Líbia, Síria, Veneçuela... la gran impostura de "la comunitat internacional" [Joan Carrero, 03.02.2019] - L'HORA\nJa fa força temps que no discuteixo sobre gairebé res. Ni sobre Síria, ni sobre el procés català, ni sobre Argentina, ni sobre Veneçuela… No val la pena. El grau d’intoxicació que les cadenes de televisió convencionals i els altres grans mitjans corporatius han provocat en les ments de milions de conciutadans, inclosos molts que em són molt propers i estimats, és desolador. Les profundes divisions que han creat entre tantes persones que es consideraven amics, o a l’interior mateix de tantes famílies, són massa doloroses. És com si no haguéssim après res. És com si ja no recordéssim com s’han anat gestant totes les moltes tragèdies que la humanitat ha viscut des de la bogeria nazi. Sense remuntar-nos més enrere. I en l’àmbit d’Espanya, és com si no haguéssim après com s’origina el feixisme, quins són els seus primers estadis o fases i quines acaben sent les seves terribles conseqüències finals.\nEm refereixo fonamentalment a les tragèdies provocades –o “aprofitades” i agreujades– des de la Segona Guerra Mundial, una i altra vegada, “pels nostres”: des de Corea i Vietnam, fa ja set dècades, fins a Líbia, Síria o Veneçuela, els últims episodis més mediàtics d’aquesta descomunal impostura. Els nostres són “els bons”, com els anomenava l’analista de la Corporació Rand i del Departament de Defensa dels Estats Units Daniel Ellsberg, que tant en sabia d’això. Tot i que les tragèdies que “els bons” han desfermat des que es van convertir en els grans triomfadors de la Segona Guerra Mundial són incomparablement més nombroses i destructives que les desencadenades “pels altres”. Tragèdies provocades pel deliri de dominació d’aquells que es presenten en els seus poderosos mitjans de comunicació com els líders de l’Occident democràtic, lliure i informat. O més encara, que es presenten com l’elit de la més noble “comunitat internacional”. Pel que sembla els “occidentals” som “la comunitat internacional”, encara que no constituïm ni la quarta part de la humanitat.\nEs tracta d’una elit formada per gent molt especial. Gent que no sap què és la culpa ni l’empatia més enllà del seu entorn immediat. Com Adolf Hitler, capaç de destruir nacions però tan afectuós amb el seu gos. O com els torturadors “professionals”, tan bons avis. Gent per la que tots aquests indescriptibles sofriments de masses són tan sols com un Joc de Trons, o d’escacs, fet de fredes estratègies sobre un tauler global. Gent preocupada –diuen– per protegir els pobles que pateixen tirania. Però a la que, en realitat, no els preocupen els tirans. No els preocupen aquells que han provocat i continuen provocant les majors i més increïbles desolacions recents (Kagame a Rwanda i el Congo, la monarquia d’Aràbia Saudita al Iemen, etc. etc.). Només els preocupen aquells “tirans” que no són dòcils als seus dictats, que lideren països desitjables i que, per descomptat, poden ser sotmesos. Per ara no s’atreveixen a intentar-ho directament amb Rússia o la Xina. Però tenen l’obsessió malaltissa d’impedir el seu avanç en tots els àmbits.\nTanmateix, a través dels segles, traspassant-los instantàniament fins als nostres dies, segueixen ressonant aquelles duríssimes invectives proclamades amb poderosa veu: “Ai de vosaltres raça d’escurçons que heu destruït tants pobles, enverinat les ments dels vostres i danyat el nostre planeta! Ai de vosaltres sepulcres blanquejats, lluents per fora però plens de corrupció al vostre interior! Corrupció que amagueu als homes i al mateix Déu, que no creieu que existeixi. Necis! Heu acumulat un poder i uns diners que deixareu en breu. I us demanaran comptes de tota la sang que heu vessat i de tots els plors esqueixats que heu provocat. No sabeu quina tremenda desgràcia heu atret sobre els vostres caps!”.\nJa sé que les amenaces sobre un judici diví apocalíptic no estan de moda. Sonen a alguna cosa massa vella i fins i tot delirant. Però encara que les modes passen, la realitat roman. I covard aquell que s’avergonyeixi de proclamar el que ha de ser proclamat. Perquè aquesta prodigiosa Vida té dimensions invisibles i tots serem jutjats! Aquesta gent es creuen que són els amos del món però no saben res dels misteris de l’Univers, de la Vida i la Consciència. És molt fàcil pactar i acomodar-se al seu poderós i corrupte sistema, com fan tants professionals de l’àmbit dels diners, la política, la universitat o la informació. Però llavors ens faríem mereixedors d’aquelles altres diatribes: “Ai de vosaltres guies cecs que guieu altres cecs! Tots dos caureu al forat”.\nJa no discuteixo. Ja no exposo més arguments a persones capaces de, per exemple, passar de llarg, sense treure’n la menor conseqüència, de la terrible situació actual d’una Líbia totalment arrasada. Una Líbia tan pròspera abans que l'”alliberéssim” del “dèspota”. I em refereixo només a aquest “alliberament” perquè en ell ja hi tenim la suficient perspectiva. Tampoc argumentaré res en aquest article: és només un profund plany del que en sorgirà una confessió final de fe i esperança en un futur millor, malgrat tot. Ja no discuteixo. Quan algú insisteix en debatre sobre alguna d’aquestes tragèdies, simplement pregunto: “com i on t’informes sobre aquestes qüestions?” Llavors l’escena sempre és la mateixa: després d’uns instants de vacil·lació, l’interlocutor acaba reconeixent quines són les seves fonts “serioses” d’informació. I la meva resposta sol ser bastant seca i tallant: “Per ara no tenim res més per parlar. Quan hagis fet l’esforç d’accedir a fonts d’informació alternatives a aquestes que consideres tan fiables, ja reprendrem el diàleg”.\nPerò en aquesta gran impostura internacional el més dur és el foc amic, la inconsciència o traïció dels qui estan a la nostra mateixa zona en aquesta altra gran impostura nacional en què s’ha convertit el procés al procés català. Veient com menteixen i manipulen aquells que es consideren “constitucionalistes” respectuosos de la llei, els sobiranistes no haurien de caure tan fàcilment en les grans impostures internacionals. Haurien de veure que en elles es fan servir les mateixes estratègies i mecanismes que pateixen a la seva pròpia carn. Però això ho deixaré per un altre dia, per a una segona part d’aquest article, ja que constitueix en si mateix tot un tema.


Sant Cugat del Vallès és una magnífica ciutat de 83.000 habitants, envoltada, per un costat, per els turons del parc de Collserola, i, per l'altre, per de les planúries del Vallés. Sant Cugat és una ciutat d'alt nivell, amb la població amb l’índex de natalitat més alt d’Espanya, amb un centre històric a l'entorn del seu Monestir, construït al segle IX, format per una xarxa de carrers peatonals i comercials on realment s’hi respira vida. Hi ha un estil de vida que gaudeixen tots els que hi viuen i del que en són eterns defensors. Sant Cugat del Vallès té àmplies zones de cases d’alt-standing i luxe, en entorns molt privilegiats com són les zones Can Majo, Can Trabal, el Golf, Turó del Pinyer, l’Eixampla i l’Arxiu. La ciutat disposa de tota classe d’equipaments, des dels esportius, destacant especialment el seu camp de golf inaugurat fa 100 anys, futbol, basquet, excursionisme, etc. Passant pels culturals, amb la Casa de Cultura, el Teatre-Auditori, on s’hi celebren cicles de teatre, cicles de concerts, cinema etc. I acabant per l’educació, la ciutat disposa de molt bones escoles, algunes d’elles internacionals, la Fundació privada Cultural Japonesa, l’escola Hatikva, el Viaró, l’escola Europa, Thau, Sil, Proa o La Farga, en són un exemple. Per últim, Sant Cugat és una ciutat verda i sostenible, amb amplíssims parcs, zones per bicicletes, per practicar running, BBT, etc.\nSant Just Desvern, poble i ciutat a 7 minuts de Barcelona. És una àrea eminentment residencial, amb 25.000 habitants, si hi sumen les zones residencials dels pobles veïns. El seu centre conserva encara el sabor dels pobles de principis del segle XX. Té tota classe de serveis i equipaments, des d’escoles internacionals (Deutsche School and American School of Barcelona), a escoles de prestigi com la Institució La Miranda, Escola Garbí, Escola Isabel de Villena, i escoles publiques d’alt nivell. Sant Just també compta amb vàries instal•lacions esportives com Can Melich, dues escoles d’equitació, escoles de tenis, i destaca, especialment, les instal•lacions del Futbol Club Barcelona. Tota aquesta àrea es caracteritza per estar en contacte amb zones verdes, com el parc de Collserola, considerada la prolongació de les zones verdes de la població. Podrà practicar tota mena d’esports relacionats amb la natura sense necessitat de prendre cap vehicle, i gaudirà de boscos, i vistes magnífiques sobre la ciutat de Barcelona. Les zones més reconegudes on podem trobar les millors cases de són la zona de Ciutat Diagonal, Bellsoleig i el Sagrat Cor. Són zones residencials on la pau, la tranquil•litat i el bon veïnatge són valors molt apreciats, i sobretot cal destacar la seva seguretat. 06/12/2016


Al reportatge, les diferents plataformes sobiranistes que existeixen al Principat manifesten el seu cansament respecte un sistema de partits segrestat pel tacticisme i incapaç d'oferir respostes a les aspriacions col·lectives. L'alternativa és deixar de banda la pedagogia i les reformes estatutàries que s'han assajat en els últims anys per començar a situar l'autodeterminació en l'agenda política. En el número 158 d'Illacrua de la publicació també trobareu els següents articles.\n27/04/2008 13:57 Comunicació\nDetencions al Raval: història d'un bluff\nA finals de gener el barri del Raval de Barcelona es va llevar amb la notícia de la detenció d'una suposada cèl·lula islamista. Amb aquest article, qüestionem alguns aspectes de l'espectacle policial, judicial i mediàtic que es va orquestrar davant dels nostres ulls durant aquelles setmanes.\nA voltes amb la seguretat i les armes\nDesprés de la caiguda del mur de Berlín, la indústria de la guerra es va afanyar a buscar noves amenaces per no perdre la seva part del pastís. Tot i que la despesa militar va baixar lleugerament, al cap de poc ha tornat als anys més perillosos de la guerra freda. El control d'armes, la reconversió a fins pacífics i la desaparició dels exèrcits són necessaris.\nJosep Pàmies: "Cal tornar enrere per anar endavant i produir d'una manera més sana"\nUna Iniciativa Legislativa Popular (Ilp) intentarà que Catalunya sigui decalarada zona lliure de transgènics i que s'informi la població sobre els perills d'aquests tipus de cultius. En aquesta entrevista parlem amb el pagès Josep Pàmies, membre de la plataforma "Som lo que sembrem", que assegura que el primer objectiu és arribar al mig milió de signatures.\nFiare, arriba la banca ètica\nFa poc que acaba d'aterrar a Catalunya el projecte de Fiare, que treballa perquè al 2011 funcioni la primera banca ètica cooperativa de l'Estat espanyol que atorgui crèdits solidaris i alternatius al sistema bancari tradicional. En aquest reportatge, analitzem les potencialitats de Fiare i parlem amb Favio Salvato, president de la Banca Popolare Etica italiana.\nLes dones en el conflicte d'Irlanda del Nord\nAprofitant que el passat 10 d'abril es va commemorar el desè aniversari de l'Acord de Pau del divendres Sant, entrevistem Silvia Calamati, que coneix de primera mà la realitat irlandesa des d'un punt de vista femení. Aquesta periodista italiana explica les aportacions que els diferents col·lectius de dones van fer per resoldre el conflicte.\nCuba: principi d'una nova etapa\nLa renúncia de Fidel Castro a la reelecció ha obert tota classe d'especulacions sobre el futur polític de Cuba i ha centrat l'interès dels mitjans de comunicació. Per a uns, és el principi del procés de transició control·lada (o no) cap al capitalisme. Per a d'altres, el procés revolucionari continuarà.


EUPV reclamarà a través dels PGE una partida que financie adequadament el transport a la Ciutat de València – EUPV\nEUPV reclamarà a través dels PGE una partida que financie adequadament el transport a la Ciutat de València\nPàgina inicial/Noticies, Portada/EUPV reclamarà a través dels PGE una partida que financie adequadament el transport a la Ciutat de València\nLa diputada en el congrés Roser Maestro i la coordinadora d’EUPV de la ciutat de València Rosa Albert, han anunciat hui que una de les qüestions que es plantejaran des de la seua formació en la tramitació dels Pressupostos Generals de l’Estat, serà que es contemple una assignació financera per a subvencionar el transport públic en la capital i la seua àrea d’influència de la mateixa manera que succeeix en altres grans ciutats com Madrid o Barcelona, el sistema de mobilitat de les quals urbà també seria deficitari sense aqueixa aportació. “Entenem que si bé és necessari que es compense als Ajuntaments per la pèrdua d’ingressos que ha generat la pandèmia, no hem d’oblidar que existeix un deute històric amb el transport públic a la ciutat de valència”. “En aqueix sentit treballarem amb la resta de forces polítiques d’esquerres que van donar suport a la investidura per a posar fi a aquesta situació d’infrafinançament” ha declarat Maestro.\nPer la seua part Albert s’ha referit a la polèmica suscitada entre el Ministeri de Foment i l’Alcaldia en quedar-se la ciutat de València fora de les ajudes estatals “Entenem que la mobilitat sostenible ha de ser un eix fonamental per a qualsevol govern progressista i ha arribat el moment que es dote pressupostàriament. La ciutadania no entendrà que no s’aborde amb serietat aquesta situació”. En aqueix sentit Albert s’ha referit a la plantilla de l’EMT i al compromís de garantir les seues condicions laborals.\nFinalment Maestro ha reiterat el compromís de la seua formació, que igual que en anteriors legislatures portarà al congrés aquesta iniciativa. “Reiterem el nostre compromís amb l’ocupació pública, la mobilitat sostenible i reconeixem el caràcter essencial que tenen els Ajuntaments en la prestació dels serveis públics, en aqueix sentit treballarem per a aconseguir un consens entre les forces polítiques d’esquerres que garantisca que aquests pressupostos recullen una partida pressupostària suficient”\nBy eupv|2020-06-22T08:52:20+02:00juny 22nd, 2020|Noticies, Portada|0 Comentaris


Noticies - Manresa, elegida Capital de la Cultura Catalana 2018\nLa ciutat de Manresa ha estat escollida oficialment com a Capital de la Cultura Catalana 2018, segons ha fet públic avui l’entitat independent Capital de la Cultura Catalana. Aquesta elecció té l’objectiu de contribuir a ampliar la difusió, l'ús i el prestigi social de la llengua i la cultura catalanes, incrementar la cohesió cultural dels territoris de llengua i cultura catalanes i, finalment, promocionar i projectar el municipi designat, tant a l'interior com a l'exterior.\nLa designació de la capitalitat de Manresa comportarà el desenvolupament d’un ampli programa d’activitats culturals al llarg de l’any, inspirades sota criteris de visió estratègica, rellevància, propostes amb gran capacitat d’impacte mediàtic i popular, participació i equilibri entre tradició i innovació.\nL’alcalde de Manresa, Valentí Junyent, i el president de l’organització Capital de la Cultura Catalana, Xavier Tudela, tenen previst signar els propers dies l’acord oficial d’aquesta nominació de Manresa com a Capital de la Cultura Catalana 2018.\nL’elecció de Manresa té lloc després que el 19 de setembre passat el Ple Municipal aprovés per unanimitat de tots els grups polítics amb representació a l’Ajuntament la idoneïtat de presentar la candidatura de Manresa. Qualsevol ciutat que aspiri a ser Capital de la Cultura Catalana ha de presentar la corresponent candidatura i un jurat constituït fonamentalment per rectors universitaris són els encarregats de triar entre les candidatures presentades.\nUna ciutat amb capital cultural i patrimonial\nL’entitat Capital de Cultura Catalana ha justificat la designació de Manresa perquè “compta amb un significatiu capital cultural i patrimonial, com la Fira de la Mediterrània i el Teatre Kursaal, actius que situen la ciutat amb nitidesa en el mapa cultural del país. El patrimoni històric, arquitectònic i museístic, alguns artistes de renom, el llegat ignasià i algunes de les tradicions festives contenen un ric potencial que singularitza Manresa i, alhora, es constitueix com a mostra representativa de la riquesa cultural del país”.\nA banda dels equipaments culturals, segons l’entitat organitzadora, “Manresa té un ric teixit associatiu que manté una intensa activitat cultural durant tot l’any, amb propostes molts diverses. La ciutat compta, a més, amb una llarga tradició de col·laboració mútua entre el sector públic, associatiu i privat en la gestió dels projectes culturals”.\nOportunitat per donar més rellevància al projecte Manresa 2022\nEn el moment de la presentació de la candidatura de Manresa, el setembre passat, l’Ajuntament va destacar el fet que “la ciutat compta amb un capital cultural i patrimonial considerable, que reforça el seu caràcter de capitalitat en l’àmbit territorial dela Catalunya Central i que li permet afrontar amb garanties el repte de CapitalCultural. Aquesta ha de ser vista com una oportunitat per posar en valor aquest capital i un repte per donar impuls a projectes propis ja endegats com el dela Manresa 2022. La capitalitat cultural ha de ser també una excusa per fer endreça i reforçar l’autoestima i el prestigi de la ciutat. La capitalitat cultural és una aposta estratègica que adquireix tot el seu sentit des de la perspectiva dels projectes i els reptes que la ciutat té plantejats i des de la visió del lloc que la ciutat de Manresa aspira a ocupar en el nostre país”.\nUn cop confirmada la designació, l’Ajuntament de Manresa té previst posar en marxa els tràmits necessaris destinats a la planificació d’un projecte de previsió de finançament destinat a l’obtenció de recursos per fer front a les despeses ordinàries i extraordinàries que exigiria aquesta concessió com a Capital de la Cultura Catalana, comptant amb les aportacions d’altres administracions superiors així com de la iniciativa privada.\nCiutats que han estat Capital de la Cultura Catalana\nLa iniciativa Capital Cultural Catalana es va posar en marxa l’any 2004, amb el suport de tots grups del Parlament de Catalunya. Des d’aleshores, les ciutats que han estat seus són: Banyoles (2004), Esparreguera (2005), Amposta (2006) Lleida (2007), Perpinyà (2008), Figueres (2009), Badalona (2010), Escaldes-Engordany (2011), Tarragona (2012), Ripoll (2013), Barcelona (2014). Per als propers anys, les ciutat escollides són Vilafranca del Penedès (2015), Vic (2016), Reus (2017) i Manresa (2018).


INFORMACIÓ 4T TORN CASAL D’ESTIU VN | EB VALLCARCA NORD\nINFORMACIÓ 4T TORN CASAL D’ESTIU VN\nPublicat el Juliol 17, 2020 per vallcarcanord\nDilluns iniciem la quarta setmana del CASAL D’ESTIU DE VALLCARCA NORD 2020. Sabem que estem vivint una situació complicada, però no hem perdut la il·lusió i la confiança en poder fer gaudir als infants, de l’estiu que es mereixen. Com ja sabeu, es realitzarà amb la totes les mesures de seguretat possibles.\nRespecte a les NOVES MESURES DE SEGURETAT emprades, us volem comunicar que el casal d’estiu continua en marxa, tot i que a partir de la següent setmana i fins el final del casal el dia 31 de Juliol, queden anul·lades totes les sortides programades per tal d’afavorir les recomanacions de l’Ajuntament de Barcelona.\nUs fem arribar aquest correu per tal de recordar-vos alguns punts importants pel QUART TORN (20-07 AL 24-07)\nP5 i 1r: JOEL GUILLÉN i SÍLVIA BAURIER\nESPORTIU (4T-5È): CARLOTA IVORRA I ARNAU BARRABÉS\nESPORTIU 6È- ESO: SERGI GIMÉNEZ\nL'entrada va ser publicada el CASAL D'ESTIU, CASAL ESPORTIU, CASALS, INFORMACIÓ DIVERSA per vallcarcanord. Guarda l'enllaç permanent.


La CASS diu que l'acord amb la UE comportarà canvis “importants”\nL'acord amb la UE comportarà canvis “importants” a la Seguretat Social\nLa CASS diu que hi està treballant però que és d’hora per avaluar-ne les repercussions\nEl futur acord d’associació amb la Unió Europea (UE) comportarà “repercussions importants” a la Seguretat Social del Principat. Així ho va explicar ahir en roda de premsa el consell d’administració de la CASS, Jean-Michel Rascagneres, que va afirmar que ara l’entitat se centrarà a treballar en aquest aspecte perquè aviat es començarà a negociar el capítol de lliure circulació de persones. “Això té una afectació a la Seguretat Social”, va dir Rascagneres, que va relacionar aquest aspecte com un dels punts que haurien d’incitar els afiliats de la CASS a anar a votar a les eleccions per escollir quatre dels\nEl canvi més imortant será que pagarem un 30% del salari i aixó provocará una inflació dificil d'aturar serem ja un pais EU amb tot el que representa,parlant clar será la fi del nostre Co-Principat.\nEl desequilibri social o la diferència entre el públic i el privat són el moll de l'os dels greus problemes que pateix la CASS.\nFrancAnd va dir..Al ritme qu'anem, Espanya posarà el nas dintre la CASS aviat !\nLa seva animadversió per Espanya ja és per fer-se-la mirar\n#4 Marta Rubio\nEstic completament d'acord amb els comentaris anterios. Prou de sous astronomics i prepotencia i males cares.\n#3 usuari de la CASS\nVa dir el senyor Rascagneres, que va recordar que l'entitat PERTANY ALS USUARIS:\nEstic totalment d'acord amb vostè, si es així, també tindrien que cuidar les formes , i actituds dels treballadors de la CASS, no tenen respecte per les persones i van amb prepotència.\nAixò passa de fa molts anys, s'ha de anar fent la pilota als assalariats de la CASS?,\nSi anem perduts, ells han D'informà, es la obligació d'ells. Feu algo, ja gent gran, jove etc, no tenim que tenir un manual sota el braç, però ells si,\nAl ritme qu'anem, Espanya posarà el nas dintre la CASS aviat !\ndice el Sr. Rascagneres que la CASS es "propietat dels usuaris", pues nota, mas parece propiedad de los funcionarios o de la Dirección de la CASS, ya que los usuarios estan supeditados al estado de animo o humor de los funcionarios o a los criterios empresariales de la dirección


Vaig conèixer a l’Anna Porquet a través d’un compte seu “Margarides arran de mar”que va publicar la, malauradament desapareguda, revista de creació literària ‘Inèdits’. Ja a les hores em va captivar amb la seva prosa senzilla i directe, el seu llenguatge planer i cuidat.\n«La segona dona i altres criatures ferides»és un recull dels seus relats. Podríem dir que hi ha una mena de fil conductor que va embastant una història darrere l'altra i aquest seria el desassossec que emana dels protagonistes dels seus relats. De vegades no només d'aquest personatge protagonista, sinó també dels que l'acompanyen.\nL’Annaens crea una sèrie de personatges complexos, amb una forta càrrega d'angoixa vital que solen tenir una actitud desconcertant, per dir-ho de manera suau. Persones que viuen i senten al límit d'una realitat que de vegades no es correspon amb la que els envolta. I a la vegada són proper, càlids i humans.\nTotes les històries tenen a més a més un denominador comú: saps que en un moment o altra hi haurà focs artificials, que tot saltarà pels aires i es trencarà en mil bocins que difícilment es podran tornar a unir. Els intueixes des de les primeres línies de cada relat, ho notes mesura que avances en la seva lectura, però no és fins a arribar al desenllaç del mateix que veus per on van els trets. L'autora sap mantenir aquest 'suspens' necessari per a tenir-nos enganxats a cadascuna de les històries que ens presenta.\n«La segona dona i altres criatures ferides»és una sèrie de catorze relats que ens parlen de la solitud i de les diferents formes que trobem per fer-hi front; de tancar-nos en nosaltres mateixos i crear un món d'acord a les nostres necessitats vitals. Escrits que traspuen tendresa; amor envers els éssers estimats; complicitats a vegades mal enteses... I tot sota l’aixopluc de la prosa dolça i càlida de l’Anna.


RESUM ECONÒMIC 2017 - Parròquies de Vilafranca\nRESUM ECONÒMIC 2017\nPublicat el 22 febrer 2018 per joancarles\nL’exercici 2017 ha estat ple de canvis en tots els aspectes i en el referent a l’economia parroquial. En primer lloc ens va deixar Mn. Jaume Berdoy (a.c.s.), després d’una curta malaltia molt agressiva; Mn. Josep Puig es va fer càrrec com a Administrador Parroquial fins a l’entrada el 23 de Juliol de Mn. Xavier Aymerich. A més, la Conferència Episcopal Espanyola va canviar el pla general comptable que fins aleshores s’utilitzava i el seu format deixava de ser un full de cobraments i pagaments passant a la comptabilitat de partida doble; aquestes modificacions s’han assumit amb molt d’esforç i amb la problemàtica dels canvis.\nA l’hora de presentar els comptes al Bisbat obligatòriament han d’estar consolidades (integrades) totes les entitats parroquials que actuïn amb el CIF de la Parròquia. El motiu d’aquesta consolidació és a efectes de la presentació davant l’Agència Tributària de l’Impost de Societats juntament amb el Bisbat; aquesta qüestió afecta per igual totes les Parròquies, fundacions i entitats subjectes a la jurisdicció de la nostra Diòcesi.\nEn canviar els sistemes comptables també han canviat els softwars (programaris) per adaptar els canvis i aquests es fan de forma “on-line” amb el Bisbat de Sant Feliu.\nAl dors d’aquest full teniu els Ingressos i Despeses corresponents a l’exercici i dels comptes corresponents a la parròquia. No s’hi inclouen les entitats parroquials que funcionen de forma autònoma com la Casa de Colònies de Penyafort, grups d’Esplai, Santa Maria 2020, etc.\nRESUM INGRESSOS 2017\nEls ingressos totals han pujat 209.297,22 €, dels quals 18.483,75 € han estat col·lectes manades, és a dir que s’han tramès a d’altres entitats; així els ingressos nets corresponen a 190.813,47 €.\nUn 34% dels ingressos corresponen a rendiments del patrimoni com són els lloguers i convenis, i un 53% a ingressos per col·lectes dominicals, subscriptors i donatius. La resta 13% serien finalistes com són les romeries i la catequesi.\nAixí doncs s’haurien d’incrementar els ingressos per subscriptors per no dependre d’una quantitat tan important d’ingressos patrimonials. Com a exemple tenim l’ingrés per antenes, amb un import de 9.971,69 € i que a data octubre de 2017 l’empresa de telefonia va rescindir el contracte.\nRESUM DE DESPESES 2017\nEls manteniments (reparació i conservació) i subministraments sumen un 38,5% de la despesa total (exceptuant les col·lectes manades), que juntament amb la quota de fons comú diocesà (22%) són despeses fixes. També són importants les remuneracions i seguretat social, que suposen un 15,5%. Totes aquestes despeses sumen el 76% del total i són despeses fixes.\nL’any 2018 s’han d’ajustar més les despeses, ja que minvaran els ingressos degut a la cancel·lació del contracte d’Antenes de telefonia.\nResum anual 2017 –\nDescarregar (PDF, 40KB)\nCol·laboració econòmica amb la parròquia –\nAquesta entrada s'ha publicat dins de General i s'ha etiquetat en economia, estat comptes per joancarles. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç permanent.


Sra. Agnès Russiñol i Amat\ndirectora del Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya\n93 551 54 64\na) Pel que fa al comerç:\nFer anàlisi de les tendències del sector del comerç, del sector agroalimentari i dels serveis i del seu mercat, i gestionar la informació i el coneixement del sector.\nb) Pel que fa a l'artesania:\nAfavorir la modernització i adaptació a l'entorn actual de l'estructura artesanal de Catalunya en tots els àmbits: producció, disseny, imatge i publicitat, creació de marca i comercialització.\nFomentar la representació, la presència i el coneixement, tant a Catalunya com a l'exterior, del sector de l'artesania catalana.\nPosar en valor l'acreditació del carnet d'artesà en les dues modalitats, cultural i professional.\nFomentar el patrimoni artesanal a nivells de qualitat i excel·lència.\nVetllar per la formació artesanal i per la vinculació amb la reinserció laboral i cohesió social.\nPromoure l'associacionisme i garantir els canals de comunicació amb el sector.\nFer anàlisi de les tendències del sector de l'artesania i dels serveis i del seu mercat. Gestionar la informació i el coneixement del sector.\nc) Pel que fa a la moda:\nFomentar la difusió de la moda catalana, dins i fora del seu territori, mitjançant les diferents actuacions:\nEstabliment de vincles col·laboratius amb el sector de la moda.\nFoment del talent emergent, els dissenyadors independents i les marques consolidades.\nSuport a la creativitat, el disseny i la productivitat de l'àmbit de la moda.\nFer anàlisi de les tendències del sector de la moda i dels serveis i dels seus mercats. Gestionar la informació i el coneixement d'aquests sectors.\nd) Altres funcions:\nRESOLUCIÓ EMT/3092/2021, de 15 d'octubre, per la qual es designa la senyora Agnès Russiñol i Amat directora del Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya. (DOGC núm. 8524)\nACORD GOV/158/2021, de 12 d'octubre, pel qual s'autoritza la modificació dels Estatuts del Consorci de Comerç, Artesania i Moda de Catalunya. (DOGC núm. 8522)\nFitxa Perfil i Trajectòria Professional Agnès Russiñol i Amat\ndata actualització (22/11/2021)


Quina vergonya les portades dels diaris de Barcelona\nBarcelona. Dimecres, 23 de desembre de 2020. 05:25\nActualitzat: Dimecres, 23 de desembre de 2020. 11:57\nSap greu veure avui les portades dels diaris de Barcelona. S’estimen més obrir amb el tancament de la Cerdanya i del Ripollès i bandejar l’oposició a l’indult als presos polítics dels fiscals del judici de l’1-O. Certament, no és cap sorpresa la postura de Fidel Cadena, Consuelo Madrigal, Jaime Moreno i Javier Zaragoza. No se n’esperava altra cosa. Per tant, no mereixia més primera pàgina que els retallets que donen a l’afer La Vanguardia, El Periódico, El Punt Avui i l’Ara, malgrat que tots estan d’acord que l’existència d’aquests presos —La Vanguardia i El Periódico mai en diuen polítics— és, com a mínim, un impediment greu per iniciar la reconducció del conflicte polític i que alliberar-los és gairebé condició prèvia per fer res, se’n digui bastir ponts, recuperar el diàleg, reprendre la convivència, o com t’abelleixi. Aquesta posició l’han sostinguda tots quatre diaris en diversos editorials, amb més o menys filigranes retòriques.\nÉs en aquest context que es fa estrany que les portades dels diaris de Barcelona no s’hagin fet més ressò, malgrat que fossin tan previsibles, de l’obstinació repatània i tossuda dels quatre fiscals o la indiferència cruel que travessa cadascun dels seus dotze informes, un per condemnat. Pitjor encara, ni s’han adonat del que els diaris de Madrid han sabut veure millor —d’aquí que donin més relleu al tema en portada—. Seguríssim que ha estat una badada nadalenca dels diaris de Barcelona, perquè parlaríem d’una altra cosa si ho han vist i els ha deixat freds o els han tremolat les cames i han optat per fugir d’estudi.\nRaons polítiques dels fiscals\nEl Mundo i l’ABC fan d’altaveu dels fiscals, naturalment. És la seva línia editorial: repressió, revenja, humiliació. Com més, millor. El País, en canvi —no és cap diari secessionista— obre amb el tema perquè té clar quin és el moll de l’os de la cosa i com de greu és per a la Democràcia Consolidada™. Les raons que esgrimeixen els quatre fiscals són només polítiques, estrictament i exactament polítiques. Ni l’obstinació ni la crueltat són la notícia, encara que per si soles serien prou motiu per tractar el tema al mateix nivell, si més no, que els tancaments de les benemèrites comarques del Ripollès i la Cerdanya, sempre mereixedores de tantes atencions gracioses als diaris barcelonins.\nEl País salta perquè s’adona que hi ha en joc la separació de poders. D’una banda, els fiscals alliçonen el govern espanyol sobre a qui pot indultar i a qui no. Un indult és una “gràcia especial per la qual l’autoritat perdona algú de tota o part de la pena a què havia estat condemnat”, segons el DIEC (el DRAE fa una definició semblant: Gracia por la cual se remite total o parcialmente o se conmuta una pena). Una “gràcia” és aquí una benvolença, un do, un favor. És a dir, l’indult no té res a veure amb el dret, la legalitat, les sentències i els tribunals.\nUn judici d'intencions\nTampoc s’hi oposa. L’indult correspon a l’executiu, opera en un altre nivell —el de la concessió graciosa, de franc, que és el perdó— i no s’argumenta amb raons de “justícia, equitat i utilitat pública” com pretenen els fiscals, sinó polítiques. A sobre, als informes, els quatre acusadors públics el presenten com una “moneda política de canvi en el camp de les negociacions per a l’obtenció de suports parlamentaris”. Això és un judici d’intencions que fa vergonya de llegir signat per quatre fiscals del Tribunal Suprem. Potser parlen ex abundantia cordis, és a dir, perquè ells actuen així, no poden entendre que altres es captinguin amb principis d’una altra qualitat. Els diaris de Barcelona no s'han alertat —el govern espanyol tampoc no ha dit ni piu, deu ser que ja li va bé.\nEn segon lloc, aquests dotze informes no només esvaeixen dubtes sobre la motivació política dels acusadors públics en el judici de l’1-O i justifiquen anomenar presos polítics als presos polítics. Els mateixos fiscals s’encarreguen d’explicar-ho. Podia haver estat diferent. Sense perdre autoritat, dignitat ni respecte a la llei —res de tot això està en joc— els fiscals, que ja han fet la seva feina, haurien pogut callar i dir al govern espanyol que ara és el seu torn de prendre la decisió d’indultar o no, agradi o no als fiscals, als jutges o al Lucero del Alba. Però no, han pretés coaccionar l’executiu i polaritzar contra seu l’opinió pública. Han volgut fer política. D’això no se n’adonen els diaris de Barcelona i d'aquí que tinguin més sensibilitat pel tancament de dues comarques que pels presos polítics (Jordi Turull, Raül Romeva, Carme Forcadell, Dolors Bassa, Josep Rull, Oriol Junqueras, Quim Forn, Jordi Sànchez i Jordi Cuixart) i el que representen. És ben bé el que lamentava Joseba Azkarraga: “Si tots els demòcrates haguéssim posat més interès a denunciar el que passa a Catalunya amb els presos polítics…”\njudici al procés La Fiscalia s'oposa als indults dels presos polítics Gemma Liñán\nEditorial El govern espanyol està perdent el control de l'Estat José Antich\njudici al procés El TC avala per unanimitat la decisió del Congrés de suspendre Turull i Rull Gemma Liñán\nOpinió El Constitucional trenca amb Europa Xoán-Antón Pérez-Lema


La Denominació d'Origen Pla de Bages protegeix els vins produïts al Pla de Bages. L'àrea de producció consta de 26 municipis que formen bona part de la comarca del Bages i del Moianès.\npicapoll, macabeu, parellada i chardonnay\nsumoll, mandó, garnatxa, ull de llebre, merlot i cabernet sauvignon\n5911 hl (2015)\n41° 43′ 14″ N, 1° 50′ 23″ E / 41.7206°N,1.8397°E / 41.7206; 1.8397\nEs troba en una zona privilegiada dins la província de Barcelona, al cor de Catalunya, prop de les muntanyes de Montserrat.\nÉs una zona de gran tradició vinícola, de fet, es diu que el topònim de Bages ve de "Bacus", el deu pagà del vi. De Bacus vindria Bacassis i d'aquest Bages.\nEl microclima és de tendència mediterrània, amb una oscil·lació tèrmica rigorosa i amb pluges escasses i sòls ondulats, cosa que dona un raïm de rendiment curt però de gran qualitat.\nLa vinya del Bages portava molts anys en expansió, tanmateix la plaga de la fil·loxera que va arrasar la vinya francesa a partir de 1.860 va disparar la demanda de vins catalans, va multiplicar els preus i va fer que els pagesos plantessin vinyes per tot arreu per aprofitar el moment, arribant a ser la comarca catalana amb més extensió de vinya de Catalunya, amb 27.200 hectàrees.\nVa ser quan la vinya es va enfilar per les muntanyes i en va néixer un nou paisatge estructurat en feixes de pedra seca, barraques de vinya i tines. Les cases i els masos es feien petits en comparació a les hectàrees de vinya plantades i les tines vans ser elements claus en l'elaboració de vi, ja que d'aquesta manera el trajecte cap al mas ja no era amb 100kg de raïm, si no amb 65kg de vi, sense córrer el risc de que amb distàncies de desplaçament tant llargues la collita es fes malbé i fermentes abans d'hora. Aquesta època se l'anomena la febre d'or, que va durar fins al 1890, i va deixar al Bages un patrimoni cultural econòmic i social, sent la pedra seca reconeguda per la UNESCO com a Patrimoni Cultural Immaterial de la Humanitat.\nLa fil·loxera, però, va acabar arribant a Catalunya al 1890 i va comportar una forta crisi a les vinyes al Bages. Tot i així, quest no va ser l'abandó definitiu de les vinyes a la zona, ja que després de la fil·loxera encara es varen tornar a plantar fins a 22.000 hectàrees, si no que l'abandó de les vinyes es va dur a terme amb l'arribada del tèxtil. Era preferible treballar en una fàbrica amb un sou fix, sense dependre de les inclemències del temps i de la qualitat de la collita, amb un dia de festa setmanal i a la ciutat.\nFins a finals del segle xx no es va recuperar l'activitat econòmica vinícola. L'impulsor va ser la cooperativa d'Artés que a més de preservar el picapoll, la varietat autòctona adaptada a la zona, va introduir noves varietats vitícoles i tècniques de producció més elaborades.\nEl 1995 va néixer la Denominació d'Origen, amb la intenció de donar valor als vins d'aquest territori. Actualment treballa per recuperar les varietats perdudes i la identitat del patrimoni. Recupera l'essència per tornar a donar valor a tot allò que la defineix.\n↑ «“Cep Tina Vi”, la memòria vitivinícola del Bages i el Moianès», 09-05-2021. [Consulta: 16 febrer 2022].\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Denominació_d%27Origen_Pla_de_Bages&oldid=30322003»\nDarrera modificació: 11 juny 2022 a les 02:37


Poesia i Ciutat – Agustí Vilar\nM’encanta la poesia perquè no aprofita ningú. Quan es canta en un recital, per més modest que sigui, de seguida, us adoneu que el seny no serveix per a res. Vet aquí perquè les coses inútils aconsegueixen que l’estupidesa no ens atrapi. Davant dels versos, tothom és igual, però els trasbalsos, no. Les emocions poden ser distintes, fins i tot contradictòries. Podem participar-hi, podem delectar-nos-hi, fins i tot quedar bocabadats o no entendre ni un borrall. És igual, la poesia només demana que t’hi deixis anar.\nSaberut o rupestre, iaio o infant, set-ciències o enceefal·lograma de turons ben pentinats, tothom en pot gaudir dels versos. De fet, no necessito que em tradueixin Let it be perquè em pengi. Per cert, que no se m’enfadin els incondicionals dels Stones. També em penja Angie, el cas és que l’emoció ens fa viure. El paper de la poesia és aquest, que les nostres emocions tinguin, de tant en tant, alguna comunió. Si no voleu exemples religiosos, en busquem d’altres. Per exemple, alguna conversa, algun somriure que trenqui frivolitats, tanta inquietud que es desferma entorn.\nDurant el mes de març, la ciutat és d’enhorabona. Vull dir que els recitals i els actes entorn de la poesia s’hi multipliqen. Fa uns dies, hi va haver un acte entorn de la poesia de Quique Iriarte. Molt emotiu i estimulant. Entre altres coses fa que augmenti l’autoestima de la ciutadania. Ho repeteixo, la crisi balda i el seny no calma la por. Ans al contrari, ira i impotència vesteixen la nostra indignació. Octavio Paz va dir que la poesia és innocència, però el poeta no és innocent. En subscric aquests mots, els quals, corroboren l’entusiasme amb què la gent hi participa.\nLa II setmana de la poesia de la Ciutat és a punt. Del dia 20 de març fins final de mes, és un no parar. Gairebé tots els dies, en un lloc o altre de la ciutat, un recital, un acte, una comferència o una pel·li, segur que quatre versos s’hi escampen. La iniciativa va a càrrec de biblioteca, tertúlies i entitats de tota mena. La idea és que el públic perdi el temps amb una quarteta de Mossèn Cinto o una floreta de Benedetti. Potser hi ha dues novetats que no cal perdre’s. El recital xerrada amb el poeta David Castillo, aquest promet la hòstia. L’altre, per a amants desesperats de la lírica. El recital de l’Ateneu sobre el porteño Gelman. Us ho asseguro, no perdreu el temps. Perdre el temps quan es tracta d’enviar a la merda el seny, és recomanable. En canvi, perdre el temps en l’atur, senzillament, és horrible. Encara pitjor és perdre el temps bo i preparant una vaga general. Que les coses vagin malament, ja s’entén. Que passi el temps i que la injustícia atrapi tothom, ja són figues d’un altre paner. Doncs, si la cosa va d’aquest pal, la poesia busca perdre el temps vora el somriure dels desafortunats. Per una vegada rebrem la primavera d’una manera prou galana. Us ho puc ben assegurar, la ciutat no n’està prou acostumada que els versos la perfumin abans que esclatin les flors. Si la cosa aconsegueix bon rotllo, on voleu que firmi?\nAteneupoesiaSant Feliu de Llobregat


VOLS FORMAR PARTD’A CEL OBERT 2018? - A CEL OBERT\nD’A CEL OBERT 2018?\nDes d’A Cel Obert us convidem a tots a col·laborar com a voluntaris del festival! Només cal que us apassioni aquest projecte i tingueu ganes de donar a conèixer les intervencions efímeres d’aquesta edició, així com l’arquitectura i el patrimoni històric de la ciutat. Es poden tenir coneixements previs o no, ser professional o estudiant, arquitecte, periodista, historiador… Ser major de 16 anys i la il·lusió són els únics requisits!\nEls voluntaris sereu una peça clau per a l’èxit del festival i volem que esteu a gust realitzant les vostres tasques. Per això, us demanem que quan us registreu com a voluntaris escolliu el rol que us agradaria desenvolupar. Des de l’organització es treballarà per a què tothom pugui realitzar la funció que més desitgi.\nPodreu invertir el temps que vulgueu, un dia sencer, dos, tres, sols matins, tardes, algunes hores i fins i tot, compartir-lo amb els vostres amics o familiars.\nPodreu registrar-vos com a voluntaris fins el dia 8 de setembre de 2018. Només cal que us descarregueu el formulari que trobareu a sota, l’empleneu amb les vostres dades i l’envieu a l’adreça info@acelobertfestival.cat amb la paraula VOLUNTARIAT com a assumpte.\nPer a conèixer el funcionament del voluntariat i poder escollir el vostre rol, és important que us descarregueu prèviament el manual del voluntari.\nA Cel Obert és un festival que va creixent any rere any i per això, la vostra implicació és imprescindible en aquesta edició. Us donem les gràcies per endavant!\nManual del voluntari i formulari d’inscripció


Protecció Civil alerta de l'elevat risc d'incendi forestal a 15 comarques | Diari de Tarragona\nProtecció Civil alerta de l'elevat risc d'incendi forestal a 15 comarques\nEl pla INFOCAT s'ha posat en prealerta aquest matí per l'incendi forestal de l'Ametlla de Mar, que es troba estabilitzat\n24 de Agosto de 2015 - 10:23 hs\nProtecció Civil alerta que el risc d'incendi forestal és "molt alt" aquest dilluns a 15 comarques de Catalunya a causa de l'entrada de vent de Ponent que podrà tenir cops forts i pot fer baixar les humitats. Travessen aquesta situació més complicada les comarques de l'Alt Penedès, Alt Camp, Baix Camp, Baix Penedès, Conca de Barberà, Priorat, Tarragonès, Garrigues, Segarra, Urgell, Anoia, Bages, Baix Ebre, Ribera d'Ebre i Terra Alta. També es manté la fase de Prealerta del Pla especial d'emergències per incendis forestals de Catalunya INFOCAT per l'incendi de l'Ametlla de Mar, que ja es troba estabilitzat.\nProtecció Civil recorda la importància de mantenir una conducta responsable per no generar risc d'incendis, i que cal extremar la prudència en desplaçaments en vehicle per zones forestals per evitar augmentar el risc d'incendis.\nCal extremar les precaucions en l'ús de barbacoes en les urbanitzacions a l'entorn de zones boscoses, sobretot si aquestes no disposen d'una franja perimetral sense vegetació. A més, cal fer èmfasi en què no s'han de llençar burilles, encara que semblin apagades, ni caminant ni per la finestra del cotxe. La totalitat dels consells al web interior.gencat.cat/incendisforestals\nPel que fa a l'incendi forestal a l'Ametlla de Mar, els Bombers de la Generalitat l'han donat per estabilitzat a les 11.35h d'aquest dilluns, i segueixen treballant per controlar-lo. El confinament als veïns de la urbanització Calafat també s'ha aixecat als volts de les 10h. Segons el cos d'Agents Rurals, la superfície provisional afectada per l'incendi és de 40 hectàrees. La carretera N-340 ja s'ha reobert al trànsit.\nProtecció Civil ha posat en prealerta a primera hora el pla INFOCAT i està en contacte permanent amb els municipis de la zona i els cossos d'emergències que treballen al foc.


Ampa de l'Escola Mestres Munguet-Cortés: 2013\nBenvolgudes famílies, a la pestanya de DOCUMENTS del bloc podreu trobar nous documents actualitzats respecte al Tancament comptable del curs passat (2012-2013), el Pressupost per al curs actual (2013-2014), així com el calendari previst de Rebuts (2013-2014).\nAlguns dels apartats estan pendents d'actualització, però en breu us facilitarem la informació.\nAixí mateix, volem agrair a tots els pares que ens feu arribar els vostres neguits o comentaris respecte de la gestió que es fa des de l'AMPA, ja que així ens ajudeu a millorar tant en l'aspecte de gestió com de comunicació.\nL'AMPA la formem totes les famílies, és per això que qualsevol col·laboració, per petita que pugui ser, serà molt benvinguda. Animeu-vos a venir!!\nEl desembre ja és aquí i amb ell tots els menús del menjador fins abans de les vacances de Nadal.\nPodeu descarregar-los a la pestanya MENJADOR del bloc.\nI que tingueu molt bon profit!\na les 21:09\nASSEMBLEA AMPA ESCOLA MESTRES MUNGUET I CORTÉS\nBenvolgudes mares i pares, com cada inici de curs, els membres que formem la Junta de l'AMPA de l'escola us convoquem a l'assemblea que tindrà lloc el proper dijous dia 7 a dos quarts de vuit de la tarda (19:30h), per a que entre tots puguem debatre aquells aspectes que incideixen en l'educació i formació dels nostres fills.\nEns agradaria comptar amb la màxima presència de mares i pares, així que us animem a que vingueu.\nClicant sobre les imatges trobareu els punts que plantegem per al debat, a més de tots aquells que vosaltres vulgueu aportar.\nJa tenim aquí els menús del mes de NOVEMBRE, i els podreu trobar a la pestanya Menjador del bloc.\nJa podeu descarregar-vos en format pdf els menús del mes d'octubre a la pestanya Menjador del bloc.\na les 23:29\nJa estan a la vostra disposició tots els menús que es serviran a l'escola durant el mes de setembre. Els podeu consultar a la pestanya Menjador del bloc i descarregar-los en format pdf.\na les 23:38\nUs informem de l'horari de venda de material durant els dies previs a l'inici de curs. Més endavant publicarem l'horari durant el curs escolar.\nLloc de venda: despatx de l'AMPA Edifici Primària\nDates i horari de venda de les bates i xandalls:\nDijous 5, divendres 6 i dilluns 9 de setembre de 9 a 12 del matí.\nPodeu descarregar-vos el document de preus del material a la pestanya Documents del blog o bé clicant sobre la imatge.\nSopar de comiat de l'alumnat de sisè\nJa estem preparant el sopar de final de curs.\nEl sopar tindrà lloc el dissabte 15 de juny a les 8,30 hores a la pista coberta de bàsquet, a la zona esportiva.\nEl preu del sopar és de 8€. El menú que es servirà serà el següent:\n- Amanida de pasta\n- Carn a la brasa (butifarra, xoriç o cansalada) i pa amb tomàquet\n- Coca de forner amb xocolata.\nLes delegades de cada curs ja tenen a la seva disposició els tiquets.Teniu temps per adquirir les butlletes fins el 7 de juny.\nCal que conserveu les butlletes fins el final, ja que cada butlleta té un número i aquest us serveix pel sorteig que tindrà lloc al final del sopar.\nA la televisió de Vilanova van fer un reportatge de l'Aplec de Santa Quitèria que va tenir lloc el passat 19 de maig.\nUs deixem l'enllaç per si el voleu visualitzar: televisió de Vilanova\na les 6:28\nMenús mes de juny de 2013\nBon dia a totthom,\npas a pas ja hem arribat a la publicació dels últims menús per aquest curs que es corresponen al mes de juny.\nCom sempre us els podeu descarregar en pdf a la pestanya menjador del bloc.\nVaga del 9 de maig de 2013\nus informem que demà dijous 9 de maig, hi ha convocada una vaga d'ensenyament. Havent consultat amb l'escola i manifestant-nos que hi ha poc seguiment per part dels docents, l'AMPA ofereix tots els serveis de forma nomral, com qualsevol altre dia (SAM, SAT, Menjador i extraescolars).\nJa sabeu que per resoldre qualsevol dubte us podeu adreçar per correu electrònic a l'adre.ça: ampamestresmunguet@gmail.com.\na les 6:20\nJa teniu disponibles els menús que es serviran a l'escola durant el mes de maig.\nCom sempre els trobareu en format pdf i hi podeu accedir clicant sobre la pestanya menjador. Bon profit\na les 19:10\n7 d'abril de 2013 CAREMELLES\nEnguany ho fem coincidir amb la celebració dels Tres Tombs\nDes de l’escola i des de l’AMPA us convidem a venir per gaudir de la Festa que serà el diumenge 7 d’abril.\nL'itinerari previst serà:\n9,00-10h Casal d’Avis. Salutació institucional i esmorzar\n10-10,30h Carrer La Palma.\n10,30-11h Plaça del poble (els 3 tombs).\n11,30-12,30h Residència d’avis “Verge de la Salut”..\n12,30-13h Plaça dels Països Catalans . Acomiadament\nMenús menjador mes d'abril de 2013\nja podeu consultar i/o descarregar-vos els menús de menjador que es serviran a l'escola Mestres Munguet-Cortés durant el mes d'abril. Com sempre els trobareu a la pestanya del bloc menjador i està en format pdf.\nBones vacances de Pàsqua. Ens veiem a la tornada.\na les 6:31\nJa podeu consultar els menús que es serviran durant el mes de març al menjador de l'escola Mestres Munguet-Cortés.\nCom sempre podeu descarregar-vos el que us interessa en format pdf, des de la pestanya menjador.\na les 6:12\nMenús menjajor Escola Mestres Munguet-Cortés mes de febrer\nJa teniu a la vostra disposició els menús que es serviran al menjador de l'escola durant el mes de febrer.\nPer veure'ls i, si voleu, descarregar-vos-els, només heu d'anar a la pestanya menjador i seleccionar el que volgueu.\na les 7:04\ncom cada més ja podeu consultar els menús que es serviran a l'escola mestres munguet-cortés durant el mes de gener del 2013. Els podeu trobar en format pdf a la petanya Menjador\nDuplicació dels rebuts del mes de gener\nBenvolgudes famílies associades:\nUs hem de comunicar, que hi ha hagut un problema provocat per UNNIM-BBVA, de DUPLICACIÓ dels rebuts de MATERIAL ESCOLAR, i de MENJADOR ESCOLAR, amb càrrecs efectuats als vostres comptes en data 8 de gener i avui 9 de gener.\nPreguem doneu instruccions a la entitat financera on tingueu el vostre compte de càrrec d’aquest rebuts, perquè retorni els rebuts que s’han girat duplicats.\nEl rebut de material i sortides es de 32 €/per alumne. (PREGUEM EN TORNEU UN)\nEl rebut de Menjador escolar, només l’hauran rebut aquelles famílies usuàries del servei, estarà duplicat. (PREGUEM EN TORNEU UN).\nComprenem les molèsties que us hem provocat, i les gestions que ara us demanem, però no tenim cap altre manera de resoldre-ho en aquest moment.\nVolem demanar-vos disculpes, per un fet aliè a la nostra gestió.\nVilanova del Vallès. 9 de gener 2012.\nJunta de l’AMPA. Escola Mestres Munguet i Cortés.\na les 6:30\nJa podeu consultar els menús que es serviran duran...\nMenús menjajor Escola Mestres Munguet-Cortés mes d...


El Winterthur Barça perd a Vistalegre i el Madrid força el tercer partit de quarts de final - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Winterthur Barça perd a Vistalegre i el Madrid força el tercer partit de quarts de final\nEl Winterthur Barça no va poder sentenciar l'eliminatòria dels quarts de final de l'Eurolliga per la via ràpida. El Reial Madrid va guanyar l'equip blaugrana en el segon partit (84-78) i en va forçar el tercer i definitiu, que es jugarà dijous que ve al Palau Blaugrana. El domini rebotador i la intensitat defensiva dels madrilenys va ser clau i va decantar la victòria a favor seu. Navarro, amb 21 punts, i Basile, amb 15, van ser els millors de l'equip català. Hamilton, amb 22 punts, va ser el màxim anotador de l'enfrontament. Tots dos equips es tornaran a veure les cares diumenge en partit de Lliga ACB.\n08/04/2006 - 10.20\nFutbolistes de prestigi com Raúl González o Guti van veure en directe des de Vistalegre el segon partit dels quarts de final de l'Eurolliga entre el Winterthur Barça i el Reial Madrid. I encara que va arribar amb un petit retard, tampoc no va fallar a aquesta cita el president del Barça, Joan Laporta.\nL'equip català en tenia prou amb una victòria per classificar-se per a la Final Four de Praga després de guanyar aquesta competició la temporada 2002-03. I els blaugranes ja sabien què era guanyar el Madrid a domicili aquesta temporada a la primera volta de la Lliga ACB. Però el d'aquest dijous a la nit era un partit diferent, de Lliga europea, amb el pavelló ple de gom a gom i amb el Madrid necessitat de la victòria per no veure's eliminat, també en la secció de bàsquet, de la competició europea.\nEls blancs, conscients de la importància del partit van dominar els deu primers minuts, en què on van manar en el marcador, 21-17. Els catalans van tenir problemes rebotadors que van permetre al Madrid portar el pes del joc. Malgrat tot, amb un encert en els llançaments exteriors els catalans van arribar al descans amb 3 punts d'avantatge, 34-37.\nEl partit va estar igualat en tot moment i amb molts pocs punts d'avantatge per qualsevol dels dos equips. De fet, el Barça, tot i els problemes rebotadors, va arribar als últims 10 minuts de partit amb 4 punts de marge, 53-57. El Madrid, molt segur des de la línia de llançaments lliures va dominar l'últim quart i a falta de 3 minuts pel final guanyaven de 7 punts (77-68). La defensa de l'equip de Maljkovic en la recta final de partit va ser molt dura i els àrbitres els ho van permetre. Els catalans no van donar el partit per perdut fins a la botzina final i van continuar treballant per intentar capgirar l'enfrontament. Quan faltaven 30 segons per acabar el partit, Ivanovic va demanar temps mort quan el Barça perdia de 5, 80-75. Una esmaixada de Gelabale amb el partit decidit va fer embogir els aficionats madrilenys, però Navarro va anotar el triple final, 84-78.\nDijous que ve tots dos equips es jugaran el pas a la Final Four en el tercer i definitiu partit que es jugarà al Palau Blaugrana. Abans, però, i també a Barcelona, s'enfrontaran en la Lliga ACB.\nCSKA Moscou, classificat\nDe moment només hi ha un equip classificat per a la Final Four. És el CSKA de Moscou, que ha estat capaç de guanyar l'Efes Pilsen a domicili, 71-75. El Tau ha forçat el tercer partit després de guanyar a Victòria el Panathinaikos per 85-79. També ha forçat el tercer partit l'Olympiacos, que va guanyar el Maccabi, 76-70.\nEl Winterthur Barça té aquest vespre la primera oportunitat de classificar-se per a la Final Four


SORTIDA: Taller de lavanda a França – InfoPAM\nDates: 29 de juny – 5 de juliol 2019\nLloc: Sault (França).\nContingut: L’objectiu del curs és conèixer el cultiu i els usos de les diferents espècies de lavandes.\nEl curs s’imparteix a Sault, un petit poble de la Provença, considerat la capital de la lavanda perquè una gran part dels habitants es dediquen, des de fa més de cent anys, al conreu i venda de la lavanda.\nEns trobem a Sault a les 20 h del dissabte 29 de juny.\nEl curs comença el diumenge amb una introducció teòrica del gènere Lavandula seguit d’una visita als camps per aprendre a distingir les diferents espècies de Lavandules i conèixer les seves característiques.\nEl dilluns , al matí, visitem una propietaria rural que ens ensenya tot el cicle del cultiu, la recol·lecció i l’assecatge de la lavanda. A la tarda, al taller, elaborem diferents treballs decoratius amb les plantes recol·lectades.\nEl dimarts visitem una destil·leria familiar per veure com s’obtenen els olis essencials. A la tarda, estudiem els usos medicinals dels olis essencials de les diferents espècies de lavandes i fem diferents preparats.\nEl dimecres dediquem el matí per aprendre a fer xampú, colònia, perfums……. A la tarda visitem els camps de lavanda del Plateau d’Albion.\nEl dijous coneixem els usos culinaris de la lavanda i a la tarda fem una visita pels pobles del voltant de Sault. El taller s’acaba el divendres després d’esmorzar.\nPreu (taller, allotjament i àpats): 750 €\nL’allotjament és en una antiga casa noble del segle XVIII situada a les afores del poble.\nContacte: Carme Bosch, tel. 972 461 334, 666727404, info@carmebosch.cat


una breu i enganxosa història de lletrades i plomes - Article\nEl 2015, sovint fem servir el terme 'alquitranat i emplomallat' per descriure vendetes d’origen multitudinari contra desconeguts (com fer bandes a algú a través de les xarxes socials) o represàlies dels companys. El que potser no sapigueu la vostra màfia enutjada típica és que els alquitrants i les plomes no van utilitzar el quitrà tal com el coneixem; que treure el material pot ser extremadament dur (i molt dolorós); i com es manté el càstig centenari avui en dia.\nRICHARD THE LIONHEART PLUMES SURBILS DE MAR\nAls Estats Units, sovint associem els alquitrats i les plomes amb la justícia multitudinària del Vell Oest. A la historieta del 1971Lucky Luke: Daisy Town, el narrador Rich Little (suplantant a James Stewart) fins i tot dóna instruccions senzilles i pas a pas per convertir un gamberro fronterer en el que ell anomena un 'souffle occidental' que utilitza quitrà i plomes. Tanmateix, la pràctica va començar molt abans a Europa i es va documentar per primera vegada en una proclamació del 1189 de Ricard Cor de Lleó per castigar els lladres descoberts en els seus vaixells marítims croats:\n[Ell] serà primer afaitat, després se li vessarà un to bullent sobre el cap i se li sacsejarà un coixí de plomes perquè sigui conegut públicament; i a la primera terra on hi posin els vaixells serà llançat a terra.\nTAR, TAR PINE I PITCH (OH, MY)\nSi teniu previst que els delinqüents estiguessin embolicats amb quitrà de sostre, torneu-ho a pensar. A diferència del quitrà basat en el petroli que ara fem servir per pavimentar carreteres, les coses enganxoses que s’utilitzen durant centenars d’anys per al quitrà i per emplomar els indefensos desafortunats solen ser o bé quitrà de pi (derivat de la fusta dels pins, com el seu nom indica) o bé pitch , que tradicionalment era el nom de la resina i que després només es va unir als productes derivats del petroli.\nEl quitrà de fusta es va utilitzar per primer cop a la impermeabilització de vaixells i estructures de fusta a l'antiga Grècia, i els europeus del nord van començar a refinar l'escorça de bedoll al Neolític. Utilitzant destil·lació destructiva o seca per drenar el quitrà i el quitrà natural de la fusta o de les piles de torba aprofitant la calor, el temps i / o la simple gravetat, van ajudar a convertir el quitrà en una indústria important, que va guanyar més tard els nord-Carolinians el sobrenom de 'Talons de quitrà'. a causa dels seus boscos de pins rics en quitrà.\nEn la seva major part, els segellants artificials van substituir el quitrà i el quitre de la fusta natural al segle XX, però els segellants de petroli són polímers viscoelàstics molt durs per si mateixos i triguen molt de temps a canviar de forma. El Pitch Drop Experiment, l’experiment de laboratori més llarg de la Guinness World Records, ha estat rastrejant un con de pas no escalfat, ja que s’ha anat formant i alliberant gotes lentament des del 1930, més de 85 anys després, aquest lot de pitch només funciona en la seva desena part tirar. Tot i que el quitrà i el quitre de pi tenen punts de fusió més baixos que el quitrà de petroli, pintar-se amb les seves formes fos encara pot ser molt dolorós, provocant cremades ampolloses i despullant la pell quan va arribar el moment de pelar el quitrà.\nSegles després que Richard va ordenar el càstig dels lladres marins, s’utilitzava a tota Europa per indiscrecions socials. L’historiador Benjamin H. Irvin assenyala, per exemple, que “el bisbe de Halverstade va ordenar que s’apliquessin quitrà i plomes a una festa de frares i monges borratxos”, ja que el quitrà i el pit eren sovint molt proveïts de les drassanes i en els vaixells marítims, el boom naval de la meitat del darrer mil·lenni va portar la pràctica a tot el món també: Irving va trobar que, 'a Dominica el 1789, un soldat britànic atrapat cometent bestialitat amb un gall d'indi va ser tamborinat del seu regiment mentre es va veure obligat a portar les plomes de l’ocell li rodegen el coll [i] a la barba ”.”\nEL RASPALL DE JOSEPH SMITH AMB PLOMES\nEls nord-americans també van participar-hi. Joseph Smith, fundador de la religió mormona, va suportar el seu propi atac de quitrà i ploma el 1832, possiblement després d’un intent avortat de castrar-lo, el resultat, segons diversos relats, de l’animadversió de la comunitat per la seva activitat sexual, els seus intents d’endur-se propietat de la comunitat o una combinació d’aquests. Smith va recordar,\nEm vaig trobar sortint per la porta, en mans d’una dotzena d’homes [...] que van córrer cap enrere i van buscar la galleda de quitrà, quan un va exclamar, amb un jurament: “Fem-li la boca a la gerra”; i van intentar forçar la paleta de quitrà a la boca [...] Em van arrencar tota la roba excepte el coll de la camisa; i un home em va caure damunt i em va ratllar el cos amb les ungles com un gat boig [... quan després] vaig arribar a la porta, estava nu, i el quitrà em va fer semblar com si estigués cobert de sang i quan el meu la meva dona em va veure va pensar que estava tot triturat i es va desmaiar [...] Els meus amics van passar la nit raspant i traient el quitrà i rentant-me i netejant-me el cos; de manera que al matí ja estava a punt per tornar a vestir-me.\nEls alquitrans i les plomes també es van convertir en una forma de represàlia política per a les classes més pobres de fa uns segles. El 1696, Irving va dir: 'una multitud enfadada va imposar el càstig a un agutzil de Londres que intentava arrestar un deutor', mentre que els patriotes dels ports marítims colonials de Nova Anglaterra l'utilitzaven des de la dècada de 1760 per expulsar els funcionaris de duanes i els lleials britànics (o 'fer macarony ”) i altres traïdors a la seva causa, com aquells que van xisclar en operacions de contraban de patriotes (donant-los l’ “uniforme d’informador”).\nAl segle XIX, la pràctica s’havia estès bé cap a l’interior dels Estats Units i era manejada per petits habitants d’ambdós sexes, que sovint improvisaven amb materials més fàcils de trobar com xarop i galetes quan la justícia oficial estava absent o insatisfactòria.\nModern assumeix un càstig antiquat\nÉs possible que els nord-americans patriòtics no ploguessin uns pocs britànics que es van plomar fa 300 anys, però la tècnica, per desgràcia, no va caure com una forma popular de 'justícia' de la màfia nord-americana fins i tot quan el segle XX va rodar. Començant en els dies prevels a la guerra i continuant més enllà de l'era dels drets civils, molts afroamericans i activistes dels drets civils van ser asfaltats i emplomats.\nLes tarades i les plomes també van produir un ressorgiment europeu durant 'Els problemes' a Irlanda del Nord, en què el càstig es va tornar a aplicar per eliminar els 'traïdors' percebuts. Igual que en un cas de 1971 amb una adolescent, alguns partidaris nacionalistes van utilitzar el mètode per desanimar i humiliar les dones joves i alguns altres membres de la comunitat que es pensaven haver confraternitzat amb soldats britànics ocupants. El quitrà i les plomes han persistit al segle XXI a la zona. El 2007, un home de Belfast va ser encerclat per altres dos, considerats membres de la UDA, per haver presumptament tractat drogues a la comunitat.\nEl cas ocasional de respondre a suposades impropietats sexuals amb quitrà i plomes també ha aparegut en les darreres dècades als Estats Units. El 1981, una dona d’Alabama va ser jutjada per diversos càrrecs per l’asfaltat i la ploma de la llavors promesa del seu exmarit que utilitzava una substància semblant a quitrà destinada a la intempèrie domèstica, un acte que va defensar com a necessari per adoptar una posició per “un sentit”. de decència comunitària ”contra els plans de casament de la parella. Tot i que el seu acte pot haver tingut un llarg precedent històric, encara va ser condemnada.


Això de sentir-se integrat és una mania - Notícies Comunicació - Notícies Comunicació - e-notícies\nComunicació · 28 de Maig de 2013. 10:02h.\nGregorio Morán: "llegeixo i entenc el català"\nEl periodista Gregorio Morán ha manifestat en una entrevista a Els Matins de TV3 que "no tinc cap interès a integrar-me" a Catalunya. Morán, que presenta el llibre 'La decadència de Catalunya explicada per un xarnego', ha explicat que "he viscut a París i he viscut en altres llocs i a mi ningú no m'ha plantejat mai si em sento integrat".\nEn aquest sentit, ha deixat clar que "jo el que vull és ser lliure i poder treballar". Morán ha qüestionat "aquesta mania de sentir-se integrat com si fos un privilegi que concedeix la societat al que ve de fora". "Integrat amb qui? Amb les institucions? Mai no m'he sentit integrat amb cap institució i ho prefereixo", ha remarcat.\nEl periodista, preguntat sobre això, ha manifestat que "no tinc problema amb el català, el llegeixo i l'entenc, no necessito més". "Com deia Cruyff, per respecte a la llengua prefereixo no parlar-la", ha sentenciat. D'altra banda, ha considerat que "Jordi Pujol és el polític més important de la Catalunya moderna, i per tant responsable del seu deteriorament".\n#64 BEJOTA, bcn, 29/05/2013 - 20:27\nSR. MORAN:INTEGRARSE CONSISTE EN RENEGAR DE ESPAÑA Y PONER A PARIR A TODO EL QUE SEA DE LA TRIBU CATALANA.(A MI ME QUISO IMPONER EL CATALÁN PARA CONVIVIR UNA MEDIA NOVIA Y ,YO LE DI LA CUENTA IPSO FACTO.)\n#63 Lo Palleter, Tarragona, 29/05/2013 - 18:10\nPotser m'equivoco, però el fet de no voler-te integrar una societat i no voler formar-ne part és una opció molt respectable, però des del mateix moment que rebutges formar-ne part, moralment, perds legitimitat x criticar-la, qüestionar-la o modificar-la (a millor o a pitjor). Una mica de coherència\n#62 Joan, Barcelona, 29/05/2013 - 12:39\nLa diferència entre un país sobirà com Andorra i un altre de no sobirà com Catalunya, és que al segon pots decidir lliurement si t'integres o no, però tot i això pots continuar fent la teva com si res, mentre que al primer, si vols la nacionalitat, has de demostrar que t'has integrat.\n#61 Moles, Les Ardennes, 29/05/2013 - 00:00\nell no està integrat en la cultura castellana, no.\nSols li cal dir que ell es un ciutadà del món.\nFrancament me la bufa , s'ha de respectar la seva no integració.\n#60 cat51, cat, 28/05/2013 - 23:46\nTé el Sr. Morán tant dret a no integrar-se a Cat, com molts de nosaltres a no voler integrar-nos a Espanya. Aixó no hauria de tenir res a veure amb el respecte. Respecto a Espanya i, com el Sr. Morán, parlo la seva llengua. I, com que la parlo prou bé, la faig servir quan és necessari. Ell no.\n#60.1 ISAAC, GIRONA, 29/05/2013 - 17:44\nMolt assenyat el comentari.


Podem? – A prop de l'Onyar\nFrancesc Brunés 13 febrer 2015 13 febrer 2015 Política\nPodem? En serem capaços?\nEls analistes polítics més dispars han escrit abastament sobre l’anomenat “fenomen Podemos”, tot referint-se a la recent apareguda formació política i les seves expectatives electorals. I el que encara queda per escriure … Per a mi el cas Podemos no es gaire res més que un símptoma. Un símptoma de malestar profund en la societat, d’enuig i d’indignació veient com els neulers de la crisi es carreguen només a les espatlles dels de sempre, mentre es rescaten generosament bancs i projectes empresarials fallits. Un malestar que s’agreuja amb els casos de corrupció i amb les retallades, tant en els serveis socials bàsics, com en els drets i llibertats de persones i pobles. Indignació que costa de contenir davant una paret d’insensibilitat amagada darrera una majoria absoluta.\nPodemos es un símptoma de tot això, una forma de canalitzar tot aquest mar de confusió i mala maror. Personalment, més enllà de la importància que té que el símptoma aflori, confio poc en aquesta formació política com a garant de la regeneració social i política necessària. Sóc més de confiar en aquells que han estat a peu de carrer, dormint al ras, consolant a qui era desnonat i lluitant al costat dels més febles, que no pas de fer-ho en professors universitaris que sembla poden fer factures de cinc dígits. D’altra banda, també sóc més de confiar en aquells que defensant des de la vorera els drets dels més necessitats, lluiten sense vacil·lació pels drets nacionals dels pobles, en lloc de fer-ho en aquells que, escudant-se en raons socials, s’arrengleren amb el nacionalisme espanyol més caspós. Com si defensar la identitat dels pobles i els drets dels més febles fossin termes contradictoris per naturalesa.\nBé, en tot cas, el poble hi dirà la seva a les urnes que és la forma civilitzada i democràtica de resoldre la convivència social, tot i que n’hi ha que ho neguen sense posar-se vermells com un pebrot. El meu dubte però, continua sent, podem? en serem capaços? Podem regenerar de veritat la política? Som capaços de convertit la política en un gran acte d’amor per a tothom, en especial per als més necessitats? L’efecte Podemos, a mi em diu que ja no serveixen els paradigmes actuals i cal cercar-ne de nous. Em diu que la gent està ja cansada i desenganyada de maquillatges que s’esvaeixen a mig matí. La gent vol que de veritat la Política sigui un gran acte d’amor i de servei. La gent ara ja, exigeix bots nous, no serveix de res apedaçar els vells. Necessitem recuperar la Política de veritat, feta per persones íntegres, mogudes per uns ideals, amb la generositat de servir al seu poble, al costat de la seva gent, liderant aquelles accions que serveixen al bé comú.\nSóc conscient que n’hi ha de polítics així. En conec més d’un. Però els partits ho trituren tot. La manca de democràcia interna en els partits, l’obscurantisme en el seu finançament i l’obsessió pels càrrecs i el poder, per davant del servei i l’amplitud de mires, acaben soterrant als polítics de veritat. Serem capaços de construir una política a l’estil castellers? Fent pinya, des de la base, mirant amunt, enlairant-nos i enlairant als més petits. O potser haurem de continuar contemplant des de fora els murs inexpugnables i insensibles de la vella política? Castells de pedres fredes i estèrils que defensen el seu territori dels envits d’un mar cada cop més embravit. En serem capaços? Podem?\nAnterior Segle XXI: la fraternitat base del desenvolupament\nSegüent La vitalitat del capvespre


El Nàstic torna a jugar en un camp de mines | Notícies / Noticias Tarragona diari digital Tarragona21\nSuzuki apunta cap a la posició de lateral dret. Foto: Fabian\nTercera jornada de lliga i el Nàstic s’enfronta a un dels rivals de categoria fent màgia amb els efectius dels que disposa. L’encontre d’aquest dissabte (18.00 hores) contra l’Sporting al Nou Estadi té moltes trampes. I com totes les situacions de risc, molts avantatges si s’aconsegueix superar amb nota l’examen. Les baixes s’acumulen (Tejera es queda al congelador per culpa d’unes molèsties, i la dels internacionals no tenen remei), els fitxatges arribats fa qüestió de dies ja han d’estar a punt per assumir responsabilitats, el rival vindrà exhibint pressupost i amb el somni grana trencat del lateral Jordi Calavera (que ha entrat a la convocatòria de Paco Herrera recent aterrat aquesta setmana), i tota l’afició i jugadors granes entenen que una victòria és fonamental per tancar el record de la temporada passada. Tenint present, és clar, que consolidar-se a la categoria requereix abans consolidar un onze titular dificultat pel que sembla el pas per un camp de mines. I no és una referència exclusivament a l’estat del terreny de joc, que també…\nLluís Carreras (cliqueu aquí per conèixer la convocatòria) ja ha deixat clar que els dubtes a la porteria es desvelaran quan calgui. És a dir, una hora i mitja abans de l’encontre. També ha apuntat el sistema de joc que li agradaria implantar, i que no és cap secret perquè ja el va lluir a la pretemporada. La resta són tot solucions d’urgència. Suzuki probablement assumirà la banda dreta, Molina probablement assumirà l’eix de la defensa i i el pivot defensiu al mig del camp, probablement, se’l jugaran Gaztañaga i Silvestre.\nA partir d’aquí cal tenir en compte el rival. Els asturians arriben amb quatre punts de sis possibles. Un empat al camp de l’Alcorcón i la victòria contra el Lugo els ha donat confiança. El seu onze titular apunta al de Mariño sota pals, Lora, Quintero, Barba i Canella a la defensiva, S. Álvarez, Carmona, M. Gömez a la medular, M. Santosi Rubén per les bandes i Scepovic en punta.\n20/03/2016 Un Nàstic de deu


Cada curs, al Consell debatem i fem aportacions sobre un tema, que es pot escollir a proposta de l’Ajuntament, de les escoles, de les famílies o dels infants.\nCurs 2017-2018: Urbanins, memory dels Drets dels Infants i pressupostos participatius\nUn taller d’Urbanins, el Memory dels Drets dels Infants i els pressupostos participatius són algunes de les propostes treballades durant el curs 2017-2018.\nCurs 2016-2017: Pressupostos participatius, PLIA i Seminari de participació infantil\nAquest curs es va treballar per fer dues propostes als pressupostos participatius i, per primera vegada, els nens/es van poder votar en aquest procés de participació.\nCurs 2015-2016: Pressupostos participatius, plaça d'El Mirador i Vilabarrakes\nEl Consell d'Infants es va implicar el curs 2015-2016 en dos processos participatius: el de les propostes d'inversions per als pressupostos municipals 2016 i el de redifinició de la plaça d'El Mirador. També va participar en una proposta per fer un Vilabarrakes de dia durant la Festa Major\nCurs 2014-2015: Castellar antic\nL’encàrrec, escollit pels representants, va ser Castellar antic i va sortir la proposta d’elaborar una Guia feta i pensada pels nens/es amb la voluntat de donar a conèixer elements patrimonials importants de Castellar.\nCurs 2013-2014: Castellar Verd\nAquest curs el tema escollit pels representants d'entre diferents propostes va girar a l'entorn del medi ambient i el municipi.\nCurs 2012-2013: Conèixer Castellar a través del joc\nA partir de la feina dels representants i dels seus companys de classe, es va elaborar una maleta pedagògica amb jocs de taula adaptats que es cedirà en préstec a les escoles que ho sol·licitin a través de la Guia Didàctica.\nCurs 2011-2012: Banc del Temps\nL’encàrrec del curs 2011-2012 va ser la creació d’un Banc del Temps. Després de diversos trobades, els infants van poder concretar la proposta que es va plasmar amb la creació d'un portal web.\nCurs 2010-2011: Movem-nos per Castellar\nEl curs 2010-2011 el tema escollit va ser “Movem-nos per Castellar”. El Consell d'Infants va col·laborar en el procés participatiu del Pla de Mobilitat Urbana aportant els seus suggeriments i, a finals de curs, va presentar les seves propostes al Ple Municipal.\nCurs 2009-2010: Com volem que sigui el pati de la nostra escola?\nEl curs 2009-2010 el tema escollit va ser “Com volem que sigui el pati de la nostra escola”. Amb totes les idees recollides el Consell va realitzar propostes concretes de millora dels patis a l’Ajuntament i a les escoles.


Els 8 millors valors a llarg termini amb molt de potencial\nA primera vista, el 2020 ha deixat als inversors molt poques bones opcions. En aquest moment, sembla que només hi ha empreses tecnològiques cares, SPAC (empreses d’adquisició amb propòsits especials) i dubtes de creixement lent al mercat. Tanmateix, si mireu més a fons, sorgeixen diverses accions a llarg termini de la multitud amb un gran potencial.\nPer descomptat, les accions a llarg termini no són per a tothom. Igual que un exercici vigorós o un raspallat diari de dents, mantenir-se invertit a llarg termini requereix força de voluntat. Sempre hi ha la temptació de fer alguna cosa en finances, sobretot quan altres obtenen beneficis. També podeu invertir en S&P 500 i espero que no passi per un mercat baixista prolongat.\nPerò per a aquells que estiguin disposats a tenir paciència, seleccionar accions a llarg termini amb potencial és una manera excel·lent d’afegir creixement a una cartera diversificada. Per tant, aquí teniu vuit dels millors valors a llarg termini que us poden ajudar a començar:\nVerisk Analítica (NASDAQ: VRSK )\nPrimer Banc de la República (NYSE: FRC )\nLes millors existències a llarg termini per comprar: Pfizer (PFE)\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 2.1%\nEl primer nom de la meva llista de les millors accions a llarg termini és Pfizer, una empresa que ho ha estat a les notícies darrerament .\nTot i això, Pfizer no sempre va ser una empresa d’alt potencial. Després d’anys d’èxit en medicaments amb molècules petites com el Viagra i Zoloft, l’empresa va aconseguir perdre completament la revolució biotecnològica. Avui en dia, quatre dels cinc primers medicaments amb ingressos són biològics i Pfizer no en fa cap .\nTot i això, les coses comencen a canviar entre bastidors i, al seu torn, les accions de PFE. Sota el seu nou conseller delegat, Albert Bourla, la companyia ha crescut tranquil·lament el seu gasoducte de medicaments relacionats amb la biotecnologia. A més, fins i tot la nova vacuna contra el coronavirus de Pfizer, elaborada en col·laboració amb una startup alemanya de biotecnologia, ha demostrat la seva voluntat de provar noves rutes.\nPer tant, el del món la segona empresa farmacèutica més gran ara té 13 candidats biològics, biosimilars o vacunats en assajos de fase 3, en comparació amb només vuit medicaments amb molècules petites. Analistes actualment esperar que les vendes creixin2.1% el 2022, una inversió ordenada de la dècada de la disminució dels ingressos de l’empresa.\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 67.7%\nRecentment, el secretari contractista governamental Palantir ha estat un estimat comerciant diari. Des de la seva oferta pública inicial (IPO) al setembre, els inversors minoristes sí va abocar efectiu a les accions de PLTR i les seves opcions de compra amb somnis enriquits-ràpids.\nPerò no us deixeu atrapats pel frenesí alimentari. En lloc d’això, considereu la base de clients en creixement constant de Palantir com un signe del potencial de l’empresa com un dels millors valors a llarg termini.\nPalantir i altres contractistes governamentals necessiten temps per créixer. A diferència dels productes de programari, on cada venda addicional no costa pràcticament res, les solucions de programari requereixen equips de vendes, implementació i assistència. És la diferència entre instal·lar programari antivirus al PC de casa i contractar FireEye (NASDAQ: FEYE ) per protegir les xarxes de la vostra empresa. OQuan hi ha una empresa de solucions de programari, no obstant això, els ingressos continuen abocant-se. Poques empreses volen arrencar els seus sistemes d'anàlisi, encara que hi hagi una alternativa una mica més barata.\nPalantir entén clarament el que està en joc: ho han fet de manera agressiva cortejava empreses governamentals i del sector privat per mantenir l'avantatge del primer motor. Per tant, aSi aquests contractes vencen, l’empresa hauria de començar a beneficiar-se. Al seu torn, també ho faran els inversors a llarg termini.\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 142.4%\nA l’octubre, Teladoc va completar la seva fusió amb Livongo, creant l’única empresa de telesalut que també ofereix un seguiment de la salut a llarg termini. Combinat amb el seu potencial de creixement, les accions TDOC semblen una de les millors opcions d’aquesta llista de les millors accions a llarg termini.\nTanmateix, abans del 2020, el creixement de Teladoc no era especialment ràpid: les asseguradores de salut en general no cobrien les visites de teleassistència per paritat i Teladoc va guanyar només 553 milions de dòlars les vendes del 2019. Essencialment, fins i tot si els pacients volguessin telesalut, molts metges no oferirien el servei a causa dels reemborsaments més baixos.\nLa nova pandèmia de coronavirus va trigar a posar la telesalut a la marxa.\nQuan va arribar la pandèmia, les coses van canviar ràpid. Des del març, es van afegir els Centres for Medicare and Medicaid Services (CMS) 135 serveis remots a la llista de procediments que cobreix Medicare per paritat. Les asseguradores privades van seguir ràpidament l’exemple del govern dels Estats Units.\nAmb les assegurances que ara ofereixen més reemborsaments per telesalut, empreses com Teladoc han vist un augment d’interès massiu .Els analistes esperen que els ingressos creixin per sobre del 142% fins al 2022 i arribin als 2.600 milions de dòlars. Si Teladoc té el seu camí, trucar al metge tindrà un significat completament nou per als inversors.\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 80.6%\nEl següent de la llista de les millors accions a llarg termini és Airbnb. Fa una dècada, llogar una habitació de cap de setmana a la casa d’un desconegut podria semblar estrany a la majoria de la gent. Avui no només podeu llogar el sofà del vostre veí per al cap de setmana, sinó que els més aventurers també poden trobar cases flotants, illes de luxe i fins i tot castells llogar.\nA més, Airbnb s’ha recuperat més ràpidament que els rivals de la nova pandèmia de coronavirus. Per exemple, les reserves a la tercera trimestre només van caure 18% interanual (AAA) , en comparació amb el de Marriott (NASDAQ: MAR ) 57,3% i Hilton’s (NYSE: LDS ) 76,4%. A més, les estades d’oci –un puntal del negoci de l’empresa– han rebotat molt més ràpidament que els viatges de destinació o de negocis.\nI el creixement d’Airbnb hauria de continuar accelerant. El 2022, els analistes esperen que els ingressos de l’empresa s’elevin el 80,6% a més de 6.000 milions de dòlars. Els beneficis haurien de seguir poc després.\nAixò es deu al fet que, a diferència d’altres companyies que comparteixen les teves coses per Dash (NYSE: DASH ) o Ascensor (NASDAQ: ASCENSOR ), Airbnb té principalment la indústria del repartiment de cases. La companyia número dos, Vrbo, propietat del gegant del viatge Expedia (NASDAQ: EXPE ) - només es tracta un terç de la mida d’Airbnb .Això vol dir que, tot i que les accions d'ABNB ja han tingut una sortida a borsa superproductiva, encara té més marge per executar. El valor raonable podria arribar als 200 dòlars, ja que els inversors s’adonen de la força subjacent d’aquest nom.\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 41.6%\nDe vegades, el creixement no ha de ser vistós. Aquesta és la màgia de les accions PYPL, una de les obres de comerç electrònic més menystingudes del 2021.\nAl principi, l’empresa ignorava amb prudència el món dels sistemes de punt de venda al detall (TPV). Sens dubte, va ser temptador assumir els titulars, per exemple, perversos com Quadrat (NYSE: SQ ) van intentar obrir-se camí al mercat del marge de greix. Però, la disminució de les compres presencials, així com les agressives retallades de preus per part dels titulars, van deixar als nous jugadors lluitant per guanyar diners.\nEn canvi, PayPal es va centrar en els pagaments en línia, una àrea amb un potencial molt més elevat. Els resultats van ser espectaculars.\nAvui en dia, la companyia guanya més de 3.000 milions de dòlars en beneficis nets, cosa que representa un retorn del capital prop del 250%. A més, cada nou èxit del comerç electrònic (com Etsy) ha augmentat encara més els beneficis de PayPal. Per tant, podeu veure per què ha entrat en aquesta llista dels millors valors a llarg termini.\nParlant de potencial a llarg termini, PYPL ja s'ha duplicat el 2020. A més, encara hi hauria més guanys en camí. La companyia té previst expandir-se a la criptomoneda, comprar-ara-pagar-més tard i pagaments a l'estranger .\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 35.2%\nmillors fons d'inversió de fidelitat per 401k\nOn més es pot comprar un escalfador de tassa de ganxet manual per engrescar la seva oficina a casa? Al llarg de la nova pandèmia de coronavirus, Etsy ha ajudat els compradors de tot el món a respondre-hi essencial preguntes sobre la vida i molt més.\nCom a mercat d’artesania, artesania i joies, Etsy ha trobat la seva Amazon (NASDAQ: AMZN ) nínxol dins del món del comerç electrònic. L’empresa compta ara amb més de 2,5 milions de petits venedors, creant un ampli fossat que altres gegants del comerç electrònic podrien reproduir.\nA més, els seus recursos financers també han estat tan bons com els de pilotes de golf pintades a mà Estic a punt de demanar-los.Els ingressos del tercer trimestre van augmentar un 128% respecte a l'any anterior i el benefici net es va quintuplicar, un 520% més.\nPodeu agrair al veterà conseller delegat, Josh Silverman, que mantingui en ordre la casa financera de l’empresa.Fins i tot després d’acabar la pandèmia, sembla que el creixement continuarà. Els analistes esperen que els ingressos de la companyia pugin a uns 1.800 milions de dòlars i els beneficis arribin a 2,17 dòlars per acció.\nTanmateix, els inversors hauran de comprar accions ETSY a llarg termini. Amb 77,5 vegades els guanys de preus avançats, la companyia continua sent un dels comerços electrònics més cars (encara que rendibles). Per tant, les persones que busquen guanys hauran de mantenir-se per veure els resultats d’aquesta selecció de les millors accions a llarg termini.\nFont: metamorworks / Shutterstock\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 13.3%\nEl següent de la llista de les millors accions a llarg termini és el de VRSK. Si comprar empreses de comerç electrònic car no és la vostra tassa de te, potser Verisk Analytics podria ser el vostre cas. Aquesta discreta empresa d’anàlisi se centra en el segment de les assegurances, on ofereix eines per a les asseguradores de P&C (Property and Casualty) per modelar el risc.\nVerisk també proporciona anàlisis de reclamacions d'assegurances, especialment en detecció de fraus i estimació de costos. Dit d’una altra manera, són els que fan servir el big data per entendre si la reclamació del meu veí de 5.000 dòlars per la pilota de golf pintada a mà a través de la finestra sona raonable.\nBromes a banda, mentre que el model de negoci sona tan interessant com veure la pintura seca, els seus resultats financers no han estat res més que sensacionals. Des del 2010, els ingressos han crescut molt per sobre del 100% a mesura que van comprar competidors i es van expandir dins de les assegurances de P&C. Els seus marges nets del 25,8% són fins i tot superiors a D’Apple (NASDAQ: AAPL ) 21%.\nI l’empresa presenta pocs signes de desacceleració. Al setembre, VRSK va adquirir Franco Mr. , un proveïdor de serveis de Medicare Secondary Payer (MSP). L’adquisició dóna a Verisk una base més forta en el lucratiu, tot i que poc vistós món del compliment de Medicare.\nDit això, els inversors hauran de comprar Verisk a la llarga. Els seus guanys constants signifiquen que hi ha poques raons per esperar múltiples valoracions més altes. En canvi, els guanys en accions provindran de la marxa constant de la línia de fons creixent de la companyia a mesura que s’expandeix a nous negocis d’assegurances.\nCreixement dels ingressos fins al 2022: 21.2%\nL’últim de la meva llista de les millors accions a llarg termini és First Republic Bank, un nom que ofereix un canvi refrescant respecte a altres accions bancàries amb un rendiment inferior. Des de la fundació de la firma el 1985, el conseller delegat James Herbert II ha convertit la nova empresa en un banc de 133.000 milions de dòlars gestionat de manera conservadora.\nEn el sector bancari, la qualitat del préstec és important. Això es deu al fet que els bancs operen amb un elevat apalancament: fins i tot un augment menor del 2% al 3% dels préstecs morosos pot acabar amb els beneficis durant un any o més. PeròLa Primera República ha evitat sobretot la crida arriscada de la sirena. En canvi, l’empresa s’ha centrat en una expansió més lenta entre individus i famílies d’alt valor net.\nEls rendiments de l’empresa han reflectit aquests principis conservadors. Avui obté una rendibilitat propera al 10% sobre el patrimoni net tangible, cosa que el converteix en un valor atípic entre els grans bancs per la seva rendibilitat.\nLa mida moderada de FRC també el converteix en un joc temptador temptador. Amb Actius de 133.000 milions de dòlars a partir del trimestre de setembre, l’empresa pot continuar fàcilment la trajectòria de creixement de dècades. I fins i tot amb la seva nova generació de directius , els inversors poden esperar que la mà conservadora d’Herbert continuï pressionant per la provada i veritable estratègia.\n7 accions de memes per comprar després de la sortida a borsa de Roblox\nRipple és una empresa controvertida amb un plet de la SEC que s’acosta a ella\n9 accions d'alt risc per comprar per recompenses massives\n8 de les existències més estranyes que val la pena\n3 existències de marihuana amb compradors institucionals (GWPH, OGRMF, TWMJF)\nEls guanys de Walmart eren bons, però les accions de WMT estan sobrevalorades\nPrevisions de preus de Chiliz (CHZ): On anirà CHZ després de les notícies de la NHL?\nQuè significa l’adquisició de Fitbit per a Google Stock\nWalmart està tancat el dia de Nadal de 2017\nhauria de comprar accions de pfizer ara\non invertir ara que Trump és president


Dossier de Patrocini - Col·laborem plegats! by Marta Abad - issuu\nEl teatre familiar de Barcelona dossier de patrocini\nÍNDEX Què és el SAT! Objectius del SAT! Xifres i espectadors Comunicació, premsa i RRPP Oportunitat de patrocini Materials de difusió\nQUÈ ÉS EL SAT? L’espai de teatre familiar de Barcelona. Teatre municipal que arriba a la seva 9a temporada.\nProgramació d’espectacles contemporanis de teatre familiar cada dia. Sessions per a les escoles de Barcelona i Catalunya. Públic familiar fidelitzat que assisteix assiduament.\nUna platea de 383 localitats i un vestíbul adaptat amb material per llegir, pintar i jugar abans de cada passi. Un disseny corporatiu nou: Imaginari infantil.\nEstudis, xerrades, cursos per professors, alumnes i professionals del sector. Una estreta relació amb el públic: xarxes socials,\nOBJECTIUS DEL SAT!\nConvertir el SAT! en un teatre especialitzat i de referencia a Catalunya, l’Estat Espanyol i Europa en teatre familiar contemporani.\nOferir a les famílies de Barcelona i Catalunya una experiència lúdica que es base en 3 pilars inamovibles: diversió, pedagogia i qualitat.\nDinamitzar i enriquir la cultura i la creació artística a la ciutat de Barcelona.\nConvertir el SAT! en el primer espai a Barcelona on es vinculi teatre i educació.\nGenerar xarxa i implicar a companyies i sector en el nou projecte familiar de la ciutat.\nArribar a una mitjana del 80% d’ocupació anual progressivament en un període de 4 anys.\nNÚMEROS DEL 2011 Any 2010 Número de funcions infantils: 144 Número d’espectadors: 29.373\nAny 2011 Número de funcions infantils: 136 Número d’espectadors: 29.863\nA ny 2012 S’augmentarà el número de funcions familiars. A més, entre el 2010 i el 2011, havent tingut un número menor de funcions els espectadors han augmentat en un 12,84%. Les espectactives per al 2012, si mirem l’evolució de tots els anys, són d’augmentar encara més en espectadors familiars.\nCOMUNICACIÓ, PREMSA I RRPP Pla de comunicació basat en posicionar el SAT! com el teatre familiar contemporàni de referència a Barcelona. Planificat i estudiat per arribar a pares, mares, nens i escoles. Principals accions de comunicació i RRPP Roda de premsa d’inici de temporada. Festa d’inaguració de temporada. Newsletter quinzenal enviada a un mailing a més de 2.000 families. Promoció a escoles, fires i esdeveniments. Gestió 2.0 a través de Facebook, Twitter, Vimeo\nPàgina web familiar (novetat!) Insercions publicitaries Mitjans generalistes (revistes, televisions, ràdios\n) Mitjans específics (revistes especialitzades, webs familiars\nOPORTUNITATS DE PATROCINI OPCIÓ A: Suports i elements patrocinables Pàgina al programa familiar: 2.000€ 20.000 unitats repartides a centres culturals de Barcelona i al vestíbul del teatre de setembre 2012 a abril 2013. Eina indispensable per als espectadors del teatre. Termini màxim de contractació: 1 juny 2012 ½ Pàgina al programa escolar de primària i de secundària: 500€ 3500 unitats (2000 de primària i 1500 de secundària) repartides a escoles publiques i privades de Barcelona i rodalies. Termini màxim de contractació: 16 maig 2012 Rollup al vestíbul del SAT!: 300€/mes Lona (i suport) exhibida al vestíbul del teatre durant la campanya escolar, la programació en obert, els lloguers de la sala, reunions, esdeveniments especials… Termini màxim de contractació: Permanent Banner página web (4 mesos): 500€ Banner publicitari permanent a la Home de la web familiar del SAT! Termini màxim de contractació: Permanent\nOPCIÓ B: Intercanvi de logotip per patrocini de material o publicitat gratuïta Inserció del vostre logotip a: 20.000 programes repartits per tot BCN 8.000 cartells penjats per tot BCN 2 lones que es penjaran al Hall del teatre durant tota la temporada 1 Rollup al Hall del teatre. 1 Newsletter que s’envia a més de 2000 families. 10.000 flyers repartits per BCN amb info de les nostres activitats I molt més material gràfic produit des del teatre (díptics, lones...) A canvi de material per a regalar a les famílies o escoles que passen cada dia pel SAT!: mobiliari, llibres, productes alimentaris, jocs, materials educatius... Estarem encantats d’escoltar la vostra proposta!\nPàgina al programa familiar Exemples de pàgina del programa escolar. CLICA AQUÍ!\nPàgina al programa familiar Exemple de pàgina del programa. Clica aquí!\nRoll Up Vest铆bul\nLona Programaci贸 Carrer\n22.825 infants van venir a veure 86 espectacles en campanya escolar la temporada 2011-2012!\nÀmplia presència en xarxes socials. El nostre facebook té 5,443 likes. Fes-te amic nostre clicant aquí!\nEl SAT! rep el suport\nEl SAT! compta amb la col路laboraci贸\nSilvia Bayarri / Montse Puga SAT! Teatre de Barcelona T. 933 457 930 admin@santandreuteatre.net\nDossier de Patrocini - Col·laborem plegats!\nSAT! - Teatre Familiar de Barcelona


The Wine Business School organitza l’activitat Tasta Vins, gratuïta i oberta al públic\nLa proposta s’emmarca en el curs de postgrau en Gestió d’Empreses Vitivinícoles\nRedacció Vilafranca del Penedès 09-01-2017 14:52 Lectures 1172\nThe Wine Business School organitza l’activitat Tasta Vins, gratuïta i oberta al públic. Ajuntament de Vilafranca\nThe Wine Business School, amb seu a l’antic edifici de l’Enològica de Vilafranca del Penedès, organitza l’activitat Tasta Vins, en el marc del Postgrau Interuniversitari en Gestió d'Empreses Vitivinícoles. La directora de The Wine Business School, Ester Garcia, i el regidor de Promoció Econòmica de l’Ajuntament de Vilafranca, Joan Manel Montfort, han presentat l’activitat que es farà el proper 21 de gener a la seu de l’escola universitària, de forma oberta i gratuïta. Per participar-hi, cal fer inscripció prèvia, ja que la disponibilitat de places és limitada.\nEls alumnes del diploma de postgrau, ofert per les universitats de Vic i Rovira i Virgili de Reus amb una durada de 300 hores (30 crèdits), han preparat un total de 4 propostes de comunicació i màrqueting empresarial, que seran presentades en una sessió de tast a consumidors finals. Segons ha explicat Ester Garcia, Tasta Vins és una activitat pràctica que pretén conèixer l’avaluació del producte, “ens permetrà copsar l'opinió dels consumidors i el coneixement de l’avaluació que fan de diferents aspectes del màrqueting empresarial, saber què és important per als consumidors”.\nPer la seva part, el regidor Joan Manel Montfort afegia que un dels objectius destacables de la proposta és l’oportunitat d’obrir l'escola a la ciutadania: ”és una activitat gratuïta i oberta a tothom, no cal tenir coneixements previs per participar a les sessions de tast. Qualsevol persona amb interès per participar-hi, s’hi pot inscriure”.\nLes inscripcions són obertes i es poden fer on line al web www.thewinebs.com, i també s’han repartit algunes butlletes d’inscripció als establiments relacionats amb el sector vitivinícola.\nPer formalitzar la inscripció, gratuïta, s’haurà d’escollir alguna de les tres franges horàries de l’activitat, entre les 10 i les 13h del proper 21 de gener. Aquesta distribució respon a la necessitat d’organitzar grups amb un nombre limitat de participants per garantir el bon desenvolupament de les sessions Tasta Vins.


Artistes i espectadors signen un manifest que reclama protegir els espais escènics de Barcelona La República\nArtistes i espectadors signen un manifest que reclama protegir els espais escènics de Barcelona\nACN Barcelona.-Artistes i espectadors donen suport a un manifest per la protecció del patrimoni cultural i per protegir els espais escènics de Barcelona després que el Club Capitol anunciés que […]\nACN Barcelona.-Artistes i espectadors donen suport a un manifest per la protecció del patrimoni cultural i per protegir els espais escènics de Barcelona després que el Club Capitol anunciés que tancarà les seves portes després de finalitzar la temporada actual i aquest dilluns ho ha anunciat la sala La Vilella teatre. El manifest reclama a l’Ajuntament de Barcelona, a tots els grups municipals, a la Diputació de Barcelona i al Departament de Cultura de la Generalitat, assumir el compromís de protegir els espais escènics i la seva activitat. Aquesta tarda havien signat el manifest 306 professionals i 196 espectadors. Han signat el document Ferran Utzet, Pau Roca, Marta Buchaca, Pau Carrió, Toni Casares, Imma Colomer, Sergi Belbel, Gerard Sesé, Lluís Marco, Queco Novell, Marc Artigau, Elisenda Roca, Dagoll Dagom, Francesc Orella, Victòria Peña Carulla, entre molts altres.\nEl manifest indica que amb la fundació del Teatre de la Santa Creu (l’actual Principal) l’any 1597, a la ciutat de Barcelona s’hi han comptat 181 sales de teatre professional, mentre que actualment hi han 56 recintes que desenvolupen una activitat escènica estable i professional. Han apuntat que espais com el Teatre Principal, el Teatre Apolo, la Sala Muntaner, el teatre del Taller Masriera del carrer Bailèn, el BTM – Barcelona Teatre Musical o l’antiga Sala Beckett de Gràcia “han passat a formar part de la història de la ciutat i a dia d’avui estan inactius”. En aquest context, ressalta que amb la desaparició de La Vilella, anunciada aquest dilluns, “es perd una de les sales alternatives més novelles, seu de propostes de creació arriscades, i amb les portes sempre obertes al teatre d’objectes” i amb la pèrdua del Capitol, “s’esfumen dues sales de referència, llar de l’stand up comedy barceloní, que han estat bressol d’artistes” com La Cubana, Pepe Rubianes o El Terrat, i d’altres companyies i productores joves. Consideren que l’impacte que “la desertització cultural provoqui sobre la ciutat de Barcelona costarà temps mesurar-lo. Per a totes aquestes professionals del teatre, l’impacte és immediat: es queden orfes d’espais on tirar endavant la seva feina”. Han indicat que “una ciutat rica és una ciutat que cuida la seva cultura, i el seu patrimoni”. Han afirmat que a altres ciutats europees els edificis on hi ha teatres “estan protegits i això és que hauria de passar a Barcelona i a la resta de ciutats catalanes. Barcelona està perdent sales a un ritme vertiginosament preocupant, i cal posar-hi remei com abans, millor”.