Tornen els bombardejos Guta malgrat la "pausa humanitària" de Putin\nDesprés d'una nit i matí de calma relativa, s'han reprès els atacs per terra\n5 min. Barcelona 27/02/2018 13:58\n651x366 Algunes persones ateses diumenge a Guta Oriental amb símptomes d’haver patit un atac amb gas de clor. / HAMZA AL-AJWEH / AFP Algunes persones ateses diumenge a Guta Oriental amb símptomes d’haver patit un atac amb gas de clor. / HAMZA AL-AJWEH / AFP\nLa "pausa humanitària" de 5 hores impulsada per Rússia al districte de Guta, a la perifèria de Damasc, després d'una setmana d'intensos bombardejos per l'aviació russa i siriana ha saltat pels aires. Els bombardejos aeris i els atacs amb artilleria han tornat a començar al migdia, després d'unes hores de relativa calma.\nLa tensió il·lustra la limitada capacitat de Putin de controlar el règim de Baixar al-Assad i evidencia la seva manca d'interès en reduir la violència i el patiment dels civils. "Només s'han frenat una mica els caces, però els atacs amb barrils explosius i míssils terra terra continuen", ha dit Nour Adam, un activista de la zona. "Ningú ha gosat sortir dels refugis, perquè aquí ningú confia en el règim ni en els russos".\nL'Observatori Sirià dels Drets Humasn, una ONG amb seu a Londres que treballa amb una àmplia xarxa d'activistes sobre el terreny, havia dit que la nit i les primers hores del matí havien estat força calmades, tot i alguns bombardejos aïllats a la població de Duma. Al migdia s'han reprès els bombardejos en diverses poblacions. En els últims vuit dies almenys 560 persones han mort al districte opositor de la perifèria de la capital siriana.\nNo queda clar si l'alto el foc permetrà a les organitzacions humanitàries fer arribar ajuda a les 400.000 persones que continuen atrapades al districte, on el desastre humanitari és total després de gairebé sis anys de setge que han deixat la població sense aliments, medicines ni aigua potable.\nRússia es a comprometre dilluns a respectar al treva de cinc hores diàries, després que el Consell de Seguretat de l'ONU aprovés una crida a l'alto el foc de 30 dies. El ministre de Defensa rus, Serguei Xoigú, va anunciar ahir que el president rus, Vladímir Putin, havia ordenat aquesta “pausa humanitària” dels atacs entre les nou del matí i les dues de la tarda, i l’obertura d’un “corredor humanitari” perquè els civils puguin sortir de la zona. Una concessió que arribava dos dies després que el Consell de Seguretat de l’ONU aprovés dissabte la resolució 2401 per reclamar una treva de 30 dies a Síria, i que deixava clar el rol preeminent que ha adquirit Rússia en aquesta guerra, a favor del dictador sirià Baixar al-Assad.\nLa incapacitat de l’ONU\n“El Consell de Seguretat de l’ONU m’avergonyeix. Les nacions més poderoses del planeta no poden imposar les normes de decència i drets humans més bàsiques. La incapacitat de prendre’s seriosament les resolucions posa en qüestió la mateixa existència d’aquest sistema”, denunciava diumenge Ghanem Tayara, cap de la Unió d’Organitzacions d’Ajuda Mèdica UOSSM. L’ONG denunciava que tot just l’endemà que l’ONU demanés l’alto el foc dos centres mèdics de Guta Oriental van ser bombardejats des de l’aire i almenys vint civils van morir. Ahir s’hi van afegir com a mínim vint-i-dos morts més, entre ells una família sencera de nou membres sepultada sota les runes de casa seva en un bombardeig a la ciutat de Duma. Autoritats sanitàries de Guta Oriental -sota control de l’oposició siriana- deien que diumenge al vespre diverses persones havien sigut ateses amb símptomes d’un atac amb gas de clor, un agent químic utilitzat per Al-Assad en el passat, amb el resultat de divuit ferits i un nen mort.\nAhir mateix el secretari general de l’ONU, António Guterres, tornava a reclamar que s’aturessin els atacs i qualificava la situació a Guta d’“infern sobre la Terra”.\nEls bombardejos de l’exèrcit sirià (amb suport aeri rus) sobre el districte de Guta han sigut dels més intensos que ha patit la població siriana des que el govern de Baixar al-Assad va iniciar la repressió contra la revolta popular del 2011. El règim sirià, amb el suport de Rússia i l’Iran, du a terme la seva ofensiva final en un dels últims bastions de l’oposició siriana. Després de la caiguda d’Alep, a finals del 2016, els rebels es concentren a Guta, Hama i Idlib, on les poblacions civils pateixen el setge permanent del règim.\nA Guta, prop de 400.000 persones continuen atrapades. Tot i que el ministre de Defensa rus va dir que aviat anunciaria les coordenades del corredor humanitari perquè puguin sortir, el responsable de la Direcció de Sanitat de la perifèria de Damasc, Yazin Jalil, advertia a Efe que “una evacuació serà complicada”, ja que s’està atenent “més de mil pacients”. Jalil, de fet, era escèptic davant de l’anunci de les autoritats russes. L’ONU, per la seva banda, assegurava estar preparada per fer entrar ajuda humanitària a Guta tan bon punt fos possible.\nUna treva per tot Síria\nPerò la resolució de l’ONU que reclama una treva de 30 dies no es refereix només a Guta, sinó que s’aplica a tot Síria, amb l’excepció, això sí, dels atacs dirigits sobre els grups que l’ONU considera terroristes, com l’Estat Islàmic, Al-Qaida i els seus afiliats. Per això els bombardejos de la coalició liderada pels EUA contra el Daeix (nom àrab de l’EI) continuaven ahir, amb el resultat de deu civils morts a Deir al-Zor. El bombardeig rebel des de Guta cap a Damasc, que va deixar trenta-sis morts la setmana passada, sí que es va aturar el cap de setmana, deia Reuters.\nEn canvi, Turquia no va posar fi a la seva ofensiva sobre la zona kurda i ahir va prendre el control de la franja fronterera d’Afrin. Ahir mateix, en una trucada telefònica de mitja hora el president francès, Emmanuel Macron, va advertir el seu homòleg turc, Recep Tayyip Erdogan, que l’alto el foc decretat per l’ONU “també inclou Afrin i ha de ser posat en pràctica a tot arreu i per a tothom sense retard”.


L’Ajuntament presenta 1.042 factures per valor de 12,1 milions d’euros al Fons per al finançament de proveïdors de l’Estat - Ajuntament de Mataró\nL’Ajuntament presenta 1.042 factures per valor de 12,1 milions d’euros al Fons per al finançament de proveïdors de l’Estat\nL’Ajuntament de Mataró ha presentat 1.042 factures per valor de 12.079.395, 64 euros al Fons per al finançament de factures de proveïdors del Ministeri d’Hisenda i Administracions Públiques.\nAquest fons, que està regulat en el Reial Decret 4/2012, és un pla de l’Estat per dotar els ajuntaments de diners per poder assumir les factures del 2011 que tenen pendent de pagament a empreses i autònoms. El Ministeri d’Hisenda i Administracions Públiques preveu una injecció de liquiditat de 35.000 milions d’euros a través d’aquesta operació financera.\nAjuntament: 487 factures per valor de 5.545.360,17 €\nInstitut Municipal d’Educació: 61 factures per valor de 56.661,89 €\nInstitut Municipal de Promoció Econòmica: 189 factures per valor de 199.785,50 €\nInstitut Municipal d’Acció Cultural: 118 factures per valor de 165.607,95 €\nInstitut d’Esports: 88 factures per valor de 110.244,47 €\nEPE Tecnocampus: 49 factures per valor de 253.054,72 €\nEPE Mataró Audiovisual: 17 factures per valor de 8.364,19 €\nAigües de Mataró: 11 factures per valor de 49.865,37 €\nPUMSA: 13 factures per valor de 2.042.224,57 €\nGINTRA: 9 factures per valor de 3.648.226,81 €\nTotal: 1.042 factures per valor de 12.079.395,64 €\nFora de termini per optar a aquest fons, amb data de gener de 2012, l’Ajuntament de Mataró ha rebut altres factures importants de proveïdors. La més rellevant és la de la construcció de l’edifici El Rengle per part de l’empresa Fomento de Construcciones, ambcertificat de final d’obra de mitjans de 2010 i per un import de 27 milions d’euros, dels quals ja se n’han pagat 3’5.\nQuè han de fer els proveïdors\nEl passat dia 15 va finalitzar el termini atorgat per l’Estat a les administracions locals per presentar el llistat de factures i l’import corresponent. A partir d’ara, els proveïdors poden anar als ajuntaments amb els quals tenen deutes perquè els informin si estan inclosos en el pla i l’entitat local té l’obligació de pagar.\nEls proveïdors que no consten a la llista podran sol·licitar a l’Ajuntament l’emissió d’un certificat individual, que expedirà intervenció de l’ajuntament en un termini màxim de 15 dies. Si passat aquest termini no hi ha resposta, s’entendrà reconegut el dret a cobrament per silenci positiu.\nEls serveis d’intervenció dels ajuntaments hauran de comunicar, en els cinc primers dies d’abril i maig els certificats rebutjats i no contestats.


PRESENTACIÓ ESTIU A LA TORRE 2018 – L'Eliana TV\nPRESENTACIÓ ESTIU A LA TORRE 2018\nPRESENTACIÓ ESTIU A LA TORRE…\nEstiu a la Torre 2018\nEl Festival Estiu a la Torre de l’Eliana comptarà enguany amb 11 propostes culturals molt diverses\nDel 9 de juny a l’1 de setembre.\nLa nova edició del Festival Estiu a la Torre es va presentar aquest dilluns al Saló de Plens de l’Ajuntament de l’Eliana, on es van presentar les diverses propostes culturals que emplenaran l’emblemàtica Torre del Virrei des del 9 de juny i fins a l’1 de setembre.\nEn total, enguany es realitzaran 11 concerts diferents, 9 dins del cicle del Festival i altres dues que complementaran l’oferta: el concert de l’Escola Coral de l’Eliana i la Nit de Sant Elies del Centre d’Estudis Locals.\nDins del cicle, que arranca amb la cloenda de Pinceladas Flamencas, també hi haurà tangos amb Christian Collazo, música en valencià de la mà d’Andreu Valor i el Cor de l’Eliana, la cloenda del festival V Segles de Música amb una nit a Broadway i les ja tradicionals cites amb el Jazz amb Pritt&Simon, Domisol Sistes i Nora Pastor Quartet. A més, els cantautors Lluís Llach i Javier Krahe seran els protagonistes de dues nits homenatge.\nL’Alcalde i Regidor de Cultura, Salva Torrent, va convidar a tots els veïns i veïnes a gaudir de les “nits màgiques” que es produiran a la Torre amb “artistes i propostes del més alt nivell” i va recordar que les entrades, a més de la taquilla, es poden comprar en la web www.elientrada.es.\nPreviousPrevious post:X ANIVERSARI DE TEATRELIANANextNext post:NOVA EDICIÓ DE LA TROBADA DE CORS


Participa a la ciberacció contra la Central Tèrmica del Port - Indymedia Barcelona\nParticipa a la ciberacció contra la Central Tèrmica del Port\nper becquer\t 22 jun 2004\nFes que els polítics que ens representen sentin la teva veu manifestant-se contra el projecte de Central Tèrmica del Port de Barcelona.\nFes arribar una carta de protesta simultània als cinc càrrecs públics relacionants amb l'aprovació del projecte de Gas Natural : Joan Clos, Jordi Portabella, Imma Mayol, Josep Maria Rañé i Salvador Milà.\nLa Plataforma contra la Central Tèrmica del Port de Barcelona, amb la colaboració de Greenpeace, et convida a expressar la teva oposició amb un simple clic.\nFes que els polÃtics que ens representen sentin la teva veu manifestant-se contra el projecte de Central TÃ¨rmica del Port de Barcelona.\nFes arribar una carta de protesta simultÃ nia als cinc cÃ rrecs pÃºblics relacionants amb l'aprovaciÃ³ del projecte de Gas Natural : Joan Clos, Jordi Portabella, Imma Mayol, Josep Maria RaÃ±Ã© i Salvador MilÃ .\nLa Plataforma contra la Central TÃ¨rmica del Port de Barcelona, amb la colaboraciÃ³ de Greenpeace, et convida a expressar la teva oposiciÃ³ amb un simple clic.\nMANIFEST: LA CENTRAL TÃ�RMICA DEL PORT DE BARCELONA I LA RESPONSABILITAT DELS POLÃ?TICS QUE ENS REPRESENTEN.\nEl mes dâ��abril del 2003 vam conÃ¨ixer el projecte de GAS NATURAL SDG, SA de construir una central tÃ¨rmica de cicle combinat del 800 Megavats (MW) de potÃ¨ncia al Port de Barcelona; des de llavors 107 entitats agrupades a la Plataforma Ciutadana dâ��oposiciÃ³ a la Central TÃ¨rmica del Port hem desenvolupat una campanya dâ��informaciÃ³ a la poblaciÃ³ de Barcelona i la seva Ã�rea Metropolitana sobre lâ��impacte que el funcionament dâ��aquesta central tindrÃ sobre la qualitat ambiental i la salut de les persones.\nTant Barcelona com lâ��Ã�rea Metropolitana es troben en una situaciÃ³ lÃmit pel que fa als nivells de qualitat de lâ��aire i, a mÃ©s, aquesta central emetrÃ ingents quantitats de diÃ²xid de carboni, el principal gas responsable del canvi climÃ tic que, entre altres coses, estÃ comenÃ§ant a alterar greument lâ��equilibri ecolÃ²gic de la conca mediterrÃ nia.\nMalgrat que la seva construcciÃ³ empitjorarÃ el medi ambient de la ciutat, al temps que entra en contradicciÃ³ amb els compromisos ciutadans a favor de la sostenibilitat, tant lâ��Ajuntament de Barcelona com la Generalitat de Catalunya continuen endavant amb el trÃ mit administratiu dâ��aprovaciÃ³.\nLa irracionalitat de tirar endavant aquest projecte encara queda mÃ©s patent si considerem que fa poc mÃ©s de dos anys que ja funcionen dues tÃ¨rmiques de cicle combinat al terme municipal de Sant AdriÃ del BesÃ²s, a la desembocadura del BesÃ²s, i que hi ha un acord, signat el 27 de maig de 1999, entre ENDESA i les administracions de la zona (Generalitat, ajuntaments de Barcelona, Sant AdriÃ i Santa Coloma, Barcelona Regional i FÃ²rum 2004) pel qual, a canvi de la retirada de les torres dâ��alta tensiÃ³, sâ��autoritzava a ENDESA a substituir els seus grups de generaciÃ³ per unitats de cicle combinat fins assolir 1820 MW de potÃ¨ncia.\nSi a la realitzaciÃ³ dâ��aquest acord afegim el nou grup de GAS NATURAL del BesÃ²s i la central tÃ¨rmica del Port, tindrem instalÂ·lada una potÃ¨ncia de generaciÃ³ elÃ¨ctrica de 3000 MW en menys de 4 quilÃ²metres de franja litoral, el que significaria la major concentraciÃ³ de potÃ¨ncia per superfÃcie de tot lâ��estat espanyol.\nDavant tota aquesta situaciÃ³ la preocupaciÃ³ reiteradament manifestada per la majoria dels representants polÃtics que sâ��han pronunciat sobre el tema ha estat que Barcelona tingui assegurat un subministrament energÃ¨tic de qualitat que li permeti ser "competitiva" i tirar endavant amb els seus projectes de gran metrÃ²poli mediterrÃ nia.\nSabem que resulta irreal demanar a GAS NATURAL SDG, SA, o a ENDESA, que mostrin preocupaciÃ³ per la qualitat ambiental del territori o per la salut de les persones que hi vivim; com companyies que es troben al bell mig dâ��un procÃ©s reestructuraciÃ³ del mapa energÃ¨tic en un mercat sense regulaciÃ³, la seva prioritat Ã©s obtenir beneficis per als seus propietaris i accionistes, i les altres consideracions queden en un segon terme.\nPerÃ² sÃ que hem de demanar a les persones que hem escollit per a que ens representin que actuÃ¯n amb una visiÃ³ mÃ©s ampla i humana que la de les empreses, que facin servir el poder polÃtic que els hi hem donat per treballar a favor de la sostenibilitat, promoure lâ��aprofitament dels grans recursos en energies renovables que tenen tant Barcelona com la seva Ã�rea Metropolitana, millorar el nivell de qualitat ambiental en el que vivim i manifestar preocupaciÃ³ per coses reals com els ecosistemes i les persones, i no per entelÃ¨quies com els grans projectes, la competitivitat i el creixement ilÂ·limitat.\nDegut a la sintonia empresarial i polÃtica que hem detectat, sintonia que fa que el projecte de central tÃ¨rmica del Port sembli inamovible, i es tracti al marge dels compromisos energÃ¨tics que les administracions van adquirir amb lâ��acord del BesÃ²s, les persones i entitats que formem la Plataforma Ciutadana contra la Central TÃ¨rmica del Port,\nPrimer.- Que, com demostren diversos estudis desenvolupats des de les prÃ²pies administracions, Barcelona i la seva Ã�rea Metropolitana disposen de prou recursos en energies renovables per garantir la cobertura de les seves necessitats sense haver de construir la Central TÃ¨rmica del Port si existeix la voluntat de desenvolupar-los. Les opcions tecnolÃ²giques per cobrir una demanda energÃ¨tica racional i de qualitat sÃ³n moltes.\nSegon.- Que, en canvi, nomÃ©s es pot garantir que la qualitat ambiental i la salut de les persones que hi vivim es mantindrÃ estable i millorarÃ si sâ��evita la creaciÃ³ de nous focus dâ��emissions procedents de combustibles fÃ²ssils.\nTercer.- Que la defensa de la bondat ambiental i tecnolÃ²gica de les centrals tÃ¨rmiques de cicles combinats realitzada des de les empreses implicades (GAS NATURAL o ENDESA) es bassa tan sols en que el gas natural Ã©s el menys brut dels combustibles fÃ²ssils, perÃ² silencia el fet que emet grans quantitats de contaminants que empitjoren la qualitat de lâ��aire de lâ��entorn a on funcionen i agreugen el problema del canvi climÃ tic.\nQuart.- Que les empreses implicades tambÃ© silencien que les reserves i el subministrament de gas natural sÃ³n limitats i que les centrals tÃ¨rmiques de cicle combinat poden funcionar igualment amb gas-oil, un combustible molt mÃ©s contaminant que podria ser utilitzat si davant un increment de la demanda dâ��electricitat les centrals tÃ¨rmiques han de cobrir-la. En aquest cas s'agreujarien molt mÃ©s els nivells de contaminaciÃ³.\nCinquÃ¨.- Que donar recolzament preferent a una tecnologia de generaciÃ³ energÃ¨tica contaminant Ã©s un error en una situaciÃ³ com lâ��actual marcada per la crisi ecolÃ²gica i les reiterades recomanacions internacionals a favor del desenvolupament de les energies renovables, recomanancions que impliquen garantir dâ��un subministrament elÃ¨ctric distribuÃ¯t i diversificat.\nPer tot aixÃ²\nDemanem als representants polÃtics del Partit dels Socialistes de Catalunya (PSC), Esquerra Republicana de Catalunya (ERC) i Iniciativa per Catalunya- Verds (ICV), partits i coalicions que tenen actualment el poder polÃtic tant a lâ��Ajuntament de Barcelona com a la Generalitat de Catalunya que declarin en moratÃ²ria el projecte de Central TÃ¨rmica de Cicle Combinat del Port de Barcelona, en tant que es concreta com serÃ el mapa energÃ¨tic de Catalunya que resultarÃ del compromÃs del Govern de revisar lâ��anterior planificaciÃ³, revisiÃ³ que ha dâ��anar en el sentit dâ��afavorir una Nova Cultura de lâ��Energia.\nDemanem que la construcciÃ³ de centrals tÃ¨rmiques de cicle combinat es subordini a un estudi de la demanda dâ��energia que incorpori mesures generalitzades dâ��estalvi i eficiÃ¨ncia, i a un desenvolupament de les energies renovables.\nDemanem a les persones afiliades al PSC, ERC i a la coaliciÃ³ ICV EUiA, a que facin servir la capacitat dâ��incidir en les seves formacions polÃtiques per a que les seves direccions prenguin consciÃ¨ncia de la seva situaciÃ³ de representants de la societat, i siguin conscients de la necessitat de que el poder polÃtic treballi amb una visiÃ³ superior a la de les empreses.\nFinalment, demanem a la poblaciÃ³ de Barcelona i la seva Ã�rea Metropolitana que participi a les accions que la Plataforma dâ��OposiciÃ³ a la Central TÃ¨rmica del Port tÃ© previst realitzar en dates properes per fer palesa l'oposiciÃ³ al projecte.\nBarcelona, juny del 2004


L'article Cinquè del Reial Decret llei 6/2020, de 10 de març, per millorar la prestació econòmica d'incapacitat temporal a percebre durant les situacions de quarantena i contagi del SARS-COV-2 (“coronavirus”), assimila la seva quantia a la corresponent a l'accident de treball. Per a la seva aplicació, es comuniquen les pautes d'actuació indicades per l'Entitat Gestora per a aquests beneficiaris:\nCom fins ara, corresponen al respectiu Servei Públic de Salut de la Comunitat Autònoma:\n- el diagnòstic,\n- el tractament mèdic\n- i l'emissió dels informes mèdics de baixa, confirmació i alta\nEn cap cas, tals actuacions es desenvoluparan pels serveis mèdics de les mútues col·laboradores.\nEls comunicats de baixa seran expedits en la modalitat d'incapacitat temporal derivat de contingències comunes i així seran comunicats a l'empresa del treballador i als treballadors autònoms.\nLes empreses i treballadors autònoms seguiran notificant els comunicats de baixa com fins ara ho fan quan es tracta de contingències comunes.\nNo haurà d'emetre's comunicat d'accident de treball per l'empresa ni pel treballador per compte propi o autònom, en aquests supòsits.\nTenint en compte el diagnòstic associat amb el coronavirus, la tramitació dels comunicats de baixa per l'Institut Nacional de la Seguretat Social, Mútues i Empreses Col·laboradores amb la Seguretat Social, s'efectuarà en aquests casos de manera que s'apliqui la referida prestació econòmica, sent l'únic requisit exigible per a això que el beneficiari estigui d'alta a Seguretat Social a la data del fet causant.\nEn cas d'abonament directe del subsidi per part de la Mútua (per exemple, per als treballadors autònoms o en relació amb els que vegin extingida la seva relació laboral), hauran de remetre-ells, els seus familiars o assessors laborals - la seva sol·licitud del subsidi mitjançant els formularis disponibles en el web de FREMAP (per al pagament del subsidi d'incapacitat temporal derivat d'accident de treball), que podran fer-se arribar a la mútua per qualsevol mitjà, preferentment telemàtic (per exemple, correu electrònic), sent recomanable evitar el desplaçament físic a les oficines de la mútua, per raons de Salut Pública.\nFREMAP posa a disposició d'empreses i treballadors l'espai web “Coronavirus. Què has de conèixer?” amb enllaços a informació oficial publicada, vídeos divulgatius i cartells informatius sobre el coronavirus. Punxa per accedir i/o comparteix-ho: https://prevencion-ca.fremap.es/Parallax/coronavirus/index.html”.\nAixí mateix, en cas de qualsevol dubte, posi's en contacte amb el seu gestor de FREMAP.


Els forners de Lleida revolucionen el sector amb el pa tritordeum\nArriba a Lleida el nou pa tritordeum\nTritordeum compta amb una combinació de propietats nutricionals singulars que fan que senti bé\nper Redacció dimecres, 5 de febrer 2020 - 15:30h\nL'Aula del Gremi de Forners de Lleida, situada al Parc Científic i Tecnològic Agroalimentari, va donar aquest passat dilluns el tret de sortida per a l'expansió del pa tritordeum a tota la província de Lleida.\nAquest nou cereal més sostenible i saludable per a la indústria alimentària, amb el que actualment s'elaboren productes innovadors. Es tracta del primer cereal creat - sense modificació genètica- que arriba a la nostra alimentació, fet que suposa un exemple de transferència de tecnologia i una gran fita en el sector agroalimentari.\nUna combinació de propietats nutricionals singulars\nTritordeum compta amb una combinació de propietats nutricionals singulars que fan que senti bé. Això és gràcies al tipus de gluten que conté, que fa les teves digestions més lleugeres. No apte per a celíacs. A més, Tritordeum et cuida aportant-te: àcid oleic: l'àcid gras més important de la dieta Mediterrània, antioxidants, com la luteïna que està relacionada amb la salut ocular, i més fibra que el blat, essencial per a la salut intestinal i cardiovascular.\nA Lleida pagesos de moltes explotacions ja l'estan conreant i n'estan molt contents, ja que és una espècie adaptada al clima de Ponent. Tant en convencional com en ecològic. El curs fou impartit pel mestre forner francès Etienne Vassiliadis i varen assistir 40 forners/eres, procedents de la província de Barcelona, Osca i Lleida. Es varen fer pans i brioixeria amb tritordeum, aquest els podreu trobar ja als forns de la província a partir d'avui mateix.\nDones i joves de Lleida: teniu prioritat en aquest sector comercial de la ciutat!


EFE Kíev 10/03/2015 10:30\n651x366 Un soldat ucraïnès abans de la retirada de l'armament pesat / EFE Un soldat ucraïnès abans de la retirada de l'armament pesat / EFE\nLes forces governamentals ucraïneses han completat la retirada de tot el seu armament pesat de la línia que separa les seves posicions de les milícies pro-russes, ha assegurat aquest dimarts el portaveu del comandament militar de Kíev, Anatoli Stelmaj. "Ja hem retirat tota l'artilleria pesada", ha dit Stelmaj a la televisió local '112 Ukraina'.\nNo obstant això, el portaveu del Consell de Seguretat Nacional i Defensa ucraïnès, Andrei Lisenko, assenyalava dilluns que les forces de Kíev no replegarien tot el seu armament pesat fins que l'OSCE confirmi que els rebels han retirat el seu. Tot i que els separatistes pro-russos han assegurat haver conclòs ja la retirada de l'armament de gran calibre el passat 1 de març, Kíev continua acusant-los de reagrupar la seva artilleria en altres zones del front, concretament al costat de la ciutat de Mariúpol.\nEl president d'Ucraïna, Petro Poroshenko, va reconèixer a la nit a la televisió ucraïnesa que "els milicians recolzats per Rússia han retirat gran part" del seu armament pesat. El líder ucraïnès també va assegurar que "al llarg dels 485 quilòmetres de la línia del front no hi ha foc d'artilleria amb l'excepció de les zones de Avdéyevka i Peski", dues properes a l'disputat aeroport de Donetsk.\nD'altra banda, Poroshenko va xifrar en 1.549 el nombre total de militars ucraïnesos morts en el conflicte armat que va esclatar l'abril de l'any passat a l'est d'Ucraïna, precedit per una rebel·lió pro-russa a les regions ucraïneses de Donetsk i Lugansk.\nLa retirada de l'armament pesat del front i la creació d'una franja de seguretat d'almenys 100 quilòmetres d'ample lliure d'armament pesat és el segon punt dels acords de Minsk. Des de mitjans del passat mes de febrer regeix a la zona del conflicte un alto el foc segellat en els nous acords de Minsk després d'una llarga i dura negociació entre els presidents d'Ucraïna, Rússia, Alemanya i França.\nMalgrat el cessament de les hostilitats, Kíev i els milicians pro-russos s'acusen tots els dies de contínues violacions de l'alto el foc. Més de 6.000 persones, entre combatents i civils, han mort a l'est d'Ucraïna en els onze mesos que dura el conflicte, segons l'últim informe de l'ONU.


Una nit de 'terror' al Parc Samà | Diari La República Checa\nUna nit de ‘terror’ al Parc Samà\nEl Parc Samà s’ha convertit en un espai terrorífic. És la primera vegada que una iniciativa privada aposta per un espectacle d’aquestes dimensions. Durant el primer cap de setmana, el parc del terror va rebre més de 1.800 visites i va registrar 50 queixes. Anomalies que estan sent corregides. Un reporter del nostre digital s’ha desplaçat al parc per viure en directe una nit terrorífica\nMés de 900 persones han acudit al Parc Samà de Cambrils on està instal·lat una de les atraccions de terror més grans del país, les Scream Nights. Uns 125 actors dividits pels diferents espais intenten sorprendre i espantar, sobretot els més desprevinguts.\nEl nostre digital s’ha desplaçat al Parc Samà per endinsar-se en el món de les pors i de les fòbies. La iniciativa i la important campanya mediàtica han aconseguit suscitar l’interès dels amants del terror i del món dels ‘walking dead’. Les cues per accedir a l’interior del parc eren considerables. En general, els espectadors, disposats a viure una experiència inoblidable, eren joves i molt atrevits.\nGrups d’amics i parelletes havien canviat una nit de cinema per una de terror. Un cop amb el plànol del parc a la mà, calia anar driblant les cues, després d’immortalitzar el moment en un photocall solidari. Aprofitant el bon temps – després dels forts aiguats dels darrers dies – el públic es ‘passejava’ pel parc, esperant ser sorprès per les ànimes terrorífiques. En el trajecte, era possible trobar-nos una infermera posseïda, Predators, un avi esperpèntic o un assassí munit amb una moto serra, tots ells tacats de sang, despentinats o amb vestigis d’haver passat una ‘mal experiència’.\nAlguns dels personatges tenien com a incumbència cercar ‘carn fresca’. El soroll inquietant que es feia sentir en alguns indrets del parc (sobretot durant el passeig pel bosc), la il·luminació i el joc d’ombres contribuïen a un ambient misteriós i de paüra. És cert que en alguns espais es notava la poca presència d’actors. L’absència de la por era la gran protagonista. En aquestes zones, el públic s’aglomerava i entre ells jugaven a espantar-se. Es vivia més moments d’humor que de terror.\nEl panorama era ben diferent en les 8 cases del terror. La decoració, l’acústica i la posada en escena dels actors (dedicats) aconseguien els afectes desitjats. Els crits i algunes cares desencaixades d’alguns visitants a la sortida dels túnels del terror parlaven per si sols. Passejar pel laberint de blat de moro – enfangat per les fortes pluges – i trobar-se, per s\norpresa, actors esquizofrènics o munits amb estris sorollosos com una moto serra, era una missió poc recomanable als cardíacs.\nDesprés de tants ensurts, era normal que ens agafés la gana o que ens assequi la gola. Era un moment per fer un cofebreack o fer un mos en les rulots o bars del parc. Els ‘walking dead’ no donaven treva. Per estar tranquil del tot, hauríem de desplaçar-nos a la ‘zona segura’.\nPerò, al Parc Samà no tot és terror o ensurts. El mentalista Acheron Delacroix – conegut per la seva participació en el programa Got Talent Espanya – disposa d’un espai, on posa de manifest la seva capacitat mental i de sorprendre el públic, fins i tot aquells que solen dir, amb la boca plena, que “no hi crec en aquestes coses”. Però el moment més increïble i admirable és veure com Delacroix es fica un clau al nas, amb martell inclòs.\nA mesura que passen les hores i l’adrenalina va pujant, és cert que els visitants exigeixen més i més als actors. Fins a límits inimaginables. Hi ha un moment que mai no tenim prou. Posem en pràctica el refrany: perdut per 100, perdut per mil. No deixa de ser veritat que quan la gent està espitosa, ficar-se en una cua és poc morbós. Però també és cert que no és fàcil gestionar un espai on estan concentrades més de 1.000 persones i sobretot si tothom vol veure el mateix a l’hora.\nL’esforç dels actors per alleugerar l’espera i distreure les persones que estan a la cua és gratificant. Potser no estaria de més augmentar el nombre d’informadors, evitant així que alguns visitants es dispersessin o fessin més cues de l’aconsellable. S’ha trobat a faltar que algú expliqués que per gaudir d’alguns ‘passatges’, com potser el cas de la Claustrofòbia, cal apuntar-s’hi prèviament. També és cert que l’acritud i alguna que altra crispació d’alguns dels ‘amfitrions’ de les cases de terror podrien ser corregides.\nAl públic que pretén acudir al Parc Samà, per gaudir de les Scream Nights Park se li recomana paciència i ganes de passar-s’ho bé. Les presses i el mal humor, en una nit de terror, només provocarà frustració i té tots els números de convertir-se en una mala experiència i en un horror. L’actitud ha de ser positiva.\nVIDEO – L’impressionant actuació d’Acheron Delacroix\npreviousHa mort la periodista Montse Oliva, als 52 anys\nnextDÍDAC NADAL: Tàrraco, el que has estat i com t'hem de veure


Avança la millora de la C-16 entre Berga i Bagà\nL’actuació consisteix en l’eixamplament de la carretera a quatre carrils entre Berga i Cercs\n4 min. Barcelona 10/12/2018 19:39\n651x366 Vehicles circulant en direcció nord a la C-16 entre Berga i Cercs en un dels trams que, en un futur, es desdoblarà. / ARXIU ANA Vehicles circulant en direcció nord a la C-16 entre Berga i Cercs en un dels trams que, en un futur, es desdoblarà. / ARXIU ANA\nEl departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya ha iniciat el procés d’informació pública del projecte de traçat de l’ampliació i millora de la funcionalitat de la carretera C-16 entre Berga i Bagà. Aquesta actuació vol millorar la capacitat, la fluïdesa i la seguretat del trànsit en aquest tram, de 21 quilòmetres de longitud, en un dels eixos més importants de la xarxa viària catalana, ja que discorre des de la costa fins al Pirineu. L’obra comporta una inversió que s’ha estimat en 178 MEUR.\nEl projecte abasta els termes municipals de Berga, Cercs, la Nou de Berguedà, Sant Julià de Cerdanyola, Guardiola de Berguedà i Bagà, informa RàdioSeu.\nCarretera “intel·ligent” ('smart road')\nEl projecte que ara se sotmet a informació pública també planteja una gestió avançada, intel·ligent, de la infraestructura ('smart road'). En aquest sentit, s’instal·larà un conjunt de pòrtics de senyalització variable que informaran les persones usuàries de les condicions de circulació; el sentit de circulació de cada carril i la velocitat màxima permesa en cada tram. Aquest sistema permetrà afavorir, així, la seguretat i la comoditat en la conducció.


Gästehaus Prommegger Sant Johann a Pongau Àustria - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAlpendorfweg 7, Sankt Johann im Pongau, Sant Johann a Pongau, Àustria, 5600 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Gästehaus Prommegger\nDissenyat tant per oci com per negoci, Gästehaus Prommegger està situat idealment a Alpendorf; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nGästehaus Prommegger també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Alpendorf. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nL'ambient de Gästehaus Prommegger es reflexa en cada habitació. calefacció, balcó/terrassa, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com esquí, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Alpendorf, faci de Gästehaus Prommegger la vostra llar.\nSant Johann a Pongau Pensions


Roman Polanski - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nRoman Polanski al Festival de Canes del 2013\n(fr) Raymond Thierry Liebling\n← Bernardo Bertolucci – Gérard Depardieu →\ndirector de cinema, escriptor, actor de gènere, actor de cinema, guionista, actor, productor de cinema, director de teatre\n( Emmanuelle Seigner)\n( Sharon Tate)\nRyszard Polański i Bula Liebling (en)\n(2014) César al millor director\n(2010) Premi del Cinema Europeu a la millor pel·lícula, per l'obra L'escriptor\n(2010) Os de Plata a la millor direcció\n(2010) Premi del cinema europeu al millor guionista, per l'obra L'escriptor\n(2010) Premi del Cinema Europeu al millor director, per l'obra L'escriptor\n(2006) premi del Cinema Europeu a la trajectòria\n(2002) Oscar a la millor direcció, per l'obra El pianista\nRoman Raymond Polanski (París, 8 d'agost de 1933) és un director de cinema polonès nascut a França. Durant tota la seva trajectòria, ha estat guardonat amb nombrosos premis, entre els quals destaquen un Oscar i un Globus d'Or al millor director.\n1.2 Els primers curtmetratges\n1.3 Els tres primers llargmetratges\n1.4 Relació amb Sharon Tate\n1.5 Chinatown, gran èxit comercial\n1.6 Acusació i exili a Europa\n1.7 Amb Emmanuelle Seigner\n1.8 El pianista\nPolanski va néixer a París el 1933 en el si d'un matrimoni d'emigrants jueus polonesos. El seu pare Ryszard Polański, pintor d'escàs èxit, es va canviar el cognom el 1932 i va passar a anomenar-se Ryszard Liebling, de manera que el nom legal de Polanski va ser Rajmund Roman Thierry Liebling, fins a la seva tornada a Cracòvia (Polònia), a primers de juliol de 1936, on va recuperar el seu cognom original polonès i va passar a dir-se Rajmund Roman Thierry Polański, responent al sobrenom de Romek, diminutiu de Roman. La seva mare, de soltera anomenada Bula Katz, era d'origen rus i es va educar en la religió catòlica perquè la seva mare ho era, encara que el seu pare (avi patern de Polanski), de cognom Katz, era jueu asquenazita. Bula Katz era una dona sofisticada -va servir de model a Faye Dunaway en Chinatown- i estava divorciada quan es va casar amb Ryszard Liebling el 1932. Només van tenir un fill junts. Es van instal·lar al número 5 de la rue Saint-Hubert, a París, on va viure Polanski els tres primers anys. En l'arbre genealògic de Polanski, per tant, hi ha arrels jueves en un 75% (els seus avis paterns i el seu avi matern, Katz) i un 25% d'arrels russes catòliques (la seva àvia materna). Els pares de Polanski no practicaven la religió jueva i Roman Polanski no va rebre educació religiosa, ni jueva ni tampoc catòlica, ni a París ni després a Cracòvia.\nPels seus orígens jueus, va experimentar en carn pròpia els mals de la Segona Guerra mundial, ja que poc abans de començar el conflicte es va mudar amb els seus pares de París a Cracòvia (Polònia), creient que hi estarien més segurs. El fet d'instal·lar-se a Polònia va esdevenir la primera, de les moltes, desgràcies de la seva vida. Durant la guerra, va perdre la seva mare -catòlica, però "classificada racialment" com a jueva per part de pare- en el camp d'extermini d'Auschwitz, en algun moment de 1943, al costat d'altres familiars. El seu pare, malgrat que va estar també reclòs dos anys al camp d'extermini de Mauthausen-Gusen, va sobreviure, i es convertí en un dels pocs supervivents polonesos de l'Holocaust. Durant la guerra, Polanski va sobreviure al gueto de Cracòvia i després, després de viure com un captaire al carrer, va aconseguir escapar dels nazis fent-se passar per fill catòlic en famílies d'acollida, primer els Wilk, a Cracòvia, després els Putek i els Buchala, al poble de Wysoka, a partir de juliol de 1943 i fins a l'alliberament per l'exèrcit soviètic el gener de 1945, tal com va relatar el cineasta en les seves memòries.\nEls primers curtmetratges[modifica]\nDesprés de la guerra, sent molt jove, ja va començar a interessar-se pel món del cinema i va començar la seva carrera com a actor teatral. Més tard, va cursar estudis a l'Escola de Cinema de Łódź, on va conèixer el prestigiós director Andrzej Wajda, que l'animà a seguir la carrera cinematogràfica.\nEl seu primer curtmetratge, el va realitzar amb només 21 anys. Es tractava de Rower (La bicicleta, 1955), en el qual ell també actua en el paper principal. El van seguir Rozbijemy zabawę... (1957), Uśmiech zębiczny (1957), Dwaj ludzie z szafą (1958), Lampa (El llum, 1959) i Gdy spadają anioły (1959). Durant el rodatge d'aquesta pel·lícula, el jove Polanski, de 26 anys, va començar un romanç amb l'actriu principal, Barbara Kwiatkowska-Lass, de 19 anys, amb qui es va casar en aquell mateix any i de la qual es va divorciar el 1962.\nEls tres primers llargmetratges[modifica]\nAixò li va servir per a poder realitzar el seu primer llargmetratge a Polònia: El ganivet a l'aigua (rodada el 1961, però estrenada el 1962), amb el qual va aconseguir una nominació per als premis Oscar, dins la categoria a la millor pel·lícula estrangera. La cinta ja mostrava algunes de les característiques de les seves següents produccions, pel seu gust pels ambients claustrofòbics, en col·locar només tres personatges (una parella i un desconegut) que naveguen en un petit vaixell. Poc després, Polanski va realitzar els seus últims curtmetratges: Le Gros et le maigre (1961), que va rodar a França i amb el qual va aconseguir diversos premis, i Ssaki (1963).\nGràcies al reconeixement recollit amb El ganivet a l'aigua, Polanski va rodar Repulsió (1965). Va escriure el guió juntament amb el seu amic Gérard Brach i va comptar amb una banda sonora del també íntim Krzysztof Komeda, que ja havia realitzat diverses composicions musicals per als curts de Roman. Aquesta pel·lícula va ser ja produïda per una companyia més o menys important i va significar la seva primera gran producció al Regne Unit, amb Catherine Deneuve com a estrella principal i amb un argument de thriller psicològic que li va valer diversos premis, inclòs l'Os de Plata al festival de Berlín d'aquest any.\nEl 1966, va filmar Cul de sac, de nou al Regne Unit, amb Donald Pleasence com a protagonista, en la qual, a part de l'ambient claustrofòbic tan característic de l'autor, deixa veure indicis d'un humor negre molt particular que acompanyarà algunes de les seves millors pel·lícules. Cul de sac va obtenir l'Os d'Or al festival de Berlín, així com molts altres premis.\nEl director polonès va mostrar en aquests tres primers títols, amb distribució internacional, totes les claus del seu cinema. Els tres films desprenen un aire de llibertat i de desimboltura creativa alhora que comparteixen un domini magistral dels recursos narratius. En totes aquestes, hi ha una posada en escena d'arrel clàssica, encara que oberta als refrescants aires de la nouvelle vague i dels nous cinemes europeus emergents. Hi caben des dels primeríssims plànols -el rostre de Catherine Deneuve profusament explorat en Repulsió, els innombrables plànols de detall- fins als plans generals d'impacte -el llac d'El ganivet a l'aigua, la platja de Cul de sac-, passant pel freqüent ús de la càmera a l'espatlla, els grans angulars o els efectes de muntatge reforçats pel treball sonor, tot això sense menysprear l'ús canònic del pla/contraplà. També s'hi observa la peculiar manera que té l'autor d'entendre el realisme. Enamorat de la ficció, a Polanski li agrada evidenciar en tota la seva dimensió el costat tragicòmic, fins i tot grotesc, de l'existència.\nRelació amb Sharon Tate[modifica]\nEl 1967, Polanski va fer el gran salt als Estats Units amb el rodatge de The Fearless Vampire Killers, primer film que va rodar en color. Era una paròdia de les pel·lícules de vampirs de l'època, i li va permetre mostrar els seus dots interpretatius i el va consagrar en el mercat nord-americà. La pel·lícula va ser destrossada a causa de l'excessiva censura de l'època i només va poder ser vista de manera íntegra temps després.\nAbans i durant el rodatge, va començar una relació amorosa amb l'actriu Sharon Tate, de 23 anys (tot i que ella es trobava sortint llavors amb un prestigiós perruquer de Hollywood, Jay Sebring), amb qui es va casar el gener de 1968 a Londres.\nPolanski, de 35 anys, es trobava en la millor etapa de la seva vida, com va reconèixer ell mateix, i el 1968 va rodar als Estats Units una de les seves pel·lícules més emblemàtiques i polèmiques: La llavor del diable. Interpretada per l'actriu Mia Farrow, la cinta va obtenir nombrosos premis (entre aquests, diverses nominacions a l'Oscar), i va aconseguir èxit internacional i gran repercussió. El rodatge va tenir lloc, a part dels estudis Paramount, en el llegendari edifici novaiorquès anomenat Dakota, aviat un edifici de mala sort per a alguns dels seus inquilins: el compositor habitual de Polanski, Krzysztof Komeda, hi va morir a l'any següent d'accident, i John Lennon va ser agredit mortalment per un psicòpata a les seves portes.\nLa desgràcia va continuar i aquesta vegada molt de prop. Per aquell temps, Polanski s'havia mudat a una enorme mansió al 10050 de Celo Drive, a Los Angeles (Califòrnia), on va tenir lloc un dels esdeveniments que marcarien la seva vida, tant personal com cinematogràfica. La seva dona, l'actriu Sharon Tate, que es trobava embarassada de vuit mesos, va ser una de les víctimes de la massacre que la banda de Charles Manson va realitzar en aquesta casa. Els successos van tenir lloc mentre Polanski es trobava a Londres preparant un altre llargmetratge que mai va acabar. Els fets van passar la matinada del 9 d'agost i Polanski tenia al cap tornar el dia 12 a terres nord-americanes, després d'haver estat des del 20 de juliol a la capital britànica.\nDesprés d'un període d'inactivitat, va tornar al cinema el 1971 amb Macbeth, en una personal adaptació de l'obra de Shakespeare. La pel·lícula va ser el primer fracàs comercial de Polanski, encara que a Anglaterra va funcionar bé. Destaca en la pel·lícula la matança realitzada pel protagonista sobre les escortes del rei, que fa al·lusió als assassinats de la seva esposa i amics. El 1973, va viatjar a Itàlia per rodar Què?, una comèdia absurda amb Sydney Rome i Marcello Mastroianni que conté algun dels moments més divertits de la seva filmografia. La pel·lícula va tornar a ser un fracàs als Estats Units, però a Europa va aconseguir un notable èxit, sobretot a França, Itàlia i Alemanya. A l'estat espanyol, va ser prohibida per la censura de l'època, a causa dels continus nus de Sydney Rome, i tan sols es va poder veure en sales d'art i assaig en versió original subtitulada.\nChinatown, gran èxit comercial[modifica]\nJa establert, de moment, als Estats Units, Roman Polanski, estrena el 1974 un dels seus majors èxits de taquilla Chinatown, una pel·lícula inspirada en els clàssics del cinema negre, amb les aparicions estel·lars de Jack Nicholson, Faye Dunaway i John Huston. Molt lluny dels seus primers treballs més intel·lectuals i enrevessats, amb un cinema més lineal, va ser un èxit mundial que aconseguiria 11 nominacions als Oscar, de les quals només n'obtindria un, així com altres nombrosos premis. En una festa a casa de Jack Nicholson, Polanski va ser acusat de mantenir relacions sexuals amb una noia de 13 anys; el director va escapar dels Estats Units i no hi ha pogut tornar ni tan sols per recollir l'Oscar per la pel·lícula El pianista (2002) que va ser recollit pel seu amic Harrison Ford.\nEl 1975, va començar a preparar el rodatge de Pirates, de nou amb Jack Nicholson, invertint gran part dels seus propis diners en la preparació. Com que finalment cap gran productora cinematogràfica es va interessar pel projecte, Polanski es va veure obligat a abandonar-lo per a més endavant, així que va viatjar a França, on, recolzat de nou per les multinacionals, començà el rodatge de Le Locataire, un thriller psicològic amb un personatge que serveix per a revelar un món obsessiu i fantàstic. Com que les autoritats franceses pretenien presentar el llargmetratge al festival de Canes, Polanski es va veure obligat a realitzar el projecte a gran velocitat, de manera que van passar tan sols vuit mesos des que es va escriure el guió fins que es va estrenar la pel·lícula. A Le Locataire no li van mancar mitjans. El film es va servir d'un pressupost de dos milions i mig de dòlars i per a dur-la a terme es va construir un immoble de cinc pisos. A més del mateix Polanski, són presents en el repartiment figures com Shelley Winters, Isabelle Adjani i el veterà Melvin Douglas.\nLe Locataire va fracassar en el festival de Cannes i va rebre dolentíssimes crítiques. Va ser un gran fiasco comercial i, curiosament, avui dia ha esdevingut el llargmetratge favorit de molts dels seus seguidors, ja que és un dels treballs més personals de Polanski i, alhora, més retorçat, barrejant de forma magistral terror amb humor negre.\nAcusació i exili a Europa[modifica]\nEl 1977, Polanski, de nou als Estats Units, va ser acusat d'haver mantingut relacions sexuals amb una jove de tretze anys. El succés va ocórrer quan Polanski era l'encarregat de fer unes fotos a una jove per a la revista Vogue a casa de Jack Nicholson, que aleshores era parella d'Anjelica Huston, en un jacuzzi amb alcohol i drogues. Després d'haver passat uns mesos a la presó a Chino (Los Angeles), preveient una condemna més gran, va abandonar el país mentre estava en llibertat sota fiança. Mai ha tornat a trepitjar el país.\nEl 1979, després d'un intens rodatge de més d'any i mig a França, Polanski va estrenar Tess, basada en la novel·la d'època de Thomas Hardy, amb Nastassja Kinski com a protagonista. Va dedicar el film a la seva dona morta Sharon Tate (amb un simple «To Sharon»), que havia donat la novel·la a Polanski juntament amb altres pertinences l'últim dia que es van veure abans que tornés l'actriu a Los Angeles. "Podem fer una pel·lícula fascinant amb aquest llibre", li va dir en aquell moment. Tess va ser un dels majors èxits de la seva carrera, i aconseguí diversos Globus d'Or i estigué nominada a 6 estatuetes als Oscar, de les quals n'aconseguiria tres.\nReconegut com un dels més grans directors de la història del cinema, Polanski es va prendre un descans com a director de cinema durant sis anys. En aquest temps, escriu la seva autobiografia Roman per Polanski (1985), en què deixa veure clarament que encara no ha superat la mort de la seva dona.\nEl 1986, va tornar amb Pirates, projecte que pretenia haver rodat deu anys enrere inspirant-se en les pel·lícules de pirates i que, sense Jack Nicholson com a protagonista, va ser, com van vaticinar les productores deu anys enrere, un fracàs comercial.\nEl juny de 2016 el govern polonès es va plantejar la seva extradició als Estats Units.\nAmb Emmanuelle Seigner[modifica]\nRoman Polanski amb la seva esposa Emmanuelle Seigner als Césars del 2011\nDos anys més tard, amb 55 anys, va tornar al gènere de suspens amb una producció nord-americana rodada a França: Frenètic, amb Harrison Ford i la que seria la futura esposa de Polanski el 1989, Emmanuelle Seigner, de 22 anys. El film va funcionar molt bé comercialment i va permetre al director endinsar-se en temes encara més foscos de la relació de parella en Bitter Moon, el seu següent treball, de nou amb Emmanuelle Seigner com a protagonista al costat d'Hugh Grant i Peter Coyote. La cinta es va estrenar el 1992 i, sense arribar a ser considerada del millor de la filmografia de Polanski, supera els treballs del director en la dècada dels 80 i 90.\nEl 1993, amb gairebé 60 anys, neix la seva primera filla, Morgane, fruit del seu matrimoni amb Emmanuelle Seigner. El 1994, va estrenar La mort i la donzella, basat en el llibre del mateix nom d'Ariel Dorfman, amb Sigourney Weaver com a protagonista. La cinta va ser un èxit moderat, tant comercial com de crítica. El 1998 neix el seu segon fill, Elvis.\nDesprés d'abandonar un projecte cinematogràfic amb John Travolta el 1996 per desavinences amb l'actor, el 1999 Polanski va rodar La novena porta, en la qual va adaptar de forma original la novel·la d'Arturo Pérez-Reverte El club Dumas i va atorgar el paper protagonista a Johnny Depp. El film, encara que va ser un èxit comercial, es va guanyar l'estatus d'una de les pitjors pel·lícules de Polanski per part de la crítica.\nVa ser el 1997 quan Polanski es va introduir en el teatre musical amb la producció germanoaustríaca Tanz der Vampire, basada en la pel·lícula de Polanski, amb llibret de Michael Kunze i musicada pel cèlebre Jim Steinman. Aquesta versió va ser protagonitzada pel desaparegut actor nord-americà Steve Barton. El musical va ser un èxit, i aconseguí una gran temporada a Viena (Àustria) i després va ser muntat en algunes ciutats alemanyes com Stuttgart, Hamburg i Berlín. També recentment s'ha estrenat la versió polonesa del musical, dirigida personalment per Polanski. El musical va tenir una versió nord-americana: Dance of the Vampires, que malgrat tenir un gran pressupost no va aconseguir captar el sentiment original de la versió en alemany. El resultat va ser una comèdia ridícula, amb una traducció/adaptació a l'anglès bastant mediocre, que va ser un rotund fracàs, i no arribà ni tan sols a les cent funcions.\nCal destacar també el seu paper com a actor en la pel·lícula Una simple formalitat de Giuseppe Tornatore, en la qual interpreta un inspector de policia que intenta descobrir un cas amb Gérard Depardieu com a sospitós. La pel·lícula va ser rodada íntegrament en una lúgubre comissaria de policia.\nEl 2013 va fer La Vénus a la Fourrure amb Emmanuelle Seigner i Mathieu Amalric com protagonistes i únics personatges amb referència sobre el masoquisme. Existeix la versió en castellà d'aquesta intensa pel·lícula, inquietant i profunda amb el tràiler a YouTube.\nArticle principal: El pianista (pel·lícula de 2002)\nEl 2002, va rebre la Palma d'Or de la 55a edició del festival de Canes, màxim guardó del certamen, pel film El pianista, adaptació de les memòries de Władysław Szpilman, pianista jueu polonès que va sobreviure a les massacres nazis gràcies a l'ajuda d'un oficial alemany. A la 75a edició dels Oscar, El pianista va rebre tres guardons: millor actor (Adrien Brody), millor guió original (Ronald Harwood) i millor director per a Polanski, que no va anar a la cerimònia per ser pròfug de la justícia nord-americana.\nPolanski va estrenar Oliver Twist el 2005, una pel·lícula amb la qual s'identificava. El 2007, es preparava per a un nou gir en la seva carrera, amb l'adaptació de la novel·la Pompeia de Robert Harris. Demores alienes a la seva voluntat el van obligar a renunciar-hi al setembre de 2007 després de diversos anys dedicats al projecte.\nAl febrer de 2009, Polanski va iniciar a Berlín el rodatge de L'escriptor, que també inclou seqüències filmades al Studio Babelsberg, de Potsdam (Brandenburg), els mateixos estudis on filmà El pianista, així com a l'illa de Sylt. Polanski va escriure'n també el guió, adaptat de la novel·la homònima de l'escriptor anglès Robert Harris, distribuïda amb el títol El poder a l'ombra. Comptà amb la fotografia de l'operador polonès Pawel Edelman, el mateix d'El pianista i Oliver Twist, a més dels seus productors habituals: Robert Benmussa, Timothy Burrill i Alain Sarde. Els actors protagonistes són l'escocès Ewan McGregor i l'irlandès Pierce Brosnan. I com a secundaris, els anglesos Olivia Williams, Kim Cattrall i Tom Wilkinson, així com els nord-americans Timothy Hutton i James Belushi, entre d'altres. La productora n'és Summit International. The Ghost es va estrenar a Alemanya el 18 de febrer de 2010. Segons el diari alemany Märkische Allgemeine, Polanski va parlar de la pel·lícula a la premsa al Filmmuseum Potsdam, el 19 de febrer de 2009.\nEncara que Un déu salvatge està situada a Brooklyn (Nova York), el seu rodatge va tenir lloc a París a causa dels problemes legals de Polanski amb la justícia estatunidenca.\nPolanki s'ha especialitzat en pel·lícules en què s'ajunten els trets psicològics amb els continguts violents (thrillers psicològics), per exemple la seva versió de Macbeth destaca per la seva exposició de la violència. Un tema recurrent n'és la relació entre la víctima i l'atacant. El seu humor sovint es recrea en paisatges d'un humor negre i recorre a la tècnica de la suspensió dramàtica de l'acció (suspens) com la del seu admirat Alfred Hitchcock.\n1953 Trzy opowieści Sí Segment "Jacek"\n1955 Zaczarowany rower Sí Sí\n1956 Nikodem Dyzma Sí\n1957 Wraki Sí\nKoniec nocy Sí\nUśmiech zębiczny Sí\nRozbijemy zabawę... Sí\n1958 Dwaj ludzie z szafą Sí Sí\nZadzwońcie do mojej żony? Sí\n1959 Gdy spadają anioły Sí Sí\n1960 Zezowate szczęście Sí\nDo widzenia, do jutra Sí\nNiewinni czarodzieje Sí\n1961 Ostrożnie, Yeti! Sí\nLe Gros et le maigre Sí Sí\n1962 Ssaki Sí\nNóż w wodzie Sí Sí\n1964 Les Plus Belles Escroqueries du monde Sí Segment La Rivière de Diamants\n1965 Repulsió (Repulsion) Sí Sí\n1966 Cul-de-Sac Sí\n1967 The Fearless Vampire Killers (o Dance of the Vampires) Sí Sí\n1968 La llavor del diable (Rosemary's Baby) Sí\n1969 The Magic Christian Sí\n1971 Macbeth Sí\n1973 Què? (Che?) Sí Sí\n1974 Chinatown Sí Sí\n1976 Le Locataire Sí Sí\nBlood for Dracula Sí\n1979 Tess Sí\n1982 Chassé-croisé Sí\n1986 Pirates Sí\n1988 Frenètic (Frantic) Sí\n1989 Tot esperant Godot (En attendant Godot) Sí Televisió\n1992 Bitter Moon Sí\nBack in the USSR Sí\n1994 La mort i la donzella (Death and the Maiden) Sí\nUna simple formalitat (Una pura formalità) Sí\nGrosse Fatigue Sí\n1999 La novena porta (The Ninth Gate) Sí\n2000 Hommage à Alfred Sí\n2002 El pianista (The Pianist) Sí\n2005 Oliver Twist Sí\n2007 Chacun son cinéma, ou Ce petit coup au coeur quand la lumière s'éteint et que le film commence Sí Segment "Cinéma Erotique"\nHora punta 3 (Rush Hour 3) Sí\nCaos calmo Sí\n2010 L'escriptor (The Ghost Writer) Sí\n2011 Un déu salvatge (Carnage) Sí\n2013 La Vénus à la fourrure Sí\n2017 Basada en fets reals (D'après une histoire vraie) Sí\n2018 An Officer and a Spy Sí\n↑ Sandford, Christopher. Polanski. Random House, 2012. ISBN 9781446455562.\n↑ Quintana, Àngel «Polanski tanca el cercle de les seves obsessions». La Vanguardia, 26-12-2002.\n↑ «Crítica del film La llavor del diable». La Vanguardia, 14-11-1994.\n↑ 5,0 5,1 Masó, Àngels «Crítica del film Le locataire». La Vanguardia, 16-04-1977.\n↑ «Polònia vol entregar Roman Polanski als Estats Units». Diari Ara, 01-06-2016.\n↑ «Trailer "La venus de las pieles"» (en castellà). [Consulta: 23 juny 2017].\nMoldes, Diego: Roman Polanski. La fantasía del atormentado, Ediciones JC Clementine, Madrid, 2005. 464 pp. ISBN 84-89564-44-2.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Roman Polanski\nWeb sobre Roman Polanski, per l'escriptor Alexandre Tylski.\nWhy Polanski Lives Over There.\nBiografia de Roman Polański en The Guardian.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Roman_Polanski&oldid=28578420»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 nov 2021 a les 08:41.


Villa Cenza Cuglieri Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nLocalita Torre Del Pozzo, Cuglieri, Cuglieri, Itàlia, 09173 - Veure al mapa\nMés informació sobre Villa Cenza\nSituat en el cor de Lunamatrona, Villa Cenza és un lloc ideal des d'on descobrir Sardinia. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Villa Cenza, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos aparcament de cotxes.\nL'ambient de Villa Cenza es reflexa en cada habitació. cuina americana, nevera, forn microones, plat de dutxa, rentadora són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent piscina exterior, jardí. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Villa Cenza no troba competidors en cap categoria.\nNúmero d'Identificació Fiscal local / Llicència de lloguer: E2079\nCal que informeu Villa Cenza de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació. Número de llicència: E2079


Mor el músic Pau Donés als 53 anys | Cultura | EL PAÍS Catalunya\nEl cantant, guitarrista i líder del grup Jarabe de Palo era una de les veus més reconeixibles del país\nEl músic Pau Donés, en una imatge d'arxiu. Samuel Sánchez\nBarcelona 9 JUN 2020 - 11:57\tCEST\nEl músic Pau Donés, cantant, guitarrista i líder del grup Jarabe de Palo, ha mort avui dimarts als 53 anys. Amb ell desapareix una de les veus més reconeixibles del país, així com tota una manera de fer cançons d'una amable simplicitat, ancorades en frases curtes amb aires d'eslògan que van revelar la seva experiència en el món de la publicitat. I sempre al servei d'una mirada sense racons amagats ni segones lectures, que tradicionalment, i especialment des que se li va diagnosticar un càncer el 2015, celebren l'alegria de viure, l'empatia i l'agraïment.\nAmb Pau Donés també desapareix un model d'artista no gaire habitual, el que arriba tard a l'èxit, superada la primera joventut. A Donés li va ser esquiva la popularitat en els seus primers anys, quan la va intentar aconseguir amb projectes com J & Co Band o Dentaduras Postizas. Mentre la música no passava de ser un passatemps, Donés va treballar en el món de la publicitat, que va ser finalment el que el va posar en òrbita quan en una campanya d'una marca de tabac que volia destacar els valors llatins es va colar com a tema central La flaca, una cançó escrita a correcuita en un viatge a Cuba sota l'impacte d'una bellesa local. Aquesta cançó era la que es va sentir a tots els xiringuitos d'estiu a partir de l'any 1997. Donés, nascut a Montanuy, Osca, tenia 31 anys i Jarabe de Palo funcionava des del 1995.\nLa cançó es va fer famosíssima, i en algun sentit el va apropar a l'òrbita sonora de Radio Futura, i és que la seva elaborada llatinitat era revisitada en clau més ingènua i despreocupada amb aquest tema. De fet, en alguns concerts fins i tot li van demanar a Santiago Auserón que la cantés, ja que li havia estat atribuïda per més d'un aficionat despistat. I si després d'un èxit tan fulgurant es podia pensar que la carrera de Pau ja només podia anar cap avall, la seva tenacitat i el ganxo de la seva manera de compondre el van mantenir a la part alta dels favors populars amb discos com Depende (1998), De vuelta y vuelta (2001) o Bonito (2003), amb un altre retorn genuïnament Donés basat en totes les coses que al món poden ser boniques. Aquesta mirada franca i optimista es va accentuar encara més després que se li diagnostiqués la malaltia, moment en què va trobar encara més sentit a una de les frases que li repetia la seva mare i que solia recordar en els seus concerts “ella em deia que cal viure rabiosament, en present, que la mort ja vindrà”. Aquesta sensació de viure amb passió el que li quedés de vida va impregnar els seus últims treballs, iniciats amb el disc i la gira de 50 palos el 2017.\nÉs també el cas del seu àlbum més recent, Traga o escupe, editat a la finals de maig després de ser compost als Estats Units. Segons persones properes al seu equip, Donés, que funcionava per impulsos i intuïcions, va decidir publicar-lo abans del previst, el mes de setembre, i il·lustrar el seu primer senzill, Eso que tú me das, amb un emotiu videoclip d'aire festiu gravat en un terrat i amb l'aparició de la seva filla Sara. Abans, durant el confinament, havia gravat al balcó de casa seva una versió a guitarra de Vuelvo, un tema en el qual cantava “torno a fer el que sempre he volgut fer”, que no era més que compondre cançons i cantar-les.\nDesprés de l'edició del disc, que va coincidir amb un empitjorament del seu estat, no estava prevista la gira que havia anunciat amb antelació a les xarxes socials, ja que tot plegat depenia llavors de la superació de la pandèmia. De fet, la seva vinculació amb els sanitaris es va reforçar durant el seu llarg tractament, de manera que a Traga o escupe els ret homenatge al tema Los ángeles visten de blanco, amb una lletra que ja havia recitat en primícia en una de les seves últimes aparicions en directe, a finals del 2019 a la sala Luz de Gas de Barcelona en un concert per recollir fons per a l'Institut d'Oncologia del Vall d'Hebron. De la mateixa manera, durant la pandèmia va regalar 2.500 mascaretes a un altre hospital públic, el Moisès Brogi. Pau Donés ja no és un pacient, però les seves cançons seguiran sent lenitives.


Quina és l’oferta d’activitats per a adolescents i joves al barri? – RÀDIO HOSTAFRANCS\nDimecres 27 gen. - 2021 | 4:05\nQuina és l’oferta d’activitats per a adolescents i joves al barri?\nRedacció Send an email 14/01/2020\nEls dos equipaments del barri que organitzen activitats per a adolescents i joves, l’espai La Clau (c. Leiva, 67) i el Punt Multimèdia FAB de la Casa del Mig (c. Muntadas 1-5) han obert el període d’inscripció per als tallers d’aquest trimestre.\nL’Espai d’Adolescents La Clau obre totes les tardes de dilluns a divendres. Cada dia a les 17 h hi ha programades diverses activitats i a les 18 h comencen els tallers, un de diferent cada dia de la setmana. Els dilluns, amb dinàmiques d’expressió corporal, es treballa sobre la vergonya, l’empoderament, la creativitat i l’esperit d’equip. Dimarts és el dia de la setmana on es pot participar en diversos cicles temàtics com el Carnaval o el Dia de les Dones. Dimecres és el dia per descobrir nous sabors amb el taller de cuina. Dijous, La Clau és un laboratori musical on aprendre a fer servir l’equip de so i enregistrar les nostres pròpies cançons. I divendres és el dia del cinefòrum amb crispetes. Les inscripcions es fan fins al 17 de gener i els tallers d’aquest trimestre comencen la setmana del 20 de gener.\nEl Punt Multimèdia FAB de la Casa del Mig ofereix tallers de fabricació i creació multimèdia a persones de totes les edats, amb preus rebaixats per a estudiants. S’hi pot aprendre a programar webs, imprimir maquetes en 3D, tallar vinils, construir robots… També hi ha tallers ‘maker’ en família i tots els serveis de l’Espai Maker. Als tallers pots inscriure-t’hi de manera presencial o en línia.\n31 botigues tancades a Creu Coberta


Atlantia lidera una oferta d’adquisició que fa 11 anys va intentar l’empresa catalana en sentit invers\n5 min. Barcelona 22/04/2017 23:21\n651x366 El conseller delegat i vicepresident d’Abertis, Francisco Reynés, i el president, Salvador Alemany. / QUIQUE GARCÍA / EFE El conseller delegat i vicepresident d’Abertis, Francisco Reynés, i el president, Salvador Alemany. / QUIQUE GARCÍA / EFE\nLa diada de Sant Jordi del 2006, també un diumenge d’ara fa exactament 11 anys, es reunia el consell d’administració d’Abertis, aleshores presidit per Isidre Fainé, per aprovar fer una oferta per la italiana Autostrade, ara anomenada Atlantia. L’oferta va ser pactada entre accionistes de totes dues companyies i, malgrat que no tenia la majoria del capital, estava liderada per La Caixa gràcies al suport d’ACS, la constructora que presideix Florentino Pérez, que llavors era el primer accionista d’Abertis.\nLa integració hauria permès tenir a Barcelona la seu d’una gran multinacional de les infraestructures i les concessions. Però, per motius polítics, l’operació va descarrilar. Uns mesos després, el desembre del 2006, Abertis i Autostrade renunciaven a la fusió. L’oposició del govern de Romano Prodi (antic president de la Comissió Europea) va fer fracassar una operació que tenia tota la lògica empresarial i financera. En les negociacions va tenir un pes important el que llavors era secretari del govern italià, Enrico Letta, ara conseller d’Abertis.\nOnze anys després, s’ha girat la truita: ara és Atlantia, l’hereva d’Autostrade, qui està liderant l’operació per comprar Abertis. Amb la integració naixeria una gran multinacional del sector que tindria com a primer accionista el capital italià de la família Benetton. La seu d’Abertis, per tant, saltaria de Barcelona a Roma. Atlantia vol anar de pressa. Dimarts a la nit, Abertis reconeixia que directius de la companyia havien estat reunits amb directius d’Atlantia per parlar d’una possible integració i es va plantejar la possibilitat que la companyia italiana presentés una oferta pública d’adquisició (opa).\nDivendres el conseller delegat d’Atlantia, Giovanni Castellucci, va confirmar l’interès per Abertis amb el fi d’accelerar el creixement i la diversificació internacional, i va especificar que l’operació és “amistosa” i es farà comptant amb el suport de Criteria -el hòlding de participades de la Fundació Bancària La Caixa-, que es mantindrà en el capital. “Una operació no amistosa que no consideri la implicació del primer accionista d’Abertis, La Caixa, no ens interessa”, va afirmar Castellucci.\nPerò, a més, el primer executiu d’Atlantia no vol que es repeteixi la història de fa una dècada, quan, tot i que els accionistes de les dues companyies estaven d’acord en la integració, després d’un llarg recorregut de vuit mesos, l’operació no va arribar a bon port.\nEl peix petit es menja el gran\nLa dimensió de les dues companyies ara és molt superior a la del 2006, quan hi va haver el primer intent. Com es pot veure al gràfic, aleshores Autostrade era més gran que Abertis en facturació, beneficis i valor de la companyia a borsa. Aquestes constants és mantenen, però la italiana ha crescut considerablement més en valor a borsa a causa de la integració del negoci d’aeroports que tenien els Benetton. En canvi, Abertis s’ha venut la divisió aeroportuària.\nTot i ser el peix petit, el 2006 l’operació la liderava Abertis. El motiu: Abertis tenia un nucli dur accionarial més fort que ara davant de les possibles ofertes de compra. Hi havia La Caixa i ACS com a socis de referència, més les participacions minoritàries de la família Godia i les caixes catalanes. Ara, en canvi, Criteria és l’únic accionista de referència d’Abertis, amb un 22,25%.\nEl 2006 estava previst que Isidre Fainé seria el president de la companyia resultant de la fusió i que la seu seria a Barcelona, malgrat que després cada concessionària tindria la seva filial en el seu territori d’origen. Ara no ha transcendit quin seria el resultat, malgrat que fonts pròximes a l’operació donen per segur que la seu de la companyia resultant seria a Roma, mentre que la governança, bàsicament el repartiment dels càrrecs de president, conseller delegat i llocs al consell per a cada accionista, és un dels aspectes pendents de negociació.\nAquesta operació seria per a Criteria molt semblant a la que va fer amb Agbar quan va vendre la seva participació del 24% en la companyia d’aigües a la multinacional Suez per 298 milions. Ara Criteria és un accionista de referència de Suez, amb un 7%.\nEn tractar-se d’una operació amistosa, es podria pagar una bona part de la integració en un intercanvi d’accions -malgrat que una part es pagués en efectiu-, cosa que permetria mantenir Criteria en l’accionariat de la companyia resultant com a segon accionista, per darrere de la família Benetton. A més, aquest tipus d’operació tindria un cost financer més petit per als italians.\nDes del 2006 les dues empreses han seguit camins divergents. Fa una dècada, Abertis tenia autopistes, aeroports, aparcaments, telecomunicacions i negoci logístic. Ara s’ha anat concentrant en el negoci de les autopistes i, a part d’això, només li queden els satèl·lits d’Hispasat. El negoci de les torres de telecomunicacions el va treure a borsa amb l’empresa Cellnex Telecom, on encara controla el 34% del capital, un percentatge que ara es reduirà. A més, Espanya ha deixat de ser el seu primer mercat -ara ho és França- i està present també a Puerto Rico, Xile, el Brasil i l’Índia.\nEn canvi, Autostrade, que només tenia autopistes el 2006, ara té aeroports importants, com els dos de Roma o els principals de la Costa Blava francesa.


El Punt Avui Televisió neix amb vocació nacional - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans El Punt Avui Televisió neix amb vocació nacional - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nEl Punt Avui fa el salt a la televisió. Ho van anunciar divendres passat, 7 de febrer. L’aventura serà possible gràcies a l’acord a què han arribat amb els propietaris de Canal Català, que els arrenden les llicències de TDT de proximitat que van aconseguir en dotze demarcacions catalanes.\nLa intenció és que la nova El Punt Avui Televisió comenci les emissions a finals d’aquest mateix trimestre. La cobertura de les llicències que arrenden els permetran arribar a un 50% de tot el territori i a un 80% de la població. I és que emetran a les demarcacions de Barcelona, Blanes, Figueres, Granollers, Igualada, Lleida, Manresa, Mataró, Sabadell, Tarragona, Vic i Vilanova i la Geltrú. Els territoris que queden sense cobertura són el Gironès, l’Empordà, la Garrotxa, el Ripollès, les Terres de l’Ebre, el Baix Camp, part de les comarques de Ponent, el Pirineu i el Baix Llobregat (tot i que a aquesta comarca hi podran arribar des del repetidor de Barcelona). Amb l’operació, el Grup Hermes (propietaris d’El Punt Avui) passaran a controlar gairebé un terç de les llicències de TDT privada local.\nTelevisions de proximitat cada vegada menys locals\nQuan l’any 2006 es van atorgar les llicències de la TDT de proximitat, la condició era que cada productor local emetés com a mínim quatre hores diàries de continguts originals. Això havia de blindar la possibilitat que un operador obtingués llicències en diverses demarcacions on hi emetés els mateixos continguts i, a la pràctica, esdevingués un canal d’abast nacional català o fins i tot estatal (si emetia els mateixos programes que en altres territoris de l’Estat). Però amb les dificultats econòmiques que han patit moltes de les empreses que van aconseguir les llicències, actualment hi ha diversos canals que emeten els mateixos continguts en diferents demarcacions de proximitat (el que fins el 2006 es coneixia com a televisió local o comarcal).\nAixí, ens trobem que dels 59 canals de TDT de proximitat privats que es van concedir a Catalunya, actualment només en queden 38 en emissió (n’hi ha 22 que no han arrencat mai les emissions o que han deixat de funcionar). D’aquests que continuen actius, una vintena emeten continguts que són els mateixos per diverses demarcacions. En concret, Teletaxi emet la mateixa programació al Vallès Occidental, al Baix Llobregat i al Tarragonès; Lleida TV ho fa a les demarcacions de Ponent, i Canal Català ho ha estat fent per les dotze llicències que va obtenir. En menor mesura, Canal Taronja emet continguts molt similars a les tres demarcacions que té. I la resta tenen una part de la programació de producció pròpia, però també es nodreixen de programes sindicats (principalment a través de la Xarxa Audiovisual Local) per farcir la graella.\nEl Punt Avui TV neix amb vocació nacional\nEn aquest context, Xevi Xirgo, director d’El Punt Avui, consultat per Mèdia.cat sobre el projecte amb què han assumit la gestió de les llicències de Canal Català, reconeix que tenen “la voluntat d’emetre molts continguts en cadena per totes les demarcacions” i no amaga que la seva voluntat “és de fer una televisió nacional”. Però també subratlla que estan en fase de debat i construcció del nou canal: “La cosa ha anat molt ràpida, no fa ni una setmana que vam signar, així que ara estem discutint-ho tot: els aspectes tècnics, la graella, etc.”\nEns avança, però, algunes coses que tenen clares: “Volem començar de zero, i això vol dir que Canal Català apagarà del tot i nosaltres arrencarem amb una programació del tot renovada. Tot i que d’entrada no sortirem amb 24 hores d’emissió, sinó que naixerem amb una franja horària petita, la que siguem capaços de produir amb qualitat. També hem decidit que la resta de les hores no emetrem ni tarots, ni televendes; preferim començar amb una carta d’ajustament durant algunes hores del dia que no pas amb programació d’aquest tipus”. I conclou: “Serem una televisió de continguts informatius, ja siguin en format de tertúlies, entrevistes, notícies, etc. I volem aprofitar sinergies entre els continguts de la televisió i del diari”.\nSe’ls ha girat feina, perquè s’han marcat el compromís de ser en antena a finals de març o principis d’abril.\nTDTCanal CatalàEl Punt AvuiTDT de proximitatEl Punt Avui TelevisióXevi Xirgo


Adjudicacions del Retorn Social ’18 de Compromís | Cerdanyola Informa\nAdjudicacions del Retorn Social ’18 de Compromís\n29 gener, 2018 | Filed under: Política | Posted by: cerdanyolainforma\nLa campanya de Retorn Social de 2018 del Compromís per Cerdanyola (CxC) destina 3000 € dels ingressos provinents de les seves representants en l’Ajuntament a projectes amb impacte social impulsats per col·lectius del municipi. També i fruit de les situacions de repressió que han de fer front persones compromeses a lluites socials i populars, el grup ha considerat pertinent destinar 1000 € a caixes de resistència. Aquest programa de subvencions va ser un dels compromisos electorals del CxC en les passades eleccions, i d’aquesta manera l’acompleixen.\nImatge: Ajuntament de Cerdanyola (2017)\n- Aportació de 1000 € al projecte del Centre d’Esplai La Gresca, que consisteix a dinamitzar a les persones grans dels barris del Pont Vell, Tiana i Quatre Cantons amb situació o sentiment de solitud per fomentar la seva socialització. És un projecte amb educadores que contempla activitats cognitives i d’habilitats socials, activitats d’acció comunitària i activitats d’intercanvi generacional. Considerem que el projecte «COMBATRE LA SOLITUD, CAMINEM JUNTS» és una eina de dinamització social clau per aquests barris.\n- Aportació de 500 € al projecte de l’Associació de Mares i Pares d’Alumnes de l’escola Saltells en col·laboració amb els alumnes de batxillerat artístic de l’IES Jaume Mimó. El projecte anomenat «PATI D’UN SOMNI D’INFANT» té com a objectiu omplir de vida i color l’espai del pati de l’escola de primària tot duent a terme un procés participatiu on els alumnes del Batxillerat artístic defensaran les seves propostes i els infants de primària votaran i decidiran la que més els agradi. D’aquest projecte en destaquem la contribució que fa a lligar les dues etapes educatives en un projecte compartit.\n- Aportació de 500 € al projecte «VIURE CANTANT, RITMES AL COMPÀS» de l’associació Turó Solidari. Aquest projecte destinat a infants i joves amb risc d’exclusió social per la seva diversitat funcional, planteja realitzar sessions de musicoteràpia per a millorar la capacitat expressiva i vivenciar emocions i sentiments com a mètode per millorar l’autoconeixement i la relació amb altres persones. L’aportació de CxC al projecte cobriria la despesa en l’adquisició d’instruments musicals necessaris per a la realització dels esmentats tallers.\n- Aportació de 1000 € al «PROJECTE D’ACOLLIDA I SUPORT A LES PERSONES REFUGIADES I MIGRADES A CERDANYOLA/RIPOLLET» que impulsa un grup de ciutadanes mogudes per l’interès compartit de realitzar accions de sensibilització per donar visibilitat a les problemàtiques de les persones que arriben als nostres barris com a demandants d’asil o refugiades. Algunes d’aquestes necessitats són la formació, el coneixement dels idiomes, l’allotjament en llars d’acollida, la inclusió en borses de treball i l’acompanyament en les gestions oficials, entre d’altres.


Catalunya en Comú dona suport a l’aposta per una mediació internacional | betevé\nEl coordinador de la formació creu que "no és el moment per fer una declaració d'independència"\nRedacció | diumenge, 8 d'octubre del 2017, a les 15.39\nEl coordinador general de Catalunya en Comú, Xavier Domènech, considera que els catalans es van expressar a les urnes i al carrer i que van demostrar tenir “força política i democràtica”. També ha destacat el comportament i compromís de tots els que van voler votar, tot i les repressions del Govern espanyol. De fet, ha criticat durament el PP perquè diu que són els culpables de reprimir el dret a la democràcia. A més, ha mostrat el seu rebuig a la mesura impulsada per Rajoy que estimula la fugida d’entitats econòmiques de Catalunya.\nDomènech també assegura que donaran suport les iniciatives que impulsin la mediació internacional ja que creu que “és la manera de desbloquejar la situació actual i aconseguir que el PP escolti les demandes dels catalans.” Ha afegit que el camí del diàleg és l’únic que servirà pel futur de Catalunya. També assegura que “ara no és el moment per una declaració d’independència” i ha demanat “intel·ligència i responsabilitat” en l’estratègia política per construir un moviment de majories.\nEn referència a la concentració unionista convocada per Societat Civil Catalana, ha reconegut que tothom té llibertat d’expressió i dret a manifestar-se. Però ha afegit que ell mai ho farà al costat del PP i Ciutadans perquè diu que “són part del problema, no de la solució”. A més, ha mostrat una oposició clara a aplicar l’article 155.\n— 1 octubre — Catalunya en Comú-Podem — referèndum — Xavier Domènech


Universitat de Barcelona - La UB coordina el projecte europeu Hydrobond, que desenvoluparà recobriments superhidrofòbics per a la indústria eòlica\nInici > Notícies > La UB coordina el projecte europeu Hydrobond, que desenvoluparà recobriments...\nLa UB coordina el projecte europeu Hydrobond, que desenvoluparà recobriments superhidrofòbics per a la indústria eòlica\nProjecte Hydrobond (New cost-effective superhydrophobic coatings with enhanced bond strenght and wear resistance for application in large wind turbine blades).\nLa Universitat de Barcelona coordina el projecte europeu Hydrobond, dirigit a desenvolupar, fins a l’any 2017, recobriments superhidrofòbics per obtenir aerogeneradors marins més potents, eficients i fiables que els que s’utilitzen actualment.\nEl projecte, liderat pel Centre de Projecció Tèrmica (CPT) de la UB, forma part del VII Programa marc de la Unió Europea i està impulsat per un consorci integrat per vuit socis —cinc empreses i tres centres de recerca—, procedents de quatre països europeus (Espanya, Finlàndia, Alemanya i Itàlia). Té un pressupost de 4,2 milions d’euros.\nLa reunió d’inici del projecte, en què participaran representants de la Unió Europea i dels socis integrants del consorci, té lloc els dies 31 de gener i 1 de febrer, a la Finca Pedro Pons. A la inauguració de la jornada també hi assistirà el vicerector de Recerca, Innovació i Transferència, Jordi Alberch.\nEl CPT gestionarà la coordinació d’aquest projecte europeu, liderat per Josep Maria Guilemany, catedràtic de la UB i director del CPT, i la directora del projecte, Irene García Cano.\nProjecte d’innovació i transferència\nEl principal objectiu d’Hydrobond (New cost-effective superhydrophobic coatings with enhanced bond strenght and wear resistance for application in large wind turbine blades) és desenvolupar un procés innovador que permeti aplicar recobriments superhidrofòbics en pales de més de 90 metres. Aquestes pales s’usaran en aerogeneradors situats al mar. Josep Maria Guilemany, coordinador del projecte, assenyala que «amb aquest recobriment es busca garantir a llarg termini la funcionalitat de la pala en entorns exigents que presenten formació de gel, ambients corrosius i humitat». «El recobriment utilitzat —continua— persegueix reduir de manera significativa els temps de fabricació i els costos, i proporcionar una escalabilitat flexible en la seva aplicació i un impacte mediambiental reduït». Un altre dels objectius d’Hydrobond és reduir el pes de les pales de les turbines eòliques mitjançant la simplificació dels sistemes existents per eliminar-ne el gel. Actualment, són costosos econòmicament i energèticament, i poc eficients.\nEl projecte també preveu la transferència de coneixement a diferents tipus d’indústries del sector de la minieòlica, l’eòlica terrestre, o del sector aeronàutic i marítim.\nCentre de Projecció Tèrmica de la UB\nEl CPT és un centre de recerca de la Universitat de Barcelona amb més de 25 anys d’experiència en enginyeria de superfícies. És l’únic centre a Espanya que es dedica exclusivament a dissenyar, desenvolupar i innovar en l’àmbit dels recobriments utilitzant tecnologies de projecció tèrmica.\nEls recobriments obtinguts mitjançant projecció tèrmica s’usen extensivament en el sector aeronàutic, biomèdic, en sensors i en automoció, amb l'objectiu de millorar, donar funcionalitat i protegir qualsevol superfície contra el desgast, l’oxidació, la corrosió o qualsevol altre procés extern que la pugui deteriorar.


El Metall en Xifres | Unió Empresarial Metal·lúrgica\nCategoria: El Metall en Xifres\ndimarts , 01 març 2022 16:15 Publicat per neus-g Cap comentari\nUs adjuntem el darrer butlletí “El metall en xifres” corresponent al mes de març 2022 publicat per Confemetal.\ndilluns, 21 febrer 2022 10:14 Publicat per neus-g Cap comentari\nUs adjuntem el darrer butlletí “El metall en xifres” corresponent al mes de febrer 2022 publicat per Confemetal.\nMissió Comercial a Croàcia, Eslovènia i/o Hongria\ndimecres, 16 febrer 2022 11:50 Publicat per neus-g Cap comentari\nLa missió comercial a Croàcia Eslovènia i/o Hongria, es portarà a terme del 25 al 29 d’abril de 2022.\nLa preparació de les agendes la realitzaran la oficina d’ACCIÓ a Zagreb.\nPer què Croàcia, Eslovènia i Hongria?.\nCroàcia El sector alimentari és el més important de la indústria manufacturera croata, i generen oportunitats de negoci per a les empreses de maquinària agrícola i equipament per a la indústria agroalimentària. Al voltant del 90% de la demanda d’equipament mèdic es satisfà mitjançant la importació, que va registrar un augment durant els últims anys.\nEslovènia vol esdevenir un hub logístic per a empreses internacionals interessades a introduir-se en el mercat de la UE. Està modernitzant el ferrocarril i les carreteres i millorant les instal·lacions logístiques i de transport.. La indústria de paper i cartró té molt de recorregut a Eslovènia, amb un teixit industrial potent que li dona suport, ja que el 60% del territori son boscos.\nHongria per la seva ubicació geogràfica, l’alta tradició industrial, el menor cost relatiu de la seva mà d’obra respecte a l’Europa Occidental i el baix índex de desocupació, els situen com a mercats referents amb gran potencial per als negocis. Les inversions directes cap aquest país per part de les empreses estrangeres ha estat contínua, fet que ha contribuït a la modernització i optimització del seu sistema productiu.\n· Webinar informatiu sobre les oportunitats de negoci a Croàcia Eslovènia i Hongria realitzat per l’Oficina d’ACCIÓ a Zagreb.\n· Avaluació dels requeriments de les empreses.\n· Reunió prèvia amb l’Oficina d’ACCIÓ a Zagreb per avaluar les possibilitats d’èxit de la participació, i l’evolució dels negocis a destí.\n· Informació sobre mercat de destí, Estudis de mercat disponibles, Estadístiques de comerç exterior personalitzades pels productes de l’empresa i Informacions pràctiques.\n· Agenda de negocis presencial o virtual. Les reunions es portaran a terme amb la supervisió de l’ Oficina d’ACCIÓ a Zagreb i l’entitat.\n· Assessorament especialitzat i seguiment personalitzat.\n· Valoració de les accions de seguiment un cop realitzada la missió.\n• Cost per agenda personalitzada virtual a Croàcia Eslovènia i Hongria :\n• Quota d’inscripció: 395€ (+IVA) . (Per a empreses No associades 450€ +IVA)\nb.- Comprovant de l’ingrés o de la transferència bancària per un import de 395,00€ (+ IVA) o 450,00€ (+ IVA) en cas d’empreses no associades, al nº de compte UPM ES04 2100 3290 4725 0003 6153 en concepte de quota d’inscripció (a l’hora de fer la transferència indiqueu “MISSIÓ VIRTUAL A CROACIA ESLOBVENIA I HONGRIA 2022). Aquest import es retornarà automàticament a les empreses que no siguin finalment seleccionades i serà retingut en el cas d’empreses que renunciïn a la seva participació un cop s’hagi iniciat la preparació de les agendes de contacte.\ndimarts , 05 octubre 2021 10:36 Publicat per neus-g Cap comentari\nLi fem arribar informació de la Conjuntura i els indicadors econòmics del sector “El metall en xifres” d’octubre de 2021 publicat per Confemetal.\ndimarts , 06 juliol 2021 08:42 Publicat per neus-g Cap comentari\nLi fem arribar informació de conjuntura i indicadors econòmics del sector El metall en xifres núm. 199 de juliol de 2021 publicat per Confemetal.


Joan Lorente i la guitarra, en una imatge promocional\nEl cantautor Joan Lorente debuta amb ‘Punt de Partida’ (Auvi Records), el seu primer disc en solitari que representa un inici, un llançament i, en definitiva, tornar a començar. Per Lorente és un nou camí en la música que sempre l’ha acompanyat. Amb un so fresc, melòdic i enèrgic, ‘Punt de Partida’ arriba amb cançons plenes d’històries personals on les lletres neixen de l’esperança, de la força, l’amistat i sobretot de l’amor. Els temes es proposen traslladar a tothom la idea que sempre és bo tornar a començar.\nUn àlbum per portar amunt i avall\nEl mataroní Joan Lorente presenta el primer disc català en format USB, una manera innovadora que arriba directament des dels Estats Units i que deixa de banda el format CD tradicional. El disc es pot adquirir en format targeta USB, fet que permet escoltar la seva música en dos formats (.mp3 i .wav), afegir-hi el videoclip, la imatge de la portada del treball i dos continguts extres.\nCrida: el nou videoclip\nLorente ja ha publicat el videoclip de la cançó ‘Crida’, el primer single d’aquest primer àlbum en solitari del cantautor. El videoclip va ser enregistrat a diversos espais d’Alella com la plaça de l’Església o Can Jana.\nEl disc, amb l'innovador sistema USB\nUna desena de músics hi col·laboren\nLa gravació de ‘Punt de Partida’ s’ha fet als estudis de Groove Factory Studios situats a Cardedeu i a Tinyroom de Mataró. Tot el treball ha comptat amb la producció de Nico Canet i una desena de músics col·laboradors. Finalment el treball ha estat mesclat a Wheel Sound Studio de Cerdanyola del Vallès i masteritzat a Ultramarinos Mastering de Barcelona.\nLeds segueix endavant\nEl grup de música mataroní Leds ha comptat des dels seus orígens amb Joan Lorente a la veu i la guitarra. La formació ja ha publicat dos àlbums al llarg de la seva trajectòria, els quals es titulen ‘Ningú com tu’ i ‘Racó’. Joan Lorente continuarà al capdavant d’aquest grup mentre impulsa, paral·lelament, el seu projecte en solitari com a cantautor.


Sedona Real Inn & Suites (EUA Sedona) - Booking.com\nHotels a Sedona 96 establiments\nWest 36 establiments\nOfertes al Sedona Real Inn & Suites (EUA)\nAquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa la muntanya, anar a restaurants i la natura – Comprova la ubicació 95 Arroyo Pinon Drive, West, Sedona, AZ 86336, Estats Units – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa la muntanya, anar a restaurants i la natura – Comprova la ubicació Mostra el mapa\nAquest hotel es troba a prop dels millors restaurants i de les botigues exclusives de Sedona, Arizona, i ofereix instal·lacions de relaxació, serveis pràctics i habitacions confortables per a una estada tranquil·la.\nEl Sedona Real Inn & Suites disposa d'una piscina exterior i piscina d'hidromassatge. Els clients poden començar el dia amb un esmorzar continental deluxe gratuït, que inclou gofres al gust. El personal de consergeria de l'hotel és atent i us pot oferir informació sobre diverses activitats i llocs d'interès de la zona.\nTotes les habitacions del Real Inn Sedona disposen de comoditats modernes, com ara internet gratuïta d'alta velocitat i TV de pantalla plana LCD. Després d'un dia atrafegat, els clients podran relaxar-se al seu llit confortable, amb llençols de luxe.\nWest és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa la muntanya, anar a restaurants i la natura.\nSedona Real Inn & Suites treballa amb Booking.com des del 16 de abr. de 2009.\nQuan vols allotjar-te a Sedona Real Inn & Suites?\nS'acaben de reservar a Sedona: 12 hotels com Sedona Real Inn & Suites s'acaben de reservar al nostre web\nVoltants de l'allotjament – Aquest barri és una opció fantàstica per als viatgers que els interessa la muntanya, anar a restaurants i la natura – Comprova la ubicació Mostra el mapa\n3 raons per triar Sedona Real Inn & Suites\nInstal·lacions de Sedona Real Inn & Suites\nLlegeix-ho Sedona Real Inn & Suites accepta peticions especials, que pots escriure al pas següent.\nEl Sedona Real Inn & Suites accepta aquestes targetes i es reserva el dret de fer una retenció temporal a la teva targeta abans de l'arribada.\nNecessitem com a mínim 5 comentaris per calcular la puntuació. Si reserves i deixes un comentari, ajudaràs el Sedona Real Inn & Suites a aconseguir-ho.\n» Hotels a Sedona


Pàgina inicial/Notícies/Jornada del Musclo\nMusclos com mai els havies vist\nEl proper diumenge 12 de Juliol, es durà a terme a Deltebre la Jornada del Musclo; torna un altre any després l’èxit de les jornades anteriors.\nDiferents restaurants de la zona cuinaran i elaboraran plats amb el musclo com a ingredient principal i protagonista i oferiran un menú cuidat a tot públic on podran tastar els productes de qualitat de la zona.\nEntre els musclos que utilitzaran destaquem els de qualitat de les Muscleres Prats, que després d’aconseguir el reconeixement de la ISO: 22000, que reconeix la seva eficiència i la bona manera de fer, tindran una elevada presència en aquestes jornades, que ja són un símbol de la zona del Deltebre.\nUs convidem a assistir-hi si us agrada aquest aliment, ja que el trobareu com mai l’heu vist i el podreu tastar acompanyat de bon vi, bon cava i bons aliments.\nBy Josep García|2017-07-01T09:33:59+01:001, Juliol 2015|Categories: Notícies|


La CUP espera que sigui el primer municipi a posicionar-se en contra d'un armament que titlla d'"inhumà"\n17/04/2012 Drets i Llibertats\nL'oposició a les pilotes de goma, després que dos joves catalans quedessin cecs d'un ull i un de basc morís a conseqüència de l'impacte d'aquesta arma, arriba a l'àmbit institucional. L'Ajuntament de Vilanova i la Geltrú ha estat el primer consistori a aprovar en ple demanar-ne l'abolició al Govern.\nEl ple va aprovar aquest dilluns una moció de la CUP i la plataforma Stop Bales de Goma per demanar que es prohibeixin les bales de goma, tal i com ja ha succeït en la majoria de països europeus. La moció va comptar amb el vot favorable de la CUP, CiU, PSC i ICV, i amb el vot contrari del PP.\nLa moció demana també que el text acordat es traslladi al Govern de la Generalitat de Catalunya, als diversos grups parlamentaris que conformen l’actual Parlament de Catalunya i al col·lectiu promotor de la iniciativa, Stop Bales de Goma.\nLa CUP espera que el posicionament del ple de Vilanova i la Geltrú no sigui un cas aïllat i que sigui el primer municipi de molts més que es posicionin en contra d'aquest armament que titlla d'"inhumà".\nProhibits a la majoria de països europeus\nEls Països Catalans són dels pocs indrets europeus on la policia utilitza bales de goma en manifestacions i esdeveniments públics. La dotació de projectils de goma dels Mossos d’Esquadra, d’un pes de 90 grams i capaços d’arribar a una velocitat de més de 200m/s (més de 720 km/hora), són considerats pel protocol tècnic intern com a armes “menys letals”. Els últims casos, però, demostren que poden causar danys permanents als òrgans vitals i, a més, són difícilment controlables.\nA l’estat espanyol són 23 les persones que han perdut un ull des de 1990 fins avui a causa d’aquests projectils. Fa només dos anys, a la ciutat de Barcelona, tres nois van perdre l’ull a causa de l’impacte d’una bala de goma. Un altre va estar ingressat a la UCI durant una setmana, amb un traumatisme cardiopulmonar, i es va témer per la seva vida. El juliol d’aquest any passat, un altre noi va perdre l’ull dret.\nDurant la vaga general, dues persones van perdre l'ulll a conseqüència de l'impacte de les bales de goma disparades pels antiavalots dels Mossos d'Esquadra el 29 de març. Amb aquests dos casos ja són set les persones que han perdut un ull en els últims 4 anys a causa de les pilotes de goma utilitzades per la policia a Barcelona.\nEl País Basc restringeix l'ús de les bales de goma\nL'ertzaintza tindrà prohibit l'ús de les escopetes de bales de goma a partir de l'1 de gener de l'any vinent. El conseller d'Interior basc, Rodolfo Ares, va prendre aquesta decisió després de la mort d'Iñigo Cabacas per l'impacte d'una bala de goma rebut durant uns aldarulls arran del partit de l'Europa League entre l'Athletic i el Schalke 04.\nTot i així, la prohibició no serà total, perquè les unitats especialitzades, és a dir, la brigada mòbil i la brigada de reforç, encara les podran fer servir "en ocasions excepcionals". La restricció de les bales de goma afectarà doncs uns 6.000 dels 8.000 agents que integren la policia basca.\nD'altra banda, a partir de l'1 de juny tots els agents portaran visible el número d'identificació.\nEls Mossos no prohibiran les bales de goma\nA Catalunya no serà així. El director general dels Mossos, Manel Prat, va deixar clar aquest dilluns que no contempla la prohibició de les bales de goma tot i els casos que hi ha hagut recentment de víctimes d'aquest tipus d'armament. Prat assegura que són "un bon instrument per dissuadir determinats tipus de manifestacions, quan les condicions ho permeten, i són aptes i vàlides per utilitzar-les".\nNo només això, sinó que per Prat el dia de la vaga general les pilotes de goma van ser insuficients i va caldre anar més enllà: "Vam arribar a un punt que potser les pilotes de goma no eren suficients per poder retornar l'ordre públic per la magnuitud de la gent que hi havia concentrada en un espai molt concret de la ciutat". Per tant, va dir, "es va haver d'usar un mètode diferent", en referència als gasos lacrimògens.\nTot i així, va informar que s'ha obert "un procés de reflexió sobre tots els mecanismes" que fan servir els Mossos per actuar en casos de desordres públics i va avançar que s'estan "explorant altres tipus d'instruments i procediments" o fins i tot "tàctiques policials per aconseguir els mateixos objectius potser amb un altre mètode".