preinscripcions a un total de 1.287 places per a 63 camps de treball que organitza aquest estiu a Catalunya. L’oferta augmenta en 69 el nombre de places respecte de l’estiu passat, amb 4 camps de treball més i la incorporació de 14 camps inèdits, mentre que la resta són una continuació de projectes ja iniciats en campanyes anteriors.


Ajuntament de Sant Sadurní d'Anoia - Vols que et portem els confits a casa?\nVols que et portem els confits a casa?\nL'Ajuntament repartirà els tradicionals confits del Rengle a tots els nens i nenes que ho demanin\nDavant la situació de crisi sanitària en què ens trobem i davant la incertesa de l'evolució del desconfinament, la regidoria de Cultura i la Comissió de Barris estan treballant per ajustar a les circumstàncies la programació de la tradicional Festa dels Barris de Sant Sadurní.\nEn els propers dies i avaluant les condicions de les fases de desescalada es presentaran les activitats i propostes perquè cada barri i els veïns i veïnes puguin gaudir de la millor manera possible d'aquesta festa\nConfits a casa\nUna de les propostes segures serà el repartiment a domicili dels confits del Rengle de l'Ajuntament.\nTotes aquelles famílies que ho vulguin, poden sol·licitar que l'Ajuntament porti als seus fills i filles - fins als 12 anys - la paperina amb aquests coneguts dolços. Només cal que envieu la vostra petició a través d'un formulari que trobareu al següent enllaç\nPorteu-me els confits a casa\nLa regidoria de Cultura es posarà en contacte amb les famílies per confirmar el dia i franja horària en què es farà la visita als domicilis.\nEl calendari previst de la Festa dels Barris 2020 era de l'11 al 18 de juny.


Actualitat - CVRadio 94.5\nEsports CV Migdia – Estiu\nPodcasts Puertas Abiertas Edición Verano\nPodcasts Puertas Abiertas\nPodcasts Esports CV Migdia\nPodcasts Més Forcat\nPodcasts Mesa de Actualidad\nPodcasts La Tarde con Marina\nPuertas Abiertas (07/04/20)\nPodcasts Despierta Valencia\nPuertas Abiertas (06/04/20)\nLa Tarde con Marina (02/04/20)\nLa Tarde con Marina (01/04/20)\nLa Tarde con Marina (31/03/20)\nLa Tarde con Marina (30/03/20)\nLa Tarde con Marina (27/03/20)\nLuz verde y...rodamos\nInforme Galindo (09/03/20)\nPodcasts Luz verde… y rodamos\nPodcasts Plaza de Toros\nPlaza de Toros – Especial Fallas 2018\nPodcasts Fem Festa\nFem Festa (27/02/20)\nPegando la Hebra (05/03/20)\nPegando la Hebra (28/02/20)\nPegando la Hebra (20/02/20)\nEl Forcat (18/01/20)\nEl Forcat (28/09/19)\nPodcasts Tu salud, día a día\nPodcasts Feeling Good\nPodcasts Nada Suena Igual\nGOLS DEL VALÈNCIA CF 2019-20\nGOLS DEL LLEVANT UE 2019-20\nCVRadio és una emissora de FM impulsada per la societat Radio CV Innovaciones en Comiunicación S.L., una mercantil fundada per Paco Lloret, Vicent Quintana i Ricardo Sáez, a la que s’han unit nombrosos professionals i empresaris valencians.\nCVRadio és, per tant, un mitjà de comunicació prural, que aspira a reflectir amb honestitat la riquesa i la complexitat de la societat valenciana.\nUna nova veu per a València\nUna sociedad tan vital i dinàmica com la valenciana necesitava d’una veu que contara a diari l’actualitat que genera en nombrosos àmbits. Aquest és el nostre objectiu a CV Radio, oferir una nova finestra des de València que informe amb el màxim rigor i total independència. Som una emissora sense cadenes, la programació es planifica en funció de l’interés que tinga per als valencians. Des de l’inici de les nostres emissions hem anat desenvolupant un projecte que comença a ser reconegut i valorat. Gràcies pel suport rebut, encara queda molt de camí per recórrer.\nConectats amb València\nPlural, sense exclusions\nCVRadio és un mitjà de comunicación plural, que aspira a reflectir amb honestitat la riquesa i la complexitat de la societat valenciana. Ha dissenyat una programació amb personalitat, que desperta entusiasme e inspira sentiments positius en els oients.\nCVRadio ha sigut dissenyada com una emissora de caràcter comercial que ofereix als seus anunciants la màxima rentabilitat publicitària. La nostra programació en clau valenciana permet la màxima proximitat entre l’oient i l’anunciant.


Interculturalitat als Contes | Un día un hada llegó a mi casa y llevaba una maleta llena de cuento, historias y leyendas...\nInterculturalitat als Contes\nAl mes de març, vaig tenir l’honor de participar en la Setmana de la FP, que organitzaba l’ Institut Miquel Tarradell de Barcelona.\nDurant un dia vaig realitzar dos Tallers de Contacontes, en els que el tema de la Interculturalitat estaria inclós.\nPel Taller del matí, vaig fer una sessió de contes destinada a adolescents i/o adults. En ella van escoltar històries que parlaven d’ emigración, drets com la llibertat, i van jugar amb frasses comuns que ens donen als contes.\nLes meves eleccions van ser:\nUn matí, els habitants de la isla van trobar a un home a la platja, on la corrent del mar i el destí l’havien arrossegat amb la seva bassa.\nEll no era com ells…\nSense explicar res sobre aquest àlbum il.lustrat, i mostrant les imatges les alumnes de seguida van proposar els temes que tocava: Migració, barreres, per allò desconegut, “ser diferent”, racisme …\nQué es el que porta a tanta gent a deixar-ho tot enrera per viatjar cap un pais desconegut, un llloc en el que no tenen família ni amics, on res no té nom i el futur és una incógnita?\nUna proposta original. Cada pàgina presenta un color diferent i un objecte amb la seva definició en diferents idiomes.\nAl Taller de la Tarda, s’iniciava amb una sessió de contes destinada a l’ Escola Bressol fins els 6 anys: “Contes Cantats”. Vam tocar diferents formats de llibres i vam parlar de Projectes realitzats com el Taller de Contes, Joc de Contes, …\nUn llibre-joc, amb escriptura japonesa i el text en altre idioma. Sis Kokeshis us descobreixen coses del seu pais jugant amb elles.\nUn llibre-joc per relacionar la història de cada família amb el dibuix fet pels diferents protagonistes.\nEls Tallers van arribar a la seva fí amb “aplausos de Fades”, i compartint la cloenda amb alumn@s, amb la Imma Solé, l’Anna Asensio i el coordinador l’Albert Font, als que els hi dono les gràcies per pensar en mi.\nContes, projectes i més…


Desbrossament dels punts negres de les carreteres del municipi de Tremp — Ajuntament de Tremp\nSou a: Inici / Desbrossament dels punts negres de les carreteres del municipi de Tremp\nDesbrossament dels punts negres de les carreteres del municipi de Tremp\nAquesta actuació d’urgència intenta eliminar el risc per manca de visibilitat als punts negres de les carreteres municipals.\nLa Diputació de Lleida ha concedit a l’Ajuntament de Tremp, dins el Pla de Camins de titularitat municipal, anualitat 2017, un ajut de 8.318 € pel Manteniment de camins d’accés a nuclis del municipi de Tremp, a través del qual s’ha realitzat durant l’estiu una actuació d’urgència per intentar eliminar el risc per manca de visibilitat els punts negres de les carreteres municipals.\nEls treballs de Manteniment de camins d'accés als nuclis del municipi han consistit en la tala i poda d’arbres i en alguns casos desbrossament en aquells indrets, corbes principalment, on la vegetació envaïa la carretera i generava situacions de perill pels vehicles que hi circulaven.\nTremp compta amb més de 100 km de vies d’accés a nuclis de titularitat municipal i la manca de finançament i recursos per dur-ne el manteniment i reparacions necessàries fa que amb els anys la vegetació envaeixi la calçada i en alguns casos es faci difícil l’encreuament de dos vehicles.\nEls problemes que els ajuntaments com el de Tremp tenen per la gestió de la xarxa viària del seu municipi ha fet que en diverses ocasions aquests hagin demanat a Diputacions i Generalitat de Catalunya disposar del finançament necessari pel manteniment (Pla de Camins) o que aquestes Administracions esdevinguin els titulars de les vies i siguin ells els responsables del manteniment.


Locazione Turistica Casale Pillo Gambassi Terme Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nConvenientment situat a Querce, Apartment Gambassi Terme 1 és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Apartment Gambassi Terme 1, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix Zones públiques amb Wi-Fi, s'admeten animals de companyia, instal.lacions de barbacoa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, TV satèl•lit/cable, rentadora, plat de dutxa per satisfer els clients més exigents. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior. Apartment Gambassi Terme 1 és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Querce.\nCal que informeu el Locazione Turistica Casale Pillo de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal abonar l’import total de la reserva abans de l’arribada. Interhome t'enviarà una confirmació amb tota la informació del pagament. Un cop hagin rebut el pagament, t'enviaran un e-mail amb les dades de l’establiment, com ara l’adreça i el lloc on has de recollir les claus. En arribar, cal abonar un dipòsit de 150 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Hotel Rural Palacio de Prelo Cámara Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 5 allotjaments a Cámara.\nPrelo S/N, Cámara, Cámara, Espanya, 33728 - Veure al mapa\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Cámara, Hotel Rural Palacio de Prelo és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Hotel Rural Palacio de Prelo asseguren una estada plaentera als seus clients. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, magatzem d'equipatge, restaurant són només algunes de les comoditats que fan que Hotel Rural Palacio de Prelo sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, ventilador, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, reproductor de DVD/CD per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Hotel Rural Palacio de Prelo la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Cámara.\nAllotjaments a Cámara


Carnet CE a L' Armentera - FOR VIA, Formació Viària\nCarnet CE a L' Armentera\nDescobreix que facil és treure't el Carnet CE a L' Armentera amb FOR VIA autoescoles. Disposem de diversos centres a les comarques Gironines. Amb FOR VIA, tot són avantatges: aula online, formació personalitzada i facilitats de pagament. La millor opció per obtenir el Carnet CE a L' Armentera\nTreballem una formació de qualitat i als nostres centres trobaràs un equip de professionals compromesos i dedicats al teu aprenentatge. Uns formadors amb experiència que sabran transmetre't les millors indicacions i donar-te tot el suport necessari per aconseguir el teu objectiu.Estas interessat en el Carnet CE a L' Armentera ? FOR VIA Formació Viària és la teva autoescola de confiança.


Encetem la nova temporada 1993 amb una actitud de coratge i entusiasme, tarannà del qual sempre ha gaudit l´entitat, tot i que alguna vegada ha calgut fer la travessa del desert. Ens trobem en un moment d´eufòria provenint en bona part del treball reeixit aportat a la paralimpíada Barcelona ´92 pel grup de voluntaris de la Penya Nicky´s-Puntpla, el més nombrós dels que hi participaren.\nUn acte una mica protocol.lari però de prou significació esportiva per a la nostra ciutat, obrí a finals de gener aquesta nova temporada. Es tractava del lliurament de l´Ordre Olímpica a l´alcalde de la nostra ciutat, l´Excm. Sr. Manuel Royes, lliurament que fa fer personalment l´Exm. Sr. Joan A. Samaranch, president del Comitè Olímpic Internacional, acte en que va participar la Penya, representada pel seu president, Josep Betriu.\nPer tal de començar oficialment la temporada, la Junta Directiva va preparar el preceptiu temari per a l´Assemblea General de socis, convocada per al dia 20 de febrer, 3l qual fou presentat als cinquanta socis que hi participaren i que van aprovar tots els punts de l´ordre del dia. Hi hagué un to de continuïtat en el nomenament de la Junta Directiva, composta per vint-i-tres càrrecs encapçalats novament per Josep Betriu, president, i per Jordi Planas, president adjunt. La novetat la trobem en la creació del càrrec de secretari adjunt, al qual accedeix Carles Vilanova Hernández, fill del vicepresident, Francesc Vilanova, en el qual, com a jove i ben preparat, posem fermes esperances de progrés. Una altra novetat va ser l´ampliació de la Junta Directiva amb la creació d´un nou vocal com a responsable de la Secció d´Excursionisme de Muntanya, càrrec que va recaure en la persona d´Adelard Fernández, el qual preparà un Reglament per tal de demanar la inclusió en la Federació d´Entitats excursionistes de Catalunya.\nL´endemà, dia 21 de febrer, en el decurs d´un esmorzar al Restaurant la Bòbila, es va fer la presentació de l´equip de competició, acte que comptà amb l´assistència de l´Excm. Sr. Alcalde, Manuel Royes, i del regidor d´Esports de l´Ajuntament, Josep Casajuana. Els parlaments de costum, dedicats a encoratjar els corredors i la direcció tècnica, aquesta encomanada novament a Manuel Calmaestra, preludiaren l´entrega del jersei i el vestuari a cada corredor.\nAquest acte va transcendir els límits de la inauguració de la temporada en presentar-se oficialment la maqueta i la memòria del projecte del velòdrom per al qual l´Ajuntament havia atorgat uns terrenys en el sector de Can Jofresa. Va fer la presentació del projecte l´arquitecte Sr. Joaquim Sierra, d´Enginyeria Torrella, de Terrassa, expert en aquests tipus d´instal.lacions esportives per la seva intervenció en el velòdrom d´Orta, a Barcelona.\nFormaren l´equip dotze corredors, dels quals només tres eren terrassencs: Jordi Rojas, Rafel Rojas i David Alcaraz. Els acompanyaren: Oscar Vela, Lluís Moreno i Manuel Esparza, tots de Sabadell; Jesús V. Barnola, de Santiga; Josep Jufré i Joan Codina, de Santa Eulàlia de Riuprimer; Daniel Sánchez, de Sant Cugat; Carles Ferrús, de Torre de Claramunt; i Xavier Alarcón, de Campdevànol.\nEl dia 28 de febrer començà l´activitat esportiva amb la clàssica pujada l´Obac, 17a del seu historial. És una cursa de caràcter social i, en aquesta edició, hi participaren vuitanta-vuit corredors, entre ells l´equip de competició de la Penya Nicky´s-Puntpla, com a debut oficial de la temporada. El guanyador va ser Jordi Rojas, precisament corredor d´aquest equip, amb el bon temps de 19´ 58´´ però superior al rècord enregistrat el 1998, de 18´ 30´´.\nA partir d´aquest moment l´equip participa en totes les curses del calendari i alguna prova o volta fora del nostre país, amb sort diversa puix que s´aconsegueixen excel.lents resultats en les classificacions per equips de club i poques victòries individuals, encara que algunes curses s´han guanyat, com veurem més endavant.\nEl sia 15 de maig, se celebrà el certamen terrassenc del "Millor Esportista ´92", i el primer i el segon llocs per al ciclisme foren per al corredors de la Penya Nicky´s-Puntpla Carles Torrent Tarrés i Rubén Martínez Rodríguez.\nL´endemà, dia 16, es va celebrar una trobada de l´Associació de Voluntaris de la Paralimpíada Barcelona ´92, a La Salut, de Sabadell, la qual va reunir cinquanta voluntaris, entre ells una vintena de la nostra Penya. Diversos actes refermaren els vincles d´entusiasme i amistat que aquella tasca els proporcionà.\nTornem a l´aspecte esportiu ja que cursa rere cursa es va arribar al final de temporada, del resultat del qual farem un recull amb els corresponents comentaris. Individualment els resultats foren una mica migrats. Pocs primers llocs i força segons i tercers, però sempre en llocs d´honor, la qual cosa explica per què la Penya fou guanyadora de moltes curses en la classificació per equips de club, com veurem seguidament.\nIndividualment, David Alcaraz guanyà la primera etapa de la Volta a Sòria; Josep Jufré guanyà les metes volants de la Volta a Valladolid i fou el primer en la cursa de la Vila Fortuny (Tarragona), i, en la classificació de la Copa Catalana, va ser el campió de la muntanya; Rafel Rojas primer a Sant Pere de Penyafort i es proclamà campió de Terrassa. En la classificació per equips de club les victòries foren destacades i, d´un total de dotze, mencionem les més rellevants: Campionat de Terrassa, Volta a Valladolid, Volta a Sòria, Copa Catalana i Campionat de Catalunya contrarellotge.\nPrecisament aquest últim, el campionat de Catalunya contrarellotge per equips de club, va resultar extremadament polèmic, fins el punt que hagué de repetir-se. Un circuit a Salou (Tarragona) fou l´escollit per córrer aquest campionat, que comptà amb la participació de més de vint equips d´arreu de Catalunya.\nEls àrbitres del campionat cronometraren el temps de cada equip i establiren la classificació d´acord amb els seus apunts, que donaven guanyador l´equip de la Penya CIT, segon la nostra Penya i tercer el C.C Maco, tots clubs de Terrassa, cosa que donà idea de la qualitat del ciclisme júnior terrassenc en aquesta temporada. De seguida el nostre director esportiu, Manuel Calmaestra, va protestar puix el seu crono i els seus apunts donaven guanyador el seu equip, el de la Penya Nicky´s-Puntpla.\nExtractem a continuació, els paràgrafs més essencials que varen redactar els arbitres a l´acta de la cursa: "... a conseqüència d´una caiguda soferta per l´equip Chivertense-Aliette, en la Plaça d´Europa de Salou, quan ja havien sortit 21 equips, els arbitres han neutralitzat la cursa 18 minuts, per tal de restablir les condicions òptimes de seguretat en aquest lloc. Com sigui que el segon classificat, la Penya Nicky´s-Puntpla, es mostra contrariada i reclamant el temps assignat al guanyador, la Penya CIT, obligant l´equip arbitral a un exhaustiu repàs dels temps registrats, arriba a la conclusió que els resultats expressats en l´acta són correctes.\nEl jurat tècnic lamenta que es posi en dubte la seva actuació ..." De tota manera, la insistència que varen desplegar tots els presents de la Penya en aquell campionat va provocar una encara més exhaustiva comprovació dels temps cronometrats i del resultat ens en va informar el Sr. Miquel Arbós, president de la Federació Catalana de Ciclisme, no més començar una reunió que s´havia convocat per resoldre el cas.\nEls representants de la Penya, els presidents Josep Betriu i Jordi Planas, i Joan C. Cano, aquest com a segon director del nostre equip i testimoni excepcional de la cursa, quedaren agradablement sorpresos en rebre, com a primera salutació, un annex a l´acta del Campionat en el qual els àrbitres reconeixien una equivocació en el temps assignat a l´equip que havien donat com a guanyador, per la qual cosa el títol corresponia a la Penya Nicky´s-Puntpla. L´annex a l´acta, el reproduïm seguidament:\nInforme anexo al acta de carrera\nSe ha producido la caída del equipo "CHIVERTENSE-ALIETTE" en la Plaza de Europa de Salou, debido al intenso tráfico acumulado en la zona. Este hecho se produjo cuando ya habían salido 21 equipos, aproximadamente 1 hora y cinco minutos después del comienzo de la carrera.\nConsecuencia de ello fue la neutralización de la salida del resto de los equipos durante 18 minutos, hasta que se dieron las condiciones óptimas de seguridad para la reanudación de la carrera.\nA raíz del incidente descrito anteriormente, se le aplicó al equipo "P. CIT ´A´" un tiempo de 51 minutos y 44 segundos, correspondiéndole realmente un tiempo 3 minutos superior, es decir, de 54 minutos y 44 segundos. Procede pues, rectificar este extremo y pasar este tiempo al lugar que le corresponde, es decir décimo lugar. Por tanto, el ganador es el clasificado en segundo lugar, el equipo "P.C Nicky´s ´A´".\nLos Jueces Arbitros: Ramón Díaz Asensio\t(318), José Hortet Baiget\t(210), Francisco Canals Escofet\t(322) i Ricardo Lascasas Barné (1109)\nL´estira i arronsa de cada part implicada i el fet que l´annex, inexplicablement, no estava signat pels àrbitres, va donar peu perquè la Federació Catalana de Ciclisme decidís la repetició de la cursa d´aquest polèmic campionat.\nAra, l´equip contrariat va ser la Penya CIT, fins al punt de renunciar a disputar novament la cursa, la qual es va celebrar el dia 21 de setembre en un circuit entre Balaguer, Agramunt i Tàrrega, i, aquesta vegada, sense cap mena de dubte, l´equip de la Penya Nick´ys-Puntpla va confirmar que era el campió de Catalunya de ciclisme contrarellotge.\nEl dia 10 d´octubre els cicloturistes van fer una prova titulada "Cronoescalada a l´Obac", que fou guanyada per Carles Vilanova (22´ 36´´4), seguit de Bernat Martí i Joaquim Cid.\nEl mes de novembre vàrem rebre la visita dels basc Josetxu Pedrosa, corredor paralímpic, que porta el nostre jersei i és posseïdor del títol mundial de 1.500 m en el grup de la seva discapacitat, el qual inspirà gran simpatia i amistat als nostres voluntaris de la Paralimpíada Barcelona ´92.\nEns acostem a la cloenda de la temporada i es succeeixen els actes commemoratius. El dia 20 de novembre, la Federació Catalana de Ciclisme celebrà l´acte de lliurament dels premis de la "Challenge Copa Catalana" d´aquell any en el transcurs d´un sopar a La Garriga. La Penya Nicky´s-Puntpla va ser receptora de les següents distincions: en la classificació individual, Rafael Rojas, 6è: Josep Jufré, 8è; i Jordi Rojas 9è. Josep Jufré guanyà la classificació de la muntanya i la de metes volants, i la Penya fou la primera per equips de club. Excel.lents resultats dins d´una temporada una mica irregular.\nEntrada ja en les commemoracions del final de temporada, ens cal ressenyar i posar de relleu l´activitat constant i entusiasta del cicloturisme, especialitat molt arrelada a la nostra entitat, que compte amb més de 120 corredors amb llicència, els quals, festiu rere festiu, veiem per molts indrets. Per llaços d´amistat i esportius, vàrem participar a la cloenda de temporada de Cicles París, que compta amb un bon grup de practicants, el dia 27 de novembre.\nSeguidament farem referència a l´activitat dels cicloturistes de la Penya que, en dues colles, compliren el programa previst, que inclou l´excursió reina, la de Tarragona, de 220 Km.\nLa classificació final per a la colla A, va ser: 1r Joan Antoni González; 2n Albert Fuentes, els quals van fer 1.991 Km cada un, amb poques diferències de temps degut a una excursió contrarellotge. Per categories veiem Joan Antoni González, primer de júniors; Manuel Martínez, primer de veterans A, i Josep Pérez, primer de veterans B.\nLa classificació de la colla B fou la següent: 1r i 2n Joan Cruz i Víctor Marquez que van fer els mateixos quilòmetres, 1.230, i 3r Josep Mª Reyes, 1.160 Km.\nI ja ens trobem a l´acte final de la temporada, l´acte tradicional que posa en relleu la voluntat social i esportiva de la Penya i premia els qui han destacat en alguna activitat.\nTres-cents vint ens trobàrem a les taules del restaurant la Bòbila, la nit del 18 de desembre.\nCom de costum, parlaments, sorteig d´obsequis, regals ... enmig del repartiment de trofeus, el qual va començar pels guanyadors del campionat social de tennis de taula, dedicat a la memòria de Josep López Mena. El guanyador va ser Àngel Rincón.\nSeguidament foren guardonats els guanyadors del campionat cicloturista, el resultat ja s´ha comentat anteriorment.\nFou lliurada la insígnia d´or al directiu Miquel Espinar Berenguer, pel seu treball, dedicació i la seva antiguitat al si de la nostra Penya.\nLa festa acabà amb un animat ball i un brindis amb cava per a aquell Nadal i nou any. Però hem deixat per al final un comentari per dedicar-lo a la novella Secció d´Excursionisme de Muntanya, la qual, de la mà d´Adelard Fernández, va aconseguir l´admissió com a entitat en la federació d´Entitats Excursionistes de Catalunya i l´alta en la Federació Espanyola de Muntanyisme.\nEl fet d´haver deixat aquest comentari per l´acabament d´aquesta edició és degut a que aquest Nadal van muntar novament , amb cicloturistes que ja en tenien el costum, un naixement a l´Obac.\nServeixi aquest comentari de testimoniatge de la nostra admiració per la temporada que van realitzar, de la qual sobresurten les excursions a Montserrat, Sant Salvador de les Espases, Folgarolas i Rasos de Peguera.


Montseny a l’escola | Escola l'Estelada\n«El Montseny a l’escola» és un programa d’educació ambiental que pretén apropar el Parc Natural i Reserva de la Biosfera del Montseny a la població local. S’adreça a les escoles d’educació primària dels municipis que integren l’espai protegit.\nL’objectiu bàsic del programa és crear un recurs educatiu útil i compatible amb el currículum escolar i contribuir al fet que els alumnes de primària coneguin el seu entorn proper, apreciïn el seu patrimoni, siguin conscients que el medi és sensible a l’acció humana i participin activament en la seva conservació i millora.\nUn altre objectiu del programa és que pugui servir de plataforma per compartir treballs i experiències entre escoles dels municipis del Parc, educadors ambientals i els gestors del Parc. Amb aquest recurs també es vol fomentar la qualitat dels programes educatius que s’hi desenvolupen.\nAquest programa, tot i que s’ha elaborat perquè qualsevol centre d’educació primària pugui utilitzar totalment o parcialment aquest material didàctic, s’adreça especialment a les escoles de primària dels municipis que formen el Parc Natural i Reserva de la Biosfera del Montseny. En aquest sentit, per realitzar les activitats les escoles adherides al programa tenen el suport de l’òrgan gestor del Parc i d’entitats d’educació ambiental amb una dilatada experiència educativa en l’àmbit de l’espai natural protegit.\nEl programa «El Montseny a l’escola» s’ha elaborat a partir d’una fonamentació pedagògica.\nL’alumnat de Cicle Inicial treballa El Montseny i la pagesia.\nL’alumnat de Cicle Mitjà treballa El Montseny i l’aigua.\nL’alumnat de Cicle Superior treballa El Montseny i els boscos.\nPer accedir a més informació us podeu dirigir a www.elmontsenyalescola.cat


Más de 130 niños y niñas participaron en el 'Encuentro La Caja'\nL’associació Jovesolides ha reunit hui en el saló de cristall de l’Ajuntament de València a més de 130 xiquets i xiquetes en la ‘Trobada La Caja’. Un espai de reflexió i construcció on joves de cinc centres escolars de la província de València, docents, i representants de l’Administració pública han compartit espai per a trobar solucions a problemes socials.\n‘La Caja’, desenvolupada amb el suport econòmic de la Conselleria de Responsabilitat Social, Participació i Cooperació de la Generalitat Valenciana i la Coordinadora Valenciana d’ONGD, és un projecte en el qual s’ha treballat amb els i les més joves la sensibilitat i la presa de consciència de problemes socials vinculats als Objectius de Desenvolupament sostenibles (ODS). Hui s’ha tancat aquest projecte, desenvolupat per tercer any consecutiu, i en el qual en total han participat 190 xiquets i xiquetes. Aquesta trobada ha estat dirigit a fomentar el rol actiu i el compromís social dels més joves a través de taules d’incidència política.\nDurant més de tres hores joves, docents i autoritats polítiques han reflexionat junts sobre problemes socials i han buscat solucions creatives per a millorar la societat. L’acte ha comptat amb la presència, entre altres autoritats, de la regidora de Cooperació al Desenvolupament i Migració, Neus Fábregas, la regidora d’Igualtat i Polítiques Inclusives, Isabel Lozano, el diputat autonòmic, Jesús Salmerón, la diputada autonòmica, Sabina Escrig, el regidor pel Partit Popular, Cristóbal Grau i la presidenta de l’associació Jovesólides, Lourdes Tafaner.\nDescobriment d’altres realitats, presa de consciència a través de la innovació social\nEn l’esdeveniment els xiquets i xiquetes, amb edats compreses entre els 11 i 14 anys han tingut la possibilitat de preguntar directament a les autoritats polítiques sobre les seues principals preocupacions socials. Han llançat preguntes com: “quines mesures prenen en el seu partit per a combatre la islamofòbia?”, S’abaixaria el sou si això servira per a millorar l’educació?”, “Quines són les principals mesures que s’estan adoptant per a frenar el canvi climàtic?”.\nElls i elles han sigut els vertaders protagonistes d’aquest projecte. Han sigut generadors d’idees per a transformar el món. Amb tot l’aprés han adquirit un rol més actiu en la societat, amb major empatia i respecte cap a la diferència.\nNeus Fábregas, regidora de Cooperació al Desenvolupament i Migració en funcions, ha assenyalat la importància de generar espais com aquesta trobada per a estimular la participació i l’activisme de joves i de la resta de la ciutadania.\nLa diputada autonòmica, Sabina Escrig, entusiasmada durant la seua participació en la taula compartida amb joves, ha destacat que aquestes noves generacions transformaran el món. En aquesta línia, Isabel Lozano, regidora d’Igualtat i Polítiques Inclusives en funcions, ha remarcat que “és molt interessant tindre la possibilitat d’estar reflexionant i debatent de manera intergeneracional i transversal. Cal generar més espais com aquest per a generar riquesa i contactar amb la gent jove que té moltes idees i és capaç de veure altres coses que nosaltres en l’etapa adulta no contemplem”.\nPer part seua, el diputat autonòmic Jesús Salmerón, que ha acudit per tercera vegada a un esdeveniment de ‘La Caja’, s’ha mostrat molt interessat en la importància de rebre la visió dels i les joves sobre la realitat social. “L’intercanvi amb els joves ens mostra les coses en les quals hem de treballar”.


“Un tret al peu” contrari a l’estatut: clam contra la modificació de la llei de política lingüística\n26.04.2022 - 01:50\nActualització: 26.04.2022 - 10:53\n“La incorporació explícita de la vehicularitat del castellà en una llei catalana representaria un pas enrere que el català no es pot permetre en la situació de feblesa actual, acceptada en la població més jove.” Aquesta és el diagnòstic del manifest “Defensem l’escola en català!”, que han signat més de dues-centes personalitats contra la proposta de modificació de la llei de política lingüística presentada per ERC, Junts per Catalunya, el PSC i En Comú Podem. O, com la va definir el president de Plataforma per la Llengua, Òscar Escuder, un tret al peu. O un autogol, per fer servir una altra de les metàfores habituals en aquests casos.\nLa lectura del text, per part dels representants del Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans –Yolanda Souto– i de la Federació Nacional d’Estudiants de Catalunya –Ferran Piqué–, va servir de pòrtic, ahir, a l’acte de suport del manifest que es va fer a l’auditori del campus de la Ciutadella de la Universitat Pompeu Fabra.\nLa nova redacció de la llei, ara mateix no té data d’aprovació, però es va presentar fa més d’un mes amb una fotografia ja esdevinguda icònica, en què figures de segon rengle dels quatre partits sostenien un full amb l’acord. Junts de seguida va dir que calia que tingués més consens, després de les primeres mostres de rebuig d’una part del seu entorn. L’acte d’ahir, doncs, ha de servir per “carregar-se de raons” –una altra expressió habitual d’aquests darrers anys– i fer una esmena a la totalitat de l’acord quadripartit. Entre el públic hi havia la presidenta del parlament, Laura Borràs –de Junts, un dels partits impulsors de la modificació–, i l’ex-president Quim Torra. També hi havia la presidenta del grup parlamentari de la CUP, Dolors Sabaté, i la presidenta de l’ANC, Elisenda Paluzie.\nLa veu de l’experiència dels docents\nDesprés dels vídeos d’alguns dels adherits, com Màrius Serra, Bel Olid, Cesk Freixas, Jaume Marfany, Josep-Lluís Carod-Rovira i Gabriela Serra, van parlar representants del món educatiu, jurídic, empresarial i social, que van explicar els motius per a oposar-se la modificació de la llei del 1998, una modificació que inclou, per primera vegada, la introducció del castellà com a llengua vehicular de l’ensenyament. I per això no és estrany que les dues primeres de parlar fossin dues mestres de llarga experiència.\nLluïsa Selma, cap d’estudis i professora d’un centre d’alta complexitat, l’escola Francesc Ferrer i Guàrdia, de Ciutat Meridiana, tocant a Montcada i Reixac, va explicar la seva realitat com a ensenyant en un centre on els alumnes, majoritàriament d’origen estranger, se sorprenen que els mestres parlin en català fora de l’escola, amb la seva família i amics: “Tant de bo tinguéssim el 25% de català. La llengua catalana és només la que parlen els mestres.” Una realitat complicada que encara ha estat agreujada per la pandèmia, per a una mainada que només tenia l’InfoK i les trucades dels seus mestres com a recurs per a continuar aprenent la llengua durant els mesos de confinament i les escoles tancades.\nUna experiència compartida per Sílvia Casajoana, directora de l’escola Juan Ramón Jiménez de Sabadell. En el seu cas, va recordar que al seu centre, situat al barri de Poble Nou de la Salut, la majoria d’alumnes prové de famílies castellanoparlants, néts d’aquells immigrants que van construir el barri amb les seves mans i que estaven orgullosos que els seus fills aprenguessin català com una via de promoció social. “Però ara l’ascensor social s’ha espatllat, i el que no serveix s’acaba rebutjant”, va dir. Casajoana insistí en la responsabilitat dels docents per a mantenir la llengua amb uns alumnes que no parlen català ni a l’escola, i dels quals són l’únic referent catalanoparlant: “Molts mestres canvien la llengua quan veuen un nen plorar o quan volen crear un vincle amb l’alumne o els seus familiars. Així, en comptes d’acostar-nos-hi, ens n’allunyem.” També va demanar a les administracions que vetllin per assegurar aquest ús, amb la inspecció si cal.\nUna modificació que vulnera l’Estatut\nL’advocat Josep Cruanyes féu una rigorosa lectura jurídica de la proposta de modificació i assenyalà que aquesta proposta vulnera l’estatut, que a l’article 35 regula els drets lingüístics en relació amb l’ensenyament, amb aquesta redacció: “Totes les persones tenen dret a rebre l’ensenyament en català, d’acord amb el que estableix aquest Estatut. El català s’ha d’utilitzar normalment com a llengua vehicular i d’aprenentatge en l’ensenyament universitari i en el no universitari.” Cruanyes, a més, va assenyalar que el procediment usat, de lectura única, amb presses i sense consens, no era una forma legislativa “ni adient, ni oportuna”. A parer seu, aprovar aquesta modificació voldria dir no tan sols no frenar els tribunals, sinó donar-los l’oportunitat d’anar més lluny en les sentències dels darrers anys. “Els conceptes equívocs afavoreixen les decisions arbitràries dels jutges”, va remarcar.\nTambé en el sector jurídic, Rogeli Montoliu, degà del Col·legi d’Advocats de Vic i membre de la comissió de llengua del Consell de l’Advocacia Catalana, va dir que tot plegat no era una qüestió de lleis, ni de tribunals. “És una qüestió de política, i el fet és que no tenim un estat que protegeixi la llengua.” Per Montoliu, que va recordar que parlava a títol personal, la solució és la mobilització. “Sense la pressió dels carrers, els tribunals tenen pista lliure”, va dir. I va pronosticar que amb aquest nou redactat de la llei “podem ser al principi del final”.\nElin Haf Gruffydd Jones, presidenta de l’European Language Equality Network, va fer una intervenció íntegrament amb el català après al CIEMEN. “Vaig tenir una immersió total, cent per cent en català”, va dir. I tot seguit recordà: “L’escola bilingüe no produeix un alumnat bilingüe, sinó un alumnat amb una llengua estatal més forta que la que no ho és.” La immersió –afegí– és el sistema democràtic que no discrimina els alumnes per raó de llengua materna o habitual. A parer seu, l’acord dels quatre partits és un error que podria fer que el govern català incomplís la Carta Europea de les Llengües Regionals o Minoritàries, aprovada pel Consell d’Europa el 1992.\nMònica Roca, presidenta de la Cambra de Comerç, va destacar que el català és un segell de qualitat en l’àmbit empresarial. “Les empreses només se’n sortiran si tenim cura dels nostres clients. Fer servir el català no és rebutjar cap client, sinó una manera de cuidar aquell que vol ser atès en català.” I recordà també: “El català trenca els oligopolis i afavoreix el nostre teixit productiu. Ens surt a compte parlar en català.”\nArenas: un text “deficient” que va enrere\nFinalment, el president de Plataforma per la Llengua va explicar el sentit del manifest i l’acte: “Volem que es retiri la llei, que des del punt de vista pedagògic, legal, social i empresarial, no aportarà cap benefici. Ens fem mal a nosaltres mateixos.” Així mateix, va demanar un pla d’acció a l’ensenyament, dins l’escola i fora, i una estratègia compartida de parlants, entitats i governs.\nUn dels signants més emblemàtics del manifest, el pedagog Joaquim Arenas, considerat el pare del model d’escola catalana, va parlar en un vídeo cap al final en què va assegurar que la modificació havia estat precipitada: “Si és bo que els partits arribin a un consens, cal que hi hagi l’aprovació de les parts implicades, no que els partits se la treguin de la màniga.” Per a Arenas, el text és molt deficient. Fins ara, va dir, cap modificació de la llengua de política lingüística no ha servit per retrocedir com passa ara. En un parlament sense pèls a la llengua, va dir que era “monstruós” que la introducció del castellà a la norma de política lingüística provingui del parlament. “No és just que els mestres arreglin allò que no és tasca seva. Donar-los aquesta responsabilitat pot ser un cau de raons i una dimissió extraordinària de l’administració. Un país ha de tenir un projecte lingüístic per a l’escola.”


Tal i com destaca el tinent d’alcalde de Presidència, Josep Ayuso,\ndesprés de tant anys de provisionalitat d’aquest emblemàtic espai de la ciutat la reobertura i, per tant, la recuperació del Passeig és un gran esdeveniment tant per l’àmbit central com per al conjunt de la ciutat. És per això que volem celebrar-ho de manera especial amb el veïnat, els comerciants i la ciutadania en general”. Ayuso també ha agraït “l’interès i la participació que han mostrat totes les entitats de la ciutat per prendre part en els actes de reobertura del Passeig.\nEls actes començaran dissabte 15 de novembre a les 10 del matí amb una mostra d’entitats en què participaran: Agrupació Coral Talia, Societat Coral Estrella Daurada, Germandat de St. Antoni Abat (Colla Vella), Joventut de St. Antoni Abat (Colla Jove), ACF Sabadell Sardanista, Associació Sardanista Colla Sabadell, Esbart Sabadell Dansaire, Forques de Can Deu, Ball de Diables de Sabadelles i Sentinelles d’Arkemis. La mostra romandrà activa fins a les 2 del migdia i reprendrà l’activitat de 5 a 7 de la tarda.\nTambé a partir de les 10 del mati estarà disponible la Bibliocarpa de la Xarxa Municipal de Biblioteques, on es podran consultar llibres, contes i revistes, entre d’altres.\nA 2/4 d’11 del matí i fins a les 11, hi haurà una sessió de contacontes a càrrec de Rosa Maria Pi, Maria Antònia Falguera i Maria Rosa Montaner, àvies voluntàries del Mercat de Sant Joan.\nA les 11 es portarà a terme un taller de reciclatge adreçat als més menuts per part d’SMATSA. En aquest taller es proposa fer un combinat de jocs construïts amb residus; com ara el joc de 3 en ratlla, el joc del Mikado, el joc del memori i una baldufa.\nMitja hora més tard el Passeig acollirà una actuació de breakdance i ball urbà a càrrec de joves de l’Espai Jove Can Rull, així com una actuació musical hip-hop a càrrec de Young King Stars (YGKSG), organitzada per l’Espai Jove de Can Puiggener.\nSeguidament els petits podran participar a un taller infantil de danses tradicionals a càrrec de l’Esbart Sabadell Dansaire.\nA les 12 del migdia serà el moment de l’acte central de la reobertura del Passeig, on tothom que ho desitgi podrà participar.\nTot seguit hi haurà ballada de gegants i cercavila amb els Gegants de Sabadell i Gegants de la Creu Alta, i a l’1 del migdia una ballada de country a càrrec del grup de Country del Casal de la Gent Gran de la Concòrdia - Can Borgonyó.\nJa a la tarda, a partir de les 4, la plaça del Doctor Robert acollirà la “Festa de l’amic” amb l’Esplai la Ganyota de la UES.\nA les 6 tindrà lloc un ball de bastons a càrrec de la Colla de Bastoners de Sabadell i a 2/4 de 7 de la tarda una actuació dels Castellers de Sabadell.\nPer acabar les activitats del dia, a les 7 de la tarda hi haurà tabalada i lluïment a càrrec de Forques de Can Deu, Ball de Diables de Sabadell i Sentinelles d’Arkemis.\nPel que fa a diumenge, 16 de novembre, el Passeig acollirà activitats esportives obertes a la participació, durant tot el matí, entre les 10 i les 2 del migdia. Així, s’han programat: exhibicions de miniping-pong (Falcons Sabadell A.E.), minitennis (Club de Tennis Sabadell), bitlles catalanes i malabars (Consell Esportiu de Sabadell), handbol 4x4 (Handbol Pau Casals), esgrima (Club d’Esgrima Sabadell - Jaume Viladoms), escacs (Societat Coral Colon) i un inflable per a infants (ENDEKA).\nTambé s’han previst: exhibicions de karate, aikido i zumba (Club Esquaix Malibú Esportiu), de gimnàstica rítmica (Club Gimnàstic Catalunya), de zumba (Piscines Municipals Joan Serra), classe de tai-txi (Gimnàs Municipal), masterclass de zumba (Gimnàs Municipal) i actuació de hip-hop (Club Natació Sabadell).\nJa a partir de les 12 i fins a les 2 del migdia, a la plaça del Doctor Robert, hi haurà ballada de sardanes amb la Cobla Jovenívola a càrrec d’ACF Sabadell Sardanista.\nLes activitats es reprendran a les 6 de la tarda amb l’actuació del Centro Regional de Murcia. A 2/4 de 7 tindrà lloc l’actuació a càrrec del Centro Cultural Andaluz Hermandad Virgen de Gracia; a les 7 el concert de gaites del Centro Galego Nós; a 2/4 de 8 del vespre l’actuació de la Coral Estrella Daurada; a les 8 l’actuació de la Coral de Gent Gran Amics de l’Acordió i a 2/4 de 9 de la nit la cantada a càrrec de l’Hermandad Ntra. Sra. del Rocío.\nL’avanç de les obres del Passeig permet obrir nous espais per als vianants coincidint amb la Festa Major\nOberts nous espais del passeig de la plaça Major per facilitar el trànsit de vianants, coincidint amb la Festa Major


BLOG DE DAVID ROVIRA ALSINA: 10 anys\nHola, realment no se que dir, he buscat paraules pero no trobe que posarte, deu anys son massa, i si moments de tot habras viscut, i el que per algúns son coses importants, per altres deixen de serlo. I encara que no ens guste la por sempre va estar ahi, miran, per a cuant estem " baixos" atacar,\nI crec que te lo he dit alguna vegada, pero... els recordos son algo que tenim o que hem perdut?\n( el vaig sentir en una peli, no recordo quina, per si la frase que fa que li done voltes al cap, sense tenir mol clar quina es la resposta)\nHola Laura, veig llegir un pensament que m'agrada: El pasado nunca se va, le gusta esconderse en la música, en la calle, en los sueños, en los recuerdos. Hi crec fermament, al final ens queden els records, potser es va esvaint, es van difuminant, cert, però alguns queden tatuats a la nostra ànima, per bé i per mal. I pel que fa al Dabid, ara que els records ja no acostumen a fer mal, ara que normalment ja no poden obrir la ferida, són el que queda, són la companyia perenne. Per mi, la resposta, és que són el que queda.\nUn cop més, t'agraeixo que ens escriguis.\nHola Natxo, ara he vist el teu escrit. Mare meva... 10 anys.\nAvui no puc més que felicitar-te, el teu escrit és meravellós, un cop més le teves paraules m'han emocionat moltíssim.\nTot el que escrius per a mi és un al·licient a continuar, he fet molt de camí però encara em queda molt més per arribar al punt que tu descrius.\nT'admiro, t'admiro molt com a persona i com a pare, pq has sabut créixer i reconstruir la teva vida, t'has aixecat amb força després del pitjor cop que et pot donar la vida.\nEn David estarà molt orgullós de tu, no tinc cap dubte.\nGràcies per compartir aquestes paraules.\nDesitjo de tot cor que el dia d' avui passi suaument.\nUn abraçada ven forta de tots nosaltres i com sempre dos petons al cel. 😘😘😘😘\nPD : t'importa si comparteixo el teu escrit? Penso que hi ha molta gent que li aniria molt bé llegir-lo ☺\nEs preciós de el q has escrit al blog....no es pot afegir res més ..una abraçada plena de tendresa\nPrecioses paraules Natxo...\nSempre us tinc al meu cor i en el meu pensament.\nNachico te leo sin traductor y concluyo que lo que mejor podemos hacer 10 años después es recordar aquellos " dulces momentos". Los que durante muchos años amargamente se escondían tras nuestro inevitable duelo y del que ya, quizás, casi seguro hemos salido con un gran esfuerzo reparatorio de nuestra rota alma. Quién te habla eh.?? Un abrazo de tu fiel seguidora cuyas fechas se funden en similitudes de vida. Elena desde Teruel\nPreciós...el David ens va fer créixer a tots. Per a mi, sou un exemple d'amor, de valors, de valentia i de grans ànimes precioses que contagien les ganes de gaudir de tots els segons de la vida amb total honestedat. Un petó molt gran\nTé molta raó l'Eva. Som qui ara som i com som pe aquells dies, pel que va significar en David i vosaltres. Un exemple d'amor infinit\nUna vegada més un meravellós escrit amb els sentiments a flor de pell. Cada cop que et llegeixo i, el dia que et vaig conéixer personalment, em refermo amb la idea de que ets una persona fora del comú amb una sensibilitat i amor amb la gent que t'envolta que costa trobar avui dia.\nAmb el que he viscut fins ara procuro viure els moments feliços al màxim, amb la meva dona i el meu fill. Procuro dedicar el màxim temps amb la familia malgrat hi ha dies que no en tingui ganes. Procuro mimar al màxim l'Oriol, procuro que sigui feliç cada segon de la seva vida ja sigui jugant, ensenyant-li a fer els deures... són uns intants però molt intensos els que puc dedicar-li.\nIntento que les pors que encara tinc amb l'Oriol marxin per sempre, oblidar que encara està malalt i mirar el futur amb optimisme. Em prenc la vida com un "Carpe Diem", disfrutar dia a dia sense pensar massa en el demà. Si hi penso em torturo massa pensant en coses negatives i em tornen a venir les maleïdes pors. Tinc moltes vivències amb l'Oriol tant negatives com positives com el naixement, primers passos, primeres rialles, primers t'estimo.... i l'únic negatiu els hospitals. Hospitals que ha hagut de patir ell i els seus avis. Aquest no se n'aniran mai fins que em mori. Això si avui em nego a ser negatiu i encaro la vida amb il.lusió, que coi.\nPer últim felicitar-te per aquests 10 anys com has sabut reconduir la vida fent feliços a la gent que t'envolta i tenint un gran record pel David. No és gens fàcil el què has fet durant aquests 10 anys, t'admiro molt, com has pogut treure forces quan més ho necessitaves i no les tenies. Gens fàcil Natxo. Celebro que els records del David no et punxin el cor i ni et facin mal com una cremada al fons de l'ànima. Què el record del David t'acompanyi d'una manera agradable i alegre i et doni forces per continuar endavant.\nUna forta abraçada a tu Natxo, a l'Anni i familia tota.\nPD: la mateixa admiració per l'Anna, l'Anni i familia. Sou un exemple.\nbenvolgut sr Natxo, estimat benparit, no pretenc iniciar amb dèbils adulacions però a vegades s'imposa l'apreci "simple" i sincer, i l'empatia i la pretensió de bones maneres i el voler afegir-me al teu grup de bona gent.\n10 anys de de tot, que passen com passen, com ens anem adaptant a l'absència, al dolor, com ho anem soportant i com anem vivint de la manera que podem; no ho sé expressar massa bé però ho intento per dir-te el que puc amb afecte i solidaritat.\nQue et desitjo el millor ja ho saps, que penso que aquests anys no són fàcils d'assolir-los també i que com el cuadre del Gustav l'abraçada ens ha d'envoltar sovint, imagino que estaria també bé ... enric ...