Al quart i darrer punt de l’ordre del dia de la sessió plenària el Parlament no ha pres en consideració una Proposició de llei, presentada pel Grup Parlamentari VOX-Actua Baleares, de suport a la conciliació de la vida familiar, laboral i personal de les Illes Balears. La iniciativa legislativa ha estat REBUTJADA per 30 vots en contra (Mixt, MÉS per Mallorca, Unidas Podemos, Socialista), 16 vots a favor (VOX, Popular) i 8 abstencions (El Pi, Ciudadanos). Per tant, la iniciativa no continuarà la tramitació parlamentària.\nPer a la defensa de la iniciativa ha intervingut la diputada Idoia Ribas. A continuació, en torn a favor de la proposta, ho ha fet la diputada Margalida Durán (Popular); mentre que en contra, ho han fet les diputades Cristina Mayor (Unidas Podemos), Joana Aina Campomar (MÉSxMallorca), Patricia Font (Mixt-MÉSxMenorca) i Silvia Cano (Socialista). Finalment, al torn de fixació de posicions dels grups que no han intervingut ni a favor ni en contra han intervingut les parlamentàries Patricia Guasp (Ciudadanos) i Lina Pons (El Pi).\nL'objectiu d'aquesta iniciativa era “regular mesures de suport que permetin, fonamentalment, compatibilitzar els temps de treball remunerat i els de la vida privada de les persones treballadores, facilitant el desenvolupament del seu projecte vital, amb la finalitat de procurar la conciliació de la seva vida personal, familiar i laboral, tant en l'àmbit públic com en el privat, garantint les mateixes oportunitats per a les dones i els homes en l'atenció de les seves responsabilitats personals i familiars, així com en la seva vida laboral”.\nD’acord amb l’exposició de motius la proposició de llei pretenia posar un especial èmfasi en el reconeixement del dret a conciliar de les persones i les famílies, en la coresponsabilitat entre dones i homes, impulsant un conjunt integrat de mesures adaptades a les necessitats reals que demanen la societat i les persones treballadores per fer efectius aquests objectius, tenint en compte especialment l'àmbit rural.\nLa iniciativa legislativa contemplava “mesures relacionades amb la racionalització d'espais i temps de treball i la implantació de programes i serveis”. Així mateix, dedicava diferents articles a la “conciliació en l'àmbit públic impulsant mesures sobre la situació i les necessitats de conciliació”. També s'incloïa, en matèria de contractació pública i de subvencions, clàusules socials o criteris de valoració que tinguessin en compte mesures de conciliació. Es donava rellevància al foment de l'ocupació pública que garanteixi l'exercici del dret a compatibilitzar el treball amb la vida personal i familiar. En aquest capítol dedicat a l'àmbit públic s'incloïen actuacions en l'àmbit educatiu i de la infància, així com en els serveis socials. Un altre capítol de la proposició de llei es destinava a les mesures per a la conciliació de la vida personal familiar i laboral en el sector privat. De la mateixa manera, es preveia una planificació de mesures i seguiment d'actuacions impulsant la col·laboració i coordinació entre les administracions públiques i els agents econòmics i socials. Per això es creava, com a òrgan assessor i de participació en aquest àmbit, dins del Consell d'infància i família de les Illes Balears, la Secció de Conciliació de la vida personal, familiar i laboral, on existiria una representació de les administracions de la comunitat autònoma i dels agents econòmics i socials més representatius.


Comencen les primeres visites de l’Estudi de dependència del carboni a Bellaterra – Unió de Veïns Bellaterra\nHome Notícies Comencen les primeres visites de l’Estudi de dependència del carboni a Bellaterra\nUnió Veïns Bellaterra 13/03/2019 0\nEls estudiants del Màster Universitari de l’ETSAV ja han començat a fer les primeres visites a les cases participants en l’Estudi de dependència del carboni de les cases de Bellaterra. Els estudiants comproven temes com l’any de construcció de la casa, el sistema de calefacció utilitzat, els hàbits de consum energètic de la família… Gràcies a les dades obtingudes durant les visites podrán ser capaços de establir un full de propostes i millores per les llars dels bellaterrencs participants.\nEs tracta d’una iniciativa enmarcada en el programa «Bellaterra + sostenible 2030» impulsada per la Unió de Veïns de Bellaterra en conveni amb l’Escola d’Arquitectura del Vallès (ETSAV). Tota la informació sobre l’Estudi aquí.\nA la imatge un petit full informatiu que s’entrega a les llars participants sobre emissions i CO2.\nProjecte Col.lectiu Solar. Una oportunitat per estalviar en la factura energética i reduir la petjada de carboni27/03/2019


Relat "el misatge de l'adeú"\nInici > detall del relat: el misatge de l'adeú\nel misatge de l'adeú\nUn relat de: pirineu * laia*\nEl missatge de l'adéu\nPortem molt temps junts però avui mateix s'ha acabat. T'he revelat els meus secrets, t'he presentat les meves amigues i la cosa més bonica de totes és que m'has sabut escoltar. Però ara ja s'ha acabat , sé que has anat amb mi en tots moment i mai ningú ens ha separat. Fins i tot aquell dia que em vaig complaure amb un altre no em vas dir res. Sé que no és fàcil però el nostre amor és impossible. Ja no puc continuar amb tu vull buscar un altre i fer un altre cop la meva vida d'una manera diferent.\nNo m'importa que marxis amb la meva germana petita però no diguis res de tots els secrets que t'he explicat . Te'ls he explicat a tu perquè sabia que tu mai ho diries a ningú.\nHas d'entendre que he crescut i que tot hi que m'has ensenyat a estimar i a passar l'estona d'una manera divertida ja no podem continuar, te n'has d'anar!\nHe estat en tots moments amb tu cada dia i cada hora junts i tot gràcies a la meva mare ens va presentar . Mentre hem estat junts ha estat molt divertit i he passat molt bones estones amb tu però no pensis que et deixo perquè no t'estimo o que et deixo pels meus excel·lents sinó el contrari ho he passat de faula i crec que el que faig es el millor.\nJa deus saber que durant el temps en el que em gaudit i hem estat junts he vigilat que no et passes res i que la gent no se'n burles de tu . Hi si alguna vegada se'n burlen li diré a la meva germana que m'ho digui i ja veuràs com els espavilaré.\nHas sigut el primer que he tingut i tot hi que al principi no té sabut apreciar ara comprenc com t'estimo i penso amb totes les activitats i tots els moments que em passat junts i que mai a la vida oblidaré . Amb això acabo aquest missatge que sempre el tindré present.\nLa meva mare m'ha dit que demà aniré ha buscar el MÒBIL nou i tu passaràs a ser de la meva germana. Ara s'esborraran tots els missatges cançons etc. que he tingut amb tu . Se n'aniran perquè la meva germana no ho ha de veure . I a tu et passarà com als nens petits que passen una fase i en aquesta perden tot el que els ha passat en temps anterior.\nAdéu mòbil vell\nAdéu per sempre !!\nEl follet de la son | 14-08-2006\nJajajajajajaja, quina idea més bona, però que bona, boníssima, genial, quina tensió, estava flipant quan estava llegint el text, cada frase em feia al·lucinar més, pensava que eres injusta, que no entenia els teus motius, sobretot quan implicaves la teva mare pel mig, la teva germana petita, que si volies fer una nova vida... Una magnífica idea, de veritat, i força ben explicada.\npirineu * laia*\nPol , ens fem grans


Vallbona reclama l’adequació del tram del rec Comtal que els uneix amb Montcada\nredacció web | dilluns, 1 de setembre del 2014, a les 17.37\nEls veïns de Vallbona utilitzen aquest camí entre el rec Comtal i les vies de tren cada dia per anar a les botigues i serveis de Montcada. Però asseguren que cada cop és més complicat passar-hi, sobretot a causa de la crescuda del cabal del rec. MARIA ROSA ESTAIRE, Associació de Dones Actives de Vallbona "Las personas mayores con silla de ruedas no pueden pasar porque el río se está comiendo el camino. Un invierno más y nos quedamos sin camino. Y claro, las personas tienen que ir a comprar, porque aquí en el barrio no hay tiendas. Y claro, sólo por las mañanas, porque aquí en invierno a las cinco de la tarde ya es de noche, y cuando tienen que venir con los niños del cole, con linternas." També reclamen més neteja i la restitució de les tanques de seguretat d'Adif. Pels veïns és essencial que la reconstrucció del camí i l'adequació del rec es basi en quatre punts. ANTONIO ALCÁNTARA, AV Montcada Can Sant Joan "Respetarlo como paraje natural, también como patrimonio histórico, es el rec Comtal, se ha de poder informar qué es, y estamos orgullosos de tenerlo aquí. El hecho de dignificar el espacio a nivel vecinal, como zona de paso, zona de uso de vecinos, que se pueda utilizar. Y un cuarto punto que presentamos es el tema de la participación ciudadana, como vecinos queremos decidir cómo se va a hacer la intervención, qué espacio va a ser, en qué manera." L'Ajuntament assegura que ha elaborat un pla per adequar el rec Comtal i que properament informarà els veïns del projecte. L'objectiu municipal és arranjar la zona abans que acabi el mandat.\nVallbona presumeix de tenir l’únic tram visible del rec Comtal, la sèquia del segle X que abastia d’aigua Barcelona fins a principis del segle XX. Però en el tram que flueix entre Montcada i Vallbona la crescuda del riu ha afectat un camí molt important per als veïns. És el que empren per anar a Montcada a les botigues o escoles, ja que al petit barri de Vallbona pràcticament no hi ha comerç ni serveis.\nEl camí cada cop és més estret, i a això s’hi sumen altres problemes, com ara la manca d’enllumenat, la brutícia o el robatori de les tanques que protegeixen les vies del tren. Per això veïns de Vallbona i Montcada treballen plegats des de fa un any per reclamar un pla de millora d’aquest tram del rec Comtal.\nL’Ajuntament de Montcada va efectuar petites intervencions que n’han millorat alguns aspectes. L’Ajuntament de Barcelona presentarà properament als veïns el seu projecte, que té previst dur a terme abans que acabi el mandat.\nEls veïns de la Barceloneta demanen que no s’abaixi la guàrdia amb el turisme\nUn antic hostal per a viatgers entre els camins de Sant Iscle i Horta\nLa platja de la Barceloneta tindrà un desfibril·lador


IB3 | El Govern va pagar prop de 10 milions d’euros a les navilieres en concepte de descompte de resident el 2019\nPortada > economia > El Govern va pagar prop de 10 milions d’euros a les navilieres en concepte de descompte de resident el 2019\nEl Govern va pagar prop de 10 milions d’euros a les navilieres en concepte de descompte de resident el 2019\nEn els darrers 4 anys, el Govern ja ha pagat prop de 39 milions d'euros\nL’any 2017, el descompte de resident dels bitllets interilles va passar del 50% al 75%. Una bonificació que paga l’Estat, però que, a diferència dels trajectes aeris, en el cas dels marítims només aporta fins al 50%. Del 25% restant, quasi un 40% en el cas dels residents a Formentera, se’n fa càrrec la comunitat autònoma. En els darrers 4 anys, el Govern ja ha pagat prop de 39 milions d’euros.\nNomés l’any passat, en ple any de pandèmia i restriccions, el Govern de les Illes varen pagar prop de 10 milions d’euros a les navilieres en concepte de descompte de resident dels bitllets interilles. La suma puja a gairebé 39 milions entre els anys 2017 i 2020.\nEn l’actualitat, l’abonament de la bonificació per part de l’administració es fa de manera trimestral. Fins llavors, són les navilieres les que l’assumeixen. Per això, també està damunt la taula la possibilitat d’implantar un sistema de pagament més àgil.\nUna de les reivindicacions del Govern de les Illes és, precisament, que, tal com es fa amb els bitllets d’avió, sigui l’executiu central qui pagui la totalitat del descompte de resident dels bitllets marítims interilles. Ara només paga fins al 50% de la bonificació. L’altre 25% corr a càrrec de la comunitat.\nAbans de la pandèmia, les negociacions amb l’Estat anaven, assegura el Govern, per aquest camí. Ara, confien a reprendre-les i que aquestes reivindicacions siguin una realitat l’any 2022. També tornarà a reclamar que el 75% de descompte de resident també s’apliqui als vehicles en els trajectes marítims. Ara per ara, no tenen cap tipus de bonificació.


Valentí Prat Grau | Central de Opinión\nInicioValentí Prat Grau\nValentí Prat Grau\nSOBRE LA REDISTRIBUCIÓ I IGUALTAT D’OPORTUNITATS\n6 septiembre, 2016 17 octubre, 2016 Editorial Central de Opinión Barcelona, Valentí Prat Grau\nSi hi ha una cosa que defineixi i alhora comparteixin pràcticament totes les societats del món és el desig comú de gaudir de més beneficis a canvi de cedir menys recursos. A nivell políticosocial, tots volem obtenir més inputs positius de l’administració (serveis, prestacions) i menys impostos. És un desig tan comprensible com evidentment impossible, ja que no es poden tenir les dues coses al mateix temps.\n22 junio, 2016 22 junio, 2016 Editorial Central de Opinión Democracia, Derechos Civiles, Valentí Prat Grau\telecciones 26J, independència de catalunya, plebiscit, Podem, referèndum, Unión Europea\nTot i entendre-ho com una gran virtut (més perspectives facilita poder entendre qui no pensa com nosaltres), aquesta diversitat també pot arribar a dificultar l’entesa, pel que fa a les majories socials i polítiques àmplies necessàries per poder assolir grans avenços. És per això que podria resultar sorprenent l’ampli suport social a la celebració d’un referèndum vinculant per la independència, situat per la majoria d’enquestes entorn al 75% de la societat catalana, i corroborat l’any 2014 quan gairebé dos terços del Parlament van acordar demanar a Madrid un plebiscit vinculant. Des de llavors Sigue leyendo →


Farcir vegetals amb carn és un tret comú a tota la mediterrània. La ceba ja es conreava a Sumèria l'any 6.000 a.C. i després va arribar a Egipte d'on va passar al receptari de la majoria de pobles mediterranis. Aquest plat el trobem a Catalunya a la comarca de l'Anoia.\n4 cebes de Figueres grosses, 200 gr. de carn picada de porc, 200 gr. de carn picada de vedella, 15 gr. de pinyons, 20 gr. de panses, 1 got de llet, 30 gr. de farina, oli d'oliva, sal i pebre negre mòlt.\nEscaliveu les cebes senceres al forn a 200ºC durant 45 min. aproximadament (comproveu que són cuites). Un cop fredes, feu un tall a la part inferior de la ceba, deixant el nus de la ceba de base (per a que no es desmontin les capes). Pel.leu-les i buideu-les treient-ne les capes del centre deixant un forat per omplir al mig de les cebes. Reserveu tots els cors de les cebes. A part, en una cassola amb oli, daureu els pinyons i les panses, afegiu les carns picades i sal i pebre i feu-les coure fins que siguin ben rosses. Trinxeu els cors de les cebes i afegiu-los a la cassola on estiu coent les carns, deixeu coure 5 minuts més. Afegiu-hi la farina i coeu-la un parell de minuts i aboqueu la llet, feu-ho coure tot 5 minuts més. Rectifiqueu de sal i pebre i deixeu-ho refredar. Ompliu les cebes amb aquesta barreja, poseu-hi formatge ratllat per sobre i gratineu-les.


Total: trobat 85 resultats. 85\n21. Mor l'actor David Huddleston, el milionari d'‘El gran Lebowski'\nTenia 85 anys i patia una malaltia cardíaca i renal Va participar en sèries de televisió com 'S'ha escrit un crim', 'Les noies Gilmore' o 'L'ala oest de la Casa Blanca' ...\n22. ‘Cher' Wert\nSegons una enquesta de l'INE, gairebé la meitat dels assalariats que han trobat feina els últims cinc anys ho ha fet gràcies a familiars, amics o contactes. L'enquesta, imperfecta, no recollia el valor. ...\n23. La comissària que exerceix de xèrif\nLa danesa Vestager controla amb puny d'acer la lliure competència a la UE\n24. Albert Rivera (Cs)\nRivera es va “autoregalar” per les passades festes Nadal el lot de les set temporades de L'Ala Oest de la Casa Blanca. Reconeix que hi està “enganxat” i que alguns “valors” que s'hi ensenyen... ...\n25. Joan Herrera (ICV)\nL'Ala Oest de la Casa Blanca, House of Cards i Borgen formen part del trienni de ficcions polítiques que mira el líder dels ecosocialistes, Joan Herrera. Segons la seva opinió, una de les més “interessants”.. ...\n26. Josep Rull (CDC)\nEl coordinador general de CDC, Josep Rull, té un gran bagatge sobre sèries i n'ha vist unes quantes, tot i que ara admet que no té gaire temps. El seu producte televisiu de capçalera, com molts polítics,... ...\n27. Miquel Iceta (PSC)\nJocs de Trons i Bones són les dues sèries que el primer secretari del PSC, Miquel Iceta, esmenta quan li pregunten quines són les seves sèries predilectes. La primera, que està basada en les obres...\n28. Oriol Junqueras (ERC)\nEl president d'ERC, Oriol Junqueras, no és gaire amant de les sèries, tot i que quan li pregunten si en mira alguna no té cap problema a respondre que, de tant en tant, veu l'apocalipsi zombi de The... ...\n29. Política i ficció\n‘L'ala oest de la Casa Blanca' és una de les sèries preferides dels polítics i alguns en destaquen els valors ‘House of Cards' també apareix en el llistat ‘The Walking Dead', ‘The Wire', ‘Scandal' i ‘Jo ...\n30. ‘L'Ala Oest de la Casa Blanca' danesa ...\nAra que el terrorisme s'ha convertit en una qüestió d'estat a Dinamarca, penso en com resoldria el cas Birgitte Nyborg, la superètica i guapa primera ministra danesa a Borgen (Canal +), una sèrie que... ...\n31. Sorkin, adéu a l'últim Quixot?\nAaron Sorkin acaba d'anunciar que està a punt de deixar d'escriure per a la televisió. Si fos així, donaria a entendre que l'afecten les crítiques d'elitisme social i intel·lectual que ha rebut The... ...\n32. Barberà estrena aquest curs la reivindicada escola Marta Matas\nEl setè i més esperat centre educatiu de Barberà del Vallès, l'escola Marta Mata, serà una realitat el dia 15. El dia 3 de setembre el delegat territorial d'Ensenyament de la Generalitat, Lluís Baulenas,... ...\n33. Fan excavacions al castell de Sant Iscle de Vidreres\nEl camp de treball internacional continua documentant la necròpolis altmedieval És la desena edició d'aquest camp, que acabarà divendres\n34. L'atur com a herència\nUn cop salvat l'euro, la creació d'ocupació serà ara la prioritat número u de la nova legislatura europea Sarkozy i Obama van fer plorar Merkel, una de les moltes nits que la moneda única va estar a punt ...\n35. Obama s'enfronta al desert\nLes eleccions legislatives que se celebraran al novembre preveuen la derrota del Partit Demòcrata a les dues cambres El Congrés i el Senat presenten els pitjors registres de credibilitat de tota la ...\n36. Patrimoni tomba el vial perimetral d'Ullastret\nCobriran restes arqueològiques de la catedral amb vista al Temps de Flors\nUn que en sabia molt d'aquestes coses, William Shakespeare, va declarar: “El món és un escenari.” Nosaltres, és clar, seríem els pobres actors d'una comèdia planetària. La metàfora és suggeridora,...\n38. Troben dotze tombes infantils de l'època medieval al castell de Sant Iscle\nEls arqueòlegs creuen que formen part del cementiri que hi havia a l'indret a cavall dels segles VIII i IX dC, amb anterioritat a la construcció de la fortificació\n39. Debats a l'‘ala oest' de TV3 ...\nM'ho imaginava més de pel·lícula. A l'estil de Los idus de marzo, la pel·lícula de George Clooney sobre les interioritats d'una campanya en les eleccions americanes. O, com a mínim, a l'estil,...\n40. Incertes glòries\nVam viure diversos dies amagats en aquell bosc. A despit dels morters, les metralladores enemigues ens caçaven cada vegada que intentàvem sortir-ne. Havíem consumit les provisions i l'aigua. Ping: tens... ...


Las chicas del coro - TRESC\nLAS CHICAS DEL CORO és un musical brillant (i no són els lluentons) de Ferran Gonzàlez (la veu d'Hèrcules) i Las Fernandas (Javier Prados i Joan López Santos¿ els coneixereu de Grindr) amb direcció de Rubén Yuste (l'haureu vist en qualsevol musical, menys en aquest).\nUna comèdia musical per a una actriu (Esther Peñas) i cinc actors (o això diuen). Es tracta d'una obra, bé, un espectacle, fins al cul de brilli brilli, ple de hihi i haha combinat amb molt de boom, grrr i nyam nyam on gairebé tot és absurd. O tot. O totes. Enrere van quedar les nostres referències com Priscilla, reina del desert, Kinky Boots o Dreamgirls; ara és el moment de LAS CHICAS DEL CORO.\nLes cançons són originals composades per Ferran Gonzàlez (el de Pegados, un musical diferente amb el qual va guanyar premis. Molts premis) i interpretades en directe pels intèrprets que les interpreten. I també tenim música en directe, una meravellosa orquestra composada per 18 instruments, tots ells en un sol teclat, el de la nostra pianista (que tocarà en directe, també).\nLAS CHICAS DEL CORO ens explica la història de Simba, un petit lleó, hereu al tro... ah, no, aquest és un altre musical. LAS CHICAS DEL CORO ens explica, ara sí, la història de Cristal, Dina i Leo, tres il·luses drag queens que viuen a Madrid (o a prop) i participen en un concurs de talents per a intentar aconseguir el seu somni: fer-se un lloc al panorama musical (tot molt novedós i mai vist). Per a aconseguir el seu objectiu els tocarà passar per la pedra i convertir-se en les coristes d'una diva dels vuitanta, Blanca Tonegra, de la qual ningú s'enrecorda; així que abandonen la capital per a realitzar una gira amb ella.\nEls somnis d'unes començaran a xocar amb les identitats d'unes altres quan la paraula triomf adquireix un sentit molt diferent segons qui la pronunciï. Bé, bé, pura telenovel·la. El Sr. Martín, representant del grup, farà el (im)possible per a aconseguir fama i diners sense importar a qui perjudiqui pel camí.\nL'orientació sexual, la identitat de gènere i ser fidel als principis de cadascuna jugaran un paper crucial en el desenvolupament de la història on embolics de faldilles, mentides i orgull es barregen amb talons, humor i brilli brilli. Molt brilli brilli. Tota una fantasia que no et pots perdre.\nAutoria Ferran Gonzàlez (la veu d'Hèrcules) i Las Fernandas (Javier Prados i Joan López Santos\nAvinguda de Sarrià, 33, 08029 Barcelona\n21:00 h Aquitània Teatre\n21:00 h Aquitània Teatre - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\n19:00 h Aquitània Teatre\n19:00 h Aquitània Teatre - Barcelona Afegeix a calendari Afegeix a calendari de Google\nDarrere els fogons, amb simpatia, entre rialles i complicitats, el nostre MASTER XOF prepararà per a tots nosaltres un menú\nDel 20 al 29 de gener i Del 3 al 5 de febrer\nDel 2 al 27 de febrer


El nombre d'autònoms creix en 3.788 persones en la Comunitat Valenciana durant 2019, segons ATA | Valencia Extra\nEl nombre d’autònoms ha augmentat en 3.788 persones durant 2019 en la Comunitat Valenciana, un 1,1 per cent més que l’any anterior, segons es desprén d’un estudi realitzat per la Federació Nacional d’Associacions de Treballadors Autònoms (ATA) a partir de dades del Ministeri de Treball, Migracions i Seguretat Social.\nD’aquesta forma, el total d’autònoms ascendeix a 352.151. La província de València ha guanyat 739 autònoms, un 0,4% més que l’any passat, fins als 178.574 treballadors.\nA Alacant, en 2019 es van registrar 2.956 autònoms més, la qual cosa suposa un creixement del 2,3% fins a les 132.706 persones. Així mateix, a Castelló es van comptabilitzar 93 autònoms més que en 2018, un augment del 0,2%. Per tant, hi ha 40.871 treballadors en aquest règim.\nA nivell nacional, el nombre d’autònoms ha augmentat en 14.425 persones en 2019 fins a aconseguir les 3.269.089 persones, la qual cosa suposa un creixement un 70% inferior al de 2018, quan el Règim Especial de Treballadors Autònoms (RETA) va sumar 49.986 autònoms. D’aquesta forma, la Seguretat Social va sumar en 2019 un total de 35.561 autònoms menys que en 2018.\nEl president d’ATA, Lorenzo Amor, ha afirmat que 2019 ha finalitzat amb una mitjana de 39 nous autònoms cada dia, enfront dels 137 de l’any anterior.\n“2019 ha sigut un any d’incertesa i enfront de l’economia. Un any on es va començar legislant en favor dels autònoms i que ha deixat passar els mesos sense més suports”, ha ressaltat Amor.\nAmor ha apuntat que les dades són “dolentes”, ja que creixen un 70% menys que en 2018. Per això, ha deixat clar que la política econòmica i laboral, l’estabilitat i la confiança són fonamentals per a invertir la corba descendent”.\nPer comunitats autònomes, un total de nou comunitats han perdut autònoms enguany, a més de Ceuta i Melilla. Els descensos més acusats s’han registrat a Aragó (-2,7%), La Rioja (-2%), Astúries (-1,4%), Castella i Lleó i Navarra (-1,3% en tots dos).\nTambé s’han registrat caigudes de País Basc i Galícia (-0,9%), Cantàbria (-0,5%) i Catalunya (-0,3%). A Castella-la Manxa s’han perdut cinc autònoms respecte a l’any passat.\nPer contra, s’han registrat pujades a Canàries (+2,9%), Andalusia (+2,2%), Balears (+1,8%), Madrid (+1,4%), Múrcia (+1,2%), Comunitat Valenciana (+1,1%) i Extremadura (+0,2%). Destaca l’increment registrat a Andalusia en termes absoluts (11.463), que suposa el 79,4% de l’increment nacional.\nTenint en compte el gènere, en 2019, el Règim Especial de Treballadors Autònoms (RETA) ha guanyat 258 cotitzadors homes i 14.167 autònomes, la qual cosa suposa un increment de les emprenedores del 1,2% en comparació amb 2018.\nPer sectors, s’han registrat caigudes en indústria, amb una pèrdua del 5,5%; comerç (-1,3%) i agricultura, que ha perdut 227 autònoms. No obstant això, han tancat l’any registrant el major increment del nombre d’autònoms el sector de les activitats immobiliàries (+5,2%) i artístiques (+4,5%).


El CB Garrotxa Santjoanenc la desena d'equips a la seva afició - Garrotxa Digital\nOlot - Publicat a les 17:34\nComentaris tancats a El CB Garrotxa Santjoanenc la desena d’equips a la seva afició\nEl Club Bàsquet Garrotxa Santjoanenc va voler celebrar dissabte la seva jornada més familiar, amb la presentació dels diferents equips que conformen aquesta temporada l’entitat esportiva de Sant Joan les Fonts. Dissabte, el pavelló es va omplir per veure els jugadors que competeixen aquest curs amb els colors blanc-i-negre de la seva samarreta, en una temporada especial: el Club Bàsquet Garrotxa Santjoanenc compleix mig segle ininterromput de pràctica d’aquest esport al municipi.\nXevi Sala, President del CB Garrotxa: “Això per a nosaltres és una fita important, perquè dóna continuïtat a una iniciativa que va néixer ara fa cinquanta anys al pati de les monges de Sant Joan. Sempre hem fet bàsquet i n’estem orgullosos”\nAquest 2018-2019 el club compta amb 8 equips competitius federats i dos de veterans. En total, deu equips per seguir mantenint la flama del bàsquet a Sant Joan les Fonts.\nLa batalla més pacífica i més lluïda\nUn dels actes més emblemàtics de les Festes del Tura és la batalla de les Flors. Aquest any creix en número de carrosses, fins arribar a les 10 colles participants. Els organitzadors de l’acte, el Centre d’Iniciatives Turístiques, també va presentar…\nL’ajuntament de Sant Joan les Fonts ha aconseguit la cessió, de forma indefinida, del paratge del Boscarró. Es tracta d’un dels indrets on es pot observar millor les tres fases de conversió de la lava en basalt. Amb la cessió del paratge i la seva pedrera,…


L'exhibició aèria prèvia a la Bicicletada atreu més de 18.000 persones a Tarragona\nL'exhibició aèria prèvia a la Bicicletada atreu més de 18.000 persones a TGN\nSergi Casado Cultura i patrimoni dissabte, 05 d'abril de 2014\nSi algú potser no ho sabia, avui dissabte al matí no hi ha hagut cap atac aeri. Es tractava de l'exhibició aèria que, com cada any, dóna el tret de sortida al cap de setmana de la Bicicletada Popular.\nEn un matí assolellat i sense cap núvol al cel, els pilots de l’equip Bravo3 de Repsol han ofert una espectacular exhibició de vol acrobàtic a motor que ha deixat bocabadades les més de 18.000 persones que, segons fonts de la Guàrdia Urbana de Tarragona, s’han donat cita al llarg del litoral de la ciutat, amb especial afluència de públic al tram del passeig marítim Rafael de Casanovas comprès entre el port esportiu i la platja del Miracle, així com al Balcó del Mediterrani.\nPrecisament l’emblemàtic final de la Rambla Nova de Tarragona ha estat el punt des del qual Juan Velarde, un dels pilots de l’Equip Bravo 3 de Repsol, ha anat explicat les evolucions dels avions als milers de persones reunides.\nI és que els dos avions, de 400 cavalls de potència i pilotats per Cástor Fantoba i Anselmo Gámez, han ofert tot un seguit d’acrobàcies i figures d’allò més arriscades i espectaculars, com ara caigudes en picat, loopings, creuaments a escassos metres de distància entre els avions i a una velocitat màxima de 380 km/h, omplint d’espectacle i emoció el cel tarragoní.\nEls pilots que han dut a terme aquesta magnífica exhibició de vol acrobàtic són experts de gran nivell reconeguts internacionalment, tal com demostra el fet que entre tots tres sumen, en els darrers anys, més de 25 medalles en competicions internacionals tant a nivell individual com representant a Espanya. De fet, tots tres són membres de l’equip nacional de vol acrobàtic.\nAnselmo Gámez és campió (2008), subcampió (2010) i tercer (2011, 2012) d’Espanya, subcampió d’Europa (2006 i 2008) i del món (2007) per equips, i membre de l’equip nacional des de l’any 2004.\nCástor Fantoba és triple campió d’Espanya absolut (2009, 2011, 2012), subcampió d’Europa (2006 i 2008) i del món (2007) per equips, i campió de diverses competicions de prestigi internacional.\nJuan Velarde és campió (2010) i subcampió (2011, 2012) d’Espanya, subcampió d’Europa (2006) i del món (2007) per equips i acumula igualment un llarg currículum de victòries internacionals.\nTots tres han estat els protagonistes de l’espectacular exhibició aèria que l’equip Bravo 3 de Repsol ha ofert aquest migdia, davant les més de 18.000 persones que s’han donat cita en aquest acte previ i promocional de la 24a Bicicletada Popular de Tarragona, que donarà el tret de sortida demà diumenge, a les 10.00 hores des de l’Avinguda Vidal i Barraquer, davant de Parc Central i Eroski.\nA més, des de l’organització es recorda que l’aparcament de Parc Central serà demà gratuït per als participants de la Bicicletada, que podran accedir-hi a partir de les 8.00 hores.\nMés de 7.500 inscrits opten ja a molts regals i premis\nD’altra banda, el Balcó del Mediterrani ha acollit durant l’exhibició celebrada aquest matí una carpa d’inscripcions a la Bicicletada, per la qual han passat una bona part dels ciclistes que demà ompliran els carrers de Tarragona amb les seves bicicletes, tot gaudint de llocs tan emblemàtics de la ciutat com són la plaça Imperial Tarraco, l’avinguda Roma o el passeig marítim Rafael de Casanovas, entre d’altres.\nA hores d’ara, la xifra d’inscrits ja ha superat els 7.500 dorsals repartits, mentre que tots aquells que vulguin participar de la Bicicletada i encara no hagin fet la seva inscripció poden fer-la aquesta tarda, fins a les 21.30 hores, als estands habituals de Parc Central i Eroski. A més, demà hi haurà un estand a l’exterior del centre comercial, a fi que tothom pugui realitzar la seva inscripció fins uns minuts abans del tret de sortida d’aquesta 24a edició de la Bicicletada.


NUESA LITERÀRIA: July 2015\nAllà a on la mar, la sorra i el Sol esdevenen amics, germans, amors; a on no som pas visitants del paisatge, perquè som part del tot de la natura; a on la nuesa és sinònim d'innocència i de tendresa familiar; a on la Terra agafa els colors que l'essència humana anhela sovint sense ser-ne sempre conscients, a on l'amistat no és una cadena ni un compromís, a on ningú diu a ningú com s'ha de guarnir, a on tot s'acaba i a on tot comença... allà, una nit d'estiu, es cremen els pensaments tòxics, les pors i les ferides dels violents.\nCremem i destruïm l'odi que alguna vegada hàgim pogut rebre de manera clara o potser amagada, en forma d'indiferència, d'intolerància, o de violència... El cremem sense permetre que es converteixi en ressentiment, perquè la bellesa d'aquesta nit d'estiu és més poderosa que el mal.\nCremem la por amb l'esperança, cremem la incertesa amb la dolçor de les ombres i la sinceritat dels cants.\nCremem el fum tòxic de l'ambició de poder, del desig de superar els altres, de les cadenes de la fama, o dels diners, o del domini, o de la repressió, o del silenci imposat.\nCremem l'angoixa pel futur, l'atabalament o l'estrès.\nCremem el materialisme que malèvolament intenta empènyer per a posar una xifra al valor de la bellesa física de cada persona. Prenem novament consciència que rere cada cos s'hi refugia una ment infinitament adorable, invisible als ulls, i inimaginablement més bella.\nCremem els mals hàbits, el tremolor del nostre pas de cada dia, els errors comesos, i abracem el poder misteriós de l'univers, que ha creat la bellesa i l'amor, i al qual ens unim i estimem profundament.\nI a banda de tot això, tan real, ens ho passem molt i molt bé.\nLabels: Hospitalet de l'Infant, Música, nuesa, PLatges\nPoema a Grècia. Segona producció de la nostra acadèmia familiar del cinema.\nDesprés del nostre curt, que va participar tan feliçment a El Rotllo del Roig, hem produït un altre treball audiovisual que intenta expressar un poema dedicat a Grècia, el qual vaig escriure ja fa un temps.\nAixí, de mica en mica, anem perfeccionant l'ús del Movie Maker, i els errors cada vegada són menys, i sobretot, i el que és més important, ens divertim molt i gaudim de la natura.\nL'educació de tot, principalment dels valors, i també de la creativitat, ha de començar a casa.\nQue Zèfir us protegeixi!\nLabels: Art, Cinema, Educació\nPosted by Jer Soler at 10:14 AM\nQuan l'objectiu és arribar a ser tan gran com algú a qui s'admira, ja podem plegar. Les comparacions són eines estèrils i àdhuc pernicioses si esperonen a uniformar identitats. Per això les comparacions acostumen a desanimar, perquè es fonamenten en un concepte competitiu o utilitarista de l'art. Gran, petit, què són aquests conceptes si no es mesuren amb mentalitat competidora? I la competició és el contrari de l'art.\nCrear no és una eina per a encimbellar-se ni per a obtenir qualssevol beneficis materials o socialment agradosos; és alguna cosa més profunda i més identitària que té a veure amb la comunicació personal d'un mateix amb l'existència, d'un mateix amb la natura i amb un "què" misteriós que diferents persones defineixen de diferents maneres. La pulsió ancestral de la selecció natural ens mou a competir en tot i per tot, fins i tot en una realitat tan íntima i real com la creació. Però la nostra consciència està barallada amb els mitjans de la selecció natural; som més que individus que jerarquitzen, som creadors d'universos; cadascú en crea i en copsa un.\nCadascú ha de treballar per arribar a ser ell mateix, ella mateixa; per a arribar a ser plenament qui és. Ningú més té prou capacitat per arribar a ser nosaltres; cadascú ell, o ella.\nPosted by Jer Soler at 6:06 AM\nAl racó dels corbs marins,\nvora del blau,\na on les roques són canyella\ni la platja un llit d'estrassa i foc saur,\nbufen els vents.\nQuè seria el paradís\nsi sols un buf pogués alçar\ncrestes d'escuma a les onades?\nA la riba de la vida, res no és tot,\ni l'uniforme no existeix;\nque empeny l'estrany estel del pensament\nés infinitament divers.\nCrida el gall\ni alça la cresta\nquan el seu harem escolta un altre gall.\nI és que ho vol tot\nben uniforme i ben covard.\nI com que el món que hi ha\nno és del seu gust,\nn'inventa un altre;\ni se'l creu.\nI li fereix el moll dels ossos escoltar\nel gall valent que li hipnotitza les gallines;\nla seva mare de petit el va aviciar,\ni quan algú no és com ell vol\nel fa callar.\nla vostra veu en llibertat.\ncontra la por i la hipocresia\nessent qui sou; digueu-ho fort!\nSols el tirà se sent ofès\nen veure-us lliures.\nLa sang vessada dels segles,\nal mar, no l'ha enterbolit;\nencara ve i se n'entorna\ncom l'aire feixuc i humit.\nSega les canyes salvatges,\ni demà ja hauran sortit;\nquan desfacis les estrelles,\nal cosmos serà de nit,\ni a l'alba, de nou, la Terra\nportarà el mateix vestit,\ni s'haurà aturat per sempre\nel teu alè tan finit.\nLa ràbia no ha fet que l'aigua\nagafi color de vi,\ni el pensament del diable\nés sols un invent mesquí.\nNomés perdura el maragda\nencès sota un blau pansit\npel foc de la xardor dolça\na la cala on he dormit,\ni l'ona que no detura\nel bressol del mar antic.\nPosted by Jer Soler at 4:57 PM\nÚltima Actualització dissabte 4 de juliol de 2015 a les 15:30 FEU CLICK SOBRE LA IMATGE DE DALT PER A VEURE-LA MILLOR\n(Tingueu en compte també que com que vaig trobant coses noves l'arbre veureu que dia a dia anirà creixent)\nFa alguns anys la visita, amb uns quants noms, d'un parent llunyà que ja no hi és em va permetre, amb l'ajut de la xarxa, arribar al segle XVIII pel que fa al cognom Jofresa. Ho podeu veure aquí:\nAvui, la visita d'en Joan Serrat, parent també per la branca Anglada, i l'ajut de la xarxa, m'ha permès descobrir avantpassats que no tenia el gust de conèixer, i intueixo que d'aquí a poc en trobaré més. Ho podeu veure en un resum a la imatge de dalt.\nQuantes vides han restat anònimes pel mal costum de no transmetre les històries familiars. Parleu amb els avis i amb els besavis!\nPosted by Jer Soler at 10:26 AM


Chef Caprabo - Rogers amb paté de pebrots i pastanagues\nSi vols sorprendre els convidats, prepara aquests rogers amb paté de pebrots i pastanagues, una recepta que, tot i resultar sofisticada, no té cap dificultat. El roger i els pebrots tenen un gran poder antioxidant, així que aquest plat també et cuida per fora i per dins.\nPER AL PATÉ DE PEBROTS\nPER ALS ROGERS\n4 rogers grans tallats a filets\nBrots d' enciam\nPer al paté de pebrots i pastanagues, preescalfa el forn a 180 °C. Renta les hortalisses. Talla el pebrot, les pastanagues i la ceba tendra a trossets i posa’ls en una safata per al forn.\nRatlla la polpa del tomàquet i escampa-la a la safata sobre la resta d’hortalisses. Amaneix-les amb sal i un raig d’oli d’oliva. Afegeix-hi la fulla de llorer i cou-les al forn durant 30 minuts aproximadament, fins que les verdures quedin toves i lleugerament escalivades. Retira-les del forn, tritura-les i passa-les per un colador xinès. Reserva-les.\nRenta els rogers, eixuga’ls bé amb paper absorbent de cuina i condimenta’ls amb sal i pebre. Preescalfa el forn a 200 °C. A continuació, posa els filets dels rogers en una safata refractària i ruixa’ls amb oli d’oliva. Afegeix-hi les branquetes de farigola i cou-los durant 5 minuts. Retira’ls.\nServeix els rogers amb el paté de pebrots i pastanaga. Acompanya-ho amb brots d’enciam.\nValors energètics302,95 Kcal\nHidrats de carboni8,98 g\nÀcids grassos saturats3,22 g


Mig miler de persones recorden els seus difunts a la basílica de la Seu - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nMig miler de persones recorden els seus difunts a la basílica de la Seu\nquart cop que el Grup Mémora ofereix una cerimònia a la basílica en memòria de tots els morts al llarg de l'any\nImatge del públic assistent a la missa oficiada Mémora\nMig miler de persones van participar en el quart memorial religiós organitzat pel Grup Mémora a la basílica de Santa Maria de la Seu de Manresa, en record de totes les persones que van morir en el decurs del 2015 al Bages.\nEls assistents van seguir la missa oficiada pel rector de la Seu, mossèn Antoni Boqueras. Durant la cerimònia, la Capella de Música de la Seu va oferir un repertori de peces musicals que va concloure amb el Virolai. El Grup Mémora ofereix els memorials religiosos en record de les persones difuntes i com a suport a les famílies en uns moments tan difícils.\nL'empresa ha explicat que s'organitzen en diverses ciutats com a gest cap a les més de 47.000 famílies que cada any dipositen la seva confiança en Mémora, i amb la voluntat de satisfer i ajustar-se a les noves necessitats socials. El Grup Mémora disposa a la comarca del Bages de set instal·lacions: Fontal-Manresa, Balsareny, Artés, Súria, Santpedor, Sallent i Navàs. El 2014 va fer més de 46.000 serveis funeraris i 16.000 incineracions, i més de 41.000 famílies van ocupar les sales de vetlla de les què disposa a Espanya i Portugal.


Una mica de cada cosa: Màgia i il•llusions\nMàgia i il•llusions\nEl Festival internacional de màgia de Badalona ens dona l’oportunitat cada any, des d’en fa 10, de poder veure actuacions de mags internacionals de gran prestigi.\nL’any passat per aquestes dates vaig publicar en aquest mateix bloc una referència al mag que més em va impressionar Jerôme Helfenstein i em plau poder dir que en l’edició d’engüany de la gala se m’ha fet difícil triar quina de les actuacions destacaria.\nPrèvies a la Gala Internacional van ser les actuacions en solitari, una setmana abans, de Jorge Blas amb l'espectacle L'art de la màgia que va incloure disciplines de dansa i circ, i també del Mag Lari el 13 de febrer amb el seu espectacle Màgiacadabra.\nL’espectacle ha estat presentat per l’italià Aldo Colombini, i també hi ha participat el Duo Kybalion, especialitzats en els canvis de vestuari a un ritme vertiginós. L’aportació local ha estat a càrrec del Mag Magoo.\nPenso que caldria parlar d’il·lusionisme més que no pas de màgia. La màgia no existeix, és un concepte mític. Tots sabem que hi ha truc, i que el mèrit està en la seva execució i la seva originalitat a l’hora de posar-lo en escena. Qualsevol que vulgui dedicar-s’hi pot comprar un truc, però no tothom és capaç d’executar-lo amb destresa, d’innovar i de sorprendre.\nAixò mateix ha fet l’alemany Tino Marc\nEls joves holandesos Magic Unilimited han fet màgia de grans dimensions de manera neta i elegant, transmetent frescor i dinamisme a l’espectacle.\nI finalment el català Charlie Mag, el més convencional de tot l’espectacle, ha fet una exhibició de manipulació lligada a l’aparició i desaparició de coloms.\nVet aquí la dificultat de triar el millor, com se’ns proposava al final de la gala. A hores d’ara no sé quin serà el més valorat pel públic.\nPublicat per Josep Maria a diumenge, de febrer 28, 2010\nEtiquetes de comentaris: actualitat, art, Badalona, cultura, Li-Chang, màgia, teatre Zorrilla\nCarmen dilluns, 01 de març, 2010\nI ja van 10!! M'encanta!!Recordo les primeres edicions del Memorial Li-Chang, quan els nanos eren petits... Quanta màgia!! Abans de la sessió, durant l'espectacle, a la sortida... i a casa, quan s'emulaven les meravelles viscudes al Teatre amb quatre "artilugis" comprats al Carrer Princesa, al Rey de la Magia. Preciosos aquests Festivals internacionals de màgia.\nSalvador Espriu (1913- 1985)


Fira de la Poma i dels Templers de Barbens (Barbens) - Fires, festes, oci i llocs per visitar. SERVEISAQUESTA SETMANA...VALS DE DESCOMPTEPOBLES I CIUTATSFIRESFESTESOCI EN FAMÍLIATURISME CULTURALESPORT I AVENTURA\nFIRES FIRES GASTRONÒMIQUESFIRESFires tradicionalsFires d�oficisFires gastron�miquesMercatsFires hist�riquesFires multisectorialsFestivals i mostresCalendari de Fires de Catalunya FIRA DE LA POMA I DELS TEMPLERS DE BARBENSPropera edici�: 12/10/2013a 13/10/2013\nBarbens - Fira de la Poma i dels Templers (Foto: Ajuntament de Barbens)\ndedicada a la poma,\nuna fruita protagonista del treball quotidià els pagesos de la localitat. Es celebra quan s’ha finalitzat el procés de la seva recollida anual. Sempre s’ha dit que la poma de Barbens\nés la més bona del món i per això s’està intentant la catalogació com a Denominació d’Origen. Trobarem parades amb múltiples varietats de poma, exposicions i jornades tècniques. La festa es complementa amb la Festa dels Templers,\ntot recordant l’important passat de la localitat, organitzada pel Grup de Recerques de les Terres de Ponent, en la qual podrem gaudir d’una fira medieval, unes jornades històriques dedicades als Templers i els Hospitalers i representacions i recreacions històriques que reprodueixen la cerimònia d’admissió d’un cavaller a l’Orde del Temple, el nomenament i interrogatori del comanador de Barbens.\nBarbens - Fira de la Poma i dels Templers (Programa 2012) (1170.3 kb)Des de quanDes de l’any 1984Poblaci�: Barbens Com arribar-hi des de: BUTLLET�Vols rebre informaci� puntual?Subscriu-te![Baixa] festacatalunya � Tel. 938046359 � contactar � crèdits � avís legal � mapa web


TROUSSEJANT: La PUNTA del SEC\nDiumenge passat, 3 de febrer, vai nar fer un tomb pel Camí dels Masos, que recorre l'ampla cingla entre les calcàries del Muschelkalk inferior i del Muschelkalk superior. L'inferior, més potent i dur, que oferix pocs indrets per traspassarlo, mentres el superior és més trencat, discontinu, feble e inconsistent. Per cert, parlo del vessant de la Serra de La Mussara que aguaita al Camp.\nÉs un camí-pista, que tot i no ser massa estimulant, és prou resguardat del vent, ben assoleiat i unes magnífiques vistes del Camp, a poc que tregueu el nas per una de les puntes. En esta ampla cingla s'instal.laren nombrosos masos per aprofitar els conreus que se podien establir en esta zona. Tots ells abandonats a la primera part del segle XX. I gairebé tots ensulsits menys un parell que reformats fan de segona residència.\nMe vai entretindre una mica vora Mas d'en Roig i Mas d'en Voltes, dos masos al peu de la Punta del Sec i arrecerats per un turonet. Sobta que estant gairebé a tocar hi tinguessin dugues eres. No sé si compartien font, possiblement, ja que tombant pels voltants només he trobat un bassot, un pou i una possible sorgència, però tot plegat en un terreny amb molt de guix. Per ús de boca deurien fer servir l'aigua de pluja, suposo.\nMés enllà, arribats a Mas de Somí, i esperonat per Camins Oblidats, deixo el que tenia previst, arribar-m'hi fins a La Mussara, i agarro el camí que de Mas de Somí puja a la carretera del Coll d'Alforja a La Febró. Paso vora la font, que no raja, i un cop superat una mica més dret els primers bancals, el camí comença a pujar d'una manera serena el coster. Feia temps que no feia un camí tan maco, dels que no coneixia. Prou fressat per pasar còmode però amb la sensació de que és un camí poc transitat, ni les motos. Fullaraca en alguns bocins enlloc de la pedra solta habitual. M'agradat molt, moltíssim, tot i que quan te doncs compta arribes a la carretera. Una agradable sorpresa.\nFont de Mas de Somí\nEn aquí, al Portell, amb el recorregut estroncat, i sense masses opcions per rependre'l fai cap al cotxe, que tenia aparcat a Les Pinedes (Castillejos pels més moderns). De seguida però me desvio per pujar a la Punta del Sec. És una punta que treu pit cap al Sud. Des de sota hi té certa presència, des de dalt és una lleu pujada.\nLes Pinedes, La Devesa, el Puig de Gallicant, el Montsant\nEl cim, desembarassat, ofereix magnífiques vistes a totes bandes. El vent però no me deix fer.me l'autofoto ni estar tranquil. Esta muntanya devia pertànyer a Cal Sec, de la Mussara. Ara bona part està encerclada per una tanca ja que era allí on se feien pràctiques de tir amb els canons. Ja fa una colla d'anys hi vaig pujar per la cresta sud, mig grimpant, tota una imprudència.\nD'aquí al cotxe sense entrebancs on aprofito el temps sobrer per recollir buscalls i aguaitar com van les orquídees.\nPublicat per JERKOUT a 22:11:00\nEtiquetes de comentaris: Camí dels Masos, gorrins, Punta del Sec, Serra de La Mussara\nUn pic arribats a dalt la Serra pels Garrigots, s'ha de mirar si queda algun rastre de camí que baixava cap a la Rasa dels Descarregadors i pujava cap lus masos del Lluc i del Cintet...\nSempre m'ha fet cosa els voltants de la punta del Sec i el mas del Roig per lo de les bombes. Suposo que de la pista en avall no hi ha problema.\n18 de febrer de 2013 a les 9:23\nM'agrada acompanyar-te, ni que sigui virtualment, en aquestes descobertes.\nRafel, diuen que de tant en tant, alguna queia cap a Les Guilletes. Jo mateix fa tres anys vai avisar als mossos que en una cova sota la pista hi havien obusus enquestats. Els artificiers sel's van emportar. Havien sigut llençats sense explosiu, només per fer punteria. La vritat és que jo per aquells verals hi passo massa alegrement..\n22 de febrer de 2013 a les 20:57\nXiruqueru!!!!!! que a mi m'agrae caminar sol!!! és broma, la teua companyia és ben grata!\n22 de febrer de 2013 a les 20:59


Radiografia del despoblament a l'Alcoià-Comtat | ARA Multimèdia\nLes nostres comarques, Imatge d'Ivan Balaguer.\nDades treballades a partir de la publicació demogràfica de l'Institut Nacional d'Estadística. Tot i que les últimes dades s'han publicat recentment, les xifres són de l'1 de gener del 2020. Caldrà vore com ha afectat aquest atípic 2020 a la població comarcal.\nEscrit per Lirios Silvestre 8 febrer 2021\nLes nostres comarques comprenen 32 pobles, i un terç d'ells té menys de 200 habitants. El 95 per cent de tota la població comarcal viu als 9 municipis més grans. A la resta, 23 pobles tots amb menys de mil habitants, la població s'ha reduït en conjunt un 10 per cent en les últimes dos dècades.\nLa lluita contra el despoblament està en marxa des de fa temps, però de moment no es veuen els resultats. En els últims vint anys les nostres comarques han crescut en població, un 5,7 per cent més, però no ha sigut gràcies als pobles, on la població en conjunt descendeix de manera constant.\nLes nostres comarques compten amb 32 municipis. 9 d'ells tenen més de mil habitants i concentren el 95 per cent de la població. Són, de major a menor població: Alcoi, Ibi, Cocentaina, Castalla, Muro, Onil, Banyeres, Tibi i Beniarrés. Aquests 9 municipis més grans concentraren el creixement de població en la primera dècada del segle 21, quasi un 9 per cent en conjunt. Però amb la crisi del 2008 va canviar la tendència, i en l'última dècada, del 2010 al 2020, aquests 9 municipis han perdut el 2 per cent de la població. Sembla que la tendència canvia, però molt lleugerament, amb un increment del 0,7 per cent durant 2019.\nPerò la pèrdua als pobles més xicotets continua sent constant. Els 23 municipis de les comarques que tenen menys de 1.000 habitants han reduït, en conjunt, el 10 per cent de la seua població en els últims 20 anys. El descens va ser més lleuger en la primera dècada, però es va intensificar a partir del 2008. Tan sols en els últims 5 anys el descens ha sigut del 5,7 per cent.\nNo tots els municipis es veuen igualment afectats. Al llarg del 2019, i seguint amb els 23 pobles amb menys de mil habitants, 14 han vist com descendia la seua població. En la majoria dels casos són descensos de menys de 5 persones, excepte alguns pobles, com Penàguila, que baixa en 23 veïns; Tollos, on el descens és de 22; Benimarfull registra 13 menys; Planes 11; i Gorga 8. Un incís: Tollos, amb el descens registrat en 2019, es converteix en el poble més menut de la comarca, amb tan sols 35 habitants, i passa per davant a Famorca, amb 45 veïns.\nL'Alqueria d'Asnar és l'únic municipi que ha mantingut la mateixa xifra de població al llarg del 2019. I 8 pobles han vist com la seua població creixia. Cert que ha crescut poc, entre 1 i 5 habitants per poble, excepte a Gaianes, on han sumat 27 veïns, l'increment més gran. Però malgrat l'esforç dels municipis, els comptes no ixen positius. Al llarg del 2019 els pobles han guanyat 49 veïns, però han perdut el doble, 103.\nA hores d'ara, 11 municipis de les comarques, és a dir, un terç del total, tenen menys de 200 habitants. I cinc d'ells estan a punt de baixar del centenar.\nLa lluita contra el despoblament continua i és cert que està implantada en l'agenda de totes les entitats i institucions. Els pobles s'uneixen per demanar més serveis, o per buscar altres vies per atraure persones. També arriben inversions tant de la Diputació com de la Generalitat o el Govern Central. Les patronals comarcals organitzen jornades de debat, i fins i tot els ecologistes aporten les seues propostes. L'esforç de tots ha aconseguit frenar un poc el descens, però encara molts pobles de les nostres comarques continuen en seriós risc de despoblament.


Davant el procés d’anul·lació de l’adjudicació d’ATLL a Acciona, Aigua és Vida insta el Govern a recuperar la gestió pública de l’Aigua a Catalunya. | Aigua és Vida\nDavant el procés d’anul·lació de l’adjudicació d’ATLL a Acciona, Aigua és Vida insta el Govern a recuperar la gestió pública de l’Aigua a Catalunya.\nPosted on 22 de Desembre de 2014 per aiguaesvida\nDavant la convocatòria per part del conseller Santi Vila de la mesa de contractació que va adjudicar la gestió d’Aigües Ter Llobregat (ATLL) al consorci encapçalat per Acciona, la plataforma Aigua és vida vol manifestar un cop més la seva defensa de la gestió pública de l’aigua a Catalunya i la denúncia del procés de privatització d’ATLL, una autèntica estafa ciutadana.\nDesprés de la resolució del ja extint Òrgan Administratiu de Recursos Contractuals de Catalunya (OARCC) i del cúmul de sentències del TSJC i del Suprem, totes en contra de què es mantingui la gestió d’Acciona mentre es resol l’anulació definitiva, era qüestió de temps que la Generalitat comencés un nou procés administratiu.\nAgbar, l’altra companyia que competeix pel contracte i que va impugnar la licitació, és titular al seu torn de bona part de les concessions per distribuir l’aigua als municipis catalans (més de 120), i per tant principal comprador de l’aigua d’ATLL. Davant del camí que anaven prenent les pugnes judicials, en un acte total de xantatge i guerra empresarial que té a com a hoste la pròpia Generalitat, va decidir no pagar a Acciona des del moment en què es va fer pública la darrera sentència del suprem (30 Octubre passat), que aparta Acciona de la gestió d’ATLL.\nAra, les opcions que es planteja el Govern, però, no son la defensa de l’interès públic, com és la seva obligació, sinó repetir el concurs o bé adjudicar directament la gestió a Agbar. El nostre Govern en cap moment es planteja que siguin els poders públics els que controlin una estructura d’Estat com és ATLL a Catalunya, i emprendre el camí per què l’empresa torni a mans públiques, quan aquesta anul·lació li brinda una oportunitat per fer-ho.\nEl Govern de Catalunya està a temps de posar fi a una privatització que encarirà el servei innecessàriament i que no respon a cap argument tècnic, econòmic, ambiental o social. Ans al contrari, el criteri de maximització del benefici al que estarà sotmès el servei exigirà una reducció de les inversions, un menor manteniment de les instal·lacions, una reducció de personal, un augment de les tarifes, subcontractacions opaques a empreses afins i la desconsideració cap a la Directiva Marc de l’Aigua , el Pla Hidrològic de Catalunya i el bon estat de les nostres masses d’aigua, és a dir, comportarà una pèrdua de la qualitat del servei i del medi ambient, així com a una pujada de tarifes desmesurada, doncs la privatització haurà de respondre a nous costos que no son necessaris en el marc de la gestió pública.\nA més, l’adjudicació d’ATLL a Acciona, com ja és costum recent als grans contractes públics com el del projecte Castor, es va fer de forma que obliga la Generalitat a indemnitzar Acciona en cas de retirada de la concessió. Una vegada més, què ens constarà a la ciutadania aquesta gestió calamitosa dels recursos públics?\nEls processos privatitzadors com aquest acostumen a justificar-se amb l’estalvi que proporcionen a les finances públiques, i per tant a la ciutadania, quan la realitat és que acaben sortint molt més cars: per les butxaques del usuaris i usuàries, pels poders públics i pel medi ambient.\nDes d’Aigua és Vida, manifestem que a Catalunya és imprescindible un gran pacte polític que faciliti i garanteixi el bon estat de les nostres fonts de vida i l’accés universal a l’aigua; un dret fonamental. Per aconseguir-ho la solució no és una altra que la gestió pública de l’aigua, transparent i participativa, que s’allunyi del gran entramat d’interessos que s’han gestat al voltant de l’aigua a Catalunya\n← CCOO de Catalunya considera que la revisió de l’adjudicació d’Aigües Ter Llobregat (ATLL) ha de preveure, també, el retorn a ser empresa pública\nMurga reivindicativa sobre la privatización del agua en Alcázar de San Juan →


Summer Llor Kids – English, activities & fun\nS’acaba el Summer Llor Kids 18!\nArriba l’últim divendres de la cinquena setmana i amb ella el comiat al Summer Llor Kids. I per fer-ho d’allò més bé, no podien faltar la música, el ball, el pica-pica i l’aigua! Després de 5 setmanes plenes de diversió, emocions, rialles i calor marxem de vacances amb les millors expectatives per tornar al setembre…\nTota l’escola per a nosaltres!\nEn el dia d’avui, les nenes i els nens de P3 i P4 han pogut gaudir de tota l’escola per a ells sols, ja que la resta de companys més grans han marxat d’excursió. Això els hi ha permet poder gaudir de tota la piscina gran, cosa que no havien pogut fer abans. Amb matalassos…\nÚltim funday i vaixells a l’aigua!\nEl funday d’aquest matí ha estat molt especial. Com cada setmana consistia en una sèrie de proves per les quals es podien moure lliurement. Ens ha encantat per exemple la de fer-nos tattoos, la Sònia amb una mica d’aigua ens ha posat a la part del cos que volíem un tattoo diferent per cadascú. Una de les nostres proves preferides…\nUn cop més hem marxat d’excursió, aquest cop al Museu Blau. Ha sigut l’última excursió del Summer Llor Kids i com no podia ser menys, les nenes i els nens s’ho han passat d’allò més bé. Un cop hem arribat, hem vist una quantitat de coses increïble. Per una part, hem pogut veure el nostre skeleton…\nComença l’última setmana!\nArriba la cinquena i última setmana al Summer Llor. I com cada setmana, tenen una pel·lícula temàtica amb la qual totes les seves activitats en tenen relació. Esperem que hàgiu agafat forces aquests dies perquè la pel·lícula d’aquesta setmana, com podeu veure a la foto destacada, és Cars! I com no podia faltar, el primer dia de…\nBye bye Week 4!\nEn un tancar i obrir d’ulls torna a ser divendres i és moment d’acomiadar aquesta setmana tan divertida que hem tingut la sort de poder gaudir. Després de fer cooking, dance, funday, swimming pool i moltes altres activitats és hora de descansar i agafar forces per l’última setmana. I encara que sigui l’última no us…\nUn dia més al Summer Llor els petits no deixen de sorprendre’ns. En la jornada d’avui han creat una tortuga amb la closca personalitzada només amb una simple ouera i la creativitat de cada nen amb l’ajuda de retoladors de colors. A més, avui us portem el breakfast time. Un moment del dia que no pot faltar cap dia,…\nPesquem el funday!\nCada setmana hem tingut aquest dia tan especial i aquesta no podia ser menys. Aquest cop les nenes i els nens han gaudit de tot un seguit d’activitats d’allò més divertides relacionades amb el mar i tots els seus elements. Com ja sabeu, la pel·lícula d’aquesta setmana és Finding Nemo and Finding Dory, per això mateix durant la jornada d’avui…\nArranquem amb la 4a setmana!\nComença la quarta setmana al Summer Llor Kids, hem acomiadat a alguns nens però també hem donat la benvinguda a nous. Durant aquesta setmana, la pel·lícula a tractar és… Finding Nemo and Finding Dory!! Per això mateix, avui les nenes i els nens han fet uns dibuixos amb l’ajuda de les seves mans per dibuixar…


BASF amb La Vitxeta | Escola La Vitxeta\nTal com diu Izquierdo (1999), si entenem la ciència com el resultat d’una activitat que ens porta a generar coneixement, la ciència escolar s’ha de convertir en un reflex d’aquesta activitat adaptada al context escolar. Així doncs, el seu objectiu ha de ser promoure la construcció de coneixement científic en els alumnes i ajudar-los a fer-lo evolucionar.\nPer tots aquests motius, aquest curs, un dels objectius que ens hem marcat a l’escola és la de posar en funcionament l’aula de ciències.\n“Cal Desenvolupar la capacitat dels escolars d’utilitzar el coneixement científic per a identificar preguntes i obtenir conclusions, a partir d’evidències, amb la finalitat de prendre decisions sobre el món natural i els canvis que l’activitat humana hi produeix”.\nEn relació amb aquest objectiu, ahir, 15 de novembre, l’empresa química BASF, ens va fer entrega a l’escola d’una dotació de material de laboratori i l’aportació econòmica de 178 €. Aquest material se suma a les taules de laboratori, tamborets i armaris de vidre que el Departament ens va lliurar a l’octubre com a dotació de mobiliari al centre, per poder posar en marxa l’aula de ciències, un entorn d‘aprenentatge destinat a facilitar l’actualització científica i didàctica de les ciències.


Nomdedéu: “Som la única Comunitat que ha parlat dels Avalem davant els països més industrialitzats" | Alacant Extra\nAnalitzem l’evolució de Labora de la mà del seu Director General, Enric Nomdedéu qui valora les accions en ús del Govern del Botànic\nL’atur és una de les principals preocupacions de les valencianes i els valencians. Per això, hem volgut abordar el tema de l’ocupació en l’actualitat amb el Botànic, després d’aquests primers quatre anys. Hui parlem amb Enric Nomdedéu, el Secretari Autonòmic d’Ocupació i Director General de Labora, el servei Valencià d’Ocupació i Formació.\nQuin balanç pots fer d’aquests quatre anys que ja han passat del Botànic en matèria d’ocupació?\nSi sóc moderadament optimista, cal tindre en compte que en aquests quatre anys hi ha hagut 117.000 persones que han deixat d’estar engreixant les files de l’atur. Per tant, és prou positiu. Hi ha altres paràmetres a tindre en compte, com que s’ha reduït més d’un 11% el nombre de contractes parcials involuntaris.\nUna de cada 4 persones que estaven en l’atur en el 2015, hui no ho estan. Tot i que és una bona xifra, seguim tenint un greu problema estructural en la nostra economia, perquè tenim una enorme dependència en sectors com el turisme o l’agricultura, que són estacionals. A més, seguim tenint 360.000 persones a l’atur.\nUna de les mesures més importants d’aquests últims anys, són les ajudes d’Avalem, amb subvencions destinades tant al sector públic com al privat. Quin balanç ens pots fer d’aquestes ajudes?\nUna de les coses que teníem clares quan arribarem ací, fou que calia prendre les decisions amb una mica de trellat, posant la metodologia científica al per què estàvem fent les coses. Per això, vam fer també l’Avalem Territori, que permetia detectar necessitats de formació comarcalment de la mà de sindicats i patronals locals, i saber quin tipus de llocs de treball es podien crear en els anys següents en eixos àmbits. Avalem Joves i Avalem Experiència són ajudes a la formació, a l’orientació i a la contractació. El balanç és molt positiu.\nAquest govern té un coneixement real de la política municipal i som conscients de les necessitats que tenen de personal els ajuntaments. Així vam casar les dues. Als ajuntaments estem transferint algunes competències i necessiten més personal.\nEn eixa línia, les empreses ens diuen que necessiten joves amb experiència. Vam posar en marxa contractes d’un any per als ajuntaments, i això ha donat la possibilitat a més de 8.000 joves a tindre una experiència professional, tinguen formació universitària o no, sovint en el seu àmbit geogràfic més pròxim. Els dona una experiència per a després acudir al mercat privat, i a més, la satisfacció personal de tindre un any d’experiència professional al costat d’un funcionari del teu àmbit de coneixement, que t’acompanye.\nCrec que el nombre d’insercions és important, i ha crescut també, encara que en xifres menors, el nombre de persones que s’han incorporat a les empreses a través d’aquests programes.\n” El percentatge de dones aturades és molt superior al dels homes”\nAltra mesura estrella va ser en concret dirigida a la contractació de persones majors de 50 anys i també aposteu per la igualtat de gènere i motivar a les empreses a què també contracten les dones.\nEfectivament. Deia que teníem un problema estructural amb l’enorme diferència de gènere a l’hora de les contractacions i el percentatge de dones aturades és molt superior al dels homes. Podríem haver plantejat unes ajudes específiques per a les dones, però el problema de les dones és que estan en general infravalorades en tots els sectors d’edats i quasi totes les professions, excepte les que socialment hem feminitzat.\nPer tant, fem polítiques transversals. Totes les nostres ajudes posen en valor el fet que siga una dona, com a element diferenciador. Es dona el 100% de les ajudes, en cas que es contracte una dona i el 90 o 95% en funció de diferents ordres si es contracta un home, precisament per incentivar la incorporació de les dones.\nVa funcionar, no tan ràpidament com voldríem, perquè continua havent-hi una diferència important, però l’anem reduint a poc a poc.\nCom es treballa des de Labora per a intentar trencar el sostre de cristall?\nÉs complicat. Una de les coses importants, i que estem valorant ara, és que la secretaria autonòmica que ocupe jo ara, passe a dir-se secretaria autonòmica de treball. El treball és tot, i l’ocupació està reglada per una nòmina.\nEs dona la circumstància que el treball que no està reglat i no està pagat, socialment hem deixat que caiga del costat de les dones. Això fa que la seua incorporació al món laboral, siga més complexa. Les dones han conquerit una part de l’ocupació, però els homes no hem fet tots els avanços que hauríem de fer en la part del treball, per tant elles tenen doble jornada. Això fa que dificulte el seu creixement dins de les empreses.\nAçò es treballa fent polítiques transversals. Vam parlar amb el secretari autonòmic Alberto Ibáñez i comparteix aquesta visió: no es tracta de legislar directament, sinó conscienciar socialment i facilitar. Al final, és veritat que la dona talentosa hui ja té la possibilitat d’arribar, però la igualtat no és això. La igualtat és que les dones no tan talentoses, tinguen la mateixa possibilitat que els homes tampoc tan talentosos… Jo sóc un sostre de cristall en aquesta casa. Les dues directores generals són dones, les cinc subdirectores també, i jo ocupe la secretaria autonòmica. Per què sóc home? M’agradaria pensar que no, però és possible.\nA través de subvencions intenteu trencar la tendència de constractes per a poc temps, per contractes, com a mínim, indefinits o de jornada completa.\nUn dels sectors quantitativament més importants pel nombre de persones que treballen és el sector serveis i dins d’aquest el turisme. Som un territori que rep una quantitat de turisme molt important i seguim tenint molt de turisme estacional, que implica tindre contracte de 6 mesos com a molt. Quan parles amb les empreses d’ajudar a convertir aquests contractes a contractes d’un any, no ix a compte.\nEl President Puig em va encomanar precisament unes ajudes específiques pel sector del turisme,que vam proposar i es va tancar, ara està en marxa. Ara nosaltres subvencionem l’import de tota la despesa de convertir els contractes temporals en fixos discontinus. Vol dir que es podrà allargar els contractes a 9 mesos. Té avantatges per al sector, crea ocupació; i també per a les persones que treballen, amb un fixe discontinu, si treballa nou mesos, té dret a l’atur. Sap que per llei, l’empresa li va cridar a ell també a l’any que ve.\n” Aquest govern ha solidificat l’oferta, ja no és només sol i platja, sinó que tenim una oferta que va molt més enllà.”\nLes últimes dades d’ocupació publicades parlen de les millors xifres històriques ací, dels últims deu anys, abans de la crisi i en temps de PP. Quin balanç fas?\nSón les millors xifres en deu anys. Dit això, notem una desacceleració molt evident i venen moments de crisi en el sector turístic, per exemple. El que ha passat en una gran empresa britànica no ens afectarà tant, perquè hem sigut capaços de diversificar, però tenim el Brexit a la porta i ve molt de turisme britànic. Tenim un greu problema que haurem d’afrontar, crec que està sobre la taula, tot el que es deriva del canvi climàtic. Haurem d’analitzar seriosament on volem anar, perquè és una activitat econòmica depredadora del territori, necessita molts recursos mediambientals i posar en risc l’equilibri.\nCrec que aquest govern ha solidificat l’oferta, ja no és només sol i platja, sinó que tenim una oferta que va molt més enllà. Tenim el risc també de dependre de l’agricultura. Hem crescut aquests anys molt més de la mitjana espanyola, però quan això s’atura correm el risc de caure també baix de la mitjana. Per tant, és un treball de fons. Sempre ho repeteix, quan treballes per a fer un canvi de model econòmic i de model productiu, no es fan quadrants, perquè no es fa per decret, sinó per conscienciació.\nTenim un nou projecte per a 4t d’ESO, perquè tinguen una certa cultura del que és una empresa. Aquesta experiència que ha funcionat en 10 o 12 ciutats valencianes, simplement per a que els joves coneguen el món del treball.\n” Tenim un nou projecte per a 4t d’ESO, perquè tinguen una certa cultura del que és una empresa.”\nUn dels problemes més grans és l’infrafinançament. Com ens afecta directament en ocupació als valencians?\nD’una manera molt clara i molt evident. Una part no inferior al 75 o 80% del pressupost de què disposa aquesta casa (Labora) depén de transferències directes de l’Estat i de la UE. Nosaltres estem rebent ajudes d’entre 13 i 15 euros menys per persona aturada que la mitjana espanyola. Si tinc menys recursos per a fer polítiques actives d’ocupació, ho he de suplir amb imaginació i programes com Avalem. Però sobretot és que no és just.\nAixò afecta directament perquè si he de disposar de 100 euros i només arriben 80, tinc més dificultats. Però alguna cosa estem fent bé quan som l’única comunitat autònoma que en l’època del PP en Madrid, vaig anar a l’OCD a París, al costat del representant del ministeri, a explicar els països més industrialitzats, què era Avalem Joves i Avalem Experiència, perquè tenien interés. Explicar-ho a Austràlia, alemanya o al Canadà, penses que vas en bona direcció.\nAl final, la Generalitat valenciana s’endeuta més per intentar oferir les mateixes condicions que la resta.\nÉs com si quedem que la teua nòmina és 100, però et done 80. Tens un contracte i et compromets a fer un treball determinat, i l’Estat de Benestar reposa en les autonomies. I hem de fer el nostre treball amb un finançament insuficient.\nSi es es prorrogaren els pressupostos de la Generalitat, hi haurà algun tipus de retallada al Labora?\nSegur que ens afectarà, com afectarà a totes les Conselleries, però ja avance que ens afectarà menys que a la majoria. Potser no és tan retallada, sinó que ens complicaria els projectes que tenim dissenyats. Transformar l’economia no es fa ni en un any ni en dos, per tant, hi ha projectes plurianuals. Això demana un pressupost adequat. Doncs, potser sí que es produïra una pròrroga dels pressupostos haurem d’encaixar d’alguna manera. Però, és igual, tirarem endavant com siga, coneixent que estem en una situació de crisi econòmica molt greu al país.\n“NovaGob ens ha concedit el premi d’excel·lència al millor procés de transformació d’un servei públic.”\nCom s’ha vist el canvi de «Servef» al «Labora»?\nCrec que hi ha una imatge molt potent. L’equip de Labora anirà a Sevilla, perquè NovaGob ens ha concedit el premi d’excel·lència al millor procés de transformació d’un servei públic.\nAlguns pensaven que de canviar les lletres era molt fàcil. No, això anava d’una cosa molt més difícil: canviar la cultura de la casa i la manera que teníem de comunicar-nos amb els usuaris. La manera de fer-ho va ser de la mà de la ciutadania, van participar més de 1.100 persones. Més d’un centenar d’empreses valencianes van dir-nos el que feien bé i el que havíem de millorar. Els nostres tècnics amb el suport de les universitats i la gent d’aquesta casa que té un fum de talents dispersos i que havíem d’aconseguir concentrar-los per a tindre una cultura organitzacional única, pròpia.\nHem de posar els esforços en l’orientació i en la formació. En aquest moment tenim més de 900 cursos gratuïts perquè la gent puga millorar la seua formació. Igual que estem pendents que hi haja una modificació en el pressupost per a poder incorporar un centenar de persones en l’àmbit de l’orientació als que formem en un missatge i en una manera determinada de treballar amb la gent que fa orientació en la Conselleria de la Vicepresidenta Oltra i de la de Marzà.\nQuan tu canvies la teua manera de treballar i saps que necessites alguns espais tancats, i altres oberts, perquè hem confirmat que treballar en equips buscant faena funciona bé. Això ens ha obligat a redissenyar les oficines. Les podrem redissenyar les 55 demà? Ni de broma.\nPerò hi ha un pla d’infraestructures que fa que les oficines noves ja tindran aquesta distribució i les altres, a mesura que es fa reformes, les anirem portant a aquest nou model.\nL’ocupació evoluciona moltíssim. Com veus el Labora del futur, en els 4 anys vinents?\nNosaltres de dilluns a divendres treballem i el cap de setmana el dediquem a pensar, perquè el futur no està escrit, no sabem què passarà. Sempre dic que hi ha dos tipus de coses, les que deixem que passen o les que fem que passen. El futur ens pot atropellar o pot jugar a favor. Quan arribe la robòtica, pot ser una palanca que ens permeta fer un canvi social molt important, deixar de fer treballs pesats i cansats, i poder dedicar-nos a altres treballs… Aquesta és la quarta revolució, al final. Hui treballem molts milions de persones més que abans de la primera. No ens hauria d’espantar, només ho hem de fer bé.\nPer tant, els caps de setmana els dediquem a pensar, perquè quan arribe el mercat del futur siga més amable que aquest.\n“Havien deixat morir el servei públic d’ocupació perquè pensaven que ho arreglarien les empreses privades.”\nVosté té una formació amplíssima, en el món de les relacions laborals. què li aporta aquesta experiència aplicada a un món on realment es poden fer les coses, a Labora?\nEn l’àmbit personal una enorme satisfacció. Després d’un temps en política municipal veig moltes coses, però mai vaig tindre l’oportunitat de gestionar un àmbit en el qual tinc una formació universitària i saber que la meua última etapa en política podré valorar tot el que la societat m’ha ensenyat en la universitat i treballant.\nTé una part molt positiva arribar a aquesta casa perquè no vaig trobar un llenguatge nou. Per tant, l’aprenentatge per a mi ha sigut molt ràpid. Tenim un llenguatge comú amb els tècnics de la casa que ens permet que no ens fem trampes els uns als altres, per dir-ho així. Crec que hi ha un mite segons el qual quan arriba una direcció nova, hi ha reticències per part dels tècnics… jo no ho he notat.\nA aquesta casa, el problema no eren els tècnics, sinó la falta de direcció política. Havien deixat morir el servei públic d’ocupació perquè pensaven que ho arreglarien les empreses privades. Ací arriba gent amb cultura d’allò públic i una formació professional i acadèmica que té a veure en l’àmbit de gestió política… i hem fet equip.Treballem junts i corregim els errors que cometem en el camí.\nNo es tracta de tindre la resposta final, perquè canvia el món molt ràpid… el que hui és la resposta, potser en un any no ho és. Es tracta d’implantar una metodologia en aquesta casa de presa de decisions, que tinga a veure amb qüestions de caràcter científic i que incorporen una autoavaluació permanent. Igual ens equivoquem, però descobrim altres possibilitats.\nNo diré prova i error, perquè no ens ho podem permetre, són diners públics, però sí a vegades amb programes pilot. Alguna cosa concreta per turisme, veure si alguna cosa que funciona podria també fer-ho en altres sectors. Tindre un llenguatge comú amb els tècnics i una ambició comú que és fer que el servei funcione.\n“L’objectiu final per a mi seria que digueren «quina pena que es jubile, que ho ha fet molt bé, que continue gent pareguda.”\nPer acabar, quin és el gran objectiu que t’agradaria complir en aquests quatre anys?\nEvidentment, l’objectiu seria que millore la qualitat de l’ocupació i la cultura organitzacional de les nostres empreses, perquè això vol dir que hi haurà innovació organitzacional, més econòmica que la tecnològica. El que ens demostra l’experiència d’altres països, és que una bona cultura organitzacional i que cada persona estiga en el lloc adequat dins de l’empresa, multiplica talent i millora la productivitat. No necessàriament fent més hores, perquè ací fem més hores que ningú més d’Europa i són molt menys productius que els alemanys, per exemple. M’agradaria aquest canvi de mentalitat. Els empresaris de hui no són els de fa 15 anys, els sindicats també han de fer un esforç. L’objectiu final per a mi seria que digueren «quina pena que es jubile, que ho ha fet molt bé i que continue gent pareguda».


Migrants rescatats per l'Open Arms' aquest divendres al Mediterrani Central. SANTI PALACIOS\nBarcelonaL'Open Arms ha salvat 118 persones en dos rescats aquest divendres al Mediterrani central. Al matí han trobat una pastera a la deriva amb 44 homes i al vespre han rescatat una altra embarcació amb 72 persones, entre les quals hi havia 15 dones (dues d'elles embarassades), 7 criatures de menys de 10 anys, i 11 menors de 18 anys. Segons ha explicat l'ONG badalonina es trobaven en "estat de pànic". Havien sortit de la ciutat líbia de Sabrata aquest divendres de matianda. Els equip mèdics a bord del vell remolcador han hagut de reanimar una criatura que havia perdut el coneixement.\nLa pastera en què viatjaven els 44 homes tenia una via d'aigua i portava dos dies a la deriva. Open Arms\nAl matí l'Open Arms ha rescatat a 80 milles de les costes de Líbia 44 homes (17 dels quals menors) que navegaven en una petita embarcació cap a Europa. S'havien quedat sense gasolina, la barca tenia una via d'aigua i portaven dos dies a la deriva. Tots tenen símptomes d'hipotèrmia però no s'ha temut per les seves vides. La majoria són de Bangladesh i del Marroc. Segons han explicat als responsables de l'ONG, havien salpat de Zuwara, a l'oest de Líbia, feia dos dies i s'havien perdut. Els nàufrags han tingut sort perquè la tripulació de l''Open Arms' els ha vist casualment quan es dirigien a unes altres coordenades.\nimmigració Open Arms Mediterrani


El guerrer d’èxit és l’home mitjà, amb focus làser. - Bruce Lee - Cita Pedia\nEl guerrer d’èxit és l’home mitjà, amb focus làser. - Bruce Lee\nL’èxit no és quelcom que baixa dels arbres. És una cosa que heu d’aconseguir amb l’enfocament, el treball dur, la passió, la dedicació i coses d’aquest tipus. Per assolir l’èxit a la vostra vida, necessites desenvolupar-te amb una mentalitat semblant a un guerrer.\nHeu d’assegurar-vos que tingueu el coratge de suportar tot el que teniu mentre camineu pel camí del vostre propi èxit. Hi ha diverses coses que has de tenir en compte quan lluites contra les probabilitats de la vida.\nNo corre cegues, si voleu assolir l'èxit a la vida, us heu de centrar en el vostre objectiu i no en l'èxit que tindreu. Hauríeu de centrar-vos en un làser cap al vostre objectiu.\nSigui el guerrer, perquè ningú no deixarà una part del seu sòl lluitat, per molt que estiguis a prop d’ells. En el món actual, només els guerrers amb una resistència il·limitada d’experiències trencadores i un esperit de lluita interminable, quantes vegades que es perdi poden guanyar l’objectiu final de les seves vides.\nPer tant, centra't en el vostre èxit en lloc de centrar-se en altres coses. Intenta fer les coses millor que mai amb el teu esperit de lluita sense fi i una ànima il·limitada que mai no té por de posar-se davant dels reptes.\nPresupostos de vida reeixits\nSi dediqueu massa temps a pensar en alguna cosa, no ho aconseguireu mai. Feu com a mínim un moviment definitiu cada dia cap al vostre objectiu. - Bruce Lee\nSi dediqueu molta estona a pensar en alguna cosa que voleu aconseguir a la vostra vida i ...\nUn savi pot aprendre més amb una pregunta estúpida que un insensat pot aprendre amb una resposta sàvia. - Bruce Lee\nEls savis sempre intenten aprendre tot el que poden de tot el que es troben en aquest món. Ells ...\nNo temeu el fracàs. - No és un fracàs, però un objectiu baix, és el crim. En els grans intents és gloriós fins i tot fracassar. - Bruce Lee\nMolts de nosaltres temem el fracàs. No ens agrada fallar. No volem fallar en cap de ...\nSigui feliç, però mai satisfet. - Bruce Lee\nTothom hauria de tenir la capacitat per si mateix de ser feliç pel seu compte. Ser feliç és un dels ...\nEls errors sempre són perdonables, si es té el coratge d'admetre'ls. - Bruce Lee\nA la vida, tots ens equivoquem. Ningú és perfecte i ningú no pot ser mai. El millor…


1. imperfet -a\nNo perfet, no completament acabat. En gram., que té aspecte imperfectiu. Temps verbal passat amb aspecte imperfectiu. L'imperfet d'indicatiu i el de subjuntiu. [...]\nTemps verbal que expressa una acció en el passat i en el seu aspecte imperfectiu. [...]\n-a adj 1 [no acabat] imperfecto -ta. m 2 gram [temps verbal] pretérito imperfecto. [...]\n4. Imperfet de subjuntiu del verb ésser o ser / sigués o fos?, siguéssim o fóssim?\n5. Imperfet de subjuntiu del verb 'caber' / 'capigués' o 'cabés'?, 'capiguéssim' o 'cabéssim'?\n6. Imperfet de subjuntiu del verb 'estar' / 'estés' o 'estigués'?, 'estéssim' o 'estiguéssim'?\n7. Imperfet de subjuntiu del verb 'saber' / 'sapigués' o 'sabés'?, 'sapiguéssim' o 'sabéssim'?\nLes formes de l'imperfet de subjuntiu del verb saber són les següents: sabés sabessis sabés sabéssim sabéssiu sabessin Cal evitar, doncs, les formes sapigués, sapiguessis, etc., originades per analogia amb altres verbs que fan l'imperfet de subjuntiu acabat en -gués. [...]\n8. Imperfet de subjuntiu del verb 'córrer': 'corrés' o 'corregués'? / Passat simple del verb 'córrer': 'corrí' o 'correguí'?\n9. Imperfet de subjuntiu del verb 'escriure': 'escrivís' o 'escrigués'? / Passat simple del verb 'escriure': 'escriví' o 'escrigué'?\n10. imperfet i futur de subjuntiu (traducció de textos jurídics)\nEn la traducció al català de textos jurídics normatius s'han de tenir en compte els principis generals d'estil que caracteritzen el llenguatge jurídic català (claredat, precisió, senzillesa, etc.). No s'han de fer servir ni el futur de subjuntiu ni l'imperfet de subjuntiu, ja que presenten [...]


Anàlisi de l'enoturisme a Catalunya que tot celler, restaurant, hotel, bar de vins i botigues de vins haurien de llegir\n"L'ENOTURISTA NO EXISTEIX", PAUL WAGNER, GURÚ DE L'ENOTURISME MUNDIAL\nLa teoria diu que no existim. Que som turistes i prou. Ens confondran amb gent que porta mitjons i xancletes. Que busca les tres S (Sun, Sex and Sand) Ai… serem equiparats als de “si-avui-és-dimarts-això-deu-ser-Praga?” Potser és així, però… us ho han preguntat mai, enoturistes? Cal que sigueu actius, que deixeu constància que pobleu la terra. Sabíeu que som matèria de màrqueting? Els cellers pregunten als experts. “Puc convertir l’enoturisme en negoci?”, “Com n’atrauré més?”, “Què els hi ensenyo?”. Els pagesos i viticultors, que fins fa quatre dies s’havien de preocupar de fer vins excel·lents, ara necessiten respostes. S’acumulen a les consultes dels especialistes amb la inquietud d’un pare novell amb la criatura a la falda que pregunta al doctor, si això té cura. Pregunten al mestre “com va el nen?” amb el nen davant. Com si l’infant fos sord o mut.\n* Article escrit originàriament pel bloc de Vila Viniteca el 23 de març de 2018


Detinguts tres joves per robatori amb violència a la Muralla de Sant Francesc\nEls tres joves, amb nombrosos antecedents per fets similars, van poder ser detinguts gràcies a la descripció dels testimonis i de les pròpies víctimes, després de que una patrulla d'incògnit els identifiqués per la zona.\nAgents de la Policia de la Generalitat - Mossos d'Esquadra van detenir dijous passat tres homes, de 18 i 20 anys, veïns de Manresa i nacionalitat marroquina com a presumptes autors d'un delicte de robatori amb violència i intimidació. Aquest dijous 25 a la tarda es va produir un robatori violent al carrer Muralla de Sant Francesc.\nA les 19:15 hores una parella d'avis estava passejant quan, de repent, la senyora va notar que la tocaven per l'esquena i, en girar-se, va patir una forta estrebada que li arrencava la cadena d'or del coll. Tot i la rapidesa dels fets la senyora va poder veure l'autor i a dos més, que per facilitar la fugida, l'espenyien a ella i al seu marit contra la paret del carrer. Els tres joves van fugir en direcció a la plaça Porxada.\nAquest robatori es va produir tot i ser una zona molt concorreguda i amb nombrosos testimonis que van atendre la parella en un primer moment mentre alertaven al 112 i facilitaven la descripció dels tres nois. Un cop alertada la policia va resultar que tot just després dels fets, i abans de rebre l'alerta, una patrulla de mossos de paisà havia vist els tres joves, coneguts policialment, prop del lloc i coincidien plenament amb els que descrivien les víctimes. Això va permetre agilitzar la recerca dels presumptes autors.\nPoc després una patrulla ja podia detenir al carrer Bruc al presumpte autor material de l'estrebada, un jove de 18 anys, i va quedar detingut. La recerca va continuar fins que a les 21 hores es va detenir al carrer Sobrerroca als altres dos joves que haurien participat en l'assalt. Els detinguts, tots tres amb nombrosos antecedents, van passar divendres davant el jutjat d'instrucció en funcions de guàrdia de Manresa.


Torna l'oncotrail • Ràdio Capital de l'Empordà\nLa jornada política d’ahir va ser tan poc edificant, que en el moment de trobar algun tema per fer la portada, tenia la moral pel terra. Tanmateix, per sort de tots plegats, la societat està per sobre del devenir de la política i de sobte vaig recordar que aquest cap de setmana és l’oncotrail.\nSuposo que tothom sap de què es tracta, aquesta cursa per equips, solidària i que té com a finalitat la recaptació de fons per millorar la qualitat de vida dels acompanyants dels malalts de càncer.\nDoncs bé, aquesta cursa per equips ja té recaptats 253.253,01€. Dic la xifra amb els seus decimals, perquè l’any passat es va tancar l’edició amb una recaptació de 233.768,50€. Per tant, abans de començar la cursa ja s’ha superat amb més d’un 10% la recaptació.\nAra fa dos anys vaig plantejar en aquest mateix programa un repte a l’equip de la ràdio, per tal que ens hi apuntéssim. Clarament no l’hem superat, perquè el més semblant que hem fet ha estat carregar els equips del nostre estudi mòbil i baixar-los a pes de les dues plantes que hi ha al lloc on els guardem, però queden lluny aquests 100kms de la cursa. El repte que plantejo ara, és que l’any que ve siguem tots a l’Oncotrail per retransmete-la en directe durant les 24 hores que dura l’esdeveniment. A veure si això, que no ens farà cansar tant, ho podem dur a terme.\nMentrestant, molta sort als participants, felicitats als organitzadors i sobretot, als que rebran aquestes donacions.\nArticle anteriorDivendres assolellat i augment de la nuvolositat pel cap de setmana\nArticle següentBegur apujarà la taxa d’escombraries a qui no accepti la recollida porta a porta


Kretschmanns Hotel Sehnde Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nPeiner Strasse 18, Sehnde, Sehnde, Alemanya, 31319 - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Sehnde, no busqui més enllà de Kretschmanns Hotel. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Kretschmanns Hotel és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Restaurant, neteja en sec, bar, caixer automàtic a l'espai són només algunes de les comoditats que fan que Kretschmanns Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com camp de golf (a 3 km). Si buscau un allotjament còmode i adequat a Sehnde, faci de Kretschmanns Hotel la vostra llar.\nGuests arriving outside of reception opening times should contact the hotel in advance. Contact details can be found on the booking confirmation.\nTots els tipus de viatgers (94) Parelles (15) Viatgers en solitari (64) Famílies amb infants petits (4) Famílies amb infants grans (1) Grups (9)


Benavites dóna la benvinguda a l'estiu amb les seues festes carregades de bous, cultura i diversió\nEls actes comencen amb el tradicional xupinàs i el sopar popular a la plaça de l'ajuntament i s'allargaran fins al diumenge 8 de juliol\nCalderes de les festes de Benavites. EPDA\nEl municipi de Benavites dóna la benvinguda a l'estiu amb les seues festes en honor als patrons Sant Pau i la Mare de Déu dels Àngels carregades de bous, cultura i diversió.\nEls actes festius comencen hui divendres 29 de juny amb el sopar popular i el tradicional xupinàs a la plaça de l'Ajuntament. Una orquestra posarà la nota musical a la vetlada al poliesportiu a partir de les 24:30 hores.\nDemàs dissabte 30 de juny el programa festiu continuarà amb els bous al carrer. A les 12:30 hores, es farà un 'encierro' infantil i a les 19:30 hores, hi haurà bou del poble de la ramaderia Encinagrande. I a continuació, vaques a càrrec del grup Gent Jove de Benavites. Per la nit, els xiquets podran gaudir d'una embolada infantil a les 23 hores i una hora més tard eixirà una vaca embolada a càrrec també del grup Gent Jove de Benavites. Per a concloure la jornada taurina hi haurà un bou embolat. Per a finalitzar, una gran festa remember amb dos grans Dj's, Dj Vicente d'Spook Factory i Dj Peiró organitzada per la Penya Bou de Juliol tancará la jornada de demà dissabte amb música i diversió.\nEl diumenge 1 de juliol es celebrarà el dia de Sant Pau. Els actes religiosos en honor al patró de la localitat de Benavites seran els protagonistes. A les 11:30 hores començarà la cercavila la qual finalitzarà a l'esglèsia on es farà la missa major. Per la vesprada, es realitzarà un altra cercavila i a les 21 hores començarà la processó en honor a Sant Pau. La nota còmica la posará l'humorista Óscar Tramoyeres a l'auditori municipal, a partir de les 23:30 hores.\nEl dia dedicat a Santa Paula es celebrarà al dia següent, el dilluns 2 de juliol. Els més menuts seran els protagonistes pel matí ja que la Penya Valencianista de Benavites ha organitzat unes cucanyes al poliesportiu Dani Gómez de la localitat. Les activitats infantils començaran a les 10:30 hores.\nLa gastronomia tradicional serà la protagonista el Dia de Santa Paula amb les calderes que es faran a la plaça del Bisbe Vila. I després, tots els veïns i veïnes a refrescar-se a la xopà que es farà a partir de les 16 hores. Una hora més tard la música sonará al poliesportiu amb una discomòbil.\nPer la nit, de nou els xiquets seran els protagonistes ja que podran gaudir de l'espectacle 'Kanijo Circus' a l'auditori municipal.\nEls actes continuaran el dimarts con diverses xarrades. La primera, a les 18:30 hores, a l'ajuntament. Es tracta d'una xarrada-taller sobre cervivalgia i la seua incidència en la població a càrrec de Fiosokarmar.\nLa segona serà una xarrada d'educació alimentària a càrrec d'Elia Sancho Solsona, dietista-nutricionista, veïna del poble. Es fa també a l'ajuntament a les 19:30 hores.\nI per a concloure, a les 23 hores, hi haurà un taller d'observació astronòmica amb telescopis al poliesportiu Dani Gómez.\nLa Cavalcada de Disfresses es realitzarà el dijous 5 de juliol des de la plaça de l'Ajuntament, a partir de les 19 hores. I el XXXIII Concurs de Paelles i el XXX COncurs de Reposteria celebraran una nova edició al poliesportiu Dani Gómez, a les 21:30 hores. El teatre i els playbacks a càrrec dels xiquets de Benavites posaran el punt i final a la vetlada del dijous 5 de juliol.\nEl divendres 6 de juliol es celebrarà el Dia del Frente Boquerón. Hi haurà a les 14 hores un dinar per als socis i bous per la vesprada i per la nit. Tambè hi haurà música de la mà de l'orquestra Twister al poliesportiu Dani Gómez a les 24:30 hores.\nEl dissabte 7 de juliol es farà el Dia del Bou. Tota una jornada dedicada als bous al carrer. Començarà el dia amb l'encierro infantil i hi haurà tambè bou i vaques per la vesprada i bou embolat per la nit. La nota musical la posarà la discomòbil al poliesportiu.\nEl diumenge 8 de juliol es celebrarà el dia de la Mare de Déu dels Àngels. Pel matí els xiquets podran gaudir d'un parc infantil a la plaça de l'Ajuntament. A les 11:30 hores començarà la cercavila i a les 12 hores, la missa major en honor a la patrona. Per la nit processó i una mascletà de colors donarà el fi de festes.\nMúsica i ball al carrer amb la celebració de la Creu de Maig de Alaquàs\nTorrent vibra amb lEntrà de la Flor


Més de 350 places al Maresme per la inserció laboral dels joves\nAl Maresme hi ha 3.841 joves d'entre 16 i 29 anys registrats com a aturats. A aquest col·lectiu s'adreça la Garantia Juvenil, una iniciativa de la Unió Europea per facilitar la inserció laboral dels joves a partir de diferents línies d'actuació. A la comarca, el CCM és una de les administracions referents, conjuntament amb l'ajuntament de Mataró i les Oficines de Treball del SOC. La Garantia Juvenil posa en marxa aquest mes de febrer diferents recursos per als joves que hi estan inscrits. Més de 350 places, distribuides en 13 programes d'actuació, per donar resposta a un ampli ventall de necessitats dels joves que volen incorporar-se al mercat laboral.\nInformació publicada el 2 de febrer de 2016


'La casa de la frontera': Rafael Vallbona novel·la la història del segle XX\nArriba a les llibreries La casa de la frontera, de Rafael Vallbona (Edicions 62), el llibre que va guanyar aquest any el premi BBVA Sant Joan, atorgat per la Fundació Antigues Caixes Catalanes i el BBVA CX. Es tracta d'una història basada en un cas real: una casa situada a la Cerdanya, en ple límit fronterer, situada entre la duana francesa i l'espanyola, per on van passar episodis clau de la història europea: les col·lectivitzacions anarquistes, els fugitius de la guerra civil, els contrabandistes que actuaven per superar la crisi de la postguerra, l'arribada del turisme... A partir d'aquesta casa que existeix de veritat, i on fins i tot s'hi van organitzar reunions del govern basc a l'exili, Vallbona vol aprofundir en la història del continent europeu. L'autor confessa que si bé a l'ensenyament secundari odiava la història perquè li havien explicat molt malament, quan va arribar a la universitat J.B. Culla, que va ser el seu professor, li va fer reconciliar-se amb aquesta disciplina, que ara adora. Els editors han previst, el 15 de setembre, una presentació de La casa de la frontera als lectors, en el marc de la Setmana del Llibre en Català, mitjançant una lectura dibuixada del llibre.\nNi massa ni massa poc\nVallbona ha trigat 9 anys a fer aquesta novel·la, un temps que ell considera "ni molt ni poc". En realitat, aquesta novel·la no era fàcil: l'ha pogut escriure amb la col·laboració de tota la família implicada, la que ha viscut cinc generacions en aquesta casa. Perquè, segons Vallbona, el 99 % de la novel·la no és ficció, sinó la història real de la família Grau. De fet, els personatges inclosos són tots reals. Encara que algunes de les escenes semblin increïbles, Vallbona nega "que hagi posat més pa que formatge". I posa l'exemple de l'aplicació d'un règim anarquista a aquesta zona de la Cerdanya. El 1936, davant el buit de poder generat per la guerra civil, a la Cerdanya va prendre el poder la CNT, sota el lideratge d'un tèrbol individu al que anomenaven El Cojo de Málaga. Va haver-hi una col·lectivització massiva i es va organitzar la societat des dels postulats anarquistes, de la forma més completa que s'ha fet mai al món (amb molts clarobscurs, malgrat tot, per la brutalitat dels líders anarquistes: El Cojo de Málaga va acabar mort en un conflicte entre revolucionaris). Vallbona explica com alguns personatges de la família van veure's implicats en aquesta experiència revolucionària. Però Vallbona no vol que la seva obra, tot i ser basada en fets històrics, es consideri una novel·la històrica, perquè té elements de reportatge, de novel·la d'aventures...\nNissaga i frontera\nRafael Vallbona defineix el seu llibre com "un fresc del segle XX vist des de dues perspectives: la d'una casa, una nissaga, que dura cinc generacions, des que compren la casa fins que canvien d'activitat; i la de la frontera, un relat que s'explica des de la perifèria, no des del centre, sinó des d'un lloc que és la frontera, però també que és la muntanya, un territori molt fred, difícil". "La frontera m'atreu molt", confessa Vallbona: "és un no lloc, que no està massa documentat, on hi pul·lula molta gent, amb trajectòries estranyes". I afegeix: "trobo molt més interessants les fronteres que els llocs on tot ja està pactat i planificat".\nUn territori difícil\nVallbona no intenta donar una visió romàntica de la Cerdanya. Reconeix que la vida va ser-hi molt dura, i explica que els individus de les cinc generacions que retrata al seu llibre, majoritàriament, van haver de marxar de la Cerdanya, o bé es van haver de quedar per la força, fins a l'actualitat, quan arriba una generació que pot triar el seu horitzó vital i decidir on vol viure. Un dels elements claus definitoris del canvi del territori, com apunta a la novel·la, és la construcció del túnel del Cadí, un fet anecdòtic per als barcelonins però essencial per als cerdans. Vallbona tenia clar que "el llibre tenia que arribar fins avui". El llibre incorpora al propi Vallbona com a personatge: hi apareix al principi, quan ell entra en contacte amb la casa, i també al final, quan explica la seva relació amb la família per explicar la transformació final de la Cerdanya. Però Vallbona rebutja que es titlli el seu llibre d'autoficció: afirma que el que hi explica és estrictament cert, com la gran qualitat dels gin-tònics que elabora en Josep, un dels personatges principals. I a desgrat de que no li agrada aquesta etiqueta, afirma que l'autoficció és un gènere que té molt de recorregut, tot i que no identifiqui la seva novel·la amb ell...\nLiteratura Núria Cadenes sobre Joaquim Carbó: 'Per escriure literatura infantil no cal rebaixar la llengua' La Llança