El dia 6 de març els alumnes de sisè vam anar a l’instítut Torrevicens i ens van ensenyar l' institut, i en que consistia la TEI què és la tutoria entre iguals, que és un projecte que fa poc que funciona.\nPrimer vam anar a l’autobús i recollir gent d’altres pobles, que també venien amb nosaltres per veure’l.\nQuan vam arribar ens van portar a una sala on ens van explicar què era tutoria entre iguals; tens un tutor dos anys més,gran que tu, i quan tens un problema li dius i ell te'l proba de dresoldre.\nA continuació ens van fer una volta per l' institut i ens van ensenyar les clases més importants.\nQuan van acabar ens van donar coca amb xocolata i cap al pati;quan es va acabar el pati vam fer jocs, i després trucs de màgia amb el mac XAPI-XAPI que és el millor i el mag JIN-JIN que és el pitjor,llavors ens van donar uns cubs.\nI finalment una altra vegada cap a l’autobus i cap a Albesa.\nL' institut és molt bonic i m'ho vaig pasar superbé.\nPublicado por Eliseu Parramona - 10:19 0 comentarios\nEl dia 6 de març, els alumnes de sisè vam anar al Torrevicens. Vam anar en autobús. Els d’Albesa ens vam haver d' aixecar a les 7:50, perquè érem els primers de marxar i vam passar a buscar als de La Portella, als de Benavent i alguns pobles més. Quan vam acabar vam anar directes cap a l' institut Torrevicens, centre on anirem a fer la ESO. Allà ens van explicar que hi havien moltes aules, una de ciències, una altra de farmàcia, una de batxillerat. Ens van explicar que els alumnes d' ESO feien tres patis de 20 minuts. Quan nosaltres vam acabar la visita ens van donar coca amb xocolata ; després quan va acabar el pati vam anar a fer educació física i també uns alumnes de primer de ESO ens van fer alguns trucs de màgia; vam marxar a les 12:30 i vam arribar a casa a la 1:15\nM'ha agradat mol la excursió perquè vam visitar l' institut Torrevicens i vam veure la classe on anirem l’any que ve.\nPublicado por marc melines hospital - 10:19 0 comentarios\nEl dimarts dia 6 de març del 2018 els alumnes de 6è de la Portella, Benavent, Vilanova del segrià, i nosaltres els d’Albesa. Vam anar al IES TORREVICENS.\nVam agafar el autobús a les 8:30 i vam passar pels altres pobles.\nQuan vam arribar vam entrar a dins del institut i ens va atendre una professora i ens va portar a una sala...\nVa arribar el senyor director, i ens va explicar que es va quedar en coma fent un experiment químic. Dos alumnes de 2n d’ESO ens van explicar que significava ser germà gran d’un alumne de 1r. Es el projecte TEI.\nVam fer una ruta per l’institut, vam anar: a l’aula de música, a la biblioteca...\nDesprés ens van donar un tros de coca i xocolata. Vam anar tot seguit al pati, vaig veure a el meu germà i molts nens més d’Albesa.\nDesprés ens vam dividir en 2 grups; uns van anar al gimnàs que va ser el meu grup i l’altre a l’aula de màgia i després al contrari. Al gimnàs vam jugar a vòlei amb pilotes molt grosses, i a l’aula de màgia el mag Jin Jin i en Xapi Xapi ens van fer trucs de màgia, els dels daus, el de les cartes...\nAquesta experiència de fer la visita em va agradar molt.\nPublicado por Unknown - 09:37 0 comentarios\nPublicado por Unknown - 09:33 0 comentarios\nEl dia 6 de març els alumnes de sisè vam anar a l’instítut torrevicens; i ens van ensenyar el instítut, i en que consisteia la TEI què és tutoria entre iguals.\nPrimer vam anar a l’àutobus i recollir gent d’altres pobles, que també venien amb nosaltres per veurel.\nQuan vam arribar ens van portar a una sala on ens van explicar que era tutoria entre iguals; tens un tutor dos anys més,gran que tu, i quan tens un problema li dius i ell tel proba de dresoldr-el.\nA continuació ens van fer una volta per el instítut i ens van ensenyar les clases més importants.\nQuan van acabar ens van donar coca amb xocolata i cap al patí;quan es va acabar el pati vam fer jocs, i després trucs de magia amb el mac XAN-XAN que és el millor i el mag JIN-JIN que és el pitjor,llavors ens van donar uns cubs.\nI finalment una altra vegada cap a l’autobus.\nEl instítut és molt bonic i méu vaig pasar superbé.\nPublicado por Eliseu Parramona - 09:47 0 comentarios\nVISITA AL TORREVICENS\nAhir dia 6 de març de 2018 els nens i nenes de les escoles:\nD’ Albesa, la Portella, Vilanova del Segrià, Torre-serona i Benavent vam anar de visita a l’ institut Torrevicens.\nAl arribar la senyoreta Silvia Barbé ens va venir a rebre; ens va portar fins a una sala que en diuen la sala polivalent, i una vegada allí el director ens va fer una petita xerrada.\nDesprès van venir dos alumnes de 3r d’ ESO, i ens van explicar el que era el programa TEI (Tutoria Entre Iguals), que és un programa que consisteix en que els nens de 3r d’ ESO són tutors dels nens de 1r, és per si tenen un problema ho consulten als seus tutors. Després van venir una colla d’ alumnes de 2n d’ ESO i ens vam dividir en quatre grups de 8 persones, cada grup tenia dos persones de 2n que els hi feien de guies.\nLa visita guiada va durar mitja hora aproximadament. Al acabar ens vam tornar a reunir tots a la sala polivalent, on els professors ens van donar coca amb xocolata, i tots plegats vam anar a fer pati.\nAl acabar el pati ens vam dividir en dos grups, i cada grup va fer una activitat diferent, un grup primer va anar al gimnàs a fer jocs amb les pilotes grans i l’ altre grup va anar al taller de física i química a fer un taller de mate màgia, una altra vegada ens vam tornar a reunir a la sala polivalent, on una vegada allí vam anar fins a l’ entrada i vam anant sortint, per escoles per agafar el bus i tornar cap a casa.\nAquesta visita m’ ha agradat molt, perquè així ja el conec més bé l’ institut i ja estaré una mica preparat per l’ any que ve.\nPublicado por Unknown - 09:38 0 comentarios\nNosaltres, els nens de l’escola l’Àlber hem col·laborat amb el dia de la pau.\nEl dia de la pau es celebra a tot el món, nosaltres els nens de l’escola vam fer un trencaclosques amb paper i el vam empegar en un full, després vam estar parlant amb la professora de coses que ens passen, sobre les paraules que sortien al trencaclosques, ens van donar unes tires blanques i havíem de escriure que era per nosaltres la pau. etc...\nVam sortir al pati tots junts i vam penjar les tires blanques , normalment els petits fan pati separat al dels grans, jo vaig jugar una estoneta amb els de p3 cosa que casi mai podem fer. Quan va acabar el pati ens vam ordenar en grups que feien les senyoretes. Jo de la meva classe,anava amb el Toni i el Marc, vam anar amb dos senyoretes cap a l’escorxador.\nEl que fèiem era que a la gent que ens trobàvem els hi dèiem que era el dia de la pau i si volien col·laborar amb nosaltres, explicant què era la pau per ells.\nVam anar a la perruqueria de la Marta ella va ficar que la pau per ella significava col·laboració, amistat i companyerisme, li vam agrair per col·laborar amb nosaltres. També ens vam trobar a la padrina del Cesc Morell i ens va dir que la Pau per ella era una cosa especial com per exemple: amistat, col·laboració i no a la guerra.\nquan vam arribar tots els grups, vam cantar la cançó de la pau fent una rotllana al pati grandiosa i al mig i havia l’Eduard tocant la guitarra i el Xavier la flauta.\nAquest dia és un dia especial però el dia de la pau hauria de ser cada dia.\nPublicado por Unknown - 10:26 0 comentarios\nTots els alumnes de l’ escola l’ Àlber d’ Albesa vam celebrar el dia de la pau.\nEl dia de la pau és un dia que es celebra a tot el mon el dia 30 de gener, i a la nostra escola ho vam celebrar d’ una manera molt especial.\nA primera hora del matí, els alumnes de cicle superior, vam fer un puzle sobre la pau. I vam parlar sobre les paraules que hi sortien.\nA les 10:30 tots els alumnes de l’ escola vam sortir al pati( sense pilota).\nAproximadament a les 11:00 ens vam dividir en grups i vam sortir a escriure paraules o frases de la pau que ens deien les persones que ens trobàvem pel carrer.\nQuan tots els grups vam arribar al pati de l’ escola, vam començar a penjar les tires amb les paraules i frases que ens havien dit les persones.\nAl acabar de penjar les tires, vam fer una gran rotllana i tots junts vam cantar la cançó.\nAquest dia, ha estat un dia especial i diferent ja que hem sortit als carrers ha preguntar coses a les persones i ens ho hem passat molt bé.\nEls nens de 6è estan fent el puzle de la pau.\nPublicado por Unknown - 09:54 0 comentarios\nDIARI VACANSSES DE NADAL\n1 DIA DEL PARE NOEL\nEl dia del Pare Noel, estic molt feliç perquè em porta la Nintendoswitch, però per altra part trist perquè s’ha mort la meva repadrina.\n2 QUAN HE ANAT A BUSACAR A L’EMMA\nAvui he estat molt feliç,he anat a buscar l’Emma que era a unes colònies de muntanya i desprès he anat a veure una cosa que sempre he volgut: Rocaviva. És un lloc genial, m'he sentit súper feliç i recomano la visita.\n3 LA CAVALCADA DELS REIS\nA les 4 i 45 he sortit amb el Marc a esperar fins a les 6 que han arribat els Reis; estic molt content i he anat a donar la volta al darrera la carrossa . Després he anat a sopar a casa de la padrina i els reis m'han portat els regals.\nPublicado por Eliseu Parramona - 10:28 0 comentarios\nDiumenge,24 de desembre de 2017\nAvui he anat al cine d’Alpicat per primer cop, i he vist “COCO” una película molt xula; hi he anat amb la meva cosina i també he vist “UNA AVENTURA DE OLAF” de Frozen que m’ha agradat molt , ha durat 2h i pico és a dir de 15:00 – 18:00 . Quan he arribat he sopat i he anat ha dormir.\nM’ ho he passat molt bé.\nDilluns,25 de desembre de 2017\nAvui és NADAL! M’he aixecat i he esmorzat, no he fet res en tot el matí ;he dinat, he mirat la TV I he anat a dormir la migdiada I m’he despertat a l’hora de sopar I per tant he sopat I he anat a dormir.\n’ ho he passat molt bé.\nDiumenge,31 de desembre de 2017\nAvui és cap d’Any, he esmorzat he ajudat a la mare a fer els preparatius pel sopar de cap d’ any. He escrit unes coses a una llibreta meva, he dinat i he dormit una migdiada de les 15:00 a les 18:30 que és quan hem preparat el sopar. Més tard hem sopat, hem menjat el raÏm i hem anat a dormir .\nHa estat un dia fantastic!!!\nPublicado por Unknown - 10:28 0 comentarios\nMés antic >>


Trail Camp – Estiu Anima'ns 2020\n639 96 27 53 >>> Coordinador Trail. Quim Vich\nAprofitarem el magnífc entorn urbà i natural de la Conca d’Òdena i comarca. Sempre tindrem del Parc Puigcornet com a punt de referència per les nostres sortides.\nL’activitat seguirà totes les recomanacions sanitàries. El fet que l’activitat no es realitzi en espais tancats en quasi la totalitat de les activitats ajudarà a que es pugui desenvolupar com una edició més.\nPreu de 9h a 13,30h + una tarda fins 16h. 58€ sense dinar\nParc Puigcornet d’Igualada i entorn.\nDe 10 a 16 anys (de 4t de primària a 4t ESO).\nCursa de muntanya, BTT, Orientació, … Piscina i activitats de lleure.\nL’objectiu principal és que els infants puguin ampliar gaudir d’aquest esport, alhora que gaudeixen d’altres activitats.\nComptarem amb entrenadors especialitzats que prepararan activitats molt atractives per passar un estiu.\nL’educació som tothom, per això defensem la importància de la vostra implicació. D’aquesta manera, proposem dues activitats enfocades en complicitat amb vosaltres.\nUna primera presa de contacte en una reunió informativa que realitzarem el 29 juny a les 20h, via streaming i un informe final de l’evolució del vostre fill i els aspectes a millorar.\nEl Quim Vich i Fidel Compte seran els encarregats de gestionar el Campus.\nA través de la plataforma d’inscripcions (disponible a partir del 5 de maig fins 10 de juny).\nPlaces limitades. En cas de no haver-hi suficients inscripcions suspendrem l’activitat.\nDel 13 al 17 de juliol VINE A FER TRAIL amb nosaltres.


Burn after reading, divertimento dels Germans Coen\nBurn after reading és el darrer film dels Germans Coen. Un divertimento que et posa els pels de punta. La creació d’una senzilla obra d’espionatge es converteix en una comèdia negra i buffa que ens fa tornar seriosos a poc que ens aturem a pensar.\nD’entrada l’equip d’actors és magistral i no deixa indiferent: Clooney, Pitt, Malkovich, Macdormand són noms que asseguren el tret (i mai millor dit); la signatura dels Coen i el títol, ja ens predisposen a una bona dosi de creativitat i gaudi. Perquè per exemple, el títol: Cremar després de llegir, inteligència és relativa…ja ens posa sobre la pista del que veurem, un seguit de personatges que es creuen en una trama d’espionatge que no és tal, en realitat ens mostra un grup de persones solitàries, que viuen en la mentida més burda, que es desesperen en les seves mediocres vides, i que busquen la felicitat sense trobar-la. Mentre uns espies de mentida remenen per la trama posant de manifest que allò tan important com els serveis d’espionatge tenen la mediocritat i la banalitat com a rerefons de les grans fites d’altres pelis.\nA ressaltar el paper magistral de Pitt, fent de monitor de gimnàs que no és precissament una inteligència prvilegiada, o la mateixa Macdormand que broda el paper de soltera desitjosa de trobar parella. Tot plegat amb una fotografia i una ambientació sobria i aconseguida, que ens transporta a les velles pelis dels seixantes del segle passat, pràcticament estètica “superagent 86″ posada al dia. Per a riure i pensar.\nLlibre: El nostre home a La Havana de Graham Greene\nPel·lícula: Fargo dels Germans Coen\n25, octubre 2008 4 Comentaris\nWill Smith ha tornat a fer-ho. Ser el protagonista una peli, Hancock, ser el més divertit, posar-se el públic a la butxaca des del primer moment i fer-nos-ho passar genial durant tot el temps. Smith s’està convertint en l’actor de moda del cinema americà, és el més ben pagat en aquest moment, és l’Obama del cinema.\nAnalitzem-ho. La pel·lícula és una història d’anti-herois que és la forma que estan prenent les pelis de supermans i batmans darrerament, sembla que el proper Cavaller fosc va pel mateix camí. Per emergir del seu malson troba l’ajut inestimable d’un coach, el model de suport personal que està de moda i la inestimable col·laboració d’una Charlize Teron, més guapa que mai. Però a més, la peli és de Peter Berg, un director amb ofici i el guió té consistència. Una peli per a tots en época estival, quant una mica de marxa i una altra d’emoció són suficients per omplir una tarda d’agost.\nPD.- La Mònica m’ha donat el premi a l’esforç personal…d’aquells premis que ens donem els penjats dels blogs de tant en tant, perquè sóm humans. Per això he fet el post del Hancock, en honor seu ( no li arribo a la sola de la sabata en cinema..). I per donar premis..doncs tots els del meu blogroll el tenen…ara no puc destriar que cau un sol de campionat i les neurones treballen més lentament de l’habitual…\n27, juliol 2008 8 Comentaris\nPrimera lectura: han guanyat les teles, les empreses de comunicació, les empreses d’enquestes, i han perdut els dos candidats, mancats de la capacitat de comunicació i de saber estar en un plató de televisió. Perquè això és el que ha estat aquest Debat, un espectacle per a la televisió que ha començat pràcticament dues hores abans, amb seguiment exhaustiu, i amb entrada d’oscars per catifa vermella. Si fins i tot la darrera frase de la nit ha estat cinematogràfica: Good nigth and good luck….\nEls papers estaven repartits, les mirades perdudes, les propostes líquides. Baugman era el rerefons i l’emoció la crossa que els entrenadors i comunicadors els havien ensenyat a utilitzar, però ells no són Bardem.\nAquella nena que Rajoy ha volgut fer seva en el darrer spitch més semblava la nena de El Exorcista que una altra cosa; i les cites cinematogràfiques no s’acaben aquí.\nContinguts no s’han vist, contundència sí, però per a bales sense pólvora.\nPel que ens pertoca, hem estat protagonistes de pràcticament tot el tercer bloc: el Tinell, Catalunya, l’Estatut, el català…però on érem realment nosaltres? No hi érem. Som la moneda de canvi, però la moneda és l’objecte en mans d’un altre.\nEducació, si ni tan sols saben que les dades de l’informe PISA són de l’any 2004…\nEconomia, se’ls ha vist el llautó, a un donant dades en cartolines que no diuen res, a l’altre apel·lant el guanyador Solbes perquè ell, com ja sabem, no en sap res.\nDilluns que ve més, aquesta vegada moderat per una dona, Olga Viza, que com que és especialista en esports, ho tindrà molt bé. Perquè de fet, això que s’ha previst i que hem visualitzat no ha estat veritablement un debat, encotillat per Pepiño Blanco i Pio Garcia Escudero; ha estat un combat de boxa amb guants prestats.\nBona nit i bona sort…\n25, febrer 2008 13 Comentaris\nNit dels Oscars….fins a les 2,30 de la matinada alguns i algunes estaran pendents del satèl·lit per veure l’espectacle de l’entreteniment per excel·lència…\nJo tinc una amiga, la Mònica, que ens prepararà un pastís de xocolata negra(i alguna cosa més…) per celebrar el resultat de la porra que ha posat en marxa al seu bloc.\nPassarem la nit amb crispetes, unes birres i després un café i un Macallan per estar desperts a l’hora màgica…i després farem la cua de dilluns per arribar a l’esmorzar de celebració que ens espera….bons òscars!\n24, febrer 2008 5 Comentaris\nLes nominacions als Òscar de Hollywood ja s’han fet públiques i en tenim un munt per celebrar. Començant per Viggo Mortensen al seu paper a Promeses de l’est; veritable film noir posat al dia, on la força de Cronenberg s’al·lia amb el personatge de Viggo per deixar-nos estabornits de cinema.\nContinuant per Julie Christie per Away from her on treballa amb Sarah Polley com a directora aquesta vegada. Elles es van conèixer a la peli d’Isabel Coixet, La vida secreta de les paraules i ara han quallat una opera prima de la Polley que li ha de valer a Julie Christie l’Òscar.\nEls Òscars són alguna cosa més que un premi, el cinema és alguna cosa més que el seté art….cinèfils del món, enguany els amos de Hollywood s’han portat, i les nominacions tenen un regust suau a cinema del bo, a personatges que trepassen les pantalles; a veure si rematen bé la feina el proper 24 de febrer….Sort!\n22, gener 2008 6 Comentaris


Aquí no hi ha qui visqui! (Pere Baró)\nEns trobem en una situació en què la gran majoria de persones no pot fer front al seu dia a dia amb un sou mínim\n4 min. 03/03/2020 23:30\nPERE BARÓ secretari d’organització del PS\nDesprés de llegir l’article del meu company i amic Joao De Melo sobre els salaris publicat l'11 de febrer, m’agradaria endinsar-me una mica més en el “nivell de vida andorrà”. Segons el Govern, Andorra té un salari mitjà de 2.129€. Fins aquí i tal com va comentar el Joao, ho trobo absurd, i fins i tot insultant per a la gran majoria de la ciutadania que tot just arriba al salari mínim i llegeix aquesta notícia. Potser seria interessant saber exactament qui cobra els 1.000 euros i qui 3.000 per fer aquesta bona mitjana que li surt al Govern.\nMés enllà d’aquestes dades que acaben sent anecdòtiques per la poca representativitat, sí que m’agradaria analitzar quina és la situació de la vida per un andorrà “normal”. M’agradaria fer amb tu un exercici sobre com viu un habitant un dia normal sense cap sobrecost, ni cap pagament extraordinari.\nM’agradaria fer amb tu una mica d’investigador social (si m’ho permeteu).\nImagina’t per un moment que ets una dona de mitjana edat. Li posarem de nom Mercè. La Mercè viu sola i cobra un salari mínim: és a dir 1.083€ mensuals. En aquest punt m’agradaria aclarir que parlo de salari mínim i no de salari digne. Per a mi salari digne seria el que recomana la carta social europea als països adherits, i que hauria de ser d’un 60% del salari mitjà, és a dir 1.277€ mensuals.\nTornem-hi. Després de la feina, la Mercè estudia un màster. Quan té temps lliure li agrada anar al gimnàs o passar una estona amb els seus amics i familiars.\nAra que ja coneixem la Mercè, analitzem les seves despeses. La Mercè avui està de festa setmanal i decideix anar a fer la seva compra mensual. Els estudis ens parlen que la compra mensual d’un europeu està al voltant dels 300€. Una vegada feta la compra, passa pel banc a dipositar els diners del lloguer mensual, és a dir 600 euros per un pis a Encamp de 64 metres quadrats i una sola habitació. No m’ho invento, ho he trobat amb una pàgina de lloguer de pisos.\nEn aquesta suma hem d’afegir les despeses d’un domicili habitual, parlem d’uns 150€ mensuals més. Finalment, afegirem també el cost mensual del crèdit per pagar el màster, uns 250 € al mes.\nAixí doncs, si fem comptes, la Mercè es gasta de mitjana al mes aproximadament 1.300€. Recordem que cobra un sou mínim de 1.083€: És a dir, la Mercè, sense cap tipus d’entreteniment, ni de vida social ni familiar, ha de demanar ajuda per a poder fer front als pagaments mensuals habituals. La Mercè, a vegades, té temps lliure per anar al gimnàs. El que no té són diners.\nMoltes són les conclusions que en trec. La primera, i per a mi la més greu, és que ens trobem en una situació en què la gran majoria de persones d’Andorra no pot fer front al seu dia a dia amb un sou mínim. Això provoca que l’escletxa entre rics i pobres sigui cada vegada més gran a nivell econòmic, però també social: els únics que podran donar-se plaers com un sopar amb familiars o amics, o fins i tot fer coses tan normals com ara apuntar-se a un gimnàs o fer una escapada per a desconnectar de la seva realitat i del seu dia a dia, serà la classe alta.\nDeixaran d’existir les classes mitjanes en un país on, desgraciadament, el ric serà cada vegada més ric i el pobre serà cada vegada més pobre.\nAquest govern de Demòcrates amb els seus socis Liberals està fent de la nostra Andorra una Andorra de privilegiats on només pot viure gent amb bon coixí econòmic. Està deixant de banda a la gran majoria d’habitants: gent que vivim al dia a dia i treballem per a fer d’Andorra un país millor i pròsper.\nAmics i amigues aquesta és l’Andorra que ens està deixant l’actual govern conservador: el govern d’uns quants.\n#JosoclaMercè i així no puc viure.


Aquest estiu explora l'univers .cat\nAvui us presentem un petit giny (widget) que podeu posar a la vostra plana web i que us mostrarà, dia a dia, 5 nous dominis .cat escollits a l'atzar entre els dominis amb DNS.\nEl podeu veure a la part inferior de la columna dreta de la plana principal o bé anant a la plana explicativa que hem preparat i que dóna el codi que podeu fer servir.\npuntCAT ha participat en la 29a reunió d'ICANN celebrada a Puerto Rico. Entre d'altres temes a debatre, el procés per a assignar nous TLD de caire geogràfic o cultural va acaparar gran atenció i passió. I en el marc d'aquest debat, el .cat es va erigir en la referència a seguir i que tothom mencionà.\nEl 17 de Maig, Dia Internacional d'Internet, el .cat dóna el tret d'eixida a la Marató Viquipèdia.\nEncara pots utilitzar els codis del teu punt de llibre .cat\nEl proper 17 de maig, i per celebrar el Dia d'Internet, la Fundació puntCAT posa en marxa la post-validació dels dominis .cat. Aquest sistema agilitza enormement el procés de registre, ja que la validació dels .cat serà automàtica i immediata.\nLa setmana passada ICANN va anunciar la disponibilitat d'un kit per a permetre als webmestres i programadors comprovar més fàcilment si les seves webs i aplicacions reconeixen tots els nous dominis (.aero, .cat, .mobi, .museum, .travel, etc). Aquesta eina és gratuïta i està disponible en aquesta plana de la web d'ICANN.\nSi t'has trobat que en alguna de les llibreries o punts de distribució no t'han pogut facilitar el teu punt de llibre .cat, o vas oblidar demanar-lo, no t'amoïnes ! La distribució a certes llibreries de Catalunya s'ha pogut veure endarrerida mentre que en d'altres, els punts s'han esgotat ràpidament.\nAmb la col.laboració del Gremi de Llibreters de Catalunya i Balears, 4 registradors .cat i moltes altres llibreries d'arreu dels països de parla catalana, la Fundació puntCAT torna a oferir una nova promoció.\nLa darrera setmana de març es va celebrar a Lisboa la reunió trimestral d'ICANN. Com en altres ocasions, puntCAT va ser-hi present participant en diferents grups de treball, i en particular en el de la "gTLD Constituency", és a dir, el comité dels diferents dominis de primer nivell genèrics (.com, .org, .net, .mobi, .info, etc) al que perternyem.\nRenovació de dominis .cat, 2x1\nS'apropa el moment de les renovacions dels qui van registrar els primers dominis per un any. I com el .cat segueix creixent a bon ritme, la Fundació puntCAT vol agrair l'entusiasme i compromís dels qui des del primer moment van donar suport al domini .cat, i ho fa oferint-los una promoció especial per a renovar dos anys pel preu d'un.\nAquesta promoció s'adreça únicament als qui van registrar dominis amb els codis de FASE3-Sunrise, SANTJORDI06 i FESINTERNET. Visiteu la web del vostre registrador a fi de saber-ne els detalls.\nEl .cat segueix creixent i cal celebrar-ho !


Dijous, 21 Juny 2018 05:53\nDimecres, 20 Juny 2018 14:07\nDimecres, 20 Juny 2018 13:38\nEls sindicats denuncien l'immobilisme de la patronal del metall\nDimecres, 20 Juny 2018 13:26\nEls sindicats majoritaris han denunciat l’immobilisme de la patronal, que manté bloquejada la negociació del conveni de la indústria metal·lúrgica a Tarragona. Aquest és el principal argument que ha portat delegats de Comissions i UGT del sector del metall a concentrar-se davant les portes de la seu de la patronal a Tarragona. Els sindicalistes asseguren que fa mig any que es va iniciar la negociació del conveni, que la Patronal no escolta les seves demandes de caràcter social i econòmicament els volen retallar drets adquirits com el de compensació i absorció. Asseguren que després de sis mesos, estan encara al punt de partida de la negociació d’un conveni que afecta més de 20.000 treballadors.\nDimecres, 20 Juny 2018 13:08\nL'Espluga de Francolí fa un pas més per consolidar-se com a destinació turística del territori. L'Ajuntament ha presentat ara la nova marca gràfica que destaca els diversos atractius i trets identitaris del municipi amb la qual impulsarà una campanya comunicativa.\nValls recordarà Peret amb una placa\nDimecres, 20 Juny 2018 12:38\nValls recordarà Peret penjant una placa commemorativa a l’aparcament del Barri Antic, punt on el rei de la Rumba Catalana va pujar per últim cop dalt d’un escenari en el marc de la festa major vallenc de l’any 2014. L’Ajuntament ha entomat la iniciativa gestada per l’Associació Gitana de Valls, que aprofitant el concert d’homenatge a l’artista ha fet entrega de la placa a l’alcalde de la ciutat.\nEl restaurant Disfrutar d'Eduard Xatruch, el 18è millor del món\nPer primera vegada un cuiner del territori situa el seu restaurant entre els 50 millors del món. Es tracta del vilasecà Eduard Xatruch, que va veure com els restaurant que comparteix amb altres grans cuiners com Oriol Castro i Mateu Casañas, el Disfrutar, es situava en el número 18 de la llista dels 50 millors restaurants del món, que es va fer pública aquest dimarts a la nit a Bilbao\nDimecres, 20 Juny 2018 09:04\nDisputa entre l'EINA i l'equip de govern d'Altafulla per l'accés a informació municipal\nDimecres, 20 Juny 2018 10:31\nL'EINA d'Altafulla, el grup de l'esquerra independentista a l'oposició, ha denunciat a la Comissió de Garantia del Dret d'Accés a la Informació Pública la negativa de l'equip de govern de facilitar-los l'accés al registre d'entrada i sortida municipal, i per tant, a determinats documents.\nL'Escola Les Muralles de Montblanc aprèn història d'una manera diferent\nDimecres, 20 Juny 2018 10:06\nA Montblanc han viscut aquest curs escolar una nova experiència formativa a l'hora d'aprendre història. Així, els alumnes de quart de primària de l'Escola Les Muralles han fet un recorregut per la història sense llibre i aprenent directament amb visites als carrers de la Vila Ducal.\nUna setantena de persones, denunciades pel tall de l'autovia A-7\nDimarts, 19 Juny 2018 19:41\nPrecisament l’alliberament dels presos polítics va ser una de les consignes que es van sentir al mes de març durant els talls de carreteres que es van produir arreu del país. En el cas de Tarragona, una de les vies afectades va ser l’autovia A-7. Una setantena de persones han estat denunciades per aquests fets i un jutge de Tarragona ha obert una investigació. Es tracta d’una fase encara molt inicial, tot i que a alguns dels denunciats ja els han notificat que es troben com a investigats. Ells defensen que els talls de carreteres van ser una protesta que s’emmarca en la llibertat d’expressió i denuncien que es tracta d’un nou cas de persecució política.\nMés d'un miler d'autocaravanes han utilitzat l'àrea de servei de l'Espluga en 2 anys\nDimarts, 19 Juny 2018 19:10\nMés d'un miler d'autocaravanes han utilitzat l'àrea de servei de l'Espluga de Francolí des de la seva posada en marxa, ara fa dos anys. La zona d'estacionament pot aplegar més d'una trentena de vehicles d'aquest tipus sense límit de permanència. Disposa d'una estació amb servei de buidatge d'aigües, servei de càrrega d'aigua potable i de connexió elèctrica. Per activar els subministraments és necessària una fitxa que té un cost de dos euros. L'àrea de servei està ubicada al parc fluvial. Tot plegat, ha propiciat l'aparició d'un nou perfil de visitant i l'increment del turisme familiar al municipi.\nÚltims preparatius del gran dispositiu de TAC12 i la Xarxa pels Jocs Mediterranis\nDimarts, 19 Juny 2018 18:45\nÚltims preparatius pel dispositiu especial de TAC12 i la Xarxa de Comunicació Local en motiu dels Jocs Mediterranis, el més gran que s'ha fet mai al món local. Aquest dimarts s'ha donat cita a Tarragona part de l'equip de professionals que participarà al desplegament a partir de divendres. Més d'un centenar de periodistes i tècnics de les televisions locals d'arreu del país formaran part del dispositiu que farà un seguiment minut a minut dels Jocs, amb la retransmissió de la majoria de competicions dels Jocs, butlletins horaris cada dues hores i un programa especial cada nit des de l'Anella Mediterrània. Amb 4 unitats mòbils i equips desplaçats per totes les seus de Tarragona 2018.\nLa seguretat dels Jocs Mediterranis, a punt\nDimarts, 19 Juny 2018 16:08\nA partir d'aquest divendres, coincidint amb la inauguració dels Jocs Mediterranis, es posarà en marxa tot el dispositiu que preveu el Pla Director de Seguretat. Aquest comptarà amb la participació de totes les administracions implicades, i es coordinarà des de l'edifici 112\nLa hissada de la bandera blava dóna el tret de sortida a la temporada a Altafulla\nDimarts, 19 Juny 2018 14:12\nAquest matí la platja d'Altafulla ha vist com la Bandera Blava s'hissava al passeig de Botigues de Mar, a Baix a Mar. Un distintiu que acredita la qualitat del litoral altafullenc. Aquest acte dóna el tret de sortida a la temporada de bany, amb tots els serveis en marxa. Entre ells el de salvament que estarà actiu des de les 10 del matí fins a dos quarts de 8 de la tarda. També ha començat el servei de trenet turístic amb un preu de 4 euros i mig per als adults i dos per als menors.\nL'orgue de Valls premia els 150 primers padrins\nDimarts, 19 Juny 2018 14:11\nLa campanya de mecenatge per fer realitat el futur orgue de l’església de Sant Joan a Valls continua a bon ritme. Coincidint amb l’arribada de la Festa Major de Sant Joan, la comissió impulsora de la iniciativa ha reconegut l’esforç dels primers 150 padrins de l’instrument amb l’entrega d’un diploma. Quan encara no es porta mig any de campanya, s’han aconseguit ja gairebé 150.000 euros. Es confia poder instal·lar l’orgue per les Decennals de 2021. A banda del mecenanatge, la concreció del projecte també necessitarà del finançament d’administracions públiques, tenint en compte que el pressupost s’enfila més enllà dels 600.000 euros.\nPàgina 398 de 567


Comença la XXXVII Fira del Llibre de Palma - Gremi de Llibreters Mallorca\nComença la XXXVII Fira del Llibre de Palma\nFins dia 9 de juny, el Passeig del Born s’omplirà de llibres i d’activitats gràcies a la implicació de 12 llibreries del Gremi de Llibreters de Mallorca i de les institucions que participenEls llibreters conviden a gaudir de la fira i a acudir a ells com la millor garantia per trobar el llibre que més s’adapta a cadascun de nosaltres\nDivendres 31 de maig, a les 11 hores, comença la XXXVII Fira del Llibre de Palma al Passeig del Born, organitzada pel Gremi de Llibreters de Mallorca amb el patrocini del departament de Cultura, Patrimoni i Esports del Consell de Mallorca i la col·laboració de l’Ajuntament de Palma, CEGAL i el Ministerio de Cultura y Deportes.\nParticipen 12 llibreries de Palma amb un estand, a més de l’Ajuntament de Palma, l’Institut d’Estudis Baleàrics, la Institució Francesc de Borja Moll i el departament de Cultura, Patrimoni i Esports del Consell de Mallorca.\nFins al dia 9 de juny, en horari d’11 a 15 hores i de 17 a 21 hores, se celebraran més de cent activitats entre presentacions de llibres, taules rodones, converses, signatures, música en directe i tallers infantils i juvenils. Algunes de les activitats tendran lloc a l’espai central de la Fira, d’altres a la sala d’actes i les signatures de llibres per part dels autors a cadascuna de les llibreries participants que les han organitzat.\nParticiparan a la Fira autors residents a les illes i ben coneguts per a tots com Guillem Frontera, Fernando Schwartz, Gabriel Janer Manilla, Antoni Tugores, Neus Canyelles, Antoni Vidal Ferrando, Biel Mesquida, Climent Picornell, Tomàs Vibot, José Carlos Llop, Llorenç Capellà, Caterina Valriu… D’altres més novells com Laura Gost o Francesc Company. I d’altres venguts expressament per participar a la Fira com Rafel Nadal, Javier Sáez, Elisa Victoria, Javier Castillo, Olga de Dios o Nuria Varela.\nLa pregonera d’enguany serà l’escriptora, mestra i traductora, Elisabet Abeyà, catalana resident a Mallorca, qui ha triat per escriure el pregó dues paraules que l’inspiren: llegir i llibertat. “Pots llegir només si ets lliure. Llegir en llibertat; no com una obligació”. La podrem escoltar en viu i en directe dia 31 de maig a les 18 hores.\nEls llibreters exposaran al Passeig del Born centenars de llibres per a tots els públics, per la qual cosa la Fira del Llibre de Palma és l’oportunitat de comprar llibres però també de descobrir-los. I qui millor que el llibreter i la llibretera per ajudar-nos en aquesta tasca! És la persona que ens pot recomanar com ningú el llibre més adient per a cadascun de nosaltres. Igual que un sumiller ens recomanarà la millor beguda per maridar amb el menjà. Més enllà dels títols i de les novetats hi ha tot un univers d’autors i llibres per descobrir. Només hem de contar al llibreter què ens agrada, com llegim, quan llegim i si tenim prou temps o no per fer-ho. Segur que trobarà el llibre que ens està esperant a la prestatgeria!\nLes llibreries d’aquesta Fira del Llibre de Palma són: Rata Corner, Embat, Llibres Ramon Llull, Llibreria de Babel, Literanta, Quart Creixent, Es Raconet, El Corte Inglés, Llibreria del Campus, Abacus, Los Oficios Terrestres, Jaume de Montsó.\nLa imatge de la Fira del Llibre 2019 és obra de l’artista valenciana Paula Bonet que ha dibuixat una dona en blanc i negre llegint, absorta, un llibre. El llibre, a la vegada, la il·lumina amb un raig groc . És “la idea de la lectura com a salvació”, en paraules de l’autora. “Com t’allunya d’un lloc únic i castrant i et dona la possibilitat d’adoptar diferents punts de vista que enriqueixen l’intel·lecte i la pròpia existència”. És la primera vegada en les 37 edicions de la Fira que el cartell el fa un artista relacionat amb el món del llibre. Pot ser aquí s’obre un camí per a properes edicions.


Batudes d'immigrants a les portes dels col·legis de València - Ràdio Klara 104.4 F.M. València\nArrel de la web > Noticies > Batudes d’immigrants a les portes dels col·legis de València\nPolítica del Ministeri de l’Interior\nMoviments socials denuncien l’assetjament a les comunitats d’estrangers per part de la policia. Les identificacions arriben a fer-se inclús quan els pares recullen als seus fills de classe. El Sindicat Unificat de Policia veu estes pràctiques inconstitucionals.\nLes batudes policials contra persones immigrants s’han continuat produint al llarg de tot l’estiu, segons denuncien diversos col·lectius i ONGDs que treballen en aquest àmbit. El diagnòstic general que tots ells realitzen dels mesos de juliol i agost és semblant: l’assetjament a les comunitats immigrants no ha cessat en els darrers mesos. Des de Rumiñahui, associació d’immigrants equatorians, s’assegura que “la situació segueix pràcticament igual, perquè continuen les mateixes instruccions per part de la policia”.\nLes batudes s’han continuat produint en els mateixos “punts calents” habituals durant la resta de l’any: l’estació del Nord, la d’autobusos, i aquells barris amb forta presència de diferents comunitats d’origen, com Orriols o Russafa. És a dir, aquells punts que o bé són punt de pas dels immigrants o bé són barris on n’hi ha una forta presència.\nLa comunitat equatoriana assenyala l’agafada de Sant Miquel dels Reis, a finals de juliol, com la de major envergadura que ha sofert en aquestos mesos. El control esmentat es va produir cap a les 19.30 en un descampat vora la biblioteca, on s’agrupaven al voltant d’unes 250 persones. La policia local i nacional hi van acudir, i van procedir a demanar els papers a tots els celebrants. El fotògraf de Rumiñahui, que estava documentant l’acció, va ser intimidat, i se li va requisar la càmera fins que van esborrar les imatges que havia pres. Finalment, la intervenció del Sotsdelegat de Govern, a instància de l’ONGD, va avortar-ne la identificació.\nDes de CEAR-PV, s’ha detectat que aquestes actuacions s’han arribat, fins i tot, a produir en les portes dels col·legis, en el moment que pares i mares immigrants hi deixen o en repleguen als seus fills. Els controls es produeixen, doncs, davant dels propis fills, així com dels companys de classe. CEAR adverteix del perill que comporta aquesta situació, ja que els xiquets immigrants i les seues famílies “queden estigmatitzades davant de la resta de companys”. Es facilita l’associació de la idea “que la immigració és igual a delinqüència”.\nAmbdues organitzacions coincideixen a assenyalar com en els darrers mesos també s’han començat a practicar controls en els voltants de les seus de les ONGDs i centres d’ajuda als immigrants. Al juliol, diversos mitjans de comunicació es feien ressò del que es va organitzar a l’eixida de l’escola d’acollida del CeiMIGRA. Sandra Paulino, responsable de Rumiñahui, afirma al respecte que durant el mes d’agost han documentat quatre dies en què els furgons de la Policia Nacional van estar vagant pels voltants de la seu de l’associació.\nLuís Cerrillo, de CEAR-PV, adverteix de que “no es tracta de controls d’ordre públic, perquè només demanen els papers a persones immigrants. És un control de la població, en base a la seua ètnia, al color de la seua pell, etc...”. Pel seu costat, Paulino, remarca el fet que no es valora “que són persones que tenen família ací, moltes vegades xiquets que es poden quedar sols” en cas de deportació del pare o la mare.\nCal tenir present que les batudes d’immigrants són operacions dependents del Ministeri d’Interior, que executa la Policia Nacional amb l’objectiu de localitzar i detenir immigrants sense papers amb la finalitat d’expulsar-los. Una vegada detinguts, són conduïts als Centres d’Internament per Immigrants (CIEs), blanc també de les crítiques dels moviments socials, on esperen fins a ser deportats.\nDes de nombroses instàncies s’ha criticat la il·legalitat de les esmentades actuacions. Entre aquestes, destaca el mateix Sindicat Unificat de la Policia (SUP), entitat dominant entre la Policia Nacional, que ha vist en les batudes un acció que infringeix la Constitució: “Es tracta els immigrants com a delinqüents, es disposa la seua detenció ’preventiva’, contravenint així sentències del Tribunal Constitucional”. El comunicat del SUP sosté que la gravetat dels controls ens fa “retrocedir en matèria de respecte als drets civils dels ciutadans al període constituent”.\nEn la mateixa línia, es troba el grup d’experts en Immigració i Sistema penal, format per professionals del Dret Penal, entre els quals es troben professors d’universitat, jutges i fiscals. En l’informe elaborat entorn la problemàtica, s’hi destaquen dues idees. En primer lloc, s’assenyala que les actuacions policials consistents en l’establiment dels esmentats controls en espais públics “amb l’únic objectiu de localitzar ciutadans estrangers en situació d’estada irregular” no compta amb cap tipus de cobertura ni garantia legal. En segon lloc, es manté que “utilitzar com a criteri de selecció en els requeriments d’identificació els trets ètnics o altres signes exteriors distintius de la nacionalitat” atempta contra la prohibició de tracte discriminatori per motius racials o d’origen.


Lloc de sortida: Aparcament de Coma Oriola , La Masella, Alp (Cerdanya)\nComa Oriola (la Masella) 00:00 00:00 0\nNiu d'Àliga 01:25 01:25 3,2\nPausa 00:45 02:10\nInici 00:30 02:40 6,5\nPujar vora les pistes d'esquí no és ben bé esquí de muntanya, però en canvi s'està posant molt de moda. Hi ha molts factors que expliquen aquesta tendència, alguns de generals com la popularització de les activitats aeròbiques en entorns de muntanya i d'altres específics de la pràctica de l'esquí de muntanya vora les pistes, com la facilitat d'accés i la seguretat de moure's en un ambient controlat. A la Cerdanya hi ha un indret estrella que exemplifica molt bé aquesta tendència: la Tosa. La proximitat de les pistes d'esquí de la Molina i la Masella ofereix facilitat d'accés, aparcament i la possibilitat de fer tant l'ascens com el descens per les pistes, reduint risc i dificultat. Però segurament el que fa més popular aquest destí és el refugi del Niu d'Àliga, que ens ofereix la possibilitat de fer una pausa gairebé al mateix cim, i prendre un cafè o una xocolata calenta abans d'iniciar el descens.\nQualsevol altre dia probablement no hagués publicat la crònica, ja que és una zona conegudíssima i amb poc interès muntanyenc, però teníem ganes de començar a posar una mica de color blanc. A més a més la nevada del dia anterior va deixar un paisatge preciós, amb la neu encara als arbres, i alhora ens va proporcionar una esquiada molt agradable sobre neu fresca. Així doncs participem d'aquesta festa dels caps de setmana d'hivern pujant cap a la Tosa, on gairebé hi ha tanta gent pujant amunt com baixant per les pistes. Amb els companys de fatiges Ari i Albert ens calcem les botes i posem les pells de foca sota els esquís.\nSortim de l'aparcament de Coma Oriola, al sector més occidental de l'estació de la Masella. És l'aparcament més alt, ideal per un dia com avui en què tenim poc temps i alhora per evitar la massificació de la zona inferior. Pugem vora les pistes, en fila índia i procurant molestar el mínim als esquiadors que baixen per les pistes. Ens enfilem cap als rasos de Das, on tenim per davant una gran pala ampla i amb pendent considerable i constant. Pugem en direcció cap a les antenes visibles al punt més alt. Al tram superior bufa un vent fred, habitual a la zona, i entrem en una zona de boira que no deixerem fins al cap d'amunt. Tendim cap a la dreta per sortir de les pistes, i anem pujant aquest tram més dret fins a l'esplanada del cim de la Tosa (2.536 .)\nBaixem uns metres cap al refugi del Niu d'Àliga, i fem una bona pausa xerrant amb d'altres amics i coneguts amb qui hem anat coincidint en aquest punt de trobada d'hivern. El Niu d'Àliga és un refugi molt agradable i acollidor, situat a gran alçada i amb unes vidrieres que proporcionen una bonica vista, sobretot cap al sector del Moixeró i el Cadí. Al cap d'una bona estona de descans i conversa al refugi sortim i iniciem el descens per la mateixa ruta. La neu fresca del dia anterior és molt agradable i fàcil d'esquiar. El tram superior podem gaudir fins i tot de trams sense trepitjar. Més avall ja entrem a pistes i en pocs minuts tornem al punt d'inici, tancant així una matinal molt fàcil i agradable, perfecte per començar la temporada.


Deprecated: Function set_magic_quotes_runtime() is deprecated in /usr/home/52A1Tef8g40J/rocamare.com/web/framework/initialize.php on line 33\nWarning: session_start() [function.session-start]: Cannot send session cookie - headers already sent by (output started at /usr/home/52A1Tef8g40J/rocamare.com/web/framework/initialize.php:33) in /usr/home/52A1Tef8g40J/rocamare.com/web/framework/initialize.php on line 57\nWarning: session_start() [function.session-start]: Cannot send session cache limiter - headers already sent (output started at /usr/home/52A1Tef8g40J/rocamare.com/web/framework/initialize.php:33) in /usr/home/52A1Tef8g40J/rocamare.com/web/framework/initialize.php on line 57\nRocamare. Educació Ambiental. Girona - Sabó casolà\nRocamare. Educació Ambiental. Girona\nQui som Contacte Presentació Descoberta de l'entorn natural a l'escola Tallers ambientals Cuina solar Venda de forns solars Sabó casolà Hort ecològic Bioconstrucció Materials didàctics Galeria Racó dels curiosos SABó CASOLà\nAmb aquest taller aprendrem una tècnica senzilla per convertir l'oli usat en sabó artesà d'alta qualitat, útil per a l'higiene personal i per a la roba. Si apliquem aquesta tècnica a les nostres cases evitarem la problemàtica ambiental dels olis residuals alhora que obtindrem un sabó natural i biodegradable, més ecològic que qualsevol que podem trobar al mercat i... fet per nosaltres mateixos!El taller és totalment pràctic i consisteix en la fabricació de sabó amb l'oli usat aportat pels propis participants. Taller subvencionat per la Diputació de Girona.fitxaDurada2 horesHorariA convenirCalendariTot l'anyLlocEspai interior DestinatarisPúblic en generalNombre d'assistentsMàxim 20 persones


Les Verdures: Font de Vida. Taller amb l’Elena Carrió | ets el que menges\nEn aquest taller parlarem dels diferents tipus de verdures, incloses les algues o verdures marines, les seves propietats i com preparar-les per ressaltar-ne les qualitats i sabor, alhora que en preservem els nutrients.\nUtilitzarem tan verdures crues com cuinades amb diferents coccions. Jugarem amb colors, textures i sabors per preparar plats molt originals i creatius que t’inspiraran i t’ajudaran a incloure moltes verdures variades en els teus menús diaris.\nLes Verdures: Font de Vida. Taller amb l’Elena Carrió\tamb Elena Carrió\nDimecres 6 de Març, de 17.45h a 21.15 h. a Barcelona Cuina Natural


Per la seva professionalitat i gran tasca desenvolupada com a entrenador, i per la seva experiència com a jugador, el Gerard Pusó és la nova aposta de l’Àrea Esportiva de les seleccions catalanes de futbol sala. Amb tan sols 24 anys d’edat, el manresà agafa les regnes de la selecció catalana benjamí amb molta il·lusió.\nEn la present temporada 2015-2016 compagines la teva tasca de jugador amb la de tècnic de la selecció catalana benjamí. Com encares aquest nou repte?\nEncaro el repte amb moltes ganes i amb molta il·lusió. Ho agafo com una nova experiència de la que espero gaudir-ne molt i aprendre’n moltes coses. Ganes, treball, il·lusió i compromís no em faltaran.\nDes que et van confirmar el teu nou càrrec de seleccionador, quin plantejament tens preparat per la preparació de la selecció?\nEl plantejament per formar la selecció des d’un inici l’hem tingut clar. Durant les primeres set jornades de Lliga, tant jo com el meu segon seleccionador, ens hem organitzat per intentar veure el màxim de partits possibles per controlar i avaluar al màxim de nens. A partir d’aquí, arriba el Campionat Comarcal, un campionat que, a part de ser una festa per a tots els integrants, a nosaltres ens permet veure aquests jugadors competir en un format diferent i aprofitar veure a altres jugadors que potser no teníem controlats.\nAra ja hem començat amb els entrenament i per fer les primeres llistes és on hem tingut més mal de caps, doncs hem pogut veure molta diversitat de nens, de perfils semblants i de bon nivell.\nDe quina manera planteges com a seleccionador les sessions d’entrenament i la preparació del Campionat d’Espanya benjamí?\nLes sessions d’entrenament de preselecció les intento plantejar amb jocs perceptius per veure sobretot quins pensen jugant i el nivell que mostren en la presa de decisions. També incorporem exercicis dinàmics en els que intervé la finalització perquè és el que els agrada a tots i en el que intentem incloure algun fonament competitiu.\nUn cop confeccionada la llista dels 12, es treballaran conceptes més específics per confeccionar la forma de joc i situacions que ens podem trobar en el campionat. Això sí, intentarem que tots els exercicis siguin sempre divertits pels jugadors i que els obliguin a pensar i a descobrir les coses per sí sols, ja que tinc la convicció que només així aprendran realment.\nLa categoria benjamí es troba en etapa de formació però, una vegada s’arriba als Campionats d’Espanya, no es deixa de competir. Com es treballa aquest handicap?\nNo crec que sigui un handicap, ja que penso que una cosa està relacionada amb l’altre. La competició sana també forma part de la formació, t’obliga a esforçar-te per superar-te i, això, et fa créixer. Per altra banda, si el que volem és formar a bons jugadors, els hem de formar amb la intenció que aprenguin a competir, intentar que no es sentin pressionats pel fet de jugar un campionat i que posin els cinc sentits en gaudir de l’esport.\nDe jugar a futbol sala estic segur que ho farem bé, però aconseguir que els nens facin el que saben fer un dia i hora concrets crec que és el repte a seguir encara que sóc conscient que no és gens fàcil d’aconseguir, i menys en aquesta edat. Si aconseguim que tots els nens juguin el Campionat d’Espanya com si estiguessin jugant al pati de l’escola ja serà tot un èxit.\nCom a tècnic ja has dirigit a categories base amb anterioritat. És un punt a favor l’estar familiaritzat en portar un vestuari dels més menuts?\nPenso que sí que hi pot ajudar. Des de que vaig començar fins ara he estat en categoria benjamí tres anys, dos en categoria aleví, dos en categoria infantil, una altre en categoria aleví i ara torno amb els més petits. Sempre m’ha agradat tractar amb nens i em familiaritzo molt bé amb ells. A més, el meu segon, el Josep Jornet, ha estat entrenant en categoria benjamí durant els últims set anys, fet que en aquest aspecte també ens pots ajudar bastant.\nSent la primera temporada i una nova experiència per a tu, quins objectius t’has marcat com a seleccionador?\nCom a objectius em marco vàries coses ben simples: que tots els nens gaudeixin i s’apassionin per aquest esport, que cada entrenament els serveixi per a la seva formació i que adquireixin tots els valors que ofereix l’esport per a què tinguin la capacitat per aprendre i créixer com a persones. Per altra banda, podem guanyar o podem perdre, però aconseguir que els nens siguin capaços de fer el que saben fer i mostrin el total de la seva capacitat els dies de competició, és un altre dels objectius marcats.\nRead 1645 times | Like this? Tweet it to your followers!


AQUEST ÉS EL RELLOTGE POPSTAR DE JUSTIN BIEBER - ESTIL\nAquest és el rellotge Popstar de Justin Bieber\nPrincipal Estil Aquest és el rellotge Popstar de Justin Bieber\nI, finalment, una resposta a la pregunta: quin rellotge s’adapta millor al vostre propi menjar de McDonald’s?\nAl nou vídeo del senzill Popstar de Drake i DJ Khaled, Justin Bieber fa una actuació guanyadora d’un Oscar. A la pista, Drake suggereix que les cançons no solen fer-se tan grans sense la cara de Bieber, de manera que va demanar als seus companys canadencs que el substituissin al vídeo. Bieber desfila amb conjunts de Versace completament coincidents, pantalons Louis Vuitton i un abric de pela de pèl blau dels anys 80. Goteja en cadenes. Naturalment, també porta un rellotge assassí. Es troba en mode de pop star.\nPerò dins d’aquest glamurós món fantàstic, el rellotge és una opció sorprenentment subtil. Hi ha moltes peces que penses quan t’imagines una estrella del pop: Bieber i Drake és propietari de pràcticament tots —Però el relativament humil Rolex Datejust que es porta aquí no és necessàriament d’aquesta categoria. Tot i que si la feina d’algú com Bieber és agafar matèries primeres (ja siguin lletres, coreografies o rellotges d’entrada) i elevar-les a través del poder estel·lar, aquest parell s’adapta a la realitat. La mica de bling afegit al Datejust tampoc no fa mal. També aquesta setmana, Anthony Davis i LeBron porten rellotges coincidents i Travis Scott combina un menjar d’hamburgueses de 6 dòlars amb un rellotge de més de 100.000 dòlars.\nRolex Datejust de Justin Bieber\nCom a la majoria de cançons recents de Drake, un rellotge és més que una mica reproductor. Dos, quatre, sis, vuit rellotges de fàbrica, per la qual cosa ho agraeixen, fa rap a la cançó mentre Bieber assenyala una pistola amb el dit directament al rellotge. Drake continua demostrant les seves costelles com a col·leccionista de rellotges. Amb aquesta línia, assenyala una mica el seu coneixement privilegiat: rellotges amb modificacions posteriors, és a dir. no la fàbrica: perden el seu valor de revenda. No és que això sigui va impedir que Drake lliurés peces a Virgil Abloh en el passat. I, de manera irònica, el rellotge que apunta Bieber durant aquesta línia sembla que també ha rebut una pols de recanvi, amb el que sembla una fina capa de diamants. Veure més estranyesa al vídeo Popstar: quan els Biebs es desperten del seu somni, la dona Haley Bieber és al seu costat al llit, amb pijames i el seu propi Rolex Datejust daurat. Sincerament, tampoc no em treuria mai la Rolex.\nCortesia de Justin Bieber\nBieber no es va acabar després d’aquest Datejust. Quan no interpreta una estrella del pop i simplement viu la vida d’una, posa davant d’un Lamborghini mentre porta una Rolex Daytona. És bo ser Bieber.\nFotografia de Ray's Corrupted Mind\nAudemars Piguet de Travis Scott’s Royal Oak Frosted Gold Rainbow\nLa col·laboració de Travis Scott i McDonald consisteix en aprofitar la nostàlgia, tant del públic com del mateix Scott. Al comercial de l’associació, el raper diu que l’àpat és el mateix que demana des que va créixer a Houston. La campanya pel collab uneix el vell Scott amb el nou: posa davant del primer McDonald’s al costat d’un Ferrari mentre duia un Audemars Piguet Royal Oak molt salvatge.\nEls ingredients són fonamentals quan es tracta d’hamburgueses o rellotges. L’àpat Scott és una hamburguesa amb enciam triturat i cansalada, patates fregides amb salsa barbacoa i un sprite; el rellotge Scott és un Royal Oak daurat de 18 quirats amb 32 diamants al voltant del bisell. Penseu en això el M&M McFlurry de rellotges de gamma alta.\nLeBron James i Audemars Piguet de Royal Davis Off Oak LeBron James\nNo és això el més dolç que heu vist mai? James i Davis portaven rellotges coincidents a la bombolla. I si això no fos prou maco, portaven l’Audemars Piguet Royal Oak Offshore que LeBron va fabricar amb la marca. El llistat del rellotge presumeix de la seva funció de cronògraf, caixa d’or rosa i disseny d’esfera Méga Tapisserie (una versió superdimensionada del disseny de quadres de signatura d’AP), però, curiosament, no menciona la capacitat del rellotge per reforçar la companyonia de l’equip. Mireu, aquest és el tipus de treball en equip i la mateixa visibilitat que permet un equip a les finals de la Conferència Oest.\nRolex Day-Date de Jennifer Lopez\nQuan el Day-Date va complir els 60 anys el 2016, Rolex va publicar aquesta edició aniversària de la peça amb un esfera de color oliva. La peça és clàssica de Rolex, amb números romans, polsera President, bisell acanalat i aquella clàssica cara verda. Durant més de mig segle, però tan envellit i rellevant com quan va aparèixer per primera vegada: podríem estar parlant del Datejust ... o del seu propietari aquí.\nG-Shock GA100-1A1 d’Erik Spoelstra\nEls armaris de l’entrenador, típicament un erm de la moda genèrica, són una mica més al microscopi del normal. Amb els vestits ja no necessaris i els polos sobtadament a la taula, es va encendre un debat sobre la vestimenta lateral. Spoelstra ha presentat el seu vot en silenci: ha portat un polo negre durant tota la carrera de la Heat a la bombolla. L’elecció és fantàstica per als nostres propòsits, perquè finalment m’ha donat una bona mirada al rellotge que fa temps que balanceja. El G-Shock de Spoelstra és enorme fins i tot per als estàndards de G-Shock. La marca l’anomena monstre de tres ulls a causa dels tres quadrants de la part superior. La peça també té una durada de bateria prou llarga com per continuar marcant durant dos anys. O dit així: el rellotge continuarà funcionant bé quan Giannis Antetokounmpo abandona Milwaukee per a la plantilla de Spoelstra.\nmàniga del tatuatge braç esquerre o dret\nmillor cable de càrrega per a l'iPhone 6 plus\ncom tractar un tall d’afaitar\ncom fer créixer una bona barba plena\nquina és la manera més barata de moure’s per un país\npaul ryan pla per substituir obamacare\nEl falcó i el soldat d’hivern és la història dels cinc capitans d’Amèrica\nQui són els nous amfitrions del Gran Saló Britànic? Dues persones per les quals hauríeu d’estar molt emocionats


La Unió Esportiva Sarrià afronta una setmana clau per definir les seves opcions a entrar en el top5\nLa UES arriba a la part final de la primera fase de la Divisió d’Honor Plata amb opcions d’acabar entre els cinc primers classificats, però essent l’equip que més partits ha de disputar durant les dues pròximes setmanes. Els sarrianencs es veuran les cares amb el Sant Martí Adrianenc i el Barça B aquests propers dies, jugant-se 4 punts que poden ser decisius de cara al desenllaç de la primera fase.\nEls blaus tenen a l’abast 8 punts, ja que han de disputar els dos partits ajornats i les dues jornades restants. El capità del primer equip de la Unió Esportiva Sarrià, Guillem Torres, reconeixia fa unes setmanes al programa Sarrià en Joc, de Ràdio Sarrià, que aquesta concentració de partits pot afavorir-los, i que arriben en un bon moment físic.\nDe fet, el partit d’aquest passat cap de setmana davant el Novás ja va servir per donar minuts a jugadors menys habituals i dosificar l’esforç físic. Així ho reconeixia l’entrenador de la Unió Esportiva Sarrià, Salva Puig, després de la derrota del seu equip.\nLa UES haurà de disputar dos partits en 48 hores, dijous visitarà el Sant Martí Adrianenc i dissabte rebrà la visita del líder de la categoria, el Barça B.


TMB s'adjudica l'estudi complementari del sistema tarifari integrat del transport públic del cantó de Cuenca, Equador | GenTMB\nTMB s'adjudica l'estudi complementari del sistema tarifari integrat del transport públic del cantó de Cuenca, Equador\nAl mes de febrer l'Ajuntament de la ciutat equatoriana de Cuenca va contractar Ferrocarril Metropolità de Barcelona per a dur a terme els estudis complementaris per implementar un sistema tarifari integrat de transport públic massiu, SITPM, que inclou tramvia, autobusos urbans, microregionals i interparroquials.\nRedacció - Cooperació Tècnica i Promoció Exterior / 24.04.14 - 11:28h\nL'estudi complementari està projectat per al període 2012-2044 i inclourà la definició de tots els elements necessaris en un sistema tarifari integrat, un pla d'implementació i recomanacions per a la selecció de la tecnologia més adequada que garanteixi l'èxit de la proposta.\nEls transports del cantó de Cuenca que són objecte del projecte són autobusos urbans, interparroquials, microregionals i escolars, tramvia, taxi, vehicles privats, bicicletes i desplaçaments a peu.\nLa durada prevista per desenvolupar els treballs és de 6 mesos i comptarà amb la participació de 16 experts.\nPer aconseguir l'objectiu principal de l'estudi, serà necessari complir els següents objectius específics:\nReducció de la despesa per concepte de transbordament per als usuaris.\nMillora de l'operació del sistema de transport públic massiu.\nControl i minimització de l'evasió de pagament.\nElaboració d'un pla de gestió tarifària que inclogui els diferents mitjans de transport públic que intervenen dins del cantó de Cuenca.\nDefinició del marc institucional, administratiu, socioeconòmic, tarifari i financer més apropiat per a la implementació i l'operació del sistema integrat de transport públic massiu.\nEl projecte s'ha dividit en sis etapes.\n1. Caracterització del SITPM del cantó de Cuenca, així com la revisió i la validació.\n2. Anàlisi Benchlearning de 5 experiències de sistemes tarifaris integrats de transport (STIT).\n3. Marc legal, institucional, administratiu, socioeconòmic, tarifari i financer per a la implementació i operacions de l'STIT.\n4. Disseny i pla d'implementació de l'STIT i inserció urbana.\n5. Disseny del pla de socialització, consulta i comunicació per a la implementació de l'STIT.\n6. Bases de licitació i altres instruments administratius per a la implementació.\nTanmateix, l'any 2012, com a pas previ a la construcció del tramvia de la ciutat de Cuenca, Metro va participar en la fiscalització dels estudis complementaris i d'enginyeria bàsica de la xarxa primària de transport de la ciutat de Cuenca, tramvia de Cuatro Ríos, en consorci amb l'enginyeria AYESA.


La Costera, un paratge natural municipal de tots\nInici Medi Ambient La Costera, un paratge natural municipal de tots\nEl nou sorteig dels horts d’oci, la recuperació de dues zones d’arbreda afectades pel Tomicus, la tradicional jornada de portes oberta, visites escolars des de diferents poblacions i noves activitats, com la jornada d’astronomia, són les propostes dutes a terme per Acció Ecologista-Agró i l’Ajuntament de Puçol a la Costera, un paratge natural municipal que hem de cuidar entre tots perquè és el pulmó verd que ha d’oxigenar la població.\nHa sigut un any de gran activitat en el Paratge Natural Municipal La Costera, fruit de la bona sintonia amb Acció Ecologista-Agró que, dins del conveni de custòdia del paratge, continua treballant en tota classe de voluntariats. Són especialment destacables els destinats a l’eliminació d’espècies invasores i la instal·lació de caixes niu per a protegir les rates penades —un mètode natural per a combatre les plagues de mosquits, sobretot a l’estiu.\nAl llarg de tot l’any han funcionat els horts d’oci: cursos d’agricultura ecològica, tècniques de maneig d’eines, mètodes de treball… i al novembre, nous veïns es van sumar a l’experiència, ja que es va celebrar el sorteig de la vintena d’horts a la Costera, amb nous amos, alguns que repetixen i llista d’espera. Hi ha interés per esta proposta que fomenta la tornada a la terra.\nUna tornada que també se celebra amb el Dia de l’Arbre: els veïns, voluntaris de diferents poblacions i els membres d’Agró estan treballant en dues zones afectades pel Tomicus, la plaga que va destruir una bona quantitat d’arbres, sobretot en el Mediterrani, però que va tindre una segona amenaça amb la retirada dels arbres afectats, que també va afectar la zona, per la qual cosa ara tots treballem junts per a recuperar la zona.\nRecuperació que és visible sobretot en les activitats, amb una àmplia participació de xiquets i adults. Dues són les que se celebren al llarg de l’any: la jornada de portes obertes, al desembre; i les visites escolars per lliure, tant a l’Aula Natura com a les sendes i els horts, a les quals enguany s’han sumat escoles de Sagunt i el Port.\nFinalment, potser la novetat més cridanera —i també la que més públic hi va congregar— va ser la jornada d’astronomia amb Amadeo Aznar: la gran afluència de veïns per a observar el firmament des d’esta muntanya allunyada dels llums de la gran ciutat demostra que, amb imaginació i ganes, la Costera pot ser un espai ideal per a gaudir a tota hora.\n«Esta variada oferta d’activitats a l’aire lliure pot veure’s afectada per les distraccions i els accidents, com l’incendi del dissabte 2 de desembre i un altre que es va produir a l’abril», assenyala Juanjo Manzaneque, regidor a càrrec del paratge. «Entre tots hem de posar el nostre gra d’arena perquè esta classe d’accidents no es repetisquen i el paratge natural municipal estiga sempre al servei de tots, perquè és patrimoni de tot el poble».\nEl nostre paratge natural, el nostre pulmó verd, cuidem-lo entre tots perquè el paratge ens cuide a nosaltres.


L’Ajuntament aprova contractar l’execució de les obres de rehabilitació del xalet d’Aben Al Abbar – Compromís per València\nPublicat el 12 Març 2018 en 2018, Ajuntament, Marítim, Sergi Campillo\nUna vegada rehabilitat, l’immoble albergarà una dotació pública per al barri d’Albors, en el districte de Camins al Grau.\nEl xalet d’Aben Al Abbar forma part dels edificis incorporats en el Pla d’Intervenció en Edificis Municipals de Valor Patrimonial iniciat per l’Àrea de Govern Interior el 2015. Fins al moment ja s’han realitzat diversos treballs de conservació i manteniment per reduir el seu deteriorament, així com un estudi en col·laboració amb estudiants de l’Escola d’Arquitectura de la Universitat Politècnica de València.\nTenint en compte l’anàlisi realitzada de l’edifici existent i el programa de necessitats plantejat per a un ús polivalent de l’edifici, s’ha decidit l’actuació des de l’exterior de l’edifici cap a l’interior. El projecte se centra en la rehabilitació i reforçament de l’envoltant i l’estructura de l’edifici. Una vegada consolidades, s’emprendrà la compartimentació interior i de les instal·lacions i els revestiments previstos i es deixarà el condicionament de la parcel·la interior i exterior a una intervenció a estudiar juntament amb l’entorn. Les obres tenen un pressupost de mig milió d’euros i duraran 10 mesos\nArxivat en: 2018, Ajuntament, Marítim, Sergi Campillo\n← L’APP Falles 2018 es renova amb un mode de joc de missions per tots els monuments dela ciutat\nLa ciutadania valora “molt positivament” les actuacions de l’Ajuntament en matèria de Medi Ambient →


Arquitectes del calçat | Barcelona és Moda\nAldanondoyfdez és una firma de calçat artesà impulsada per Catuxa Fernández i Ignacio Aldanondo. / Aldanondoyfdez\nAldanondoyfdez, firma de calçat artesà impulsada per Catuxa Fernández i Ignacio Aldanondo, ofereix sabates fetes a mà i de qualitat al seu taller-showroom de l’Eixample\nCatuxa Fernández i Ignacio Aldanondo són dos artesans del calçat per convicció. Mig cansats i desenganyats de la seva professió, la d’arquitectes, van apostar per formar-se i començar a fer sabates d’una manera totalment artesanal, on cada peça es treballa a mà sense escatimar temps, esforços o recursos. Avui tenen un taller-showroom al bell mig de l’Eixample barceloní on fabriquen sabates a mà i a mida, i on reben la clientela.\n“Des de sempre m’ha interessat el món de la indumentària, i en especial el del calçat –explica l’Ignacio-, però va ser la crisi del sector de la construcció la que va provocar que tinguéssim menys feina i més temps lliure, fet que va trastocar certs aspectes del nostre dia a dia”. Davant aquesta realitat, l’Ignacio li va comentar a la Catuxa –la seva sòcia al despatx d’arquitectes que van obrir en acabar la carrera–, el seu interès per apropar-me al món del calçat “però d’una manera no professional”, apunta. I, dit i fet, el 2011 tots dos es van matricular en un curs sobre els secrets del calçat artesà.\nArran d’aquest primer tast van saber de l’existència de Josep ‘Pitu’ Cunillera, un mestre sabater que ha format a moltes generacions de sabaters artesans, amb qui van contactar i que va acabar convertint-se en el seu referent. “Per a mi, entrar en el món del calçat artesà ha estat quelcom terapèutic”, afirma l’Ignacio, mentre treballa per intentar acabar un parell de sabates que els han encarregat, i a les quals dediquen, de mitjana, unes 50 hores. “A l’arquitectura, a poc a poc vam deixar de fer maquetes, de dibuixar i, en definitiva, de fer allò que més m’agradava de l’ofici d’arquitecte. En conjunt, la nostra feina ens donava més maldecaps que satisfaccions”.\nEl pas de l’arquitectura al calçat\nDurant dos anys, els dos joves arquitectes anaven cada dilluns a veure el ‘Pitu’ al seu taller del Raval, “el que ens permetia reafirmar que el món del calçat podia ser una sortida professional que millorés aspectes de l’arquitectura amb els quals no estàvem del tot contents. El calçat ens permetia fer un treball manual, que nosaltres trobàvem a faltar”, explica l’Ignacio tot afegint: “En cap moment vam dir ‘hem nascut per ser sabaters’, però sí que vam veure que aquest era un ofici que tenia les virtuts de l’arquitectura i que, alhora, en sumava d’altres com la paciència, el treball manual, el fet de poder construir un objecte de principi a fi sense delegar cap part del procés… Tots aquests aspectes van fer que un dia ens decidíssim a provar-ho”.\nSi en un inici, fa cinc anys, combinaven l’arquitectura i el calçat, en fa tres van decidir tancar el despatx per dedicar-se només a fabricar sabates artesanalment. “Tancar un despatx d’arquitectura és quelcom complicat, però teníem clar que volíem fer aquest canvi professional”, explica la Catuxa. I el que havia començat essent un hobby ha esdevingut la seva nova professió.\nAprendre a partir de l’assaig-error\nEls inicis d’Aldanondoyfdez no van ser fàcils. “Realment hem après a partir de l’assaig-error. No teníem masses referents, i extrapolar altres negocis al nostre no era possible. A més, hi havia qui ens deia que només produint en fàbriques podríem fer que el negoci fos rendible, però aquesta no era la nostra filosofia”, remarca la Catuxa. Amb la ferma voluntat de fer que el nou projecte tirés endavant, ambdós emprenedors van continuar formant-se, van passar per Barcelona Activa per fer un curs específic d’artesans, “on ens van explicar com fer un pla d’empresa, aspecte que no ens havíem ni plantejat”, comenta la sabatera.\nMentre l’Ignacio continua treballant en el parell de sabates que ha d’enllestir, la Catuxa explica que van aprendre a fer calçat modificant els motlles o formes, prenent les mides als clients… “com si fóssim sastres”. Tot plegat requeria fer una sabata de prova, que el client anés tres o quatre vegades al taller, el que no sempre era fàcil i pràctic per a aquest. “És un procés molt bonic, que a nosaltres ens emulava al de l’arquitectura, perquè crees, dissenyes i construeixes en col·laboració amb el client, però tot això que per a nosaltres era tan atractiu, vam veure que no era operatiu per als nostres clients, molts dels quals venien de fora i no podien dedicar-nos tantes hores”, comenta la Catuxa.\nUna bona part de la clientela d’Aldanondoyfdez és estrangera, especialment dels Estats Units, “i els americans valoren la feina que fem i el producte final”. Aquest reconeixement no sempre el troben aquí “en part perquè es desconeix l’ofici, la dedicació, la qualitat dels materials…”, reflexiona la Catuxa, qui és conscient que només encaixen entre una determinada clientela.\nPer poder arribar a més clients estrangers, l’empresa ha hagut de canviar part de la seva manera de fer. Ara, a més de tenir un tracte directe amb el client i fabricar productes a mida, també ofereixen la possibilitat de comprar un parell de sabates en línia, fet que evita que el client hagi de desplaçar-se a Barcelona. “Vam optar per començar a vendre a través de la nostra pàgina web per poder arribar a un públic més ampli. Per fer-ho, oferim en línia només una selecció limitada de models, en concret aquells que sabem que, per la seva forma o tancament, funcionaran encara que la gent no se’ls emprovi prèviament. Així i tot, demanem molta informació al client per oferir-li la sabata que millor li pugui encaixar segons el tipus de peu”.\nMalgrat l’opció de poder comprar en línia, tant la Catuxa com l’Ignacio prefereixen que, si la persona viu a Barcelona o li és fàcil desplaçar-se fins al taller, s’hi apropi per emprovar-se les sabates. “El contacte directe és molt enriquidor, i ens ajuda a fer la sabata que realment encaixa amb aquella persona”, afegeix l’Ignacio.\nInstagram, un aliat\nA més de potenciar la pàgina web per poder vendre a distància, Aldanondoyfdez utilitza les xarxes socials, i en especial Instagram, per arribar a la ciutadania. “El 99% dels clients ens coneixen gràcies a Instagram. La botiga en línia és una eina, però ara per ara ens veuen, ens escriuen, ens pregunten i s’informen a través d’Instagram”. Per aquest motiu, ambdós dediquen hores i hores a fer i penjar vídeos de qualitat i informatius, on expliquen el procés de fabricació del calçat, alhora que tenen en compte altres detalls com el packaging. “Som conscients que l’estètica és important, i la tenim molt en compte, però no considerem que el nostre sigui un producte de luxe malgrat que el seu preu fa que ens dirigim a una clientela determinada que valora tant el fons com la forma”. Entre els clients d’Aldanondoyfdez hi trobem tant professionals independents del disseny, la creativitat, la fotografia, la dansa… com persones a qui els atrau la filosofia que hi ha al darrere de la firma i compren un parell de sabates per fer un regal especial.\nBuscar nous mercats\nDe cara a un futur pròxim, els dos emprenedors són conscients que els cal incidir més en la tasca comercial. “El producte guanya molt veient-lo i tocant-lo, i això ho hauríem de poder explotar més”, subratlla l’Ignacio. Per aquest motiu, tenen previst proposar a la persona que els representa a Tòquio, on tenen un punt de venda, que els ajudi a arribar al mercat asiàtic, alhora que volen endinsar-se als Estats Units i provar sort als països nòrdics, “on pensem que el nostre producte pot tenir una molt bona acollida, ja que és un calçat que es dirigeix a un tipus de consumidor que aposta per ‘menys i millor’”.\nUn dels problemes amb què es troba la firma és el de comptar amb proveïdors de confiança. “És molt complicat trobar bons proveïdors, en part perquè l’ofici gairebé ha desaparegut i hi ha molt poca gent que es dediqui a fer calçat de manera artesanal”, comenten.\nA Alacant, la meca del calçat, veuen a aquesta parella d’emprenedors com “un bitxo raro”. A més, es troben que els cal comprar uns mínims de cada producte –que no sempre necessiten– i, a la vegada, treballen amb materials que no són regulars. “La pell és com la carn –explica la Catuxa-, mai saps com et vindrà i, encara que amb el temps hem après a analitzar la matèria primera i a utilitzar diferents parts de la pell segons què ens cal fer, sempre has d’estar a l’aguait”.\nA més d’incidir en la tasca comercial, un altre dels camins que han obert és el de la docència. “Vam començar fent xerrades on explicàvem què fem i com ho fem. Després ens van demanar d’impartir part d’un màster de Disseny a València i ara hem començat a donar classes en dues escoles de Barcelona, a l’IDEP i a Felicidad Duce, l’Escola de Moda de LCI. En conjunt, és quelcom que ens satisfà molt, a la vegada que ens enriqueix el contacte amb els alumnes i ens obliga a replantejar-nos què fem, tant en la feina del dia a dia com en la filosofia que hi ha al darrere”, comenta la Catuxa.\nAldanondoyfdez no descarta endinsar-se en la fabricació d’altres productes, com poden ser cadires, làmpades… “Estem oberts a tot”, exclama la Catuxa, tot afegint: “Avui sentim que som lliures fent la nostra feina de la manera com la portem a terme. I això, per a nosaltres, és molt important!”.


PERE SÀBAT: Jo no sóc nacionalista\nJo també fa temps que hi dic, que no sóc nacionalista, sinó directament independentista. Ni que sigui perquè així no hi ha ambigüitat possible sobre què m'agradaria aconseguir, políticament parlant.\nI s'acabarien d'un cop tots els debats sobre banderes, seleccions, matrícules, terceres hores de castellà, i un llarg etc. que tant temps i energies ens fan perdre.\n15 de setembre de 2008, a les 20:49\nFa anys que hi ha una campanya per deslegitimar el terme nacionalista, tant des de l'ultraesquerra com des dels "no-nacionalistes".\nEl nacionalisme ha estat sempre un sentiment lligat al sentiment de poble, de nació, segons el qual només els estats basats en la sobirania popular i l'autodeterminació són vàlids.\nDeclarar-se "no-nacionalista" vol dir que ja no lluites per la cultura, per la llengua i pel país, i que hop redueixes tot al fet de "tenir un estat propi", encara que en aquest el castellà sigui la llengua oficial i que la cultura catalana estigui prohibida. Reduir-ho tot a "tenir estat propi" és ridícul i frívol.\nPrefereixo una Catalaunya amb una cultura i llengua fortes dins d'Espanya, que un estat català on la cultura i llengua espanyola sigui la dominant.\nPer cert, he updatat el blog per segona vegada en 3 dies!\n16 de setembre de 2008, a les 10:14\nTu no ets nacionalista, jo no ho sóc i el Albert Rivera tampoc.\nQuines tres vessants més interessants de negar al nacionalisme !\nMolt d'acord. El nacionalisme, o la manera que es té d'usar-lo, només porta a ambigüitats que no ens porten a enlloc.\nEstic d'acord amb tu que a l'estat i en general a tot Europa el terme nacionalista no té gaire bona recepció, però és pel fet de què l'extrema-dreta sempre s'hi arrepenja per tal de donar cobertura als seus pretesos projectes polítics, i també per les ressonàncies històriques del nacionalsocialisme alemany.\nLa definició que tu fas de nacionalisme, és la visió que jo tinc, però aquesta és una visió romàntica del terme. El que jo critico i per això no em defineixo com a tal, és l'acció política que en fan les forces que s'en diuen, més pròximes al regionalisme que no pas a aquesta definició que fas.\nA veure, declarar-se no nacionalista no vol dir "dimitir" de la qüestió nacional, simplement vol dir que primerament vols l'eina i que desprès ja faràs, en el sentit que es podrà treballar millor amb una bona eina que no pas com ara que ho fem amb les mans. I de dimitir ningú ho farà, es defensen les mateixes coses: llengua, cultura, història...\nUna Catalunya forta a nivell cultural i lingüistic dins a Espanya és impossible, i fets com l'intent d'imposisció de la tercera hora de castellà n'és la prova.\nPrimer voldria aclarir les coses. El senyor rivera és nacionalista. El problema és que es pensa que pel simple fet de no ser-ho a nivell català ja no n'és.\nRivera i altres tenen la impressió que només hi poden haver els nacionalismes català i basc, però s'obliden que d'espanyol també n'hi ha, i que ell hi milita plenament.\nI segon, jo no nego el nacionalisme, jo el que nego són les formes d'exacussió política d'aquest, fet que em porta a no definir-me com a tal. Ja que avui ser nacionalista català és ser col.laborador de la permenència del país dins Espanya.\n16 de setembre de 2008, a les 18:18\nAi Pedro, pel que sembla has deixat que el terme nacionalista català quedi deslegitimitat per culpa de certes accions de terceres persones i a causa de la pressió mediàtica contra el terme.\nÉs com si jo em declarés "no conservador" perquè veig que el Bush, McCain i neocons han fet un tipus de polítiques ven allunyades del terme. Però no diré mai que no sóc conservador, si de cas insistiré que ells no ho són.\nI nacionalisme està lligat a la gent, al poble, a la cultura; mentre que només independentista està massa conectat a una estrictura d'estat propi exclusivament. I no arribarem mai a tenir "estat propi", si primer la gent, el poble, no creu en la nació la qual l'estat representarà.\nDeixa't estar de parides globalistes neocomunistes i defensa, demostra amb exemple què vol dir ser nacionalista.\n16 de setembre de 2008, a les 20:13\nJo el que vull demostrar és que quan es tria ser català (pq es tria no et ve d'herència) és un compromís amb la llengua, la cultura...\nJo mai dimitiré del fer nació, ara bé considero que el fer nació només es podrà fer bé amb un estat propi. I a més el fer nació no té perquè estar lligat a l'òptica del nacionalisme català tradiconal.\nCada moment de la lluita per la sobirania requereix un posicionament concret, i ara la posició nacionalista no està "por la labor" de la independència. Per tant i per no etiquetar-me en unes pràctiques regionalistes, el que decideixo és deixar de definir-me com a tal.\nAra bé, en la definició "normal" o romàntica del terme si que m'hi sento identificat, però alhora considero que la definició és compatible en el fet de definir-se com a català.\n17 de setembre de 2008, a les 11:48\nNacionalista, patriota, independentista... tot són accents. Els què s'ha de fer és sumar. Que tu vols que Catalunya cada vegada tingui més sobirania i sigui més Catalunya i menys Espanya? Vols això? Doncs benvingut al club!\n18 de setembre de 2008, a les 9:17\nEvidenment que vull que Catalunya tingui més sobirania, més ben dit, vull que Catalunya la tingui tota, o sigui, tanta com qualsevol estat del món lliure.\nI si, patriota, independentista... tot vol dir el mateix, en principi si.\nRepateixo, la meva no definició com a nacionalista no es fonamenta en la dimissió de la defensa del país, es fonamenta en la discrepància de l'acció dels anomenats nacionalistes, i per tant no m'hi defineixo.\nEn tot, crec que l'objectiu que perseguim, amb matisos, és compartit.\n18 de setembre de 2008, a les 12:08


El controvertit vídeo sexual d'Alexis Sánchez crea polèmica a Anglaterra\nDos amics del jugador el van gravar mentre mantenia relacions amb Valentina Roth\nper Redacció dilluns, 6 de febrer 2017 - 08:13h\nAlexis Sánchez en la seva etapa al Barcelona | Barçablog\nAlexis Sánchez no va acabar d'adaptar-se com a davanter en el Futbol Club Barcelona, encara que la seva sortida a l'Arsenal va suposar un canvi d'aires i un revulsiu en la seva carrera futbolística. A Anglaterra la seva vida personal tampoc ha passat desapercebuda, i fa uns mesos va saltar l'escàndol quan la ballarina Valentina Roth va declarar a la televisió xilena que havia mantingut relacions amb el davanter. Algunes persones al Regne Unit ja van catalogar aquesta relació de tòxica, però no ha estat fins fa uns dies que se n'han conegut detalls, i tampoc estan exempts de polèmica.\nValentina va parlar amb Daily Mail i va confessar que el davanter xilè li havia jugat una mala passada mentre mantenien relacions sexuals. «Estàvem a casa seva, en un moment íntim, quan vaig escoltar un soroll a l'armari. Li vaig preguntar si ell ho havia sentit, em va dir que no i va intentar dissimular acariciant l'orella. Quan vaig tornar a escoltar el soroll em vaig girar i vaig veure que la porta s'estava tancant. En aquell moment em vaig aixecar i vaig obrir l'armari per trobar els seus estúpids amics rient mentre sostenien un telèfon amb què ens estaven gravant» han estat les incendiàries declaracions de Valentina.\nAquesta confessió no ha caigut gens bé a bona part d'aficionats anglesos, que pensen igual que l'exparella del jugador: «Potser l'Alexis pensa que és divertit gravar a una dona mentre està fent l'amor amb ell, però aposto que es posaria furiós si algú ho fes amb la seva mare o la seva germana».\nValentina Roth confessa el seu afer amorós amb Sánchez. | Instagram\nINCREÏBLE: Un alumne suspèn l'examen de conduir en només cinc segons\nSORPRENENT: L'única nena al món que viu sense dolor, sense fam i sense son


Crides de voluntariat archivos - Pàgina 6 de 6 - Fundació Solidaritat Universitat de Barcelona\nHome Archive by category "Crides de voluntariat" (Page 6)\n10/06/2021 15/03/2022 Crides de voluntariat, Educació inclusió\nParticipa en el projecte de formació de persones adultes de l’Eicascantic! Entitat sol·licitant: Eicascantic – Espai d’Inclusió i Formació Casc Antic Què cerca? Persones voluntàries per participar en el projecte de formació de persones adultes, amb les funcions següents: impartir classes de llengua castellana i/o alfabetització, i participar activament en…\nFem un passeig\n03/03/2021 08/03/2022 Acompanyament, Crides de voluntariat discapacitat\nSurt a fer un volt pel Poble Sec amb les persones amb disCapacitat intel·lectual de la Llar Residència Montjuïc. Entitat sol·licitant: FUNDACIÓ HOSPITALITAT MDL Què cerca? Les persones amb disCapacitat intel·lectual que viuen a la Llar Residència no poden sortir soles per protocols de prevenció Covid-19. Per poder fer un…\n12/02/2021 17/03/2022 Altres, Crides de voluntariat\nEscriu una carta de felicitació d’aniversari personalitzada per a una persona gran cada mes. Entitat sol·licitant: ASSOCIACIÓ CORAVIS Què cerca? Aconseguir que la gent gran que viu en residències pugui gaudir del seu aniversari malgrat la distància. Perfil del voluntari/a: – Persona empàtica, amb ganes de donar-se a col·lectius necessitats…\n11/11/2020 17/03/2022 Acompanyament, Crides de voluntariat voluntariat\nCol·labora a la inclusió social i cultural conversant en català a distància. Entitat sol·licitant: Voluntariat per la Llengua (Direcció General de Política Lingüística/Consorci per a la Normalització Lingüística) Què cerca? Una persona voluntària que ajudi a millorar el català (nivell bàsic). Perfil del voluntari/a: Persones empàtiques amb coneixements de català,…


Tema: Informació sòcio-política-cultural\n21/08/2013, 13:49 #1\nwww.mae.es - Ministerio de Asuntos Exteriores - Hi ha un buscador de països amb info sobre visats, vacunes, doc x entrar al país, zones perilloses, etc. També hi ha un registre x si vols avisar del país on seràs (per localitzar-te en cas de desastres)\n22/08/2013, 07:26 #2\nAquest link va molt bé per informació general ... però normalment son molt negatius i et diuen que es molt perillós (es curen en salut, jeje).\nAixò m'ha fet recordat que a casa encara tenim que fer uns tràmits de per avisar de la residència de la meva filla a l'estranger, de moment s'estarà u nany fora i si, val més que l'ambaixada ho sàpiga.\nPer experiència t'aconsello que no te'n fiïs massa del MAE. La informació no sol estar actualitzada i com diu en Ramon, no podries anar enlloc. Serveix per conèixer els tràmits i visats necessaris. En general la informació sanitària és absurdament alarmant\nFins que el MAE no inclogui a Catalunya al cercador de països estrangers, més val buscar la informació a cada país què vols visitar .....\n22/08/2013, 14:13 #4\nEfectivament, no es tracta de l'eina definitiva, però sí que és una altra més. Nosaltres acostumem a utilitzar-la com a punt de partida i teniu tota la raó en que són molt alarmistes, però sempre són recomanacions.\n« Fitxa per la policia | Portar al damunt l'assegurança de la moto »\nCanon AEDE, una altra retallada als nostres drets a la informació\nÚltim missatge: 23/07/2014, 18:04\nEL fus horari és UTC +1. L'hora actual és: 10:00.


Salas: ''No hi haurà transició energètica sense una reforma integral de la fiscalitat'' | Fulls d'Enginyeria\nPer Elisenda Rosanas, 04 February, 2021\nEl Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic (MITECO) va fer públic el desembre passat l'avantprojecte de Llei que crea el Fons Nacional de Sostenibilitat del Sector Elèctric (FNSSE). Aquest fons ha de finançar els costos associats al règim retributiu de les renovables, cogeneració i residus (RECORE) que es van executar els primers anys del segle sota un règim de primes. El doctor per la UPC i enginyer agrònom Josep M. Salas, conseller de la Comissió Nacional dels Mercats i de la Competència, desgrana aquest dijous en una jornada a Enginyers Industrials de Catalunya, quines implicacions tindrà la posada en marxa d'aquest fons. En una entrevista als Fulls d'Enginyeria, Salas apunta alguns dels aspectes imprescindibles per afrontar la transició energètica i assolir els objectius 2030.\nQuè és el Fons Nacional de Sostenibilitat del sector Elèctric i per què és necessari que es legisli?\nÉs un fons per pagar els costos de les RECORE, uns 6.000 M€ a l’any, i que es nodrirà d’aportacions per part de les diferents formes finals d’energia (electricitat, gas natural, hidrocarburs). D’aquesta manera, es podrà aportar un senyal de preu raonable al consumidor perquè discrimini entre les diferents tecnologies. La contribució de cadascuna és en base al consum i no en funció de les emissions de CO2.\nPer tant, és una nova manera de finançar el sistema elèctric amb més pes dels qui consumeixen combustibles fòssils?\nEls “càrrecs” que paguem amb el rebut de la llum no tenen relació amb el subministrament. Inclouen els RECORE i decisions de política energètica o costos extrapeninsulars. Si la xifra global dels “càrrecs” són 10.000 MEUR, la partida RECORE, objecte del FNSSE, representa uns 6.000 MEUR i per tant, és molt significativa. Aquest cost fix que fins ara pagaven exclusivament els consumidors elèctrics, ara es pagarà entre els consumidors dels diferents usos finals d’energia, sigui electricitat, gas natural, gasolines o carbó, -no previst inicialment, però és una de les esmenes que hi ha sobre la taula-.\nPer tant, l'efecte net pel consumidor elèctric és que ara pagarà menys i se li reduirà la factura. Contràriament, el consumidor de gas natural que no pagava res d’aquest concepte, ara hi contribuirà. El FNSSE no discuteix el cost sinó com es paga. Estem davant d’una redistribució per contribuir a l'objectiu de descarbonitzar.\nI amb aquest nou sistema que s'ha d'implementar no es corre el risc d'una crisi com la de les armilles grogues de França?\nEl propi informe de valoració de l'avantprojecte de llei de la comissió apuntava que la qüestió de fons és una reforma integral de la fiscalitat energètica i, per tant, no posar pedaços sinó tenir una visió global de tot el que té relació amb fiscalitat de l'energia. Aquí, segurament la taxa de CO2 té un efecte important, però no només. El que sí és rellevant és que el consumidor conegui els costos de l'ús de cada tecnologia i s’evitin distorsions. Si es produeixen externalitats o impactes no previstos, caldrà veure com atenuar-los i amortir-los, però no ens faríem cap favor si amaguem costos. Per tant, aquest debat convida a fer una reflexió global: com paguem des de punt de vista fiscal la transició energètica? És una pregunta que segurament encara avui dia no té resposta, però que s'haurà d'afrontar properament. Possiblement no hi haurà transició energètica sense una reforma integral de la fiscalitat.\nI amb aquesta reforma es reduirà el dèficit del sistema elèctric? O continuarà la crisi del sistema?\nSón preguntes que tenen respostes diferents. Els càrrecs (10.000 MEUR) podrien anar en part als pressupostos generals de l'estat, per exemple. Però s’ha decidit pel Fons. En qualsevol cas, la llei del sector elèctric actual obliga que els ingressos han de ser iguals als costos. Per tant, el Fons traurà pressió econòmica a la sostenibilitat econòmica del sistema elèctric. Un altre debat és si tot el que paguem s'ha de pagar. D’una banda, la pròpia naturalesa dels RECORE (primes durant un període) farà que poc a poc la xifra dels 6.000 MEUR es vagi reduint fins que s’hagi pagat en la seva totalitat. D’altra banda, hi ha partides dins dels “càrrecs” que podrien anar als Pressupostos Generals. També es podria treure proporcionalment les quotes de l’amortització del deute tarifari de la tarifa elèctrica, atès que majoritàriament tenen l’origen en les primes a les renovables.... Però el FNSEE no qüestió la xifra compromesa amb les primes sinó només com es paguen. I en aquest sentit, es podria haver sigut més ambiciós, com per exemple, que cada ús final d’energia hi contribueixi no pel seu consum, sinó per les emissions de CO2 que genera (factor que indueix el cost de la descarbonització). Com tota decisió econòmica, aquesta decisió té uns guanyadors i uns perdedors. Per això, d 'alguna manera, la transitorietat d'aplicació progressiva durant cinc anys ha de permetre que els que veuran incrementat el cost energètic tinguin temps per adaptar-se. Aquesta adaptació serà particular pels diferents segments de consumidors atès que no tindrà el mateix impacte. I per tant es preveuen exempcions i segurament caldrà preveure mesures d’ajut a canvis de tecnologia.\nI per al particular?\nClarament, el consumidor d'electricitat residencial connectat a baixa tensió, és el que en surt més beneficiat. Per tant, el sistema està donant un senyal econòmic als ciutadans. I ara, quan pensis com climatitzes la casa, et sortirà més a compte aerotèrmia o bomba de calor que no pas amb gas. Així es produirà una electrificació de la demanda, un dels reptes fonamentals per aconseguir els objectius 2030 i coherent amb la nova Directiva d’Eficiència Energètica en els edificis. Si les fonts que menys CO2 emeten contribueixen proporcionalment a pagar menys els costos de la descarbonització (atès no els indueixen) cada vegada seran més atractives, i per tant, esdevindran alternatives viables. Si durant aquest procés hi ha col·lectius que surten perjudicats, com podria ser el col·lectiu autònom transportista que depèn de gas-oil, caldrà ser-ne sensible, pot ser amb exempcions temporals o ajudes per passar a la mobilitat elèctrica.\nAquesta nova fiscalitat podria influir en episodis com s'han donat aquest inici d'any amb l'encariment del preu de la llum en plena onada de fred o els talls de subministrament per la manca de manteniment de les instal·lacions?\nAl final, el preu elèctric que paguem es conforma de quatre conceptes: la formació de preus d’electricitat, que respondria a l'episodi del gener; els peatges que corresponen al cost de les xarxes; els càrrecs – que aborda el FNSSE; i la fiscalitat. Per tant, per aconseguir preus competitius de l’electricitat pels consumidors caldrà treballar en els quatre fronts. Aquesta combinació acaba definint el preu que paga el consumidor però tenen prou entitat pròpia com per ser analitzats de manera independent.\nSempre insisteixo que el nostre cost energètic no és només allò que paguem, sinó “allò què paguem menys allò que ingressem”. I què podem ingressar? Moltes coses. A mesura que s'habiliti la participació de la demanda en els mercats d'operació de sistema i de balanç (regulació secundària, terciària, mercats de capacitat, mercats locals...), els consumidors podran participar oferint serveis al sistema amb els seus recursos distribuïts. I per aquests serveis que presta de manera individual o agregada, rebrà ingressos. Per tant, per optimitzar el cost final de l'energia pel consumidor cal minimitzar el que paguem i maximitzar el que ingressem. Fer-ho possible és el gran repte regulatori i legislatiu per aconseguir que l'energia sigui un factor de competitivitat per les empreses i les famílies. I no cal esperar, cal fer-ho possible de manera immediata.\nPer no fer tard?\nPer anticipar-nos i evitar les conseqüències negatives de males decisions. Aquesta és la responsabilitat. Si no definim el paper de les noves opcions tecnològiques i deixem que participin als mercats energètics, no hi haurà el 'business case' i les inversions per avançar en aquestes solucions no es duran a terme. Per exemple, ja tenim tecnologia de bateries domèstiques i capacitat tecnològica per coordinar-les i oferir serveis a l’operador del sistema, però no es pot posar en pràctica en tota la seva potencialitat per limitacions del marc normatiu. No només cal fer la transició energètica per reduir les emissions, sinó que la transformació també ha de servir per a que augmenti la competència en el sector i el consumidor esdevingui actiu i protagonista.\nEl que està passant és que la legislació no va al ritme de la tecnologia?\nAquest és el repte. Una de les qüestions que més s'està treballant és el concepte de regulació dinàmica que justament intenta recollir com encaixen les disrupcions tècniques amb la seguretat jurídica necessària. D’una banda s’ha de donar estabilitat a llarg termini per les inversions, però per un altre, s’han d’habilitar espais per testejar les innovacions tecnològiques i poder capturar les millores en eficiència. Una innovació d'avui potser ja és el passat d'aquí a cinc anys! S'obre tot un camp interessant, que es coneix com a sandbox, on es permetrà posar a la pràctica experiments en entorns reals segurs limitats en temps i l’espai. Per exemple, per desenvolupar mercats locals d'energia on els distribuïdors puguin adquirir la flexibilitat dels recursos distribuïts connectats a la seva xarxa per operar de manera smart, és a dir, enlloc d’invertir en actius físics per afrontar congestions locals, invertir en intel·ligència i software per activar la flexibilitat disponible (gestió de la demanda, emmagatzematge, autoconsum...) amb la seguretat que aquestes inversions seran eficients i retribuïdes adequadament.\nI totes aquestes situacions ja s'estan estudiant?\nSí, però encara queda un llarg recorregut i es fa necessari un enfoc global. Estem en uns anys delicats a on està canviant el panorama energètic impulsat d’una banda pels objectius de descarbonització i d’altra, per la disrupció tècnica. Davant d’aquest canvi estructural, hem de reflexionar sobre si continuem posant pedaços parcials o encarem el problema amb tota la seva magnitud. Per exemple, cal avançar en mobilitat elèctrica, però aleshores, què passarà amb la recaptació de l’impost especial d’hidrocarburs i la seva contribució a pagar les carreteres? Totes aquestes qüestions han de servir per assolir un model a on la fiscalitat i la formació de preus (energia, capacitat...) siguin eficients i indueixin als consumidors a prendre decisions en el camí de la descarbonització. Perquè si no, el que estem fent és distorsionar el funcionament del sistema. A més de ser eficaç i de baixes emissions, ha de ser econòmicament eficient. En el meu parer, és inevitable afrontar la reforma dels mercats energètics i de la fiscalitat en tota la seva magnitud.\nI per quan estaria a punt?\nUi, no ho sé pas! Afecta a molts ministeris, no només el de Transició Energètica, també afecta a Hisenda, a les comunitats autònomes, etc. Per tant, és un tema complex. Però que sigui més fàcil o més difícil no pot ser una excusa per no afrontar-ho. S'hauran de buscar els consensos necessaris per assolir-ho. És un debat que està passant a la pràctica totalitat de països del nostra entorn. I la transposició els propers mesos de les Directives i Reglaments del Paquet d’Energia Neta per a tots els Europeus és l’oportunitat.\nPerò el consens que s'ha de fer, hi és?\nNo puc parlar en nom de tothom, però per exemple, l'informe de la Comissió d'Experts de 2018 sobre Transició Energètica va apostar per una reforma integral del sistema energètic i es va aprovar sense cap vot contrari i només tres abstencions (entre elles, la meva). El debat s’ha estès a dins el sector i ja fa temps que s'està parlant de les seves implicacions, no només en el sector elèctric, sinó també en el d’hidrocarburs. De fet, és un debat arreu d'Europa, per no dir a tot el món. Per exemple, per posar una taxa al CO2 caldrà coordinació efectiva dins l'espai econòmic europeu. Si no, es pot produir una deslocalització de l’activitat contaminant a un país sense taxa de manera que l'efecte net de reducció d'emissions no s'haurà aconseguit. Un concepte d'aranzel a les fronteres d'Europa per introduir productes que en la seva fabricació no hagin pagat la taxa de CO2 serà necessari per evitar aquesta deslocalització. Aquest debat és ben viu aquests dies a la Comissió Europea. Estem doncs afrontant una qüestió d'una magnitud molt important, i no veig que es pugui fer la transició energètica i aconseguir els objectius a 2030 sense ser valents en aquesta direcció.\nFons Nacional de Sostenibilitat del Sector Elèctric