Los Planetas encapçalen la nova tanda de confirmacions de Low Festival 2018\nL'esdeveniment se celebrarà els pròxims dies 27, 28 i 29 de juliol a Benidorm (Alacant).\nAmb la mitat de noms del cartell confirmats, estan a punt d'esgotar-se tant els abonaments VIP com els VIP Pool.\nLos Planetas encapçalen la nova tanda de confirmacions de Low Festival 2018 KURSAAL ESZENA\nLos Planetas encapçalen la nova tanda de confirmacions del Low Festival 2018, que se celebrarà els pròxims dies 27, 28 i 29 de juliol a Benidorm (Alacant). La llista donada a conéixer aquest dimarts també inclou a Vive La Fête, Christina Rosenvinge, Bala i Flaix Show DJs.\nEn el desé aniversari del certamen, hi ha una banda que "no podia faltar", Los Planetas, que, dos anys després del seu ja mític concert en Low Festival 2016, tornarà a la Ciutat Esportiva Guillermo Amor per a presentar 'Zona Temporalmente Autónoma', un LP que ha tornat a engrandir la seua llegenda gràcies a cançons com 'Islamabad' o 'Espíritu Olímpico', destaquen els responsables de la cita musical a través d'un comunicat.\nEl grup arribarà a Benidorm acompanyada d'un quintet de confirmacions de luxe, que combina "autèntiques llegendes de l'escena independent amb nous valors", destaquen.\nEn el primer grup es troben Vive La Fête. En la seua anterior visita a Benidorm, en 2010, Jenesaispop va destacar que "el públic no va deixar de ballar totalment entregat" davant els seus temes. Aquesta vegada promet no ser per a menys, i és que Els Pynoo i Danny Mommens arribaran al Low 2018 amb el seu primer treball en res menys que cinc anys, 'Destination Amour'.\nChristina Rosenvinge, Bala i Flaix Show DJs\nQui no havia estat mai en Low Festival és Christina Rosenvinge. Aquest desé aniversari és, sens dubte, un "excel·lent moment per a gaudir d'una carrera tan prolífica i de qualitat com la seua". I és que la madrilenya acaba de publicar 'Un Hombre Rubio', un treball que suposa un nou cim creatiu en la seua carrera, subratllen des del Low.\nPerò els dies 27, 28 i 29 de juliol Low Festival acollirà també les actuacions de noves i fresques apostes, com és el cas dels ja confirmats La Plata o Joana Serrat. En aquest context, un dels directes més potents del rock nacional no podia faltar. Bala, amb tan sols dos discos a l'esquena són un dels millors exponents del so stoner a Espanya. Ja ho han avisat: prometen fer molt de soroll sobre l'escenari.\nTanca aquesta tanda un trio de dj que s'ha convertit en la referència dels principals clubs del Mediterrani, amb una sessió que conjuminarà precisament tot el que Low Festival ha sigut al llarg dels últims 10 anys. I és que Flaix Show DJs és l'unió d'Idiota -un dels primers dj a anar al festival, a principis d'aquesta dècada- al costat de Nando Costa i Isma El, dos dels dj més joves i renovadors de l'escena valenciana i alacantina. En la seua sessió s'uniran mil i un gèneres musicals per a crear "la gran revetla del segle XXI".\nAmb tan sols la mitat de noms del cartell anunciats, Low Festival 2018 compta ja en el seu llistat de confirmats amb noms com The Chemical Brothers, Phoenix, Vitalic ODC Live, Kakkmaddafakka, Izal o Iván Ferreiro. I està a punt d'esgotar tant els abonaments VIP com VIP Pool. Els tiquets de tres dies per a Low Festival 2018 estan a la venda des de 65€ en lowfestival.es. Aquest dijous pujaran de preu, apunta.


Núria Bassa, Toni Strubell - Una nova bufetada per a la justícia espanyola - Brave New Europe\nHomeEU politicsNúria Bassa, Toni Strubell – Una nova bufetada per a la justícia espanyola\nMentre Bèlgica nega a Madrid l’extradicció de l’icònic raper Valtònyc, a credibilitat internacional de Sánchez pel #Catalangate toca fons.\nTot i que és molt poc probable que la UE actual qüestioni l’estatus d’Espanya com a democràcia i Estat de dret, el camp de mines judicial en què el #Catalangate ha col·locat el govern de Sánchez ha donat lloc a un nou escenari que pocs podien preveure fa tan sols unes setmanes. Tot i que les institucions polítiques de la UE semblen estar més que disposades a seguir fent els ulls grossos a la gestió espanyola del Procés, els dubtes han començat a sorgir en alguns sectors sobre la “immunitat” duradora del poder polític i judicial espanyol. Una cosa va ser increpar tan suaument Espanya per la violència policial exercida contra votants al referèndum de l’1.10.2017. Però una altra seria passar per alt tot el cas Pegasus on s’ha demostrat que Espanya espiava opositors polítics desvinculats de qualsevol forma d’activitat terrorista o criminal. Malgrat la tradicional desgana de les institucions de la UE per abordar temes tan sinistres com l’Operació Catalunya, les irregularitats denunciades en el judici contra el govern català (amb les dures condemnes a l’octubre de 2019) i el comportament general dels governs del PP i del PSOE respecte a tot el tema català, ara els abusos flagrants que ha denunciat la plataforma canadenca Citizen Lab poden resultar més difícils de digerir. Encara que sigui un pèssim precedent la vergonyosa acceptació que van fer les màximes autoritats de la UE (Juncker, Tusk i Tajani) en acceptar premis honorífics i materials pel seu suport a Espanya a l’octubre del 2017, hom es demana si les coses no podrien canviar un xic ara. Sens dubte, les darreres setmanes han estimulat aquesta noció.\nAquesta pregunta sorgeix avui quan la solidaritat “estratègica” de la UE amb Madrid suposaria l’aprovació tàcita de totes les irregularitats flagrants i procediments il·legals d’espionatge desvetllats per la premsa en aquest període. Els mètodes il·legals no només s’utilitzaven per espiar opositors polítics sinó els telèfons mòbils dels advocats que els defensaven, massa sovint contra acusacions inventades. Inicialment, el primer ministre Sánchez i el seu govern no només es van veure temptats a negar les acusacions –i la seva responsabilitat en elles– sinó també a canviar la seva versió dels fets poc després. Fins i tot van acabar presumint davant l’extrema dreta d’haver espiat els polítics catalans per “salvar la unitat d’Espanya”. Tot això pot ser acceptable en l’àmbit polític espanyol on l’opinió pública sempre s’ha situat contra el Procés català i tot el que fa olor a Catalunya. Però el cert és que la premsa internacional ha estat força receptiva a la qüestió. De fet, l’escàndol del #Catalangate –originalment exposat a The New Yorker– s’ha mantingut com a trènding tòpic durant força més temps que ho hagués volgut Madrid. Diaris com The Guardian i el Washington Post han insistit en la qüestió tot considerant-la transcendental mentre que molts altres mitjans han acusat vetlladament el govern socialista d’estar directament implicat en l’escàndol. El Frankfurter Allgemeine Zeitung, per exemple, considera la posició de Sánchez gairebé insostenible, mentre que fins i tot diaris conservadors com el barceloní La Vanguardia, tradicionalment d’una fidelitat unionista inqüestionable, no ha tingut més remei que derivar cap a posicions molt crítiques amb l’afer. Qui pot dubtar que la credibilitat del govern de Sánchez s’hagi vist força perjudicat. Tant és així que fins i tot l’aliat del govern Unides Podem ha votat a favor de la creació d’una comissió parlamentària sobre el #Catalangate. Però potser el més important -tal com ha assenyalat l’advocat Gonzalo Boye- és que és gairebé segur que el #Catalangate pugui tenir conseqüències letals per als interessos espanyols en un ampli ventall d’altres causes que estan en mans dels tribunals europeus. Perquè si fins ara no ha tingut èxit ni una sola de les peticions d’extradició de dirigents catalans a l’exterior per part dels tribunals espanyols (casos a Bèlgica, Alemanya, Regne Unit, Suïssa, França…), qui pot imaginar-se que després del #Catalangate les coses millorin per Madrid? Algun dia els jutjats de Luxemburg i de l’Haia hauran de dictar el seu veredicte sobre tota la qüestió catalana i l’escàndol del #Catalangate segur que no farà cap favor a Madrid. La pregunta clau és si això significarà que algun dia la UE haurà de reconsiderar la seva lleialtat cega envers Madrid. Avui sembla poc probable, però mai se sap.\nValtònyc, un nou revés per a Espanya\nEl passat dimarts 17 de maig es va produir una nova bufetada a la cara dels tribunals espanyols en la seva recerca d’extraditar els opositors catalans. Perquè el Tribunal d’Apel·lació de Gant, a Flandes, va tornar a negar-se a satisfer la petició internacional d’extraditar a Espanya el cantant de rap mallorquí Josep Miquel Arenas, conegut com “Valtònyc”. Es tracta d’un cas que la justícia belga investiga des que Valtònyc es va refugiar a Bèlgica l’any 2018 quan l’Audiència Nacional va confirmar una condemna de tres anys i mig de presó pels suposats delictes d’injúries a la Corona, exaltació del terrorisme i amenaces. Ara la defensa de quatre anys de l’advocat Gonzalo Boye s’ha vist recompensada amb una sentència final que rebutja les demandes de Madrid amb el motiu que els delictes que se li imputen a Espanya no són punibles a Bèlgica.\nAra bé, les coses tampoc no han estat senzilles. El gener passat, després de la suspensió obligatòria dels procediments judicials causada pel COVID, el Tribunal d’Apel·lació de Gant va acceptar un recurs de la fiscalia contra l’anterior negativa del tribunal a extradir el famós raper, tot ordenant-ne un nou judici. Abans de la vista, el tribunal havia demanat al Tribunal Constitucional belga si encara s’havia de tenir en compte el delicte d’insults a la Corona. Aquest delicte particular havia estat regulat per una llei belga de 1847 que estipulava condemnes de tres anys per als qui hi incorrien. El cert és que tot i ser una llei pràcticament en desús, no deixava de ser vigent. Però el Tribunal Constitucional va acabar emetent una sentència que suprimia oficialment el delicte del codi penal belga en considerar el dret a la llibertat d’expressió un dret superior. Diversos mitjans van parlar d’una decisió “històrica” i més per haver estat provocada per un estranger. Ara el cas va tornar al tribunal de Gant on s’ha confirmat la primera sentència del desembre passat. Valtònyc –com ha passat en els casos d’altres exiliats catalans Puig, Ponsatí, Gabriel, Puigdemont, Rovira, etc.– no serà extradit a Espanya. Mentre que les autoritats de Madrid van tornar a vomitar el seu menyspreu a una decisió judicial europea, l’advocat belga Simon Bekaert va parlar d'”un gran dia per a la música i la llibertat d’expressió”. Sempre havia argumentat que si Valtònyc fos extradit a Espanya, patiria injustament anys de presó. El mateix Valtònyc va declarar que ho veia com un gran triomf perquè sempre havia vist la seva carrera musical com a part de la lluita per la llibertat d’expressió. “Ara tinc ganes de tornar a viure”, va afegir. També va demanar la llibertat del company raper Pablo Hassel que porta més de 400 dies tancat a la presó de Lleida amb una condemna similar.\nLa ironia suprema de tots dos casos és que el que havien denunciat els dos rapers a les seves cançons sobre el rei emèrit Joan Carles (que per cert torna a Espanya des d’Abu Dhabi aquest mateix dijous lliure de tots els càrrecs i gaudint de la màxima protecció del govern de Sánchez), ha resultat rigorosament cert. Lluny de calumniar-lo, exposaven tota l’escandalosa veritat sobre la corrupció i l’evasió fiscal sistemàticament practicades pel monarca. Malgrat la murga monàrquica segons la qual “la justícia és igual per a tothom”, tothom ha pogut veure que Espanya té la seva pròpia “marca” de justícia. Una justícia que des de fa anys ha beneït la utilització de tota mena d’enginys –tant legals com il·legals– per condemnar, suspendre o severament castigar tota mena d’opositors, siguin aquests activistes, rapers o polítics catalans. Podria haver-ho de pagar –políticament i jurídica– algun dia? Qualsevol l’endevina.


“Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” | PERE BOSCH I CUENCA | Entrevista | La República\n“Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” + “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” E-mail\nEn els darrers cinquanta anys, més d’un miler de persones de l’Estat espanyol han estat assassinades per raons polítiques. El periodista Àlex Romaguera recupera al llibre ‘Víctimes en so de pau’ el testimoni de quinze d’aquestes víctimes\nÀlex Romaguera és periodista JUANMA RAMOS.\n“Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” “Les víctimes triades resumeixen 50 anys de violència política” E-mail\nVíctimes en so de pau Autor: Àlex Romaguera Editorial: Pagès Editors Pàgines: 196 Preu: 17 euros\n“Inicialment hi va haver una certa prevenció, per part d’algun dels testimonis, d’aparèixer al costat d’altres víctimes en què l’ombra de la persona assassinada té una connotació política”\nEl punt de partida del llibre és una trobada amb Robert Manrique, víctima de l’atemptat d’Hipercor. Com va anar?\nTot va començar quan Manrique s’adreça al setmanari El Triangle, en què jo col·laborava habitualment. Ell havia rebut la carta de Rafael Caride Simón, d’ETA, en la qual li manifestava la voluntat de reconèixer el dany causat per l’atemptat d’Hipercor, en què ell havia quedat ferit greument. Vaig quedar amb ell i en vaig fer una notícia. A partir d’aquí, em vaig començar a submergir en el món de les víctimes. En un moment, a més, coincideixen dos factors rellevants: d’una banda, el gener del 2011, ETA declara la treva unilateral i verificable i deixa l’activitat armada. Al mateix temps, des de l’oficina d’atenció a les víctimes del govern basc s’impulsen les trobades col·lectives entre víctimes i victimaris. De fet, Maixabel Lasa es veu amb el botxí del seu marit, Juan Mari Jáuregui. A través de Robert Manrique aconsegueixo parlar tant amb ella com amb Mari Carmen Hernández, que és la vídua del regidor del PP de Durango Jesús María Pedrosa.\nI què en surt, d’aquelles converses?\nLes dues m’expliquen l’objectiu d’aquestes trobades, que s’emmarquen en la voluntat d’aplanar el terreny per a un procés de reconciliació i d’apropament entre sectors polaritzats del conflicte. Jo vaig seguint el fil d’aquestes trobades, que el 2012 el govern del PP prohibeix, conscient potser que allò desactivava la crispació en la societat basca. També hi ha experiències de trobades semblants a Irlanda del Nord i a Colòmbia. Per a mi, l’element fonamental és que cap al 2014 es produeixen noves trobades, ja de víctimes de colors diversos, i veig que aquests testimonis són rellevants per una dimensió ètica, però també perquè des de la dreta espanyola, a través de les dues associacions de víctimes principals, que són l’AVT i COVITE, es manté un discurs basat en la venjança i l’odi. Considero que cal donar veu a totes aquelles entitats o persones que fan un discurs oposat a aquest, i d’aquí neix el llibre, de la voluntat de trobar quinze persones que des de contextos i vivències molt diferents fan aquesta aportació cap a un model de societat més dialogant i pacífica.\nCom va fer la tria dels testimonis? Suposo que no devia resultar gens senzill?\nVaig començar amb una llista inicial d’una cinquantena, que la vaig consultar amb Robert Manrique, que m’ha fet d’acompanyant des de l’inici. En tot cas, l’interès, bàsicament, era fer una tria de persones afectades per l’assassinat d’un familiar directe a mans de grups armats molt diversos; és a dir, reconèixer que hi ha hagut violències que s’han expressat des de grups insurreccionals i contra l’ordre establert, i en tres períodes molt delimitats, que són el tardofranquisme, la Transició i el període pròpiament democràtic.\nI quins objectius es plantejava?\nD’una banda, conèixer la violència política de l’Estat espanyol durant aquests cinquanta anys i veure com al marge o independentment de qui havia perpetrat l’assassinat, són persones que tenen en comú que lluny de quedar-se en la rancúnia pel que han patit, han experimentat un procés de resiliència i un compromís en defensa de la pau i la justícia social. El fil conductor que les uneix és la capacitat d’haver integrat el drama a la seva vida personal, però fent-ne un estímul per donar el millor de si mateixes. Vaig pensar que eren persones referents en l’àmbit públic que tenien en comú, d’una banda, el rebuig explícit a la violència expressada en el fet que no hi havia d’haver víctimes de primera ni de segona, que totes han de tenir satisfets els seus drets fonamentals i que han de ser ateses degudament i reconegudes per part de l’Estat. A més, hi ha un altre element fonamental i és que totes elles consideren que perquè tot això es doni, l’Estat ha d’habilitar un marc de convivència just, ha de desfer una arquitectura que està basada en la impunitat i l’oblit d’una sèrie de víctimes.\nImagino que, en alguns casos, no deu haver estat senzill convèncer els entrevistats d’aparèixer en un llibre en què hi ha tanta diversitat?\nInicialment hi va haver una certa prevenció, per part d’algun dels testimonis, d’aparèixer al costat d’altres víctimes en què l’ombra de la persona assassinada té una connotació política. Però vaig explicar-los que les unia el principi ètic de reconèixer el dany de l’altre. De fet, tampoc partia del no res. Ja hi havia hagut trobades de víctimes d’ETA, dels GAL, fins i tot hi havia hagut la neta del Carrero Blanco. Algunes de les persones que apareixen al llibre ja havien trobat, a través d’alguns actes, un terreny de trobada per compartir.\nEl llibre també és una prova que la societat i la gent maduren molt més de pressa que els partits?\nLes mateixes víctimes posen en valor la capacitat de la societat civil d’establir mecanismes de superació de conflictes. Poso com a exemple les trobades que s’estan produint a Guipúscoa en què es reuneixen veïns que fins ara no es parlaven, fins i tot persones que havien estat activistes d’ETA i d’altres que les havien patit de moltes maneres. Sense deixar d’esmentar els dispositius impulsats pels mateixos parlament basc i navarrès amb la presència de les víctimes als entorns escolars. La societat no només està facilitant espais de trobada i diàleg, sinó que, a més, ha aconseguit reconeixements que fins ara no s’havien produït, com el cas de Guillem Agulló, Iolanda González i Carlos Palomino. La societat civil ha estat capaç, amb la seva dinàmica, de situar-se al davant de les institucions i els partits polítics. I aquests darrers, que fins ara potser per raons tàctiques o per prevencions no havien actuat, finalment han hagut de fer-ho. És paradigmàtic el paper de la societat civil. Ja va ser-ho amb Elkarri o Lokarri i ara ho és amb entitats com el Front Social Permanent i el Movimiento por la Paz en l’àmbit de l’Estat, o l’Institut Català Internacional de la Pau o la Fundació per la Pau en el cas de Catalunya. Hi ha tot un moviment que està arrossegant els partits a atendre les diferents casuístiques. Cal posar en valor que en el cas de Catalunya s’ha posat en funcionament la Unitat d’Atenció a les Víctimes del Terrorisme, impulsada per Robert Manrique i Pilar Manjón, per acompanyar les víctimes de la Rambla de Barcelona i de Cambrils, que han estat absolutament desateses per part de l’Estat.\nArribarà el dia en què hi hagi un reconeixement a totes les víctimes, que no hi hagi la distorsió ideològica que denuncia en el llibre?\nÉs molt difícil en la mesura que les mateixes Nacions Unides i els principals organismes de drets humans, com ara Amnistia Internacional, estan denunciant que l’Estat espanyol encara no ha fet els deures en un procés de justícia transicional, i això implica posar fi al model d’impunitat i oblit que es va gestar durant la Transició. És important remarcar que el 2017 hi va haver la primera trobada de víctimes de la Transició, on es va posar de manifest que hi ha més de 500 víctimes per a les quals no hi ha hagut un procés de justícia ni de reparació. Per tant, fins que l’Estat desactivi els elements que creen un mur jurídic d’impunitat, difícilment es podran reconèixer totes les víctimes. És una de les conclusions del llibre.\nRECONDUIR EL DOLOR\nÀlex Romaguera i Vendrell (Barcelona, 1970) és periodista i s’ha especialitzat en moviments socials i tot allò que fa referència a la lluita pels drets humans i la memòria històrica. En l’àmbit professional, ha estat redactor del setmanari El Triangle i col·laborador de les revistes Illacrua, El Temps i el diari basc Gara. Actualment és director de la revista Nexe i portaveu de la Federació de Cooperatives de Treball de Catalunya. L’any 2017 va publicar l’obra Llums i taquígrafs. Atles de la corrupció als Països Catalans, escrit a quatre mans amb David Fernàndez, exdiputat de la CUP. A Víctimes en so de pau fa una crònica de quinze persones que han patit la violència política a l’Estat espanyol. Hi trobem familiars de víctimes d’ETA, però també dels GAL i de grupuscles de l’extrema dreta. El fil conductor és la violència: el periple viscut i el dolor provocat, però també la capacitat per reconduir-lo cap a iniciatives en favor de la justícia i la reparació.\nLa República 21-05-2022, Pàgina 26


Els millors telèfons intel·ligents del 2018: aquests són els nostres mòbils preferits per a qualsevol pressupost al novembre del 2018 - Tècnica\nPrincipal Tècnica Els millors telèfons intel·ligents del 2018: aquests són els nostres mòbils preferits per a qualsevol pressupost al novembre del 2018\nEls millors telèfons intel·ligents del 2018: aquests són els nostres mòbils preferits per a qualsevol pressupost al novembre del 2018\nLa teva recerca del millor telèfon intel·ligent del 2018 s'ha acabat: hem provat els millors mòbils d'aquest any, separant el blat de la palla.\nA continuació trobareu una gamma de telèfons intel·ligents sorprenents que s'adapten a diferents pressupostos, donant-vos la tranquil·litat que esteu comprant un mòbil de primer nivell.\nL'iPhone XS va ser el nostre telèfon intel·ligent favorit del 2018Crèdit: Apple\niPhone XS: 999 £\nEl iPhone XS és el telèfon intel·ligent insígnia d'Apple per al 2018 i és un equip increïble.\nVam descriure el telèfon com el millor telèfon intel·ligent de l'any a la nostra revisió i és fàcil veure per què.\nEl telèfon funciona amb un xip Apple A12 absurdament ràpid que fa servir els seus rivals (i fins i tot alguns ordinadors portàtils).\nHi ha una impressionant pantalla OLED de 5,8 polzades, tecnologia de desbloqueig facial Face ID i una increïble càmera dual a la part posterior que millorarà enormement el vostre joc d'Instagram.\nEl Sol diu: L'iPhone XS i l'iPhone XS Max són els millors telèfons intel·ligents que podeu comprar avui, si esteu disposats a pagar el preu elevat.\niPhone XS a Carphone Warehouse per 999 £ - Compra ara\niPhone XS a EE (30 GB de dades) per 43 £ al mes (350 £ per endavant) - Compra ara\nL'iPhone XR és el nou telèfon intel·ligent més barat d'Apple del 2018 i és molt boCrèdit: Apple\nL'iPhone XS absurdament car no és per a tothom: introduïu iPhone XR .\nAquest model elegant té un preu de 250 £ més barat que el XS, però conserva moltes de les funcions.\nObteniu el mateix xip A12 ràpid, la mateixa càmera posterior principal i una pantalla de 6,1 polzades encara més gran (però de menor qualitat).\nEl disseny és molt premium i podeu comprar el ventilador en una gamma de sis colors, de manera que n'hi ha per a tothom.\nEl Sol diu: Aquest telèfon ofereix una relació qualitat-preu increïble, atès que supera els rivals d'Android més cars.\niPhone XR a Carphone Warehouse per 749 £ - Compra ara\niPhone XR a O2 (15 GB de dades) per 34 £ al mes (185 £ per endavant) - Compra ara\nEl Samsung Galaxy S9 es pot comprar a un preu bastant barat en aquests dies, malgrat el seu maquinari molt impressionantCrèdit: Samsung\nSamsung Galaxy S9: 519 £\nEl Samsung Galaxy S9 va sortir al març i segueix sent un dels millors telèfons intel·ligents que podeu comprar avui.\nTé un disseny prim i atractiu amb una gran pantalla infinita de 5,8 polzades que es corba suaument per les vores.\nEstà alimentat pel processador Snapdragon 845 de Qualcomm, inclou 4 GB de RAM i compta amb un respectable 64 GB d'emmagatzematge de sèrie.\nEl Sol diu: Sens dubte, el Galaxy Note 9 és millor per als geeks de gadgets, però ara l'innegablement impressionant Galaxy S9 es pot comprar molt barat, cosa que el converteix en una opció principal per als fans d'Android.\nSamsung Galaxy S9 a Amazon UK per 519 £ - Compra ara\nSamsung Galaxy S9 a EE (30 GB de dades) per 33 £ al mes (0 £ per endavant) - Compra ara\nEl Huawei Mate 20 Pro té una de les millors càmeres de qualsevol telèfon intel·ligent Android actualCrèdit: Huawei\nHuawei Mate 20 Pro - 899 £\nEl Huawei Mate 20 Pro és un telèfon potent amb el processador Kirin 980 molt ràpid al nucli.\nTé una capacitat única: pot carregar de manera inversa altres telèfons intel·ligents sense fil (inclòs un iPhone XS ).\nTambé té una càmera de triple lent d'alt rendiment a la part posterior, un escàner d'empremtes dactilars a la pantalla i una bateria gran de 4.200 mAh.\nLa pantalla de 6,39 polzades també és impressionant, amb una resolució de pantalla molt densa de 3.120 x 1.440 píxels.\nEl Sol diu: Ens va impressionar molt la qualitat de la càmera i la capacitat informàtica que ofereix el Huawei Mate 20 Pro. És car, però segur que obtens el que pagues.\nHuawei Mate 20 Pro a Carphone Warehouse per 899 £ - Compra ara\nHuawei Mate 20 Pro a O2 (15 GB de dades) per 34 £ al mes (180 £ per endavant) - Compra ara\nEl OnePlus 6T té una relació qualitat-preu molt bonaCrèdit: OnePlus\nOnePlus 6T: 499 £\nEl OnePlus 6T és l'últim telèfon de la valerosa startup xinesa OnePlus.\nTé una gran pantalla FHD + de 6,41 polzades, el processador Snapdragon 845 de gamma alta a bord i una bateria considerable de 3.700 mAh.\nLa càmera posterior té una configuració de doble lent, combinant sensors de 16 megapíxels i 20 megapíxels.\nTambé és bastant únic perquè té un escàner d'empremtes dactilars a la pantalla, que només tenen uns quants telèfons al món.\nEl Sol diu: Com sempre, és impossible discutir amb l'excepcional relació qualitat-preu que obteniu d'un telèfon OnePlus. El OnePlus 6T, molt elegant i ple de funcions, no és diferent.\nOnePlus 6T a Carphone Warehouse per 499 £ - Compra ara\nOnePlus 6T a O2 (4 GB de dades) per 29 £ al mes (60 £ per endavant) - Compra ara\nEl Sony Xperia XZ3 té una pantalla molt bona que és perfecta per veure programes de televisió i pel·lículesCrèdit: Sony\nSony Xperia XZ3 - 699 £\nL'últim telèfon de Sony és l'Xperia XZ3, un model potent amb funcions de gamma alta.\nEl seu aspecte destacat és la pantalla OLED de 6 polzades, que reprodueix els colors amb molta precisió i es veu viu i nítid.\nTé un xip Snapdragon 845 a bord i inclou 4 GB de RAM i 64 GB d'emmagatzematge de sèrie.\nEl Sol diu: Aquest telèfon té una de les millors pantalles que hem vist mai en un telèfon intel·ligent. Per als telèfons Android, diríem que és la pantalla més propera a un iPhone XS en termes de qualitat.\nSony Xperia XZ3 a Carphone Warehouse per 699 £ - Compra ara\nSony Xperia XZ3 a Vodafone (4 GB de dades) per 23 £ al mes (315 £ per endavant) - Compra ara\nEl Samsung Galaxy Note 9 té un llapis S-Pen integrat amb finalitats de productivitatCrèdit: Samsung\nSamsung Galaxy Note 9: 849 £\nEl Samsung Galaxy Note 9 és bàsicament una versió completa i més cara del Galaxy S9.\nTé una gran pantalla AMOLED de 6,4 polzades amb una densa resolució de pantalla de 2.960 x 1440 píxels.\nEn el seu cor hi ha un xip Snapdragon 845, amb el model base del telèfon amb 128 GB d'emmagatzematge generós i 6 GB de memòria.\nTambé hi ha un llapis S-Pen integrat que es pot expulsar i utilitzar per fer notes o dibuixar al telèfon.\njocs de festa familiar a l'aire lliure\nEl Sol diu: És enorme, potent i, sens dubte, és el millor telèfon intel·ligent de Samsung fins ara. A més, utilitzar el llapis ens fa sentir molt importants.\nSamsung Galaxy Note 9 a Carphone Warehouse per 849 £ - Compra ara\nSamsung Galaxy Note 9 a O2 (10 GB de dades) per 32 £ al mes (350 £ per endavant) - Compra ara\nEl Google Pixel 3 XL és el model superior de Google per al 2018 i és fàcilment un dels nostres telèfons Android preferitsCrèdit: Google\nGoogle Pixel 3 XL: 869 £\nEl Google Pixel 3 XL és el més gran del nou parell de telèfons intel·ligents de Google del 2018.\nVa sortir a l'octubre i funciona amb l'última versió d'Android 9.0 Pie.\nTé una gran pantalla de 6,3 polzades amb una resolució de pantalla de 2.960 x 1.440 píxels, que funciona a 523 píxels per polzada.\nLa càmera de 12,2 megapíxels a la part posterior també és molt impressionant i pot gravar imatges 4K a 30 fotogrames per segon.\nEl Sol diu: El gran avantatge d'un telèfon Google Pixel és que primer obteniu totes les últimes actualitzacions de programari d'Android (i noves funcions).\nGoogle Pixel 3 XL a Carphone Warehouse per 869 £ - Compra ara\nGoogle Pixel 3 XL a O2 (15 GB de dades) per 34 £ al mes (280 £ per endavant) - Compra ara\nEl Motorola One sembla que costa molt més que el seu baix preu de 279 £Crèdit: Motorola\nMotorola One: 279,99 £\nEl Motorola One és un telèfon intel·ligent econòmic amb un disseny molt bonic, un que els usuaris d'iPhone estaran familiaritzats.\nObteniu una pantalla HD+ de 5,8 polzades, 4 GB de RAM, 64 GB d'emmagatzematge i una bateria de 3,00 mAh.\nTambé hi ha una càmera de doble lent a la part posterior que combina sensors de 13 megapíxels i 2 megapíxels.\nEl Sol diu: Ens va impressionar el disseny atractiu i el rendiment constant del telèfon, malgrat el seu cost molt baix.\nMotorola One a John Lewis per 279,99 £ - Compra ara\nQuin és el teu telèfon intel·ligent preferit del 2018? Fes-nos-ho saber als comentaris!\nPS4 per obtenir una actualització important del microprogramari aviat: aquí teniu com registrar-vos a la versió de prova beta 6.0\nPreu d'Apple AirTags, data de llançament, durada de la bateria i com funcionen?\nmillors jocs de grup juvenil\nidees divertides per a sortides de camp\njocs de passeig en cotxe per a dos\nquines són algunes bones preguntes per fer\nFacebook bloqueja els usuaris que em segueixen\nllista de treballs voluntaris


El Viver d’Agricultors de Rufea incorpora 2 nous projectes ecològics\nProduiran hortalisses ecològiques i un d’ells donarà feina i formació a joves desocupats\nper Marta Romera 06/04/2021 11:10h\nAquest hivern s'ha aprovat l'entrada de dos nous projectes agraris al Viver d'Agricultors de Rufea, que iniciaran ben aviat els seus projectes agraris innovadors amb el suport de la Paeria.\nPer una banda, l'associació La Cristaleria de Lleida (www.lacristaleria.cat), ha sol·licitat una finca per iniciar un projecte agrari que porta per nom 'La Cristaleria Germina'. El projecte té finalitats socials, ja que a través de la producció de verdures es preveu donar feina i formació a joves desocupats. Aquesta associació té previst cultivar hortalisses ecològiques i fer venda directa als clients a través de cistelles de productes.\nPer altra banda, una emprenedora lleidatana, l'enginyera agrícola Núria Martínez, iniciarà el projecte Colors d'Horta (@colorsdhorta), de producció d'hortalisses ecològiques amb alt valor afegit (per exemple, flor de carabassó) orientat a la venda majorista i a la restauració.\nEl Viver d’Agricultors de Rufea incorpora dos nous projectes ecològics amb component social | LleidaDiari.cat\nL'objectiu de donar suport a noves propostes agràries\nEl Viver d'Agricultors de Rufea és un projecte municipal que té l'objectiu de donar suport a noves propostes agràries, com ha destacat el regidor de Transició Ecològica, Sergi Talamonte. «Són iniciatives basades en l'agricultura ecològica, el comerç de proximitat i amb valor afegit», ha dit.\nLa Paeria acompanya els emprenedors, que el primer any gaudeixen de la gratuïtat del contracte d'arrendament. «Amb aquests ja són una desena els projectes agraris iniciats al Viver d'Agricultors de Rufea des del seu inici, l'any 2014, la majoria basats en la producció d'hortalisses ecològiques i molts d'ells amb alt component social», ha explicat Talamonte.\nEl viver està orientat a persones, que ja tenen una mínima experiència en el sector agrari i volen desenvolupar el seu propi projecte en el món de l'agricultura, i a entitats que vulguin portar a terme algun projecte agrari o a agricultors professionals, que volen diversificar la seva producció o iniciar nous tipus de cultius i/o canals de comercialització amb valor afegit.\nLes finques ja disposen del segell ecològic\nA través del Viver d'Agricultors de Rufea, els emprenedors poden accedir a una parcel·la agrícola de la finca municipal de la partida de Rufea durant cinc anys, compromís que inclou la xarxa principal de reg i un magatzem. Les finques ja disposen del segell ecològic i els emprenedors reben també l'assessorament de l'Agrupació de Defensa Vegetal (ADV) de producció ecològica de Ponent.\nPer obtenir més informació sobre el projecte del Viver d'Agricultors de Rufea, cal adreçar-se a la Regidoria d'Habitatge i Transició Ecològica, al 973700455 o a través del correu electrònic a infosostenible@paeria.cat. També trobareu més informació al web: https://urbanisme.paeria.cat/copy_of_serveis-urbans/horta/viver-dagricultors-de-rufea\nEl sector turístic de Catalunya tanca una «bona» Setmana Santa\nNou repunt de l’hivern en una setmana que pot acabar ben moguda: Temps a Catalunya del 6 a l’11 d’abril\nSalut demana un marge per decidir si cal endurir les restriccions\nNit negra a Catalunya: 600 persones enxampades en dues festes il·legals a Barcelona i Calella\nLleida tanca la Setmana Santa amb una baixada del risc de rebrot\nEleccions 2023: Pueyo ja s'ha pronunciat sobre si es presentarà o no a l'alcaldia\nEl 30% de les persones entre 60 i 65 anys ja ha rebut la vacuna\nLa pandèmia i els ERTO marquen una campanya de la renda «singular»\nMolt pendents del possible retorn sobtat de l’hivern després de Setmana Santa\nPic de ‘calor’ i de la pols africana i clara millora de les previsions els dies clau de Setmana Santa\nLa situació real de les pensions a Espanya: 3 motius per estar preocupat


Jesús Hernández: "Mil Cretins"\nSegurament, Quim Monzó és el meu escriptor preferit. Tampoc n'hi ha tants que facin relat curt, gènere del que sóc un apassionat. Dijous per la tarda vaig anar a la llibreria l'Aranya del carrer Santa Anna i em vaig comprar el seu darrer llibre “Mil cretins”. Encara els tenien embalats a les caixes del repartiment, no havien tingut temps ni de posar-los als prestatges. Avui me l'he acabat de llegir. L'he pogut llegir tant ràpid bàsicament per dos motius, primer perquè és molt curtet i àgil, és un quadern de 175 pàgines. I en segon lloc, l'he pogut llegir ràpid gràcies al PSOE. Sí, al PSOE, concretament gràcies a la meva estimada ministra incompetent Magdalena Álvarez, perquè dijous, divendres i dissabte he agafat rodalies i els tres dies amb el seu retard de 20-30 minuts pertinent.\n“Mil cretins” no és el millor llibre de Monzó. M'agraden molt més els seus “Guadalajara” i “Illa de Maïans”. Però és un bon llibre. És com una muntanya russa, a trams llegia el Monzó lúcid, surrealista i brillant i a trams llegia un excès en descripcions que no portaven en lloc i una prosa lineal que podia durar dos o tres pàgines i que era com si fos necessària per apropar-te al següent sotrac, com una eina vehicular per portar-te a la sorpresa. En conjunt, els relats són descarats, molts amb descripcions d'escenes sexual explícites (com gairebé sempre en Monzó), molts crus, d'altres amb sang i fetge, sovint alguns cruels i molts amb algunes escenes innovadores i personatges transgressors que fins ara mai havia vist (descriu a un ancià transvestit amb la mateixa quotidianitat que descriu un estol de cotorres: brutal). És potser el llibre amb els personatges menys sofisticats i més enfonsats en la misèria i adolorits de tots els que he llegit de Monzó. Bé jo personalment recomano aquest llibre a tothom que li agradin els relats.\nFa uns dies, vaig pensar si tenia l'obligació o no a dedicar un post sobre el seu discurs de la fira del llibre de Frankfurt, ja que a més de que sóc devot de l'obra de Monzó, em va semblar un discurs brillant. Finalment no ho vaig fer i ara passades les setmanes tampoc tindria massa sentit que ho fes. Només us explicaré una anècdota sobre Frankfurt, que vaig sentir a RAC-1 (emisora que NO heu d'escoltar) . Monzó va dir que estava content que el president de la Generalitat no fos Pujol actualment, perquè si Pujol hagués anat també a Frankfurt els alemanys s'haguessin trobat un escriptor ple de tics fent el discurs inaugural i desprès haguessin vist que el president del país també estava ple de tics, amb la qual cosa es podrien haver pensat que a Catalunya tothom te molts tics, estigmatitzant, per tant, tot el poble català. Anécdota 100% monzoniana.\nBé, doncs fins aquí el meu primer post sobre literatura....\nQuè en pensen els JEV de tot el que està passant als mitjans de comunicació municipals?. La ràdio en estat catatònic, bandejada pel govern municipal, el Riu Sec que sembla el "Lecturas" [per allò de les fotos: molta imatge i poca informació], amenaces de tancament del cerdanyola.info per reconvertir-lo en només un òrgan del govern ...\nHe deixat post similars als comentaris del ple dels blocs de l'Octavi Moreno i la Carme Carmona, així com al bloc de l'Enric del Amo. Fora bo que les JEV o tu (o ambdós) us pronunciéssiu sobre els mitjans municipals, com haurien de ser, com voldríeu que fossin, si s'han de tancar o no, quin servei han de fer a la ciutat (si és que n'han de fer cap), etcètera.\n4 de novembre de 2007 a les 8:41\nPrimer de tot dir-te que gràcies pel teu missatge. M’agradaria que signessis d’alguna manera que no fos anònim per poder-me referir a tu d’alguna forma més personal.\nEntrant en continguts, et puc expressar la meva opinió personal, que no difereix gaire de la de l’agrupació local de JEV respecte als temes que em preguntes. En primer lloc, la ràdio que tenim actualment no és la que Cerdanyola es mereix, ni per instal•lacions ni per contingut. Com en moltes altres coses, crec que una bona solució podria ser trobar lligams a amb la UAB i fer algun projecte més atractiu i innovador. De fet des de JEV sempre hem considerat la UAB com un dels grans actius de la ciutat desaprofitat fins a fa pocs anys. En aquesta línia, tenint en compte el nivell i els mitjans de la facultat de periodisme es podria fer algun projecte ambiciós.\nEn segon lloc en quant al que dius del Riu Sec, és cert que els continguts poden semblar desfasats quan arriben a casa, però és important que els ciutadans de la ciutat rebin informacions del que fa el seu ajuntament i el que passa a la ciutat. És una eina per crear identitat de ciutat. Cal destacar que una bona part de la ciutadania no està tant informada com els que seguim el dia a dia i ells són precisament l’objectiu (“target” que en diuen els publicistes) de la publicació Riu Sec, ja que el reben a la bústia de casa seva i no han de fer ni l’esforç de cercar la informació. Sobre qüestions de la creació de la identitat col•lectiva de ciutadania cerdanyolenca en podem parlar més extensament, si vols, en algun altre espai que no sigui un blog.\nEn tercer lloc, el tancament del cerdanyola.info és una qüestió que desconec. Tot i que d’entrada, no m’estranyaria que fos un rumor infonamentat més dels molts que circulen per la ciutat amb l’únic objectiu de desprestigiar l’equip de govern municipal. Actualment em sembla el millor mitjà de comunicació dels que disposem a la ciutat per la immediatesa de la publicació de la notícia. Personalment és el que més consulto per facilitat d’accés. De totes formes si tens més informació al respecte t’agrairia que la poguéssim compartir.\nEn tot cas, el posicionament de JEV en algunes de les qüestions que esmentes (com la ràdio) està especificat al programa electoral, que et puc facilitar si així ho desitges.\n5 de novembre de 2007 a les 12:05


Tómateuntomate | Avís legal\nL'empresa Tómateuntomate.com, propietat del titular amb CIF 40370690D y amb domcili social a la direcció establerta, presta serveis a Internet a través de la pàgina Web principal localitzada en el lloc URL de la web en les condicions expressades en el present document.\nLa present pàgina ha estat dissenayada per el titular per a informar al públic de manera gratuïta dels serveis i productes relacionats amb Tomateuntomate.com. L' empresa Tomateuntomate es reserva el dret a realitzar quants canvis cregui convenients sobre la mateixa.\nL' usuari es compromet a utilitzar aquesta Web d'acord amb l'establert en la lesgislació vigent, abstenint-se d' utilitzar la pàgina web per a activitats contraries a la llei, a la moral, o a usos lesius dels drets i interessos de tercers. Així mateix l'usuari haurà d'abstenir-se de obtenir informacions i continguts accessibles a travès de la pàgina Web empleant per a això mitjans o procediments diferents dels que per a tal efecte i en el seu cas s'hagin posat a la seva disposició.\nLes marques contingudes en aquesta pàgina Web estàn protegides per la llei de marques, essent Tómateuntomate el titular dels drets de propietat industrial referits als seus productes i Serveis o, en el seu cas, dels seus licitants, que l' Usuari d'aquesta pàgina web ha de respectar.\nQueden prohibides la reproducció, excepte per a us privat, la transformació, distribució, comunicació pública, posada a disposició del públic i en general qualsevol altre forma d'explotació, per a qualsevol procediment, de tot o part dels continguts d'aquest lloc Web, així com de disseny i la selecció i forma de presentació dels materials inclosos a la mateixa.\nPer a tota qüestió litigiosa o que incumbeixi a la pàgina web Tómateuntomate, serà d'aplicació la legislació espanyola, essent competent per a la ressolució de tots els conflictes derivats o relacionats amb l' ús d'aquesta pàgina Web els Jutjats Tribunals de Girona.


Entrevista - Pàgina 2 de 21 - Revista Mètode\n«Cal eliminar les modalitats de pesca més destructives»\nLa trajectòria científica de Daniel Pauly, professor de l’Escola de Pesqueres de la Universitat British Columbia de Vancouver (Canadà), és amplíssima. Actualment lidera el projecte «The sea around us» (“El\n«És un error posar la ciència com a protagonista i tractar d'explicar-la»\nEntrevista a Pere Estupinyà\nComunicador científic, escriptor i speaker. Així es defineix Pere Estupinyà (Tortosa, 1974). Titulat en Química i Bioquímica, va començar a explicar allò que feia i allò que llegia primer als\n«Volem saber com l'evolució va començar per si mateixa»\nEntrevista a Jack Szostak\nAl Parc Nacional de Yellowstone (Wyoming, Estats Units) es troba el Grand Prismatic Spring, una font termal on l’aigua bullint ascendeix trenta-sis metres des de les profunditats de la terra\n«La ciència ens explicarà per què viurem pitjor»\nEntrevista a Antonio Marquina\nMarquina treballa en una bona mostra del que és el quasi inabastable nombre de disciplines i aplicacions basades en el càlcul matemàtic que avui dia inunden la nostra vida quotidiana.\n«Hem de conèixer, estimar i protegir la natura»\nD’un encàrrec inicial de només cinquanta poemes d’ocells (Veus d’ocells, Lynx Edicions, 2000), les creacions de Celdoni Fonoll han crescut com els bolets fins a arribar a ser-ne sis-centes arreplegades en dotze llibres.\n«La ciència és tremendament susceptible a la moda»\nEntrevista a Rudolf Nieuwenhuys\nEster Desfilis i Loreta Medina\n«La ciència és tremendament susceptible a la moda», afirma el professor emèrit de neuroanatomia de l'Institut Holandès de Neurociència. L'entrevistem al monogràfic «Els secrets del cervell».\n«La ciència enriqueix la nostra manera d'entendre la realitat»\nEntrevista a Carlo Rovelli\n«La ciència enriqueix la nostra manera d'entendre la realitat», assegura aquest professor de Física Teòrica de la Universitat Aix-Marsella i una de les figures més destacades de la ciència actual.\n«Encara tendim a pensar que els homes són millors»\nEntrevista a Jocelyn Bell\nJocelyn Bell és coneguda com la descobridora del primer senyal d’un púlsar, però també com una de les protagonistes d’un injust episodi de la història dels Nobel.\n«Tothom naix científic»\nEntrevista a Venki Ramakrishnan\nEntrevista a Venki Ramakrishnan, president de la Royal Society i premi Nobel de Química en 2009.\nJordi Play «La gran notícia és que s'està avançant per controlar el càncer des de fronts molt diversos», ens explica Josep Tabernero\nEl professor David Saltzberg s'ocupa de que els guions de The Big Bang Theory siguen científicament acurats. "El nivell de la sèrie és d'escola de postgrau", assegura.\n«Sempre em vaig veure com un científic»\nEntrevista a George Lakoff\nEl lingüista americà George Lakoff (Nova Jersey, 1941), eminent professor -Richard i Rhoda de Ciència Cognitiva de la Universitat de Califòrnia a Berkeley, comenta amb Mètode la seua trajectòria com a investigador en lingüística cognitiva.\nDaniel C. Dennett: «L’evolució cultural és cada cop menys darwiniana»\nJordi Play Potser seria excessiu i precipitat pensar que els discursos filosòfics irrellevants es caracteritzen per interessar exclusivament a la gent del\n«La llum és coneixement i desenvolupament»\nEntrevista a Caterina Biscari\nCaterina Biscari dirigeix una de les institucions científiques més importants d’Espanya i Europa, el sincrotró ALBA, el primer accelerador de partícules del sud-oest del Vell Continent.\n«L'agenda científica està dictada per la ideologia o la religió»\nEntrevista a Yuval Noah Harari, historiador i autor de Sàpiens: Una breu història de la humanitat.\nJordi Play «El càncer no s'eradicarà mai, perquè és inherent a l'ésser humà.» A molts, afirmacions com aquesta de Marino\nMiguel Lorenzo Leonard Parker és catedràtic emèrit en la Universitat de Wisconsin-Milwaukee (EUA). Va ser el fundador del Centre de Recerca Gravitacional\nÚltim pastor del Pla de la Llacuna\nManolo Marsà Marsà\nNascut ara fa 72 anys en un dels remelsos de la vall de Gallinera, al llogaret d’Alpatró (Marina Alta), Manolo Marsà Marsà és l’últim pastor d’una llarga nissaga de ramaders\nJuan José Moragues\nEnvelliment, immortalitat i evolució Michael R. Rose, professor de Biologia de la Universitat de Califòrnia, Irvine, ens va visitar recentment dins del seu «tour peninsular». Com a director del Programa\nAnna Gimeno Berbegal\nCatedràtic jubilat d’Història de la Medicina, Universitat de València. Acadèmic electe de la Real Academia Española de la Historia des de novembre de 2005 «A Espanya no es\nEntrevista a Luis Gil Sánchez\n«Confiem a poder trobar la forma d’estimular la defensadels oms davant la malaltia de la grafiosi»Luis Gil Sánchez visità el Jardí Botànic acompanyant l’exposició «Oms mil·lenaris», de la Fundació\n«Estem dedicant molts esforços a crear uns superherois, uns superenginyers que, en la pràctica, no fan falta»«Hem arribat a una situació en el desenvolupament tant de la ciència bàsica com


Cap de setmana del cor a Banyeres del Penedès - AACIC\nEls dies 22 i 23 de desembre, Banyeres del Penedès acollirà un cap de setmana ple d’activitats relacionades amb el nostre òrgan vital.\nDissabte al matí (de 12 a 14.30 hores), i diumenge al matí (de 12 a 14 hores) el local de la Cooperativa (Plaça de l’Ajuntament) acollirà l’exposició del projecte desCOrda’t, de Raquel Llorens, un conjunt de fotografies de persones operades a cor obert acompanyades d’un text personal on expliquen què significa la cicatriu per a ells/es.\nA més, el dissabte 22 hi haurà un seguit d’activitats al local de la Societat Nova a partir de les 5 de la tarda: projecció del curtmetratge sobre les donacions d’òrgans “Esperanza”; la xerrada sobre cardiopaties congènites “Companys de viatge”, de la mà de l’AACIC CorAvant; i la xerrada sobre la importància de ser donants “Ara, tenim un gran cor i volem ajudar”, a càrrec de l’Associació de Trasplantats Cardíacs Cors Nous.


Convocatòria beca predoctoral IEEC. Remote Sensing lab | IEEC\nConvocatòria beca predoctoral IEEC. Remote Sensing lab\nL’Institut d’Estudis Espacials de Catalunya (IEEC) convoca una beca predoctoral de tres anys per a contractar personal investigador novell i promoure la qualitat en la recerca. El becari s’incorporarà al grup de recerca en Teledetecció (Remote Sensing Lab) del Space Science and Technology Research Group (IEEC-UPC). Desenvoluparà la seva tesi doctoral en el marc dels projectes de nano satèl·lits de l’IEEC (sistemes de comunicacions terra-satèl·lit i inter-satèl·lit).\nÀmbit: Persones amb titulació universitària equivalent a màster que vulguin cursar estudis de doctorat.\nSol·licitants: Els sol·licitants han de complir un dels requisits d’accés al doctorat previstos a l’article 6 del Reial Decret 99/2011, de 28 de gener i estar en possessió del títol de grau, llicenciat o enginyer en Telecomunicacions i/o Aeronàutica, essent imprescindible tenir l’equivalent al màster.\nDurada: La durada del contracte serà d’un any i es podrà prorrogar anualment fins a un màxim de 3 anys, sempre que es compleixin els requisits previstos a les corresponents convocatòries de renovació.\n15.600,00 euros bruts anuals el segon, tercer i quart any.\nL’ajut també es fa càrrec de l’import del preu públic de doctorat a la UPC durant els 3 anys de l’ajut i de 3.000,00 euros per portar a terme activitats de formació durant aquest període.\nTermini de presentació: Des de la data de publicació de la convocatòria i fins al 30 de Novembre de 2016.\nLloc de presentació:Les sol·licituds s’han d’emplenar a les oficines del IEEC (edifici NEXUS, C/ Gran Capità, 08028 Barcelona).\nDocumentació a presentar: CV, expedient acadèmic i carta de presentació.\nResolució: Aquesta convocatòria es resoldrà abans del 15 de desembre de 2016 i es notificarà la resolució a tots els presentats via correu electrònic i al tauler d’anuncis del IEEC. El becari s’incorporarà a l’IEEC en un termini de 3 mesos a partir de la data de resolució.


Escorts i models d'alt standing a Barcelona, Karol sortides hotel\n09 gener, 2017 / by admVIP016 / No comments\nKAROL, model i escort d'alt standing a Barcelona.\nnotes: Dama molt bonica amb físic de model, escort d'alt standing.\nModel molt bonica, alta i esvelta amb pits naturals, els seus posis elegants i llargues cames atreuen molt.\nMolt educada amb estudis universitaris, alegre amb saber estar amb discreció.\nIoga, llegir, viatjar.\nUn encant de dona per gaudir al màxim, femenina amb dolçor i passió, una agradable personalitat desbordant d'erotisme.\nSóc Karol, resideixo a Barcelona, treball de model anteriorment en passarel·la i actualment en publicitat, m'agrada compartir moments de felicitat amb cavallers que sàpiguen apreciar una acompanyant per als seus moments més íntims i sensuals, em considero educada i discreta amb bona predisposició, petons.\nPredisposició, que a priori ofereix KAROL:\nTarifes de KAROL:\nVeure més models escorts d'alt standing a Barcelona\n* Hem activat aquesta secció sobre Karol recentment.\n* Les fotos disponibles de Karol són les publicades a la web, per discreció no enviarem fotografies amb la cara completa.


La Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya engegarà un procés per la seva refundació | RTVVilafranca\nLa Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya engegarà un procés per la seva refundació\nL’acte reivindicatiu celebrat durant la passada Diada de Sant Fèlix a Vilafranca ha acabat de destapar la caixa dels trons dins de la Coordinadora de Colles Castelleres de Catalunya.\nA l’acte quatre de les grans colles van exclamar un ‘ja n’hi ha prou’ demanant que s’acceleri el procés d’obertura del món casteller, que està aturat des de que es va iniciar la pandèmia. Una exclamació adreçada a les autoritats, però que també posava a l’ull de l’huracà a la Coordinadora. El president de l’entitat, Pau Camprovín, dels Castellers de Sants, ha mantingut una interessant entrevista per el programa de la Xarxa ‘Dosos Amunt’ que s’emetrà aquest diumenge. Davant la pregunta de si a la Coordinadora li han faltat lideratge, Camprovín respon que sí, perquè han de ser les colles les que li han de donar.\nEl detonant de la situació ha estat la lluita per uns protocols que permetessin el retorn a l’activitat castellera i que encara no han arribat. El president apunta que no es pot dir que no hagin fet res per assolir-lo, però que han buscat un protocol que sigui útil per a totes les colles.\nSegons apunta la pandèmia ha fet esclatar una problemàtica interna que ja venia d’abans, amb el tema del casc casteller o dels drets d’imatge. Considera que l’actual model de la Coordinadora està esgotat i per això anuncia que a partir de l’octubre començarà un procés per refundar l’entitat i les seves funcions.\nEn relació a la situació actual apunta que aquests propers dies es reuniran amb els departament de Salut, Interior i Cultura per posar a sobre la taula una proposta que permeti el retorn de l’activitat castellera.\nL’entrevista s’emetrà per Penedès TV aquest diumenge a dos quarts d’onze de la nit en el programa ‘Dosos Amunt’.\nCoordinadora Colles Castelleres, Pau Camprovin\nLa Coordinadora veu positiu el protocol per la represa i les colles grans el troben insuficient\nDimiteix el responsable mèdic de la Coordinadora, lamentant les presses per la represa


La Setmana Santa s'acaba amb les mones de pasqua amb èxit de Hello Kitty\nLa gateta amb el cap gros i vestida de color rosa ha arrasat aquest any com a icona protagonista de les mones de Pasqua. Les pastisseries del Maresme coincideixen a destacar l’efecte Kitty en la majoria de pastissos que han venut, seguit molt de prop per les ja tradicionals figures de jugadors del Barça.\nTot i això a la pastisseria St Jordi de PLF, es va vendre també mones amb motius de la pel.lícula de dibuixos Walle, així com el tradicional ventall de cotxes i casetes de xocolata de tota la vida, segons explica avui el responsable de l’establiment al diari el Punt.\nEls pastissers valoren les vendes d’aquest any de crisi com a bones o molt bones, apunten que potser el fet que molta gent no ha marxat per Setmana Santa, sigui per culpa de la crisi o de la pluja «ha beneficiat les vendes».\nMolts palafollencs han optat també per fer ells mateixos la base de la mona, i comprar les figures que adornaven ahir els postres. Hem sortit al carrer a preguntar com eren les mones de pasqua dels palafollencs.\nLes mones aquests any han oscil.lat entre els 25 i 60 euros, uns preus similars als de l’any passat. Segons els pastissers la gent no s’ha quedat sense mona i, en tot cas, l’ha comprat més petita.\nArticle anteriorUn excap dels Mossos de Pineda detingut per llogar un pis a proxenetes.\nArticle següent116 infants es preinscriuen a P3 als dos centres de PLF.


Ràdio Balaguer - Balaguer suma 9 nous positius per covid en 24 hores i puja novament el risc de rebrot. La Noguera supera de nou els 800 punts i la regí de Lleida torna per sobre dels 500 després del descens d'ahir. Catalunya també puja en tots els indicadors\nTorna a pujar el risc de rebrot a la ciutat de Balaguer en les últimes dades fetes públiques per Salut, després d'haver sumat 9 positius més. Així i tot, el percentatge de positius a les proves PCR continua en descens i la velocitat de contagi es manté estable.\nLa comarca de la Noguera torna avui a posar-se per sobre dels 800 punts en risc de rebrot, tot i que baixa en el risc de contagi i en el nombre d'hospitalitzats. A comarca són 24 els nous positius.\nTambé puja en risc de rebrot la regió sanitària de Lleida, que torna a un valor superior a 500 punts, tot i que la resta de valors es mantenen estables. On si que es declara un increment més pronunciat és al Pirineu, que puja 100 punts en 24 hores.\nA Catalunya el risc de rebrot puja 68 punts més en un sol dia i ja arriba als 635. La taxa de transmissió o velocitat de contagi creix lleugerament. En les últimes hores s'han declarat 5.295 nous casos confirmats, 21 morts i 72 ingressats més.\nTambé pugen en 271 més el nombre de grups escolars tancats al país. A la comarca de la Noguera es mantenen estables.\nA nivell de l'estat, Espanya marca un nou rècord i registra quasi 21 mil nous positius en un sol dia.


Sortida Colera 11-6-17 | Fem@Quart\n← La Entrevista: SEBASTIEN VARIN\nTest Merrell- QRTTeam →\nSortida Colera 11-6-17\nSi alguna cosa sabem… és passar-ho bé junts, i quants més som, més bé ho passem.\nAquesta vegada, a lo grande: De la mà de QRT-Swim i QRT-Friends&family, hem viscut una experiència inoblidable per a totes les edats: tiets, avis, pares, fills, amics..\nI és que aquesta vegada, hem anat a Colera a per una nova experiència: Les Vies Braves.\nDe bon matí ens hem trobat tots a Colera, aquesta vegada a més, coincidia que una companya li regalava l’experiència a la seva parella, que li agrada nedar i no havia provat mai un neopré ni Via Brava, i sense que ho sabessin, els varem improvitzar una festa sorpresa al punt de trobada! Gràcies Carmen i Rafa per la vostra companyia. Va ser molt divertit!\nUn cop arribats al punt de trobada de Colera a tocar l’aigua, el cap de secció Àngel Bordas, ens va fer un breu “briefing” on hem après a posar-nos els neoprens, a utilitzar les boies i a respectar el mar.\nGràcies a la col.laboració de Technojetswim hem pogut gaudir de les aigües de Colera, mar endins, i braçada rere braçada hem gaudit junts d’aquesta aventura. Per a molts, era la primera vegada que provaven nedar amb aigües obertes, altres tot just estan començant a gaudir d’aquesta experiència i fins i tot algun d’experimentat que ha creuat fins i tot l’Estret de Gibraltar, però tots junts HO HEM GAUDIT!! Que d’això es tracta sempre. Un cop més els nostres valors els veiem reflectits en aquesta activitat en forma de respecte pel mar, per la natura, l’esport, l’esperit de sacrifici i el companyerisme.\nJunts, hem vist estrelles de mar, peixos, muntanyes, alcantilats… la calma de l’aigua acompanyava en el dia assolejat i els qui ens seguien la nedada caminant pel camí de ronda meravellós de la zona, podien gaudir de les vistes en un marc incomparable, i allà abaix al mar es veien les boies dels companys que gaudien de l’aigua.\nAvis i petits rebien als nedadors quan arribaven, i banyant-se amb els pares gaudien de nedar en la nostra Costa Brava. Ens encanta transmetre els valors de l’esport als més petits, el nostre futur.\nGràcies Tecnojetswim per recomanar-nos una Via com aquesta i fer que passar un dia genial en família fos possible. La vam ben encertar.\nTothom va quedar encantat dels neoprens que vam provar, les boies, i l’experiència.\nCom no podia ser d’un altra manera, després de l’activitat matinera, vam acabar al Camping Sant Miquel de Colera famós per les seves exquisites paelles: en donem fe.\nUna trentena de companys entre petits i grans, vam clausurar dinant plegats el que va ser un gran diumenge QRT-SWIM-FRIENDS&FAMILY.\nGràcies a tots els que vau participar, i als que vau fer possible gaudir d’aquesta experiència… a per la propera!!


Exposició dedicada al mite del vampir en tots els seus àmbits. Una gran oportunitat per submergir-se en el seu món i conèixer les relacions entre les diferents facetes del vampir, a partir de diferents pràctiques artístiques, d’una manera que captiva l’espectador. La mostra reuneix una selecció de pel·lícules de fantasia que ha propiciat el mite, des de projectes d’avantguarda fins a blockbusters. Del 'Nosferatu' (1922) de F. W. Murnau al 'Dràcula', de Bram Stoker. A més de mostrar pel·lícules i obres literàries, la mostra exposa una selecció d’aparicions del vampir en altres disciplines artístiques, com ara els collages surrealistes de Max Ernst, alguns gravats d’Els Capritxos de Goya, les pintures inquietants de l’artista contemporani Wes Lang o la icònica imatge de Dràcula interpretat per Bela Lugosi utilitzada per Andy Warhol en la litografia titulada 'The kiss'.


Energia renovable geotèrmia al Cirerer – L'era d'en Bella – Turisme rural\nEnergia renovable geotèrmia al Cirerer\nL’energia renovable com la geotèrmia, és l’escollida per calefactar i per proveir d’aigua calenta sanitària a l’allotjament del Cirerer.\nMitjançant la instal·lació de terra radiant i materials amb alta conductivitat com l’anhidrita, fan que es puguin calefactar totes les estances de l’allotjament a una molt baixa temperatura.\nL’energia geotèrmica és una energia renovable, que s’obté mitjançant l’aprofitament del calor natural de l’interior de la terra. Tots els allotjaments de l’Era d’en Bella funcionen amb el mateix tipus d’energia renovable.\nL’anhidrita, mediambientalment sostenible, té la particularitat que, gràcies a la seva alta fluïdesa, el morter forja donant un producte molt compacte, minimitzant la quantitat d’ aire clos al seu interior. D’aquesta manera la conductivitat tèrmica que s’obté és superior a la dels morters convencionals.\nOferta mes de maig


Opinions de la Straffe Hendrik Tripel (Cervesa) - Uvinum\n« Tornar al perfil tècnic de Straffe Hendrik Tripel\nVista Straffe Hendrik Tripel és una cervesa triple daurada amb una ferma corona d'escuma blanca\nNas L'aroma és especiat, amb notes de pebre negre, coriandre i gingebre, fins i tot s'insinuen taronges.\nBoca El paladar s'inicia amb una nota de caramel, tornant aviat cap a un lleu amargor\nStraffe HENDRIK TRIPLE 0,33l. Venda prohibida a menors d'edat. L'abús d'alcohol és perillós per a la salut. Beure amb responsabilitat.\nBèlgica Cerveseria De Reduir a la meitat Maan Lager paladar bé amb amargor assertiu i de malt gust corséde.\nSt Bernardus - Bèlgica Aparença: Ros lleugerament daurada El troub, escuma cremosa i abundant Aroma de malt, llúpol, sabor afruitat: suau i fluida equilibri de...\nLa Straffe Hendrick és una autèntica triple de Bruges, que encara es produeix al centre històric de la ciutat, respectant la tradició de Brugse Tripel. Amb un color ambre clar ros mostra clarament el seu origen. Decorada amb una escuma blanca abundant. El Straffe Hendrick desenvolupa un sabor...\nEl Straffe Hendrick és l'únic triple Bruges que encara es produeix al centre històric de la ciutat, amb el respecte a la tradició de Brugse Tripels Amb la seva rossa bata ambre clara mostra clarament el seu origen i així n el respecte de la tradició cervesera de Bruges . Adornat amb abundant però...\n"De Halve Maan» és l'única cerveseria familiar al centre de Bruges que segueix actiu. Per a "Reduir a la meitat Maan" està situat al cor d'aquesta històrica ciutat. El Straffe Hendrik Tripel és una subtil barreja de sis diferents tipus de malta. Té una dolçor a malta equilibrat de llúpols...


S'estrena l'Ona Solar del Mercat del Carmel (2007) | Fundación Tierra\nDetall de l'Ona Solar del Mercat del Carmel ja totalment acabada.\nMoment en què el participant més jove, Leo Ferrer, descobreix el panel informatiu sobre la central fotovoltaica situat a l'entrada del mercat. Foto Vicens Giménez\nFoto de familia amb els participants aplegats davant l'Ona Solar del Mercat del Carmel. Foto Vicens Giménez\nDissabte, 12 de maig 2007. Desenes de participants que han invertit en la primera central solar urbana d'Espanya promoguda per participació popular es vana aplegar al Mercat del Carmel de Barcelona per conèixer de primera ma l'obra en la qual invertit. Poc més de la una del migdia, el president de la Fundació Terra, Sr. Jordi Miralles, va donar la benvinguda als assistents dins del recinte del mercat del Carmel. A continuació, el representant de Greenpeace, Jesús Navarro va felicitar la iniciativa que està en la línia de la campanya d'aquesta entitat Revolució Renovable. El Sr. Jordi Maura, en representació de l'empresa executora, SunTechnics, va detallar algunes característiques específiques com ara que està composada de 243 paneles fotovoltaics repartits en 23 cadenes de 9 panels que treballen a 230 volts i que envien aquesta energia a 9 inversors que transformen l'electricitat a alterna per abocar-la a la xarxa elèctrica. El torn de parlaments el va tancar el gerent del Institut de Mercats de Barcelona, Sr. Jordi Torrades el qual va sintetitzar que era una dia de joia pel significat de l'obra i perquè des de que es va presentar a finals de febrer s'ha aconseguit realitzar amb un temps rècord.\nA continuació el inversor més jove, un nen de poc més de un any, Leo Ferrer, va descobrir sota la mirada emocionada dels seus pares el panel informatiu que mostra les dades de producció energètica i estalvi de CO2. Tot i així, el moment més esperat d'aquesta presentació pública de l'ONA SOLAR DEL MERCAT DEL CARMEL fou l'aplec dels participants visitants davant del mar de panels que tapissa la coberta del mercat per produir energia solar solar amb una potencia nomimal de 41 kWp. La foto de familia fou possible mercès a l'amabilitat d'un veí del Carmel que va deixar que tots els mitjans de comunicació fessin la foto des de la privilegiada terrassa del seu habitatge des de la qual té una impressionant vista sobre la central fotovoltaica.\nL'ONA SOLAR del MERCAT del CARMEL (Barcelona) és la primera central solar promoguda amb participació popular en un edifici d'ús col·lectiu a Espanya. Aquesta central fotovoltaica es construeix amb aportacions de 1.000 a 3.000 euros, una quantitat assequible per a moltes famílies, cosa que permet una major participació popular, de manera que suposa la primera iniciativa d'aquestes característiques amb les renovables a Europa.\nEn poc menys de dos mesos s'ha arribat a completar el 70% dels 300.000 euros d'inversió total. A l'acte convocat de presentació d'ahir volia ser una nova crida per apuntar-se a aquesta iniciativa que amb 1.000 euros d'inversió permet estalviar fins a un 10 % de les emissions personals que contribueixen a l'escalfament global. La Fundació Terra ha calculat que els 1.000 euros d'aporació suposa tan sols invertir 0,11 cèntims al dia durant 25 anys, però que contribueixen a generar una mitjana de 175 kWh/any que permet restituir fins el 10 % del consum elèctric anual d'una persona amb energia neta.\nLa Fundació Terra, entitat promotora de l'ONA SOLAR DEL MERCAT DEL CARMEL inicia així una aposta perquè la ciutadania s'involucri activament en la REVOLUCIÓ RENOVABLE impulsada per Greenpeace. La central quedarà legalitzada per produir electricitat verda en uns dies quan ENDESA precinti el comptador d'energia i es signi el contracte amb aquesta empresa. A partir d'aquest moment es podrà començar a comptabilitzar el benefici previst. Els participants rebran a any vençut els beneficis generats.\n>> Àlbum de fotografies del dia de la inauguració (fotos oficials de Vicens Giménez)


Educació Infantil | Institut Escola Pi del Burgar | Pàgina 8\nInstitut Escola Pi del Burgar\n977 30 29 12\nCom anar sols per la vida\nEn aquest apartat trobareu totes aquelles noticies relacionades amb les classes d’Educació Infantil\nEls nens i nenes de la classe de l’Heura canten molt bé en anglès la cançó dels “DINOSAURS”!!! El projecte dels dinosaures els ha agradat mooooolt!!!!… Llegeix més»\nEducació Infantil, General, P5, Pàgina d'inici, Portada 0\nP4B al zoo\nEls nens i nenes de la classe de l’espígol estem treballant el projecte de l’ós. Per aquesta raó el divendres dia 2 de juny vam anar d’excursió al Zoo de Barcelona vam aprendre moltes coses dels óssos i d’altres animals! Ens ho vam passar súper… Llegeix més»\nEducació Infantil, General, P4, Pàgina d'inici, Portada 0\nP4A al zoo\nAquest trimestre la classe de la menta estem fent el projecte “Per què els animals canvien de color? Per això els divendres 2 de juny vam anar d’excursió al Zoo de Barcelona i vam aprendre moltes coses més. Vam veure molts animals i no paràvem… Llegeix més»\nSortida a Alcover\nEls nens/es de la classe de l’Heura hem anat a Alcover. Hem visitat el Museu d’Alcover, per realitzar l’activitat del peix pedra i veure els fòssils que tenen exposats. Ha sigut curiós veure de tan a prop els fòssils marins que han trobat a les… Llegeix més»\nTeatre a Educació Infantil\nEl dimecres , els nens i nenes d’Infantil vam anar al Teatre Bartrina per veure l’obra de teatre “Les set cabretes”. Aquesta vegada el llop no era tan ferotge, però les cabretes….eren una mica trapelles. Desprès ens van deixar fer als actors unes quantes preguntes,… Llegeix més»\nEducació Infantil, P3, P4, P5, Pàgina d'inici, Portada 0\nA la classe de l’Heura, aquest trimestre, estem treballant el projecte dels Dinosaures i vam fer sessió cinema per veure la pel·lícula de “Caminando entre Dinosaurios”. Per això vam muntar el Cinema Pi del Burgar a la classe. Per poder entrar al cine, haviem de… Llegeix més»\nUn any més, volem agrair a totes les persones que vareu participar en la recollida d’aliments amb motiu del VI Cros Pi del Burgar.\nEnguany, les 12 capses d’aliments aniran destinades al Banc d’aliments de Tarragona.\nEducació Infantil, Educació Primària, ESO, General, Pàgina d'inici, Portada 0\nEls nens i nenes de P4 i P5 van fer un Easter Egg Hunt amb chocolate eggs!!!! Va ser molt divertit i els va agradar molt!! I els ous de xocolata estaven molt bons!!!!… Llegeix més»\nEducació Infantil, General, P4, P5, Pàgina d'inici, Portada 0\nVI Cros del Pi\nUs informem que des d’avui i fins al proper divendres 28 d’abril, estan obertes les inscripcions pel VI Cros del Pi del Burgar que tindrà lloc el proper diumenge 7 de maig a les 10h.\nA partir del 25 d’abril, recollirem aliments destinats al Banc d’aliments.\nUs hi esperem.… Llegeix més»\nAMPA, Educació Infantil, Educació Primària, ESO, General, Pàgina d'inici, Portada 0\nAgraïment comissió científica\nMoltes gràcies per la vostra participació al concurs: L’enigma del mes”.\nQuan tornem de vacances farem el sorteig amb tothom que hagi encertat.\nLa comissió científica… Llegeix més»\nLAND ART com a tècnica a l’aula\nBeneficis i perills de les xarxes socials\nc. Josep Vidal i Llecha, 1\n43204 Reus Catalunya Espanya\nInstitut Escola Pi del Burgar | https://agora.xtec.cat/ie-pidelburgar


http://phobos.xtec.es/crp-lescorts/ Servei Educatiu Les Corts- CRP\nEls personatges d’aquest conte poden representar diverses situacions relacionades amb el món dels adults, situacions de les que el Petit Píncep és crític. Aquí enunciem unes però segur que trobareu altres interpretacions.\nÉs el personatge contrari a l’investigador, a l’ansia de coneixement. Vol saber però sense investigar. És el teòric sense la pràctica, que no porta al coneixement veritable. És qui aconsella al petit Príncep que visiti la Terra.\nEncarna els valors del mestre, qui ensenya el valor de l’amistat al Petit Príncep. Ens ensenya que cal crear lligams entre les persones per gaudir d’una amistat\nEl mercader y el guardagullas\nSón dos personatges, que ens mostren la velocitat amb que es viu al món dels adults, comprant i poseint, però sense temps de reflexionar, experimentar i gaudir.\nLa persona a qui es dedica el llibre, l’amic. Amb la seva dedicatòria aprofita per dedicar el llibre a l’infant que tots portem dins. Contextualitza el llibre amb la situació bél·lica d'Europa (Segona guerra mundial)\nEl Petit Príncep és un dels llibres més traduit del món. Avui es compten en més de 175 les traduccions fetes a diferents llengües o variants dialectals.\n- Llista d’edicions en diferents llengües amb imatge dels llibres\n- Llista d’edicions en diferents llengües agrupades per països:\nLLIBRE VIRTUAL (A "la prestatgeria" de la XTEC)\nEl conte virtual, text i audio en versions en català, castellà i anglés:\n- El Petit Príncep = http://phobos.xtec.cat/llibres/llibre.php?fisbn=a8901109_825\n- El Principito = http://phobos.xtec.cat/llibres/llibre.php?fisbn=a8901109_829\n- The Little Prince = http://phobos.xtec.cat/llibres/llibre.php?fisbn=a8901109_835\nEl conte virtual en diferents llengües = http://www.geocities.com/Athens/Rhodes/1916/online.html


Quan estaran les esculleres a Almenara i per què no s'ha fet abans? ✔\nSi, definitivament, les esculleres són la solució més adient per a la costa d'Almenara, així com ho diu l'estudi de Cantabria. I si és així, quan seran una realitat i perquè no s'ha fet abans? PP i PSOE han estat jugant a estirar la corda durant molt de temps fins que la platja ha arribat a un punt que quasi ja no hi és. Els veïns de la platja han estat demanant les esculleres molt de temps però valia més la pena un grapat de vots. Ara, es viu una situació insostenible i la platja, e...\nPer què les bicicletes del TorrentBisi / MiBisi no tenen la llum obligada per llei?\nQuines son les mesures de prevencio d'incendis forestals a la Comunitat? ✔\nEl govern valencià pensa fer algo per tal d'evitar més incendis a la nostra comunitat? Pensen netejar els nostres boscos? Els interesa de veritat la nostra natura i medi ambient? Per que no s'inverteixen més fons en la lluita contra els incendis? Per que han permés aquest catàstrofe? Gracies.\nEnric Martin de Vidales i Palanca, membre de Iniciativa.\nQuè passa amb els diners que ha de rebre la Vall de Laguar per la venda d'aigua a Calp?\nBon dia, voldria que demanareu al Ajuntament de La Vall de Laguar que passa amb els diners te que rebre per la venta d'aigua a Calp. Mensualment son 20.000€ que per un poble de 1000 habitants son moltissim diners. I açi no hi hà inversions de cap tipus. Es el poble amb menys inversions i obres de la comarca. Tambe qu'el Ajuntament done el estat de contes general del Ajuntament. O siga, cuants diners entren i que se paga amb ells i els prestecs que ni han firmats. L'anterior alcalde amagab...\nHi ha previstes sancions per la destrossa de l'Alamí a Ibi?\nA Ibi teníem una preciosa zona rural anomenada "l'Alamí" i ara està convertida en una zona fantasma de parcs desangelats que no tenen cap utilitat més que un passeig amb vistes cutres. Així que m'agradaria saber si no es pot fer res en contra d'aquesta estafa, que al cap i a la fi ha destrossat paratge del poble per a res.\nProblemes de transit a castelló?\nVisc a carrer Palanques, i per aquest barri es impossibles caminar per les voreres ja que estan plenes de cotxes, també hi ha molts en doble filera. Pensen fer alguna cosa?\nSi es farà una xarxa de carrils bici per connectar els pobles de l'Horta? ✔\nDes del govern de la Generalitat Valenciana es té pensat comunicar els pobles de l'Horta Nord, l'Horta Sud i la ciutat de València mitjançant la creació d'una xarxa de carrils bici?\nDiferenciacio del fem?


SER O NO SER (UN COS) -TALLER DE 4RT TEATRE VISUAL - Direcció d'Andreu Martínez i Costa - MEMÒRIES D’ALUMNES – I Part - Putxinelli\nPosted by Putxinel·li | març 26, 2022 | Article Destacat, Cursos, Espectacles, Formació, Llibres, revistes i exposicions, Portada, Reportatges | 0 |\nPubliquem en aquest article les notes de les cinc primeres setmanes del taller de 4art de Teatre Visual a l’Institut del Teatre, conduït per Andreu Martínez i Costa. Un taller que anirem seguint des de Putxinel·li fins a la seva estrena. Considerem que aquest preciós exercici d’auto-observació a càrrec dels participants al taller pot servir per veure des de fora i des de dins l’evolució d’un procés de creació de dramatúrgia visual, fet per joves artistes amb ganes d’obrir nous camins.\nPer comprendre el sentit del treball, val la pena veure aquest dossier previ al taller on s’expliquen les línies mestres de per on es vol avançar: cliqueu aquí.\nMEMÒRIA DE LA SETMANA 1 – per Gerard\n(de dilluns 7 de febrer a divendres 11)\nPrimera setmana de projecte i primer dia de feina amb dos mesos per endavant de taller.\nVam arribar dilluns a la sala Plató de l’Institut del Teatre, on assajaríem durant tot el projecte, per reunir-nos i presentar-nos de manera oficial totes les que encara no ens havíem trobat. Allí vam conèixer tots els departaments que formarien part del projecte: escenografia, ajudants de direcció, ajudanta de construcció, dissenyador d’espai sonor, el director, i finalment nosaltres, les intèrprets.\nEl projecte portava engegat de feia un mes i aquell era el dia en que les escenògrafes ens ensenyarien la seva proposta del disseny de l’espai. Aquest constaria d’una sala tancada per 5 parets totalment opaques i una última transparent per tancar el cub, de manera que el públic pugui observar el que passa en el seu interior.\nLa reunió i el primer dia d’assaig va acabar amb una primera llegida de les escenes i dramatúrgia que l’Andreu, el director, havia construït.\nEl dimarts va ser quan, per primera vegada, vam començar a posar a escena tot allò que es portava parlant de feia un més. Abans però, la part de direcció va plantejar un escalfament de 30 minuts que ens acompanyaria durant tot el procés.\nL’escalfament que es va proposar va ser el següent: sal en corda durant 10 minuts, una sèrie de planxes per enfortir el centre, i per acabar, el joc del Samurai que ens donava una tensió de ser i estar que permetria entrar de cap a l’assaig.\nAquesta era una setmana on es posaria la primera capa escènica. Això volia dir que era el moment de permetre’ns jugar, explorar i improvisar per crear el màxim de material possible per, a la següent capa, poder extreure’n les coses més interessants.\nEn definitiva, aquesta primera setmana va ser aquella en la que es van començar a crear les dinàmiques de treball i de grup. També vam començar a establir un codi i un imaginari comú a través de referents que s’havien posat sobre la taula anteriorment.\nLa primera cosa que em va semblar interessant va ser la manera d’enfocar el muntatge de les escenes. Els papers dels personatges no estaven encara repartits, de tal manera que totes les intèrprets teníem l’oportunitat d’aportar material (mitjançant improvisacions o comentaris) per així fer créixer l’escena amb molta més perspectiva.\nTècnica de respiració del titella: És molt important que el titella es mantingui “viu”. Per fer-ho, les intèrprets no poden abandonar la manipulació fins que alguna altre no la pugui substituir en aquesta.\nTreball de focus: Saber conduir la mirada de l’espectador a aquell lloc on vols que es focalitzi l’acció dramàtica.\nTreball de capes: Manera d’organitzar un procés de creació en que construeixes les escenes per capes. Això significa segmentar els objectius que et proposes en cada setmana de treball.\nCronemia: El temps que li dones a una acció en escena produeix un sentit dramàtic o un altre.\nEstat del grup\nEra la primera setmana de projecte i crec que el grup estava molt motivat per encarar el taller final de quart. Si bé és cert que no tots partíem del mateix punt, la confiança en el grup era plena. En aquesta primera setmana es van començar a establir dinàmiques, algunes bones i algunes que s’estan millorant com a grup al llarg de tot el procés creatiu. La concentració als assajos crec que va ser molt òptima, i això va permetre poder posar una primera capa de feina a les cinc primeres escenes de l’obra.\nMEMÒRIA DE LA SETMANA 2 – per Joana\n(del dilluns 11 fins als divendres 18 de febrer)\nAquesta segona setmana ha estat una mica caòtica ja que han sortit imprevistos que hem hagut de solventar.\nEn un principi teníem previst dedicar-la a seguir creant material per la peça i escriure escenes que no havíem fet encara. Dilluns vam començar a estructurar l’escena de la videotrucada i l’escena del part i dimarts vam detallar més coses d’aquestes mateixes escenes.\nL’imprevist va venir dimarts a mig matí quan un dels intèrprets comunica que possiblement té sarna. Vam dedicar-nos un espai per parlar de com gestionar el tema i la resta de l’assaig varem intentar prendre precaucions entre nosaltres.\nEl dimecres vam posar tot en bosses i vam posar a retar tot allò que es podia. La resta del dia el vam aprofitar per fer la segona capa de construcció del titella. S’havia de tallar l’esquelet del titella amb fusta (cames i braços) i fer el recobriment d’espuma per donar-li volums.\nEl dijous vam aprofitar la parada per fer calendarització de tot el procés amb objectius setmanals, passes que farem, canvis d’aules, etc… També varem fer una planificació detallada dels rols que tenim en cada escena i dels objectes que hi apareixen; que ens va servir per veure el que falta i per fer propostes noves pel que fa a la semiòtica.\nHem acabat la setmana fent una reunió que necessitàvem com a grup i fent un passe de tot el que tenim amb tots els objectes preparats prèviament.\nCascada d’accidents: accidents que es produeixen en un temps determinat i s’acumulen l’un rere l’altre.\nTècnica de Phillipe Genty per ficcionar que es treu un objecte de dins d’un material. Avançar el cos per sobre d’aquest objecte i ser precisa amb el forat per on “surt el material”.\nPer fer els personatges utilitzar complements i roba que ens serveixi per sortir de lo quotidià que fa referència a nosaltres mateixes.\nConceptes a tenir en compte per la creació d’un projecte\nProcés que fa una companyia professional per crear i presentar un espectacle:\nFan vàries residències de diferents temporalitats i a diferents espais enfocades a objectius concrets del procés de creació (exploració de materials, escriptura d’escenes, tècnica de so i llums…).\n(Buscar beques, ajuts i convocatòries que encaixin amb el projecte i buscar teatres que ofereixin residència a canvi de presentar el projecte. És útil també per anar fent conèixer la companyia i fer contactes.)\nRoden l’espectacle com a “work in progress” fora de la seva ciutat per agafar embranzida i rebre feedback.\nFinalment porten l’espectacle final a la ciutat.\nCalendarització amb objectius concrets que li donen capes de profunditat i visió amb perspectiva a la creació.\nRepàs de les escenes amb tots els objectes que s’utilitzen a cadascuna (tant els que tenim com els que falten).\nAquesta setmana el grup hem estat poc a la una.\nLa sarna ens ha afectat bastant a totes ja que és una situació que ja vam haver d’afrontar l’any passat i que es repeteixi ha fet remoure com ho va viure cadascuna.\nTambé s’ha notat aquesta engegada forta que havíem fet la setmana anterior i l’acumulació del cansament de cop i volta.\nHem fet una reunió de grup junt amb l’Andreu on totes hem pogut exposar com estavem i algunes incomoditats i hem pres la decisió de gestionar-nos individualment i com a grup per sentir que anem alhora.\nMEMÒRIA DE LA SETMANA 3 – per Marina\n(dilluns 21/ 02 a divendres 25/ 02) – Resum de la setmana\nAquesta setmana hem estat treballant la segona capa dramatúrgica i semiòtica de la peça. Vam començar fent el dilluns un pase de tot el que havíem creat en les dues primeres setmanes d’assajos, això ens va servir per mostrar el material fins al moment als escenògrafs i al tècnic de so; al mateix temps per assentar i repassar el material.\nLa resta de la setmana hem treballat en la part final de la peça, el clímax i la resolució; hem improvisat sobre les escenes finals per introduir elements que estaven orbitant al voltant de la creació, com el titella doble habitat, en la que la Laura (ajudant a la concepció i construcció de titelles) i en Tomeu (intèrpret) han estat treballant; o el monòleg basat en el text Antígona de Sòfocles.\nFinalment l’últim dia d’assaig els escenògrafs, l’Ona i l’Aleix, han instal·lat un prototip de plàstic, del que seria la paret de metacrilat de l’escenografia definitiva, per començar a veure l’efecte i les possibilitats de joc amb el so que ofereix. Amb distorsions sonores es va poder provar i prendre decisions respecte als nivells de ficció i comicitat de diferents escenes.\nTècniques interpretatives: conceptes i materials\nAquest setmana hem treballat d’una manera més fragmentada, fomentant els moments de treball autònom per després reunir-nos i posar-ho en comú, això ens ha portat a treballar des d’una metodologia més individual i particular, és a dir partint de la manera de treballar de cada un dels intèrprets establiem un llenguatge comú per tractar cada un dels seus números o escenes.\nEl concepte que més ha destacat aquesta setmana ha estat el de la sinestèsia, ja que hem focalitzat molt en la recepció i percepció del públic.\nTot i que hem fet bona feina i hem avançat, al alterar els horaris d’aquesta setmana el grup estava amb una energia més baixa i una mica menys centrat, però tothom segueix molt motivat i involucrat en el projecte.\nMEMÒRIA DE LA SETMANA 4 – Tomeu\n(dimarts 01/ 03 a divendres 04/ 03) – Resum de la setmana\nEl primer dia de festa ha servit per separar el moment d’experimentació de les setmanes anteriors del nou objectiu: la fixació. Hem començat la setmana prenent consciència d’aquesta separació. L’objectiu de la setmana era establir l’estructura rítmica i melòdica de l’obra. S’ha projectat de fer dues o tres escenes cada dia amb l’objectiu de divendres poder fer el segon passi.\nEls assajos han estat contundents i productius. La frase que més ressona és –El temps perdut és temps mort-. El primer dia va venir una companya fisioterapèuta a indicar-nos com manipular correctament un ancià. Amb el que vam aprendre, hem adaptat la realitat dels assistents enfermers i fisios al nivell de ficció en el qual treballem a l’escena.\nHem arribat a poder fixar totes les escenes del principi que tenim més treballades, deixant només el final.\nPer acabar, el darrer dia varem fer una prova de vestuari on ja s’han establert molts elements.\nA partir de les pautes que s’estableixen cada intèrpret es crea les seves pròpies metodologies de fixació. L’objectiu és emplenar allò que es fa cercant estratègies per a conservar la vivacitat de les parts de la improvisació que es dóna per bona.\nEn aquesta fase, el concepte principal a treballar és –Transportar la vida a escena-, ja que el perill està en que la fixació i repetició matin el temps del’acció present.\nConceptes de dansa com blocking* o spacing*** han estat els que millor defineixen el treball de la setmana.\nAquesta setmana s’ha anat per feina i el grup ha estat centrat. Tot i així, el cansament general i l’acumulació de feina d’altres assignatures de l’horari acadèmic han jugat males passades i, a moments els assajos no han esdevingut de forma fluida i plenera. A més, el procés col·lectiu de tractament d’una malaltia parasitària infecciosa ha augmentat la inseguretat del grup en els moments més crítics.\n*Blocking: resseguir tots els llocs físics, emocionals i situacionals pels quals es passen al llarg de l’obra.\n**Spacing: adaptació i càlcul del recorregut en l’espai.\nMEMÒRIA DE LA SETMANA 5 – Asier\n(dimarts 07/ 03 a divendres 11/03) – Resum de la setmana\nAquesta ha estat una setmana amb dies llargs i intensos, marcats per la feina i la reivindicació.\nComencem la setmana fent el segon passi que no vam poder assumir el divendres anterior, però que preparem a consciència, repassant escenes troncals de la peça amb recorreguts complicats a nivell de moviment, sobretot per la cadira de rodes.\nEl 8M, dia de la dona treballadora, decidim no assajar i participar a les diferents convocatòries dels diferents barris on vivim. Això marca els dies següents, a causa del cansament d’algunes de les companyes que han dedicat molts esforços en la jornada feminista.\nTot i així, intentant adaptar-nos a les necessitats del grup humà i a les de la peça, dediquem el dimecres, dia exacte en què ens trobem a la meitat del procés, a la reflexió i al debat. Pel matí fem tutories individuals per avaluar i criticar el procés a partir del rendiment de cadascú i així millorar de cara a la segona meitat del taller, encarant ja el camí que ens portarà a la presentació. El migdia el dediquem a fer notes del passi i a debatre i reflexionar al voltant d’allò real, les realitats i la ficcionalitat, conceptes filosòfics bàsics per entendre les arts de l’espectacle.\nEl dijous tornem al fang, a assajar escenes, repassant, reconstruint i readaptant en pro de la precisió i de la dramatúrgia. Si bé algunes escenes ja les teníem coreografiades, fem passes enrere per trobar formes d’expressar millor allò que han de significar aquestes escenes. És important no aferrar-se al material i saber-se’n desempallegar quan toca. Si bé pot generar frustració, ens ajuda en la cerca de la precisió.\nDivendres acabem amb transicions, necessàries per no ensopegar amb el propi vestuari i material, i treballant sobre els números individuals amb titelles que hem construït autònomament. Aquests números necessiten una capa de crítica que, des de la nostra situació d’artistes joves i precaris, afegim de bon grat. També consruïm la relació entre aquests números i el nostre estimat Alfredo, cada dia més viu a mesura que pulim la tècnica que el fa respirar i moure’s i els materials que el componen materialment. A mesura, podríem dir, que el seu cos es va fent més patent en l’espai.\nTècniques interpretatives, conceptes i materials\nComençar la setmana amb un passi ens ha situat en un estat de consciència holística de la feina que ens ha permès encarar la resta de la setmana situant cada escena al conjunt, no només individualment. Una vegada més, el concepte de blocking ha estat important per poder ordenar la feina, fer el passi i adaptar les transicions a les necessitats reals de la peça. Quins problemes genera tant de material fora d’escena? Com es pot endreçar bé? On ha d’anar cada cosa i cadascú? Són preguntes òbvies però necessàries.\nAixí com les preguntes sobre conceptes filosòfics, bàsics per entendre’ns al món i a l’escena. Què és allò real? Hi ha una realitat o n’hi ha moltes? Quina diferència hi ha entre realitat i ficcionalitat?\nDesprés d’intentar intuir-ne les respostes, acabem amb definicions fonamentades, gràcies al mestre, que ens poden ajudar.\nAllò real és allò que és, sense necessitat de ser coptat per la nostra percepció. La realitat en canvi, és una construcció coherent a partir d’elements reals recollits i interpretats per la nostra percepció. Això ens porta a pensar que cadascú construeix la seva pròpia realitat, tot i que les experiències compartides generen interessos i afeccions, compartides o no, a causa de les relacions humanes.\nLa ficcionalitat, a priori és idèntica a la realitat, segons aquesta definició, ja que és un constructe a partir d’elements reals. Però quan parlem d’arts escèniques, hem d’entendre que sempre hi ha una convenció amb el públic, que sap que allò representat no succeeix de debò. Les ficcionalitats que creem doncs són realitats desplaçades que observem, però sabem que no afecten més enllà de la convenció construïda.\nAra bé, les definicions no són monolítiques. I això és el més divertit de tot. Durant aquest taller hem emprat sovint un concepte que ens ajuda a apropar la nostra ficcionalitat a les realitats del públic, la gravetat. La gravetat es dona en moments en què la ficció s’apropa al temps o a l’espai real, i genera en l’espectador un canvi en la percepció sobre què està veient. Una certa ambigüitat que difumina la línia que separa l’escenari i el pati de butaques.\nEl teatre visual i els titellaires en particular hem de tenir presents diversos plans de percepció. La de l’espectador, ja que és a qui volem interpelar, la nostra, ja que som qui crea i decideix, i la nostra desplaçada, és a dir, la percepció del titella. La coherència entre aquests plans de percepció és necessària per fer un art viu, propi i en contacte amb el públic. Aquesta metodologia de treball a partir de la percepció, pròpia i pròpia desplaçada, s’anomena fenomenologia.\nUna vegada més el grup ha patit de cansament. Però la concentració en la feina que hem anat incorporant ens ha permès assolir els nostres objectius diaris. I això és motiu de satisfacció. Així com saber que si estem cansades, també és per la implicació política, per haver entomat el 8M no com un dia festiu ni de descans, sinó de lluita i reflexió, entenent el paper de cadascú. Sense tocar el carrer, mai podrem fer art aterrat a la nostra vida diària.\nPreviousDia Mundial del teatre de titelles: UNIMA Catalunya davant de La Puntual, per Irma Borges\nNextEl festival Internacional de Titelles Portsxinel·la de Castelló torna a les dates pasqueres per a celebrar la seua sisena edició\n‘El pes d’una mà plena de fang’, Taller de 4art Teatre Visual, Institut del Teatre, direcció d’Andreu Martínez - Putxinelli - […] títol Ser o no Ser (un cos), la primera de les quals ja ha estat publicada a Putxinel·li (veure…


Greenpeace pren un espai olotí com a referent de sostenibilitat - Diari de Girona\nGreenpeace pren un espai olotí com a referent de sostenibilitat\nL'entitat ecologista posarà l'espai Zero, de Wattia Innova, als seus programes de comunicació\nolot | x.valeri 26.10.2014 | 00:00\nMembres de Greenpeace Barcelona, ahir, a la seu de Wattia. X.V.\nMembres de Greenpeace Barcelona, ahir, a la seu de Wattia.\nGreenpeace inclourà l'espai Zero del grup Wattia Innova, SL a Olot al seu pla de comunicació sobre consum ecològic. Wattia Innova, SL ha habilitat la seva seu (un espai d'oficines de 200 m2 que acull 20 treballadors)com a mostra de la possibilitat d'arribar al consum nul en base a les energies renovables. La portaveu del Grup de Voluntaris de Greenpeace Barcelona ha afirmat: "Inclourem l'espai Zero com un referent de realitat d'ús energètic 100% sostenible". Ha ampliat que ho faran en tots els àmbits de comunicació de Greenpeace a l'Estat. Ha enumerat: "Xerrades externes i internes i a través de les publicacions d'àmbit estatal i internacional de l'organització". Ha assenyalat que l'espai Zero formarà part del programa de formació dels militants de l'organització ecologista. "No coneixem -ha observat- cap experiència comparable a Catalunya".\nLa portaveu va fer l'afirmació després d'una visita de dues hores a l'espai que alhora fa de seu empresarial i de laboratori de proves. Fran Comino (directiu de Wattia Innova, SL) va començar les explicacions al grup d'ecologistes des de l'exterior. Va mostrar les plaques solars i les fotovoltaiques de la teulada, la xemeneia tèrmica i una estació meteorològica destinada a detectar els canvis de temperatura per poder-los adaptar -de manera instantània a la programació energètica. Tot seguit va ensenyar els vidres i els cortinatges aïllants.\nA l'interior va explicar el sistema de pou canadenc que, a partir del contacte del fred soterrani amb l'escalfor de la xemenia, produeix aire condicionat. Va mostrar els pous geotèrmics, els acumuladors d'energia i els sistemes de programació informàtica que funcionen per sensibilitat. També va explicar la manera de racionalitzar la feina a les aportacions energètiques de l'exterior (per exemple les hores de sol). Va exposar la integració de 20 sistemes renovables actius i passius destinats a reduir a mínims el consum.\nA més, va explicar la seva experiència en l'adaptació de l'Institut d'Ensenyament Secundari Garrotxa a les energies renovables.


Publicat per Rosa Roig Celda de desembre 14, 2009\nI com la meua germana Manola és una artista , durant tota la setmana a l'espai de participació de La vanguardia li penjaran els dibuixos amb què ha il·lustrat el blog.\nReproduisc el text i el dibuix de hui. Demà més.\nEncara no sé perquè pinte\nSi em pregunteu us diré que no sé encara perquè dibuixe, però he comprés que la meua vida ja no té sentit sense els dibuixos i les fotografies. M’ha costat quaranta-tres anys començar a asumir-ho. Des de ben menuda comencí a pintar, primer la meua cara i a les meues nines. I comencí a fugir. Ser la més menuda d’una familia atípica, amb una germana i un germà estranys i desapegats, no em va ajudar massa a trobar la meua identitat. Tindre fama de malcriada i d’artista, tampoc em va centrar massa. Com de joveneta no m’ agradava gens l’escola, l’autoformació m’ha acompanyat des d’aleshores. I seguia fugint dels colors.\nUn viatge, per Europa m’acostà des de Sueca- Ribera Baixa- al cor de l’home amb qui compartisc vida un fill, una filla, i tots els deutes d’un vida moderna. No sabria dir realment quina és la meua professió, perquè no en tinc una només. Sóc treballadora autónoma, però no em sent ni empresaria, ni emprenedora.He treballat molt per criar la meua filla i el meu fill, però tampoc diria que ser mare siga la meua professió. La concentració en la cuina em fa feliç, però ser cuinera no em defineix.\nJo no sé perquè dibuixe, però ara ja no m’aturaré. El dolor, la ràbia i la soledat que acompanya la malatia i la mort del meu germà, quasi el mateix dia que va nàixer la meua filla acabaren per abocar-me a buscar noves maneres de sentir-me viva, de recuperar la felicitat, de deixar de veure el món com un lloc hostil…Criar el meu fill, d’infinita fantasia, i la meua filla, de curiositat desmesurada, m’han ocupat la creativitat durant molt de temps. I així, jugant, he tornat a pintar. Primer per acompanyar els dibuixos d’ell, i després per acabar-li a ella, tot el que la seua poca paciència li impedeix colorejar.\nLa meua germana, un poc punyetera i atrevida, començà a deixar per escrit el rastre de la pena i amargura, que compartim,. Imitava la literatura, jugava amb el relat i la poesia, i em mostrà el meu treball. Així destil·lant el dolor de les dues trobí el lloc on m’he detingut. He deixat de fugir i afronte el paper en blanc, i s’ha omplert de colors i d’imatges per a unes histories que sempre em fan plorar.\nInternet ha permés que el joc privat s’haja transformat en una cosa que escapa del meu control, i em sorprén cada dia. Passí d’il·lustrar amb dibuixos els microrelats de la meua germana, a jugar amb la fotografia, i crear, definitivament, histories pròpies.\nMantinc un blog http://vidapervida.blogspot.com, i una pàgina a flickr, http://www.flickr.com/photos/42930867@N07/, amb el nom de Nela66 a la qual dedique tot el temps que tinc, que és ben poc.\nNo tinc tècnica, però m’agrada dibuixar amb llàpis i pintar amb colorins. Les ceres i la seua textura m’apassionen. Sóc, però una pintora “de moment” i “d’inspiració”. Pinte amb el que tinc més a la mà. Dibuixe i prou, perd el món de vista. La cerámica, el fang, vore creixer formes d’un material tan bast com la terra i l’aigua, i embrutar-me les mans també m’entusiasmen. Ara, jugue amb la fotografia manipulada amb Photosop, i sent recuperada la inocència de quan era menuda i les nines, m’ajudaven a inventar-me un món i la meua vida.\nHe deixat de fugir i he decidit que no perdre res per compartir amb qui vulga mirar el que faig.\nEtiquetes de comentaris: d'altres blog dibuixos manola