març | 2008 | Els dies i les dones\nAL LICEU, ANTÒNIA FONT\nPublicat el 31 de març de 2008 per dfigueres\nCosta d’adonar-te que estàs vivint un moment irrepetible, únic. Hi ha com una resistència a acceptar-ho. Hi poses al davant tot de perjudicis, fas tot tipus de proves abans. A vegades, els indicis queden en això, indicis; però hi ha vegades, ja reiniciada mil vegades la teva capacitat de sorpresa, que t’has de rendir davant l’evidència, que alguna cosa està passant, alguna cosa grossa. I tu hi ets per a viure-ho.\nÉs això mateix el que va passar ahir al vespre al Gran Teatre del Liceu de Barcelona. S’obriren les portes a les set. Cua diligent. Estrangers preguntant quina òpera s’hi feia today. No teníem les entrades en mà, qui arribava primer… Tenim sort, amfiteatre, primera fila. L’A. ha fet una molt bona feina. El teatre es va omplint. No imposa, el Liceu; és acollidor. El vellut, els llums, com gotims d’incendi, penjant de les gelosies dels diferents pisos. Els sostres pintats de Perejaume. “Allò, nen, és com el Fortuny però més gran”. Es va omplint a poc a poc. Tot són fotos que va fent la gent. M’agradaria saber el percentatge de persones que hi entraven per primera vegada al Liceu. Entre ells, servidor.\nComencen a sonar les tripes d’un rellotge, com de robot. El teatre ja és ple. Comencen els avisos. Es fa fosc. Surt l’orquestra. Res d’esmòquings, amb texans i samarreta. Després ells. Ells són Antònia Font. Nosaltres som nosaltres. Les dues, tres, cançons primeres sonen tímides. Pau Debon està encostipat. L’orquestra es treu les lleganyes. És curiós perquè no es fan nosa els uns als altres. Hi ha un traspàs íntim entre les cordes, el vent, amb baix, guitarra, teclats i bateria de més endavant.\nEl repertori va avançant, el vestit s’ajusta com un guant. No sabem qui s’ho passa millor, sí els de l’orquestra o nosaltres. Els violinistes branden els arquets, coreografies de tubes i clarinets enlaire. El director, dalt la tarima de director, es marca uns passos del més pur estil màiqueljacson… Es pica de mans, de peus. Pau Debon només pot donar gracis i més gracis. La gent aplaudeix més. Punt àlgid: l’astronauta rimador i tot tremola i sembla que hagi de caure.\nSincerament, el disc Coser i cantar m’havia semblat molt fred. Però no ens podíem quedar amb aquell mal gust de boca. Estàvem avisats que valia la pena no renunciar-hi. Ahir al vespre Antònia Font, va demostrar, davant tot un senyor Liceu, que aquests més de deu anys de vida han estat una pàgina de luxe en la música catalana. El surfista Oliver, amb les seves cançons, ha sabut donar un altre tomb de clau al galàctisme Sisa. Ha sabut donar un ramell de cançons que enganxen, que enrampen, que et transporten als llocs on poques vegades se’n vol marxar.\nSense sortir del guió d’altres concerts -sempre magnífics- tothom sabia que al Liceu hom si bé a consagrar-s’hi i Antònia Font, no va voler ser menys. Res de collarets de perles, res de vestits de nit. No s’acordaren casaments entre famílies, ni les querides lluïren escots provocadors. No, ahir, Donizzeti es barrejava amb el tauró Bambú; Puccini ens estimava a tots iguals; a Verdi un led vermell se li encenia; Wagner deixava sa gelera més decenta. Màgia, música, felicitat en estat pura. Alegria, molta, moltíssima, alegria ahir ens donà Antònia Font en un apoteòsic concert ple de bon rotllo.\nPublicat dins de Arpegis\t| 11 respostes\n15 ANYS SENSE VICENT\nPublicat el 28 de març de 2008 per dfigueres\nM’aclame a tu mare de Terra sola,\nm’agafe a tu, al que més estimava,\ni cante al jorn, al matí il·lumimat.\nSempre la nit il·luminat enter,\nseràs l’amor i la ferocitat,\nseràs la llum, la llum il·limitada.\nseràs forment, escala il·luminada.\nl’himne fecund del retorn a la pàtria,\ntot esquinçant l’emblema que puja,\nseràs l’ocell i seràs la bandera.\ni an arribar al terme entonaré\nel prec dels vents que em retornaven sempre.\nPublicat dins de Han dit altres\t| 7 respostes\nPublicat el 27 de març de 2008 per dfigueres\nEn aquests moments, al teatre català hi ha una pugna entre dues maneres d’entendre el teatre. Per una part aquells que es dediquen a passar pel sedàs del seu suposat talent, qualsevol obra que els caigui a les mans. Ja pot ser un Shakespeare, un Lope de Vega, un Miller, un Russiñol o un Pirandello. Esquarterat, recompost amb moltes projeccions i gent nueta a dojo, hom ja es pot treure del cap fer una llegida ràpida de l’obra que va a veure, abans. Allò que es trobarà serà molt i molt diferent del text original. Se’n salvarà l’essència -tal i com es podrà llegir en aquells textos indigestos del programa de mà, que es dediquen a afegir més confusió i no pas a aclarir res. Tot plegat excelses i poderoses masturbacions -l’essència, l’essència!- on als actors se’ls demana que facin de tot, menys actuar.\nPer una altra banda, hi ha els qui entenen el teatre, com un bell acte d’amor. Amor pel text, amor per l’actuació, amor per explicar una història. En definitiva, amor per commoure, que és del que es tracta. Malauradament, aquesta mena d’entendre el teatre, es dissipa en innombrables teatrets i sales, que sovint no surten a primera plana i on l’espectador es converteix en un indigent furgant i furgant entre contenidors de boca-orella o entre els altaveus que ell considera autoritzats per perquè el sedueixin.\nOriol Broggi i el seu teatre, és dels de la segona mena. Ens posaren la xeringa al braç amb aquella Antígona i des de llavors que anem amb els ulls esbatanats, balbucejant, vestits amb un xandall ratat, demanant més i més. Afincat a la Biblioteca de Catalunya, el projecte de LaPerla29, basteix una voluntat clara: revisitar els clàssics però sense caure en la prepotència de traduir-ho tot a una falsa provocació desmesurada i absurda, fent-nos empassar que aquesta és la lent amb què s’ha de mirar avui en dia tot el teatre. D’aquesta manera, a Sófocles o a Txèkhov, se’ls dóna validesa actual no a través d’un taller barat de xapa i pintura, sinó bevent de l’arrel, escoltant, treballant, provant. Estimant.\nEl desembarcament de Broggi al TNC s’ha d’aplaudir. La revisió que en va fer de La primera història d’Esther, el gener del 2007 a la Sala petita fou espectacular. De llençar coets. Un espectacle que estrijolava el text de l’Espriu i el convertia en un torrent verbal que fluïa com una mala cosa. Ni arideses ni entrebancs. Una veritable festa. La nova proposta d’Oriol Broggi, aquest Cercle de guix caucasià, beu molt d’aquell Espriu.\nVal a dir que la proposta no decep en absolut. Brecht encara és el murri que et sacseja, que no vol que t’hi estiguis, davant seu, com si tinguessis un comandament a distància a l’abast. No, Brecht, et vol per a ell solet. Per què? Doncs per què si estàs cansat i vols distreure’t una mica de tanta banalitat existent, ell et dóna el pa d’aquella solidaritat humana que diuen que existeix en alguna banda de nosaltres. Per què Brecht és el poeta que s’amaga rere la granota de mecànic i fa dir “t’estimo” amb l’olor del vent que ho fa vinclar tot, amb el pit al descobert, sense xarxa. Un vell cascarràbies social que no admetrà mai que en el fons, és un líric com una casa.\nEl cercle de Broggi pot dividir-se en dues parts. Totes dues porten nom de dona, o millor dit, nom d’actriu. En el primer torn la reina indiscutible és Marta Marco. La seva Grushe és gran, portentosa. En el recorregut, sense renunciar al simbolisme exigit i jugant amb els joguets que li proporciona Broggi, la humanitat d’aquesta serventa humil, traspua sense forçar mai. Hi veiem l’estima pel nen que no és seu, pel seu soldat que ha de tornar, pel país desfet, pels peus descalços que trepitgen la terra i la gana. Cal destacar l’agombolament d’habituals en el teatre de Broggi, (Màrcia Cisteró, Marissa Josa, Òscar Muñoz, Xavier Serrano, Pere Ventura) sempre eficaços, perfectament perfilats i definits. En el seu lloc Jordi Banacolocha.\nEn la segona part, qui regna és Anna Lizaran. Brillant Azdak. Jugant amb l’exageració però mai passant-se de frenada. Potser focalitzant en excés l’atenció doncs en el moment de prosseguir amb la trama del nen, en l’interregne en què totes dues Dames comparteixen tron, un ha de posar-se de nou la camisa de l’emoció per dins els pantalons i rendir-se davant el fet que hi havia una història que s’estava explicant.\nCoses que no ens agradaren. Potser l’espai. A Broggi li agrada jugar amb espais petits, propers, la magneficiència de la Sala Gran, juga en contra de la proposta, sobretot a la primera part, on part del text es perd malgrat comptar amb una escenografia del mateix Jean-Guy Lecat, preciosa, no acaba d’acomodar-s’hi l’espectacle, malgrat s’hagint tret dues o tres fileres de butaques. Amb tot, la potència de la imatge de quan entren els actors, és absolutament memorable, impactant. Tampoc ens agradà el triunfito Víctor Estévez, que en el paper de narrador, mou els braços com un ventilador i no se sap gaire bé on posa la veu. Una llàstima. Això de l’espai es veu millor en la segona part, on es delimita més l’escena i tot resulta més palpable. Tampoc no ens va acabar de fer el pes l’ús de titelles i ombres, tampoc la projecció d’una part del text. Quelcom que funcionava a “Primera…” però que aquí queda desproporcionat, sobrer. No aporta res.\nSigui com sigui, les dues hores i tres-quarts, amb entreacte per fer un pipí o netejar vidres, són una delícia on les busques del rellotge s’alien al costat dels músics de Cabo San Roque -encert total- per deixar-nos seduir per aquesta bella fàbula que va escriure algú el 1944, algú que es deia Bertolt Brecht i que va dir entre moltes altres coses, que malament del país que necessita herois, res no deia de les heroïnes, d’aquesta Marca Marco, d’aquesta Anna Lizaran que tornen a fer-nos avinent que ara, com ahir, com sempre, també per boca de Brecht, les revolucions es donen als carrerons sense sortida, i què és un teatre sinó això?\nPublicat dins de L'ombra de Yorick\t| 1 resposta\nPublicat el 26 de març de 2008 per dfigueres\nAquests dies, degut a l’increment de la repressió al Tibet, per part de la Xina, han estat moltes les veus que han denunciat la situació penosa que fa anys pateix aquest país mancat de llibertat. No hi ha cap mena de dubte que la tragèdia del Tibet, com la tragèdia de tants països que no se’ls deixa parlar per ells mateixos, és una vergonya. Amb tot, com en tots els països que no acaten les llibertats democràtiques, es diguin democràtics o no -vegi’s Rússia, Cuba, Xina, el Marroc… – tenen les seves presons farcides de persones que han plantat cara al règim des de dins, o senzillament han anat a petar a la presó per coses que en un marc democràtic, serien respectades.\nShi Tao és un periodista xinès, poeta i membre del PEN, que compleix una condemna de 10 anys de presó, acusat de «divulgar secrets d’estat a l’estranger». A l’abril de 2004, Shi Tao (Shi és el seu cognom), va enviar unes notes que va prendre durant la lectura en veu alta d’un document en una reunió de la redacció editorial del Dangdai Shangbao («Notícies del comerç contemporani») a un lloc web de l’estranger mitjançant un compte de correu «Yahoo!». El document era de l’Oficina del Comité Central del Partit Comunista Xinès, i incloïa advertències als mitjans de comunicació xinesos sobre com havien de cobrir els actes de celebració, el 4 de juny de 2004, del 15è aniversari de la massacre i les protestes de la plaça de Tian’an men de Pequín. Segons la documentació del tribunal, Yahoo! Holdings Ltd de Hong Kong va facilitar a les autoritats xineses la identitat de Shi Tao.\nEl PEN americà, està fent una forta campanya per denunciar el seu cas. Es preveu que en els propers mesos, el PEN internacional, intensifiqui amb més campanyes, el seu rebuig als JJOO de Pequín. Durant la commemoració del 8 de març, Dia de Internacional del a Dona, per exemple, ja es posaren de relleu els casos d‘escriptores xineses que estan empresonades. Arreu es fan campanyes per denunciar els abusos que comet la Xina. Tot sigui perquè Sarko no es pengi totes les medalles.\nPublicat dins de PEN Català\t| 1 resposta\nPublicat el 25 de març de 2008 per dfigueres\nEn el darrer apunt que Ilyas Shurpayev va escriure al seu bloc, l’encapçalava dient: “Ara sóc un dissident”. Quan ho va escriure, encara no eren els quatre de la tarda. No sabem si ho teclejà a casa seva, un apartament del nord-est de Moscou, o des d’un altre ordinador. No feia gaire, el seu nom havia sortit en una llista negra de periodistes a Kavkazcenter. Treballava al Canal 1 de la Televisió pública russa. Era del Daguestan. El proper més de juliol hauria fet 33 anys.\nProbablement, poc s’ho pensava Shurpayev que aquesta dissidència no duraria gaire. Algú va trucar a casa seva el dia 21. El van estrangular amb un cinturó. També li van clavar unes quantes ganivetades. Després van calar foc a l’apartament per esborrar les possibles proves. No era un periodista que es dediqués a la investigació. No li van deixar temps de patir la dissidència. El van assassinar, abans.\nEl que van fer amb Gadzi Abashilova Majachkalá, capital del Daguestan, va ser menys subtil. Abashilov estava davant una botiga quan des d’un cotxe li van engegar uns quants trets. Tenia 58 anys i era director de la Companyia Estatal de Televisió del Daguestán. Tampoc a ell el van deixar ser un dissident.\nDes de la desmembració de la URSS ja són 256 els periodistes morts. No hi ha cap raó per dir que el llistat de noms no augmenti. Mentre occident fa la vista llarga a aquest tipus de crims, a Rússia qui no interessa que informi, no informa. Les morts es van donar, es donen i es donaran. Cal dir-ho. Cal cridar-ho. Protestar, indignar-se, denunciar-ho, encara que, com deia Pedrolo, no serveixi de res.\nPublicat dins de Anna Politkòvskaia: ni oblit ni silenci\t| 4 respostes\nQUAN S’OBLIDA L’AMOR\nPublicat el 18 de març de 2008 per dfigueres\nLa lluna s’ha esmunyit\ndarrere les muntanyes;\nja comença l’exili.\nLa mesquita és ben plena,\nfins al pas del llindar.\nMillor que avui, ahir.\nD’esquenes a la vida,\ntot sovint discutim\nde coses impossibles.\nCercant una llumeta enmmig de la tenebra\nsom cecs a la claror\nde la lluna del cel.\nEl seny ja s’ha assecat.\nHan cavat en el cor\nper a fer-hi un refugi.\nEscupen a la vida.\nL’horitzó està barrat\nquan s’oblida l’amor.\nSalem Zenia, Foc cec\n(Traducció de Carles Castellanos de l’amazigh al català)\nPublicat dins de Negre sobre blanc\t| 3 respostes\nPublicat el 17 de març de 2008 per dfigueres\nDe vegades, no cal res més que quatre beneits asseguts en una taula d’un bar de Reus, una mica entrats en llevats i espirituals, tot comentant la proliferació, en els darrers anys, d’establiments donats a l’oci nocturn, com per demanar un bocí de paper i un boli al cambrer i començar a fer un llistat d’aquest tipus de cases. Te’n sortiran més de vint i et preguntaràs perquè això, fa cinc, deu anys, quan tenies fetge i estòmac a prova de bombes, no passava? Llavors algú farà que ja està bé de lamentacions, que una nit, qui vulgui apuntar-se amb ell, es proposa visitar vint bars de la ciutat. Els altres callen, li diuen que baixi de la cadira, que faci un glop, que s’assereni…\nPerò resulta que el pronunciament, no queda en no-res. Salvat de la crema dels senyors Gelocatil i Almax, la cosa, setmanes després, segueix en peu. Fins i tot s’ha fixat una data: el 14 de març i ja la tenim liada! Servidor hi era en aquella taula on es va xerrar tot allò i per tal no desentendre’m de la part de culpa per haver ablamat la proposta, que tot sigui dit, proferí l’insigne blocaire reusenc Antoni Veciana. El dia acordat, vaig pujar al vaporet de la Renfe i des de Barcelona cap a Reus hi falta gent. Donat que no podia arribar abans de les vuit, servidor ha de confessar, que dels vint bars, “només” en va poder visitar catorze. Una bona marca, si més no.\nLa logística de l’acte va fer expressament per l’ocasió, un parell de preuats gadgets. Vegi’s: una xapa -allò dels pins, es veu que ja no fa modernu- i el conseqüent “carnet” de ball amb el llistat de bars i l’horari, al darrera, on s’hi anaren enganxant gomets de colors a mesura que avançava la murga. L’astracanada començà a les 18:30 i tenia horari d’acabada a les 4:30. Però ja us puc dir, que malgrat que es compliren els horaris amb professionalitat, sent només mitja horeta a cada bar l’estona estipulada per a fer-hi el que és volgués, dintre sempre de la legalitat vigent, es plegà veles més enllà de les cinc.\nSigui com sigui, l’endemà, més que tenir el cap a Helsinki, hom s’adonava que el que li feien mal eren les cames i que la travessa per Reus la nuit, s’havia convertit més que en un despropòsit per aparells digestius i neuronals, en una autèntica mitja marató nocturna. Val a dir que tots els bars, hi posaren el seu granet de sorra per fer la travessa més plaent, més que res per les butxaques, que com ja us podeu imaginar, si feu el compte, hom havia d’anar ben servit de quartos i tampoc es tractava de deixar-s’hi el sou. Tots els bars referenciats van tenir alguna mena d’atenció així que els explicàvem la gesta, tots menys el situat al capdamunt del Carrer Ample i dit Blanc, així com els senyors de La Fàbrica que s’abstingueren, malgrat les nostres explicacions, de qualsevol tracte de favor. No cal dir que va ser acceptat per unanimitat de fer-hi només acte de presència però no pas de prendre-hi res.\nM’abstindré de deixar constància dels mil i un anècdotes que donà la nit, ni què si va fer o beure o viure, la veritat és que m’explicaren que al principi la cosa es temia que anés pel pedregar, però de bar en bar, anàvem trobant gent que com una processó avançada, s’hi apuntava sense massa escarafalls. Ens consten pics de fins a vint-i-quatre persones reunides! La veritat és que deixant de banda la constatació que veritablement en cinc anys Reus ha canviat molt en general i també en el tema dels bars -si faig un rimember güen amb els dits d’una mà es compten els abeuradors que existien llavors, antros amb serradures a terra inclosos- també és cert que malgrat els canvis i malgrat tot, la gent de Reus no hem perdut l’humor d’organitzar sense cap altra voluntat que passar-ho bé i riure, mandangues com aquesta. I és que ja ho diuen, que tot ajuda. Catorzeeeeeeee Emaaaaaaaaaa, Viiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiiint Beeeeeeeeeeeeeeeeeeeeee! i fot-li que és de Reus!\nLlistats de bars visitats\nQuè en diu l’Antoni Veciana\nQuè en diu el David Fernàndez\nPublicat dins de Lírica lleugera\t| 1 resposta\nPublicat el 14 de març de 2008 per dfigueres\nPassejo per les vitrines i vaig mirant els cossos despullats de pell, en molts casos d’ossos. Aprenc unes quantes coses: que la melsa s’inflama quan tens la malària. Que el fetge és molt més gran del que em pensava. Que és la part dreta del cervell la que s’encarrega de la creativitat.\nTambé que les dones no han de patir per la melsa quan tenen la malària perquè no se sap si en tenen de melsa. Com tampoc no se sap quin és el tamany del seu fetge, ni quina part del cervell fan servir per les seves coses creatives.\nAixò ho dic perquè no hi ha ni un sol cos de dona obert en tota l’exposició, tots tenen els dos corresponents testicles penjant. Tots? No, quan es parla de la reproducció, llavors sí que hi surt un cos femení. I pensar que la mostra s’ha passejat per mig món!\nPublicat el 13 de març de 2008 per dfigueres\nDavant els impulsos massoquistes, hom sempre s’hi llença amb l’esperança fàtua, de la redempció. Hi ha vegades que arriba. Hi ha vegades que no. Previnguts com estàvemdel que anàvem a veure, vam pensar que potser hi hauria una llum salvadora que il·luminaria la nostra reticència inicial. Però no, tot plegat només va servir per certificar allò que havíem sentit a dir i avorrir-nos, sobiranament, com una ostra. No som experts en musicals, però tenint com a referència un altre Sondheim que ara es pot veure en forma de pel·lícula, Sweeney Todd, malgrat que estigui bastant mutilat, un es pot adonar que Sondheim no pot ser que sigui una cosa tan supèrflua, tan mantegosa i sense esma.\nBoscos endins és el títol de l’obra d’Stephen Sondheim que la gent de Dagoll Dagom assassina. No és una mort ràpida, sense dolor, no. Es tracta d’un suplici dilatat, etern, de dues hores i quaranta-cinc minuts amb vint minuts d’entreacte! La caputxeta, la Ventafocs, en Jan de les faves màgiques i el seu corresponent forner i fornera, van a la recerca, boscos endins (d’aquí el títol) per tal de complir amb allò que els seus respectius contes expliquen. La primera part és un desenvolupament entrecreuat de les diferents històries amb apunts una mica àcids, al final, que presagien una visió diferent dels contes a la segona part. Després dels pipís corresponents i estirar les cames esperonats per aquesta mica de cosa que s’endevina, un s’asseu, espera que el teló s’aixequi donant la volta a tanta marenga i s’adona que no, que allò que es percebia, només era una falsa alarma. L’escavetxinada continua, lentament, fins a la fi.\nL’aposta de Dagoll Dagom per dedicar-se a allò que s’anomena “teatre per a tots els públics”, és respectable. Ara bé, ens cau una mica l’ànima als peus sabent que en el currículum d’aquesta companyia, hi ha coses tant magnífiques com Antaviana, el Mikado, Mar i Cel o Flor de Nit. Diuen les males llengües que donada l’exagerada inversió en els dos darrers espectacles que esmentem lligat al fet que els espectacles no van poder sortir de gira per la seva complexitat tècnica, van donar una minsa rendibilitat. Ara bé, no sé si desestimar la qualitat en pro de la recaudació, pot donar gratificacions tan substancioses. Com a nosaltres la pela ens interessa poc i del que es tracta és de veure bon teatre, a continuació explicarem perquè Boscos endins, no és bon teatre.\nHi ha una màxima que en el teatre i en l’art, en general, ens sembla vital de no violar: mai s’ha de proporcionar a l’espectador totes les claus per “entendre” allò que es contempla. Hi ha d’haver una part de sugerència, de misteri, si es vol, per tal que l’experiència artística esdevingui plena per aquell que la veu, la pugui interioritzar i faci un viatge personal a partir d’allò que se li ofereix. A Boscos endins, la sugerència és nul·la. Un magnífic i majestuós escenari que roda com els cavallets de la fira, una il·luminació desaforada, decorats fastuosos, atrezzo fulgurant (cal, per exemple, que veiem com es retallen els peus de les germanes de la Ventafocs quan els tallen dits i talons per tal de fer creure al príncep que elles són les propietàries de la sabata de cristall?) donen massa informació sense cap mena d’escletxa perquè l’espectador hi tregui el nas.\nPel que fa a la direcció, el cas és més flagrant encara. Partint que en el suposat manual del “teatre per a tots els públics” un deu poder llegir en l’apartat dedicat als actors, que aquests s’han de comportar damunt l’escenari com autèntics ximples. Mirades, gestos, pauses, matisos no hi tenen cabuda, doncs. Deixant la part musical a banda, perquè no hi entenem, pensar que pel simple fet de saber cantar, algú pot fer-se càrrec d’interpretar alguna cosa, encara que sigui musical, és una gran absurditat. Ni la OT Gisela fent de Ventafocs, ni la Mone fent de bruixa, aporten res més que una presència en moviment amb la manca habitual de recursos gestuals. La veu d’espinguet de la Caputxeta Anna Moliner és desesperant. A Carlos Gramaje encara no li hem trobat un adjectiu prou ambigu com per respectar-lo almenys pels grans Saïd i Reynal que tenim al cor. La resta es limita cantar quan toca i poca cosa més.\nD’acord que potser Boscos endinsno és una obra que ofereixi gaire punts per fugir d’allò que estrictament marca el text i l’argument, però lluny de la temptació de l’estripada postmoderna, sí que partint de recursos més realistes i naturalistes, es podria haver fet un treball actoral més conjuntat i subtil, aprofitant la mica de càrrega crítica que s’hi pot intuir per fugir de tant sucre, deixant-se estar d’una escenografia on t’ho dona tot ben mastegat. Si coneixeu algú que li agradi el teatre i us cau malament, busqueu arguments per fer-li entendre que els Dagoll Dagomhan tornat als orígens amb aquesta darrera obra. Que malgrat el què diuen, s’ha d’anar a veure perquè condensa perfectament aquella voluntat de no fer del musical un gènere obertament comercial, com al començament. Si us creu, haureu fet passar una mala estona a algú, però el regust dolç de la venjança consumada us omplirà la boca.\nPublicat dins de L'ombra de Yorick\t| 3 respostes\nPublicat el 12 de març de 2008 per dfigueres\nAprofitant que he de fer uns encàrrecs al centre, m’aturo a fer un cafè a l’Ateneu. Fa bo. Me’l prenc al jardí. Se m’acosta un noi. Em pregunta si es pot asseure a la meva taula. Em diverteix que em tracti de vostè. El noi em diu que hi ve sovint a l’Ateneu, que li agrada llegir i que es passa hores i hores a la biblioteca de la casa. També freqüenta les tertúlies, sobretot la del Quim Borralleras. Em diu que no li sóc desconegut del tot i que potser m’hi ha vist allí. Jo li dic que no el conec pas aquest senyor.\nEl Josep és de l’Empordà -“del petit, però”-puntua amb un somriure sorneguer i ampli. És tot ell un belluguet. Va vestit d’una manera un pèl antiquada. És molt jove: vint-i-un anys acabats de fer. Això de l’estudi de les lleis, li va venir obligat per son pare. Ell, però, el que li agrada de veritat és escriure. Em diu que llegeix tot el que li cau a les mans, però que aquí no es poden trobar bons llibres. Li han parlat d’un tal Montaigne i em pregunta què en penso. Li dic que per mi és una mica farragós, però que no li farà cap mal llegir-lo. Em parla de molts altres autors.\nLlavors parlem dels blocs. Li dic que jo en porto un. En dir-li el títol, em diu que em llegeix. Tot ell és una bateria de preguntes. Es veu que tenia pensat d’obrir-ne un, però que això dels ordinadors li fa una mica de basarda. El Josep no para quiet. Sembla que tingui una molla al cul. Galtaplè, baixet, se’t tira al damunt tot preguntes com una fera damunt la seva presa. Si et nota cohibit, recula i t’ofereix un somriure taujà, obert, senzill.\nNo creu que s’hi estigui massa per Barcelona. La troba una baluerna esfereïdora, horrorosa. Com la Universitat, on els catedràtics semblen sortits de la pitjor literatura gòtica. Li agradaria veure món, viatjar. Anar d’aquí cap allà. Me’l crec perquè no para quiet. Ara m’exposa la seva teoria sobre la literatura. “La persiana és verda. Això és una frase intel·ligible. Això hauria de ser la literatura, m’entèn?”. Al cap d’un quart d’hora de xerrera, em diu que ha de marxar. Encaixem prometent-nos de tornar a veure’ns.\nAvui, he rebut un mail del Josep. Em diu que ha tornat a Palafrugell perquè la Universitat està en vaga per això del pla de Bolonya, encara que a son pare, li ha dit que l’havien tancat per culpa d’una passa de grip. Ja la sap llarga, ja. Em diu que des de fa un parell de dies que ha obert el seu bloc. Em pregunta el meu parer. Us afegeixo aquí l’enllaç per si ho voleu comprovar per vosaltres mateixos. No escriu malament el Josep. Té fusta. Pot ser que fins i tot, si s’ho proposa, arribi a ser un escriptor important.\nPublicat dins de Negre sobre blanc\t| 5 respostes


Made in Rural obre la sexta convocatòria | Matarranya Media\nMade in Rural obre la sexta convocatòria\nLa quantia estimada per a aquest 2022 és de 6.000 euros i la data final per a presentar la sol·licitud és el 15 de març\nCartell Made in Rural 6 | Foto: NDM\nTema: made in rural · projectes · rural\nMADE IN RURAL obri nova convocatòria per a posar en marxa noves idees i projectes sense ànim de lucre que dinamitzen i revitalitzen els pobles del territori. Recordem que, MADE IN RURAL està emmarcat dintre de les accions de Joves Dinamitzadors Rurals, un projecte de cooperació entre diversos territoris rurals d’Aragó, promogut per 13 Grups d’Acció Local i del qual formen part joves i professionals de diferents àmbits relacionats amb la joventut i el desenvolupament rural. Núria Gasulla, dinamitzadora sociocultural del departament de Joventut de La Comarca, explicava que “són unes convocatòries que traem anualment i que donen l’oportunitat als joves d’entre 18 i 35 anys del territori a presentar propostes que es puguen desenvolupar en els seus pobles i, sobretot que els dinamitzen”.\nLa quantia estimada per la convocatòria d’enguany és de 6.000 euros i una de les coses que més es tindrà en compte, segons explicava Gasulla, és “la viabilitat del projecte a llarg termini perquè tinguen una continuïtat després de la convocatòria“.\nLes idees es podran presentar fins al proper 15 de març “cal enviar un vídeo de màxim dos minuts explicant la idea i una fitxa, que es pot descarregar en la webhttps://dinamizomipueblo.es/ on el perfil d’Instagram de Joventut Matarranya”. Finalitzat el termini hi haurà una segona fase de formació on els joves podran reformular les seues propostes, si és possible, i una tercera fase on s’exposaran a un comité que s’encarregarà d’escollir els projectes beneficiats.\nDesprés de sis anys convocant als joves a impulsar projectes comunitaris s’ha rebut propostes de tota mena: artístics, culturals, mediambientals, socials o digitals, entre altres. Tots ells amb un mateix objectiu: afavorir la posada en funcionament d’iniciatives juvenils de desenvolupament comunitari, promoure xarxes de coneixement compartit i posar al servei dels joves l’estructura del projecte Joves Dinamitzadors Rurals per a la difusió i execució d’iniciatives juvenils amb impacte social.\nTot i que alguns dels presentats en les darreres edicions encara s’estan desenvolupant s’ha obert una nova convocatòria per tal de reforçar aquest projecte i continuar donant oportunitats als joves. Actualment, a la comarca del Matarranya s’estan duent a terme dos projectes. El primer a Fórnols on ja s’ha creat l’Associació Mussols Arremangats, a través de la qual s’organitzen activitats de dinamització, també s’està treballant en una sala de jocs i un espai coworking. I, amb el segon es treballarà, a través de cursos, el teatre.


La tertúlia corresponent al dijous 31 d'octubre de 2019 amb Gràcia Artigas, Vanessa Mányik i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 24 d'octubre de 2019 amb Gràcia Artigas, Vanessa Mányik i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 17 d'octubre de 2019 amb Gràcia Artigas, Vanessa Mányik i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 10 d'octubre de 2019 amb Gràcia Artigas, Vanessa Mányik i Joan Danés.\nPrimera tertúlia de la nova temporada. Avui ens acompanyen la Gràcia Artigas, la Vanessa Mányik i en Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 13 de juny de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 6 de juny de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 16 de maig de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 9 de maig de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Joan Danés.\nLa tertúlia corresponent al dijous 2 de maig de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Isabel Ruiz.\nLa tertúlia corresponent al dijous 18 d'abril de 2019 amb Gràcia Artigas, Toni Bachiller i Carme Pantinat.\nLa tertúlia corresponent al dijous 18 d'abril de 2019 amb Joan Trillas, Alfons Bartolomé i Carme Pantinat.


ᐅ Manteniment informàtic Casas Altas - Manteniment informàtica Casas Altas\nSom experts i comptem amb molts anys d’experiència en manteniment informàtic Casas Altas, serveis informàtics\nLa clau del nostre servei de manteniment informàtic Casas Altas és l’experiència i professionalitat del nostre equip tècnic i el nostre expert sistema de gestió\nEl nostre servei de manteniment informàtic Casas Altas i suport tècnic informàtic correspon a serveis constants preventius i resolutius en les instal·lacions del client, amb l'objectiu de prevenir i incentivar actuacions correctives. A Gestinet Casas Altas, també realitzem la monitoratge dels servidors i usuaris a cada client per a poder oferir més i millor control, donant una resposta més ràpida i efectiva en cada actuació i situació.\nGestinet Casas Altas només utilitzem plantilla professional pròpia qualificada\nÉs important destacar, sobretot en el sector outsourcing de serveis de manteniment informàtic Casas Altas, que tots els tècnics informàtics de Gestinet són professionals experimentats en plantilla, fixes ubicats a la província de Casas Altas, pel que no utilitzem la modalitat de subcontractació i/o utilització de perfils freelance, ja que aquestes modalitats van en decrement del servei i satisfacció del client.\nEl servei de manteniment informàtic Casas Altas de Gestinet, és líder del sector per experiència, reputació i màximes garanties\nGestinet, empresa referent en manteniment informàtic Casas Altas, suport i serveis informàtics amb una llarga experiència i recorregut en el nostre sector, compta amb un gran equip tècnic professional en constant formació i reciclatge de coneixements que aporta als nostres clients el millor assessorament i experiència per tal d’aconsellar i recomanar en cada moment i situació la millor i més eficient solució.\nManteniment informàtic Casas Altas: Gestinet compta amb una de les respostes més ràpides del sector\nGestinet compta amb una de les respostes més ràpides sobre incidències informàtiques i qualsevol entrebanc informàtic que el client pugui patir. Inicialment, mitjançant resposta remota per a mirar de ser més eficients, ràpids i efectius, i el següent nivell és la resposta presencial per part dels nostres tècnics a la ubicació del client, oferint a Casas Altas una de les respostes més ràpides del mercat.\nIgual que oferim un servei de manteniment informàtic Casas Altas periòdic, preventiu, expert i exigent, també disposem d’altres serveis vitals per a qualsevol empresa avui dia, com el servei de disseny web Casas Altas, utilitzant sempre les tècniques i metodologia de disseny web més innovadores i eficients.\nManteniment informàtic Casas Altas: Gestíó integral de backups\nEn totes les modalitats de manteniment informàtic Casas Altas que oferim, una de les facetes més importants i sensibles que el nostre servei gestiona i assegura és la correcta realització de backups (còpies de seguretat) de dades i sistemes de cada client, oferint diversos serveis i opcions en aquest sentit com a complement i/o millora d’aquest sistema de seguretat tan primordial i vital per a qualsevol empresa. Revisió integral de backups en local, realització de backups externes o en aparells extraïbles (LOPD), etc...\nEl temps màxim de resposta sobre incidències de manteniment informàtic Casas Altas és de 3 a 4 hores. Actualment donem resposta immediata.\nTots els nostres tècnics de manteniment informàtic Casas Altas disposen com a mínim de Grau Superior Informàtic en Sistemes Informàtics.\nVinculem per a cada client un mínim de 2 tècnics directes per a ser el més resolutius i precissos possible en el manteniment informàtic Casas Altas.\nDonem els telèfons mòbils dels tècnics vinculats en el manteniment informàtic Casas Altas per a que el client pugui contactar directament amb ells i ser més resolutius i efectius.\nDisposem de tècnics fixes i estables per a donar un servei de manteniment informàtic Casas Altas estable i ràpid sense sorpreses ni esperes.\nEls nostres clients de manteniment informàtic Casas Altas disposen d’una potent Extranet per a la gestió completa del seu servei.\nManteniment informàtic Casas Altas: 100% Experiència i lideratge en el sector informàtic\nLa nostra empresa compta amb un equip tècnic informàtic professional, amb molta experiència i especialitzat en la gestió de xarxes i aparells informàtics d’alt nivell i en qualsevol plataforma, Windows, Mac, Linux.. Comptem amb clients importants i reconeguts, i realitzem la gestió integral de les seves instal·lacions informàtiques de forma continuada. Disposem de diferents modalitats de manteniment informàtic Casas Altas, depenent de les necessitats i objectius de cada client.\nTots els nostres clients de manteniment informàtic Casas Altas disposen d'una potent Extranet al núvol per a realitzar gestions a temps real sobre aquest servei, com control i seguiment d'incidències informàtiques, consulta de consums del servei de manteniment informàtic Casas Altas, consulta d'albarans de treball digitals per part dels tècnics informàtics, accessos remots, permisos.. Plataforma de gestió única en el nostre sector i desenvolupat pel nostre Dept. de programació.\nCal mencionar que a Gestinet Casas Altas som experts en el posicionament Web Casas Altas, i sobretot posicionament Google Casas Altas, serveis importants i imprescindibles per a captar clients potencials que cerquen precisament allò que l’empresa/client ofereix. Òbviament, abans cal dissenyar i planificar una estratègia SEO a mida per a cada client, afinant al màxim els objectius, metodologia i centrant-nos sobretot en la conversió, el retorn i rentabilitat de la inversió.\nManteniment informàtic Casas Altas: Gestinet és Partner i col·laborador de les millors marques, fabricants i solucions en informàtica avançada.\nContractes de manteniment informàtic Casas Altas amb màximes garanties\nRealitzem contractes de manteniment informàtic Casas Altas de prevenció, reparació i seguiment constant dels sistemes informàtics de cada client. Comptem amb molts anys d’experiència i una important cartera de clients a Casas Altas aconseguida amb la rigorositat i professionalitat de tot l’equip humà de Gestinet, fet que ens posiciona com a una empresa referent i líder dins el nostre sector.\nManteniment informàtic Casas Altas, presencial, remot i monitorat\nEls nostres tècnics informàtics realitzen el servei de manteniment informàtic Casas Altas, xarxes, aparells i components informàtics de forma presencial a les oficines dels clients, juntament amb el monitoratge dels sistemes i resposta remota inclosa.\n100% Garanties en el nostre servei de Manteniment informàtic Casas Altas\nA Gestinet Casas Altas coneixem i som conscients de la importància d’un bon manteniment informàtic Casas Altas i una actuació en aquest sentit proactiva i responsable, i d’aquesta manera evitar tant problemes de seguretat com entrebancs en una gestió eficient de tot els recursos de la xarxa, servidors i usuaris de cada client.


Puigdemont no preveu fer una DUI ni tampoc contempla que l'Estat suspengui l'autonomia - Empordà\nPuigdemont no preveu fer una DUI ni tampoc contempla que l'Estat suspengui l'autonomia\nDiu que el fet que Rajoy no l'hagi trucat "diu molt poc a favor del seu lideratge polític" i carrega també contra l'actitud del rei\nACN 15.01.2016 | 08:07\nCarles Puigdemont durant l´entrevista. ACN\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, ha remarcat aquest dijous que no està previst que hi hagi una Declaració Unilateral d'Independència al Parlament en aquests divuit mesos, alhora que tampoc contempla que l'Estat suspengui l'autonomia. En declaracions a TV3, Puigdemont ha carregat contra el president del govern espanyol en funcions, Mariano Rajoy, per no haver-lo trucat encara. "Diu molt poc a favor del seu lideratge polític", ha dit. També ha criticat l'actitud del rei. El president, que ha assegurat que està net de corrupció i que no li trobaran cap irregularitat, ha reconegut que el pacte de la CUP no inclou els pressupostos, i ha obert la porta a prorrogar-los. Pel que fa al seu futur, ha donat a entendre que ell no es presentarà com a futur candidat a unes eleccions.\n"No està previst en el nostre compromís fer una DUI", ha remarcat Puigdemont aquest dijous, alhora que ha assegurat que el procés "tindrà totes les garanties jurídiques i legals", amb aspectes de constitucionalitat que "seran vigents" fins que s'arribi a la constitució d'un nou estat. "Anirem de la llei a la llei, partim del marc de constitucionalitat, però el mandat que hem rebut de la gent és anar creant un marc propi", ha argumentat.\nPuigdemont ha reconegut que hi ha una majoria per iniciar el procés, per poder-lo dur fins al moment de convocar la ciutadania a un referèndum sobre la Constitució que permeti després declarar la independència, però ha admès que no hi ha la força suficient per proclamar directament la independència amb l'actual composició parlamentària.\nEn aquest sentit, ha fet èmfasi en la necessitat de dialogar amb l'Estat, i ha apuntat que no contempla l'escenari de l'aplicació de l'article 155 ni tampoc una "asfíxia premeditada", perquè "si el govern espanyol es 'bunqueritza' davant Catalunya, a qui perjudica és als catalans".\nPel que fa als terminis del Govern, ha insistit que el compromís és per a divuit mesos, tot i que no ha descartat que siguin menys ni tampoc més. "Si el termini és una cotilla, malament. Si podem l'escurçarem però si l'hem d'allargar no passa res", ha reiterat Puigdemont, que ha garantit que el Govern "farà les coses ben fetes".\nEn preguntar-li per la declaració d'inici del procés i l'obediència al TC, Puigdemont ha rebutjat dir que no es pot atendre algú que ho està passant malament "perquè hi ha un tribunal que diu que no es pot fer". "Això és obediència a la gent que ho passa malament, ja veurem si és desobediència al TC", ha assenyalat.\nDe la mateixa manera, ha negat que la seva fórmula de prometatge del càrrec impliqués desobediència, sinó d'obediència al poble de Catalunya, i ha assegurat que no hi haurà "cap possibilitat que aquesta prometença sigui ata cada". Si bé ha remarcat que la Constitució determina que ell és el representant ordinari de l'Estat a Catalunya, ha apuntat que ell no ho sent així "per com l'Estat tracta Catalunya i els seus representants".\nNo l'ha trucat cap líder\nPuigdemont s'ha queixat que cap líder polític l'ha trucat per felicitar-lo com a nou president de la Generalitat, tot i que és conscient que Pedro Sánchez ho farà. Ha carregat especialment contra Mariano Rajoy per no haver complert ni tan sols una "norma bàsica de cortesia" com aquesta, i més si creu que és el representant ordinari de l'Estat a Catalunya. "Si no fa un gest de cortesia que no obliga ni a compartir ni un gram de les meves propostes polítiques, diu molt poc a favor del lideratge polític de qui teòricament vol continuar sent el president del govern espanyol", ha etzibat. En la mateixa línia, ha criticat que el rei no hagi volgut rebre la presidenta del Parlament, Carme Forcadell.\nPuigdemont ha insistit que si s'han trencat els ponts amb Espanya no serà per responsabilitat seva, perquè són Rajoy i el rei els que no l'han trucat. Al seu parer, "les coses no es fan així" i el que seria normal és que els dos el truquessin per cortesia.\nRonda de contactes, també per pressupostos\nEl president de la Generalitat ha anunciat que ha trucat ja a tots els líders polítics per celebrar una ronda de contactes després del ple de la setmana que ve per crear un clima de treball on es parli també de l'aprovació dels pressupostos.\nEn aquest punt, ha indicat que el Govern intentarà aprovar uns nous comptes, però no passa "res terrible" si es manté la pròrroga. Ha remarcat que l'acord amb la CUP no inclou l'aprovació de pressupostos, tot i que confia que es podran pactar, i no només amb els cupaires, sinó també amb altres grups del Parlament que vegin "que les necessitats de la gent de Catalunya són molt peremptòries".\nNet de corrupció\nPuigdemont ha assegurat que ell està net de corrupció i que sempre ha actuat "amb rectitud". "Sé que m'han mirat tot el que puguin mirar de mi, però no trobaran res, no sóc una persona que s'hagi mogut en el terreny de les comissions, dels tractes de favor, de les influències. He defugit manifestament aquest món", ha assegurat.\nS'ha queixat que ara li retreguin el seu passat professional i ha trobat "immoral" que algú vulgui fer creu que ell ha utilitzat el seu càrrec de diputat per obtenir una subvenció.\nQue Mas no es converteixi en un "jubilat"\nSobre el paper d'Artur Mas, ha explicat que ell li ha demanat que l'ajudi en el procés, perquè és una persona "que té un prestigi i un reconeixement internacional molt alts". No ha volgut concretar quina tasca farà, però ha insistit que cal trobar una fórmula perquè "no sigui un jubilat, un expresident".\nEn demanar-li sobre el seu futur, ha dit que ell no es planteja ser candidat, tot remarcant que ha agafat aquest càrrec "amb la temporalitat i l'excepcionalitat del moment". Al seu parer, els líders de la nova Catalunya s'han d'escollir a través de primàries i "endreçar" els lideratges que s'han forjat en l'actual etapa per obrir-ne una de nova.


18.02.2022 - 11:38\nActualització: 18.02.2022 - 12:38\nLa Intersindical-CSC, la COS i el Sindicat d’Estudiants dels Països Catalans (SEPC) han cridat la comunitat educativa a fer vaga el 23 de març en resposta a la sentència del 25% de classes en castellà i en defensa d’una educació pública i íntegrament en català. A parer seu, aquesta sentència és una peça més de l’estratègia de l’estat espanyol contra l’eix vertebrador dels Països Catalans, la llengua pròpia. Però, a més, han criticat la Generalitat per donar com a resposta una corrua de paraules buides. De fet, acusen el departament de voler liquidar la immersió amb el nou decret d’ordenació dels ensenyaments.\nLes famílies del Turó del Drac: “La situació a l’aula és una mica estranya, la professora està obligada a parlar en castellà”\nSegons els convocants, l’administració no tan sols s’ha mostrat incapaç de defensar l’escola catalana, sinó també de destinar-hi els recursos necessaris per a assegurar l’aprenentatge i la integració de tots els alumnes en un marc de cohesió i igualtat. És més, diuen que amb el nou decret d’ordenació dels ensenyaments es pretén de flexibilitzar la immersió segons el context ambiental, és a dir, liquidar-la trenta anys després d’haver entrat en vigor.\nTambé critiquen que el departament hagi tirat endavant un reguitzell de canvis i mesures decidides de manera unilateral i sense cap voluntat de negociació, com ara l’avançament del calendari.


L'endemà es trasllada fins a Salt per parlar d´immigració | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nL'endemà es trasllada fins a Salt per parlar d´immigració\nby Maria Dantas 16:18 0 comentaris Interculturalitat Migracions\nL'Endemà, la sèrie documental de TV3 recull, a través de diversos testimonis, les dificultats que els nouvinguts acostumen a trobar en arribar.\nEn Mamadou, de 13 anys, lluita per adaptar-se al país que l'acull.\nL'espai documental L'endemà analitza avui, a partir de les 22.25 de la nit, els canvis que afecten els immigrants que acaben d'arribar a Catalunya. L'adaptació a un nou entorn, les dificultats que pot presentar l'idioma així com el contrast entre la cultura de la qual vénen i la nova, són factors que sovint costen de superar.\nEl programa recull, com és habitual, diversos testimonis. Entre ells el de Mamadou Alliou Diallo. Un noi de 13 anys que acaba d'arribar a Salt. Ha vingut de Guinea-Conakry, a l'Àfrica Occidental, per reunir-se amb el seu pare, l'Alfa, que és camioner i treballa a Catalunya des de fa deu anys. El seu pare, a qui no havia vist de feia molt de temps, ha decidit que aquí en Mamadou pot rebre una bona educació i, tant de bo!, arribar a la universitat. Ell vol ser periodista i escriptor, i fa un diari on va explicant les seves experiències. S'enyora de la mare, que s'ha quedat a l'Àfrica, i de tota la família; dels seus amics del liceu francès, del seu país càlid... Però a Salt l'espera tota una vida nova. S'ha matriculat a l'institut de Secundària, un dels més multiculturals de Catalunya, i aviat començarà a fer bàsquet i natació.\nEn Mamadou és un bon estudiant que té clar que ha de correspondre a l'esforç que ha fet per ell el seu pare. Aquí es relaciona, sobretot, amb amics de la seva comunitat, i amb els seus companys d'una dotzena de nacionalitats diferents. Salt no és un lloc del tot fàcil per viure i per integrar-se a Catalunya, i en Mamadou, com els seus amics, fa el que pot. Ara que la crisi afecta també la feina del seu pare, que pot quedar a l'atur, comença a plantejar-se si de veritat voldria marxar o si, per al seu propi bé, li convé quedar-se. La decisió no és mai fàcil, ja que malgrat les dificultats que troba aquí, la vida acostuma a ser més fàcil que no al país d'origen.\nTAGS : Interculturalitat | Migracions |


Campanya d’afiliació d’octubre de 2021: fet per fans, per als fans | Organització per a les Obres Transformatives\nL’OTW (Organització per a les Obres Transformatives) és un treball d’amor. Va ser creada per fans, per als fans. Som una organització sense ànim de lucre i depenem al 100% de les donacions: la donació de temps dels nostres voluntaris/àries i la donació econòmica per part de la comunitat que atenem. Avui comença la nostra campanya d’afiliació bianual, moment en el qual us demanem que, aquells qui pugueu fer-ho, contempleu realitzar una aportació econòmica per donar suport a la nostra feina. Pots llegir sobre com invertim els teus diners en el nostre pressupost.\nLes teves donacions a l’OTW donen suport a la nostra feina a través de tots els nostres projectes: des de l’Archive of Our Own – AO3 (Un Arxiu Propi) a Fanlore; des de la nostra revista acadèmica, Transformative Works and Cultures – TWC (Obres i Cultures Transformatives), al nostre projecte de rescat d’obres fans Open Doors (Projecte de Portes Obertes) i al nostre Comitè Jurídic de defensa de les obres transformatives de tot el món. Els/les donants també es beneficien directament d’aquestes donacions. Amb qualsevol donació de 10 o més dòlars EUA pots optar a subscriure’t anualment a l’OTW, cosa que et dóna el dret a votar la nostra junta directiva en les eleccions que celebrem cada any a l’agost.\nEls/les membres també reben una icona digital que pots utilitzar al teu compte d’AO3 o als perfils de les xarxes socials. Aquelles persones que han sigut afiliades de l’OTW durant tres, cinc o deu anys poden rebre regals commemoratius exclusius. Descobreix més informació sobre l’afiliació i el dret a vot aquí.\nAquelles persones que facin donacions de 40 o més dòlars EUA poden triar entre diversos regals d’agraïment. Les novetats d’aquest any són una tassa de l’OTW en edició limitada de color blanc i un nou conjunt d’adhesius. Si no et pots permetre fer una donació d’aquestes dimensions, no et preocupis, ho tenim en compte. Pots optar per configurar una donació periòdica en una quantitat que et sigui convenient i fer saber al nostre equip de Desenvolupament i Afiliació quin regal exclusiu vols obtenir. Un cop les teves donacions arribin a la quantitat total corresponent, s’efectuarà l’enviament del teu regal.\nL’OTW és un organisme sense ànim de lucre registrat als Estats Units, i els/les donants d’aquest país poden beneficiar-se dels programes de donacions compartides del seu ocupador. Considera la possibilitat de parlar amb el teu lloc de treball per saber si això és una possibilitat per a tu!\nSi no pots realitzar una donació aquesta vegada, si us plau, considera la possibilitat de compartir aquesta publicació amb altres usuaris/àries, i sàpigues que agraïm el teu suport, sigui quina sigui la manera en la qual puguis donar-lo. Gràcies per la teva aportació, pel teu temps i pel teu amor. No estaríem aquí sense ells!


Universitat de Girona > La UdG acull la IX Trobada d'Igualtat de Gènere de la Xarxa Vives\nEls dies 2 i 3 de desembre, vint universitats de la Xarxa Vives s'ha reunit a la sala Antònia Adroher de la Universitat de Girona. La jornada ha tingut lloc en format híbrid.\nLa Universitat de Girona (UdG) ha estat la seu, els dies 2 i 3 de desembre, de la IX Trobada d'Igualtat de Gènere de la Xarxa Vives. L’objectiu general d’aquesta trobada ha estat debatre iniciatives per millorar la situació de desigualtat entre homes i dones a les universitats de la Xarxa Vives.\nLa jornada ha constat d’un bloc formatiu, centrat en la normativa universitària de gènere i el biaix de gènere en les carreres investigadores, amb ponències com "Revisió d'impacte de gènere a les normatives universitàries", a càrrec de la professora titular de Dret Administratiu de la Universitat de Girona, Dolors Canals Ametller; "Els protocols universitaris d'assetjament: una revisió procedimental comparada des del dret administratiu", pel catedràtic de Dret Administratiu de la Universitat de Girona, Joan Manuel Trayter Jiménez; i "L'impacte de la COVID en el PDI de Catalunya des d'una perspectiva de gènere", a càrrec de la professora agregada de la Universitat de Vic-Universitat Central de Catalunya, Caterina Riba Sanmartí.\nEl segon bloc s’ha adreçat al Grup de Treball d’Igualtat de Gènere de la XVU, on s'ha presentat l’informe sobre les unitats d’igualtat de la Xarxa Vives i s'ha acordat el pla de treball per al curs 2021-2022. Així, el proper curs el grup de treball iniciarà la 4a fase de les "Guies per a una docència universitària amb perspectiva de gènere" i iniciar l'informe "Biaix de gènere en el reclutament, la promoció i la retenció del personal universtari" per al 2023.\nLa propera trobada es durà a terme a la Universitat de València.


Holiday home Fjerritslev 45 Fjerritslev Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nAl visitar Fjerritslev, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Fjerritslev 45, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Fjerritslev 45 també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Fjerritslev. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com aparcament de cotxes, s'admeten animals de companyia.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara calefacció, aparell de televisió, reproductor de DVD/CD, nevera, forn microones per satisfer els clients més exigents. Durant el dia podeu gaudir de l'atmòsfera relaxant de sauna. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Holiday home Fjerritslev 45 és una selecció idònia per a la vostra estada a Fjerritslev.


lacaldera barcelona - Òrbites - Illes\nÒrbites - Illes\nGeorgia Vardarou i Teresa Lorenzo no es coneixen entre elles. Molt probablement tu tampoc les coneguis. Georgia és grega, Teresa canària. Per a ambdues el cos és l'eina i el vehicle de transmissió del seu treball artístic. El cos en moviment.\nAparentment les seves trajectòries són molt diferents; Georgia acaba d'arribar a Catalunya, amb ganes de sud, després d'uns anys residint i treballant a Brussel·les, un dels centres de l'escena contemporània europea; Teresa ve de Canàries, perifèria extrema del territori nacional i vora meridional d'això que encara anomenem Europa. No obstant això comparteixen el seu origen insular. Georgia és originària d'Icària, l'illa en les aigües de la qual la mitologia ens explica que va caure Ícar per acostar-se massa al sol amb unes ales fetes de plomes i cera que va fabricar el seu pare, Dèdal, el constructor de laberints. Teresa viu i treballa a Tenerife, però va néixer a l'illa de La Palma, un dels cels més nets del planeta el que la converteix en el lloc privilegiat per acollir un important observatori astronòmic; de nit sembla que les estrelles es puguin tocar.\nLa peça que presenta Georgia a Corpografies, Hardcore Research on Dance, és un treball solar, diürn, gairebé transparent. Cuerpar de Teresa és una proposta nocturna, plena d'ombres però brillant, dotada d'una lluminosa penombra.\nLes dues creadores comparteixen una rigorosa investigació sobre el cos i la seva capacitat per acumular i destil·lar informació, desplegar continguts i obrir els sentits.\nNo és casualitat que per donar nom a la seva peça Teresa converteixi el substantiu 'cos' en un infinitiu, Cuerpar, la forma nominal del verb que expressa l'acció però no diu res de la persona, el temps o el nombre. Li interessa la relació directa del cos amb l'acció, sense intenció, però també la idea de desaparèixer en el cos per deixar que el cos estigui, esdevingui i enunciï. "No sé tan sols si está al nostre abast tota la informació que el cos conté i que no podem esborrar ni fer desaparèixer. El que intento és estendre-la i amplificar, sense judici. Deixar anar la corda perquè tot el dolor i el plaer al qual el cos ha estat sotmès es refini i aparegui ".\nPer la seva banda, a Hardcore Research on Dance Georgia es va proposar rastrejar els orígens del seu ball, això que en dansa solem anomenar 'moviment personal', per adonar-se que està conformat per una suma d'influències (educació, cultura, persones, experiències , tècniques ...) que tenen el seu origen en el seu passat, com ballarina però també com a ésser social. "La conclusió és que cada cos revela a través del seu moviment personal els seus propis continguts. No obstant això, quan es tracta de decidir i, en aquest cas, crear 'alguna cosa', aquest 'alguna cosa' és completament subjectiu. I això és el que em segueix interessant de la dansa. Totes les diferents formes subjectives de moviment, destil·lacions d'influències rebudes, que es converteixen en formes conscients de comunicació amb el públic ".\nPosar en diàleg les dues obres ens pot portar sorpreses interessants. Intuïm que les dues creadores es troben en òrbites distants però graviten al voltant d'un mateix centre i connecten deliciosament amb el context de Corpografies.\nPer amanir la trobada prepararem tzatziki i papes arrugás amb mojo picón. Us esperem.


ESTUDIS: TÍTOLS DE GRAU I POSTGRAU. Memòria Universitat d'Alacant 2017-18\nEl Vicerectorat d'Estudis i Formació ha desenvolupat una política d'actuació dirigida a ampliar l'oferta d'estudis oficials de grau i postgrau, així com de cursos d'especialització i activitats acadèmiques orientades a la formació.\nQuant a màsters universitaris oficials, cal ressenyar que el nombre global de matriculats en la UA en el curs 17-18 ha sigut d'1.771 alumnes.\nS'han verificat favorablement per a la seua impartició en el pròxim curs 2018-2019, dos nous màsters oficials:\nEn el marc de l'estructura modular que contemplen els diferents Programes de Postgrau i Especialització, en el curs 2017/2018 s'han realitzat un total de 91 títols en els quals s'han matriculat 943 alumnes.\nS'ha coordinat la convocatòria de Títols Propis 2018-2019 (Màster, Especialista i Expert), aprovant-se finalment 119 títols presentats (renovacions i nous projectes) i aprovats en Consell de Govern.\nS'han realitzat un total de 385 cursos d'especialització i activitats en els quals s'han matriculat 16.968 alumnes.\nÚltima actualització: 12-Des-2018 21:40:39


Els directors de Berria i VilaWeb intercanvien una carta setmanal en els seus respectius diaris\nVosaltres, Vicent, ja vàreu fer les eleccions al Parlament de Catalunya el 27 de setembre, però no sense complicacions, vàreu votar nou President, i ja teniu un govern.\nNosaltres, en una part del nostre país, estem en vigílies de celebrar les eleccions al Parlament de Gasteiz, si bé la data no s’ha fixat encara. En realitat, si s’esgotés la legislatura, s’haurien de celebrar a l’octubre, però portem mesos discutint si s’avançaran, i quan les faran.\nEl lehendakari Urkullu porta mesos deixant perles sobre aquest tema per aquí i per allà, perquè, com és lògic, és una pregunta obligada per als periodistes que l’anem a entrevistar. Les eleccions al Parlament de Navarra i els comicis forals i municipals solen celebrar-se el mateix dia, però aquestes legislatives i les municipals de Nafarroa i Espanya tenen un caràcter diferent.\nSi s’avancen les eleccions espanyoles, sembla que se celebraran el 26 de juny. I tot i que les espanyoles i les del Parlament Basc no s’han celebrat mai el mateix dia perquè s’ha volgut evitar la subordinació institucional, hi ha cada vegada més raons per pensar que, si les pròximes setmanes fracassen els intents per elegir president a Espanya, en aquesta ocasió les dues eleccions es faran al mateix temps.\nUrkullu ha de tenir alguna raó (política) molt poderosa per fer coincidir els dos comicis, una raó molt més poderosa que la que ha expressat aquests dies a una cadena de ràdio: va dir que els ciutadans no entendrien que es fessin dues campanyes a Àlaba, Biscaia i Guipúscoa, quan se’n pot fer només una, perquè suposaria duplicar les despeses.\nUn exemple de que l’ambient electoral es fa evident: aquesta setmana Urkullu ha fet el balanç dels mil dies, juntament amb centenars d’alts càrrecs del seu govern, en un acte solemne. No aconseguirà, però, l’inexistent Nobel de Matemàtiques, perquè el dia que es va celebrar aquest acte portava ja 1.208 dies en el govern.\nClar que igual va descomptar els dies de vacances…\nEl parlament de Catalunya tenia una cita complicada aquest dijous. Es debatia una moció de la CUP demanant a la càmbra que es reafirmés en la històrica declaració del 9 de novembre que va donar inici al procés de desconnexió d’Espanya. La moció era complicada perquè podia implicar que els anticapitalistes buscaven furgar en les contradiccions de Junts pel Sí o fins i tot dividir els seus dos components bàsics, CDC i ERC.\nEls dies previs a la votació vàrem assistir a una sèrie de reunions parlamentàries, complexes d’entendre per un profà en reglaments, que pretenien discutir si la moció era acceptada o no. I a més l’alcaldessa de Berga, de la CUP, va protagonitzar un sonor acte de desobediència. Va ser cridada a declarar al jutjat per mantenir l’estelada al balcó de l’ajuntament i ostensiblement es va negar a acudir-hi, adduint que la justícia espanyola ja no està en vigor a Catalunya.\nAmb tots aquests antecedents molta gent va arribar a pensar que la sessió parlamentària podria arribar a ser un drama que evidenciés la divisió dels independentistes. Una sessió on els uns acusarien els altres que si són uns irresponsables i els altres respondrien que si són uns covards.\nNo obstant les temors, això no va passar. I jo ho considere una excel·lent notícia. La moció finalment va ser acceptada amb els vots conjunts de Junts pel Sí i la CUP però els dos grups van votar de manera separada i diferent en dos aspectes parcials de la mateixa. I la gran notícia és que no va passar res. Ningú no va increpar a l’altre, ningú no va fer ostentacion de res, ningú no se’n va eixir del guió de la política.\nI això, insistisc, és una magnífica notícia. La batalla per formar govern va ser tan aspra que va arribar un moment en què semblava que mes que discutir de politica discutíem de tostesterona. I així no s’arriba molt lluny. Aquesta vegada però, en un tema realment seriós i rellevant, els dos grups independentistes de la cambra han trobat la manera civilitzada de marcar les diferències mentre preserven l’objectiu comú. I si aquest és un precedent del que ens espera a partir d’ara he de dir que un magnífic precedent. Així sí.


La volta al món de l'Epsilon: Explorant la cova de Tham Kong Lo\nExplorant la cova de Tham Kong Lo\n7 juny - 7 km de riu sota una cova\nAquest matí ens hem llevat amb el soroll de l'autocar de les 7h que feia la ruta inversa a la que vam fer ahir, és a dir, anava cap a Vientiane. Després d'esmorzar ja estàvem preparats per anar cap a la cova, així que sortosos de que el dia estigués ennuvolat hem recorregut en pocs minuts el quilòmetre que separa el nostre guesthouse de la zona on es troba la cova. Paguem per entrar al recinte 2000 kips per persona i després per l'entrada a la cova i la barqueta a motor que et porta pels 7 km de cova amunt i avall 100000 kips barqueta (màxim tres persones, per tant hem anat el Teixi i jo solets amb el barquer) i 10000 kips per cap per l'entrada a la cova. Amb l'entrada et donen una lot per posar al cap (tot i que nosaltres ja en portàvem unes altres per si de cas) i un xalec salvavides.\nVeiem la llum al final del tunel!\nArribem a l'altra punta de la cova!\nRealment està tot fosc, i ajudem al barquer a posar la seva barqueta a l'aigua. Les barques que fan servir són de fusta i completament planes per sota, això ajuda a que puguin circular quan hi ha molt poca profunditat però també les fa més inestables i bé... de quan en quan entra aigua que el barquer va traient.\nL'explorador d'estalagtites i estalagmites\nEn poc més de 5 minuts fem una primera parada. Baixem de la barqueta (cal portar sabates / xancletes que es puguin mullar) i pugem a un monticle de sorra / pedres on hi ha un recorregut mitjanament il·luminat on es poden apreciar grans formacions d'estalactites (les que pengen) i estalagmites (les que van cap amunt). Un cop fet el recorregut ens retrobem amb el barquer i continuem la nostra travessa per una cova o més aviat, per un riu que recorre 7 km per dins d'una cova.\nPer sort, hem arribat aviat (la cova obre a les 8h i hem començat a les 9h) i no hi ha quasi ningú més (cal dir que també fa força mal dia i estem en temporada baixa...), això fa que el recorregut sigui super tranquil.\nÉs espectacular com el barquer es sap el camí, doncs no es veu quasi res! I de cop para la barca i ens fa baixar, no hi ha prou aigua i fa pujada, així que entre el Teixi i el barquer aconsegueixen passar el tram poc navegable.\nHem dit 7 Km, i com podeu suposar, tot i que quan vas en barqueta a motor sembla que vagis molt ràpid (a més de de vegades semblar que et vagis a estampar amb una roca), 7000m donen per passar uns 40 minutets creuant la cova sencera, la qual connecta a dos pobles: Ban Kong Lo i... no recordo el nom i a la guia no surt! I com podeu suposar és el camí més curt per anar d'un poble a un altre. Aquest recorregut per la cova no es van atrevir a completar la gent que vivia a les entrades de la cova fins a 1920, i no va ser fins a finals del segle XX, quan un francès es pot dir que la va redescobrir i es va obrir al públic, gràcies a les ajudes de Nova Zelanda (ho fica als cartellets) que suposo que aportaria diners i com fer les coses per tal d'habilitar la cova al turisme.\nDins la cova Kong Lo\nJa som a l'altra punta! Tornem a tenir llum natural! Tot i que ens està plovent una mica...\nDescansem 10-15 minuts mirant el paisatge (no sé si em tornaré a acostumar a estar en una ciutat com Barcelona després de portar tant de temps envoltada de tanta natura!) i jugant amb uns ànecs que estaven per allà.\nUn cop els nostres culs han descansat, els tornem a posar a la barca per desfer de nou els 7 km sota la gruta més gran que he recorregut! I a més per aigua!\nPaisatges a l'altra punta de la cova\nJa som a fora, i per sort no fa gaire calor, però continua plovisquejant, així que parem a prendre un cafè laosià al primer "bar" que veiem. Allà ens retrobem amb un gos que ja ens va seguir feliçment una estona ahir i sembla que avui ens acompanyarà fins al nostre guesthouse! De fet, es para a descansar davant la porta de la nostra habitació! Li hem caigut bé, jejeje.\nUn cop dinats i descansat a l'habitació (el sol ha sortit i la temperatura ha pujat considerablement), tornem a fer el camí cap a la cova, però aquest cop per banyar-nos al riu just a la sortida de la cova, la qual cosa també ens ha recomanat l'australià amb el que vam parlar ahir al vespre mentre sopàvem al guesthouse. Aquest trajecte el tornem a fer acompanyats del "nostre" gos.\nL'aigua està freda, però val la pena fer un petit bany i contemplar el paisatge: verd, muntanya, cova, riu.\nFent volar papallones al costat de la cova\nArribar fins aquí val molt la pena, els paisatges que envolten la cova i la cova en sí és espectacular, però trobo a faltar una mica més d'informació. Algú que t'expliqui el descobriment de la cova, el tipus de formació geològica i potser fer més parades per explorar amb més profunditat la cova.\nDesprés del bany ja trobem aparcat un altre bus que demà sortirà en direcció a Vientiane (i el qual hem d'agafar només un trosset per després enllaçar amb alguna cosa fins arribar a Tha Khaek). Ara toca rentar roba (sí, és una mica rotllo, però t'estalvies molts diners i és molt útil tenir roba neta, jajajaja) i després sopar i a dormir!\nPublicado por Esther en 6/21/2015 09:00:00 a. m.\nEtiquetas: Laos, Volta al món\nYunita 22 de juny de 2015, a les 18:35\nQue chachi *^*\nDesprés de la nit, la sortida del sol a Don Det\nVisitem l'illa veïna\nLes illes més càlides de Laos!\nCompartint el bus amb el gall\nRuta de dues setmanes per Austràlia\nUnes coves una mica decepcionants\nCamí de Tha Khek\nUn dels millors paisatges de Laos: Ban Kong Lo\nSegur que som a Laos?\nPinzellada de Cambodja\nUn bany ben merescut al Blue Lagoon\nLes "sorpreses" que hi han escampades per Laos\nContinuem l'experiència amb els elefants\nCom arribar a ser un bon mahout\nAlmoïnes i cascades de pel·lícula!\nReminiscència francesa a Luang Prabang\nUn llarg camí fins a Luang Prabang\nExplorant Luang Namtha amb bici\nAventures a la jungla\nCamí del poblat Akha\nTrekking de dos díes pel parc natural Nam Ha\nDe Tailàndia a Laos per terra\nCamí de la frontera amb Laos\nEstem a xina o a tailàndia?\nCaminant per les muntanyes de Mae Salong


TOT EL QUE CAL SABER SOBRE LA NOVA I IMPACTANT PEL·LÍCULA CLIMAX DE GASPAR NOÉ - PEL·LÍCULES I TV\nTot el que cal saber sobre la nova i impactant pel·lícula Climax de Gaspar Noé\nL’última vegada que Gaspar Noé va estar al Festival de Cannes, estrenava la seva visió del romanç de NSFW (2015) Amor ) al món. Ara, ha tornat amb Clímax , una pel·lícula íntima, intensa i intensa similar que protagonitza Sofia Boutella al costat d’una colla de ballarins després d’haver-se endinsat en la bogeria mentre feia un mal viatge de LSD. Ah, creieu que Noé ho jugaria amb seguretat aquesta vegada?\nAquest any, Cannes no va lliurar una, sinó dues pel·lícules animades que, segons els informes, van oferir una experiència de visió molt visceral als assistents al festival. Lars Von Trier’s La casa que va construir Jack (la seva primera pel·lícula a Cannes des del 2011, quan se li va prohibir set anys de declaracions insensibles durant una conferència de premsa) va ser, segons tots els comptes, un rellotge brutal . La pel·lícula de von Trier, que va provocar desenes de sortides i compta amb algunes de les imatges més cruels i sàdiques de qualsevol pel·lícula recordada recentment, és literal enfant terrible abans del seu ampli llançament.\nL'objectiu de Noè Clímax mereix la nostra atenció perquè provoca sentiments similars forts, però amb molt més gust positiu. El pel·lícula recollida el Premi Art Cinema a finals de Cannes d’aquest any i ja aconseguint distribució als Estats Units amb A24, el que significa no desapareixerà aviat. Noé ha estat un provocador habitual amb les seves pel·lícules i Clímax sembla que no és diferent, ja que la línia de temps del rodatge només serveix per meravellar-se. An entrevista amb Vici (que també va coproduir la pel·lícula) revela que Noé va acabar el rodatge en 15 dies. Segons sembla, va tenir la idea Clímax el desembre de 2017 i a finals de febrer de 2018 ja estava a punt per al seu debut a Cannes.\nEl premissa de la pel·lícula - Un grup de ball es reuneix per assajar, beu sangria de forma accidental i cada un té viatges molt diferents amb resultats diferents. Una mirada el repartiment de la pel·lícula mostra que la majoria dels actors són novells per al cinema, també, sent Boutella un dels noms més reconeguts. I, tot i que es considera una pel·lícula més mansa de Noé, encara sembla que comença amb una escena de mort abans de posar els espectadors en una muntanya russa plena d’acció, passant de seqüències de ball despreocupades a interaccions profundament preocupants.\nI parlant d’interaccions, Noé va revelar com va ser capaç de mantenir l’energia del repartiment per mantenir l’energia cinètica i frenètica que sorgeix a través de la pel·lícula (i que sens dubte creixerà entre els espectadors mentre miren).\nVaig cometre l’error, crec que el segon dia de rodatge, de donar-los alcohol per despertar-los perquè començaven a cansar-se, revela Noé, i després va dir que “Vam començar a donar-los només cafè i, finalment, a tocar algunes peces de música això els emocionava. Al final, la millor manera de despertar-los va ser demanar a Kiddy Smile [que interpreta a Daddy a la pel·lícula] que agafi les cobertes durant 20 minuts i que els faci ballar com bojos. Després d’això, vam poder rodar dues hores més i després vam tenir un altre descans amb la música que no estava relacionada amb la pel·lícula.\nEls crítics de Cannes van proporcionar una colorida interpretació de la pel·lícula que només fa que vulguem veure la pel·lícula encara més. Voltor Kyle Buchanan va anomenar la pel·lícula satànica Puja ' i la seva companya Emily Yoshida la van titllar de les millors coses que Noé ha fet mai a la seva crítica cinematogràfica . Mentrestant, El guardià Peter Peter Bradshaw es va burlar la seva ressenya amb [W], necessitava Withnail per anar-hi i dir: 'Pilotes, ho agafaré i córrer un quilòmetre'. I després hi ha Indiewir És Eric Kohn, la revisió de la qual és potser la millor: si cada matí a #Cannes comencés amb el CLIMAX de Gaspar Noe, ningú necessitaria cafeïna. (Només Advil.).\nEncara no hi ha cap paraula sobre les dates de llançament fora de França, on està prevista per al setembre del 2018. Però, si ens fixem en el tràiler, estem convençuts que haurem de reservar temps per veure Clímax quan finalment surt a un teatre proper.\nMireu el tràiler de Climax a continuació\nCLIMAX: Gaspar Noe va fer un STEP UP satànic i és ... la millor pel·lícula de Cannes fins ara ??? Les seqüències de ball són elèctriques, la composició és increïble i continueu esperant per veure si Noe ho fotrà ... i mai ho fa. Ho veuria de nou de seguida fotut\n- Kyle Buchanan (@kylebuchanan) 13 de maig de 2018\nAcabo de sortir de la insalubre agape-horror Climax de Gaspar Noé. Realment necessitàvem Withnail per anar-hi i dir: Pilotes, l’agafaré i córrer un quilòmetre. Reviseu-ho més tard # Cannes2018 # Cannes71 #Cannes\n- Peter Bradshaw (@ PeterBradshaw1) 13 de maig de 2018\nSi cada matí a les #Cannes va començar amb el CLIMAX de Gaspar Noe, ningú no necessitaria cafeïna. (Només Advil.)\n- erickohn (@erickohn) 13 de maig de 2018\nEl Climax tremolós de Gaspar Noé és Bausch via Bosch, i és un crit absolut. La meva ressenya és aquí: https://t.co/3oQj6ZCQzY # Cannes2018\n- Robbie Collin (@robbiereviews) 13 de maig de 2018\nhome disparat al cap amb vídeo d'escopeta\neliza dushku ho porta


Dimecres, 29 de desembre de 2021 - Num. 457\t Butlletins anteriors\nEl comerç electrònic pot ser l'opció més assequible per a una entitat, però és important tenir presents els reptes que suposa abans d'iniciar el projecte.\nLa venda de butlletes i participacions de loteries i altres rifes és una forma molt habitual de finançament en associacions i fundacions, però s’han de tenir en compte les obligacions formals i fiscals que pot comportar.\nPremi Lluís Carulla 2022 | Emprenedoria cultural\nAmb l'objectiu d'estimular i fer viables projectes i idees culturals que transformin i millorin la societat catalana.\nConvocant: Fundació Carulla Termini: 15/11/2021 - 09/01/2022 Llegiu-ne més\nSubvencions per dur a terme projectes, activitats i serveis a la ciutat de Barcelona, 2022\nLes activitats o projectes que es subvencionin han de fomentar activitats d'interès públic o social que estiguin incloses en alguna de les línies de subvencions aprovades al Pla Estratègic de Subvencions de l’Ajuntament de Barcelona.\nConvocant: Ajuntament de Barcelona Termini: 07/01/2022 - 28/01/2022 Llegiu-ne més\nPremi Llegat Valldejuli 2022\nGuardó destinat al reconeixement del treball d'una entitat del tercer sector que més s'hagi destacat en l'atenció de les persones més vulnerables.\nConvocant: Amics del País. Societat Econòmica Barcelonesa d’Amics del País Termini: 18/11/2021 - 31/01/2022 Llegiu-ne més\nNova edició d'aquests premis que volen reconèixer diferents aspectes de la qualitat dels centres sanitaris i socials i marcar les tendències de desenvolupament futur de les diferents àrees.\nConvocant: Avedis Donabedian Termini: 15/09/2021 - 31/01/2022 Llegiu-ne més\nPremi de Salut Laboral Ignasi Fina 2021\nReconeixement a les empreses, entitats i institucions de la ciutat de Barcelona que promouen accions per millorar la salut de les persones en el treball.\nConvocant: Ajuntament de Barcelona Termini: 23/11/2021 - 22/02/2022 Llegiu-ne més\n11a edició del Premi ICIP Constructores de Pau, 2022\nPremiar persones físiques i jurídiques que per la seva trajectòria o per actuacions i obres concretes hagin tingut un paper rellevant en la construcció i el foment de la pau, tot impulsant els valors i la pràctica de la cultura de la pau, de la no-violència, de la seguretat humana, del desarmament o de la resolució pacífica de conflictes.\nConvocant: Institut Català Internacional per la Pau (ICIP) Termini: 25/11/2021 - 24/02/2022 Llegiu-ne més\n9a edició del Concurs Piula contra la violència masclista 'Per unes relacions igualitàries i lliures de violències masclistes', 2021\nSensibilitzar contra les violències masclistes al jovent i a la ciutadania de la comarca del Vallès Occidental, promoure el diàleg participatiu i fer visible la importància de les relacions igualitàries, mitjançant la creació d'obres artístiques.\nConvocant: Consell Comarcal del Vallès Occidental Termini: 25/11/2021 - 08/03/2022 Llegiu-ne més\nEstimular i promoure totes aquelles iniciatives que es duguin a terme a Catalunya, en l’àmbit educatiu i lúdic de 0 a 18 anys per promoure els valors de la cultura de l’esforç.\nConvocant: Fundació Espavila Termini: 15/10/2021 - 01/05/2022 Llegiu-ne més\nEl Premi FIAPAS es convoca per a reconèixer tasques d'investigació o d'aplicació en les àrees de sanitat, educació o accessibilitat, relacionades amb la deficiència auditiva i les persones amb discapacitat auditiva i les seves famílies.\nConvocant: FIAPAS Termini: 07/04/2021 - 03/06/2022 Llegiu-ne més\nConvocant: Generalitat de Catalunya. Departament d'Empresa i Treball Termini: 09/06/2020 - 31/12/2022 Llegiu-ne més


DA es nega a incloure el foment de l’esport de base com a criteri de distribució de subvencions | Partit Socialdemòcrata\nDA es nega a incloure el foment de l’esport de base com a criteri de distribució de subvencions\nCrea: 12/20/2018 - 20:58\nLa llei de l’esport s’ha aprovat al Consell General. Ho ha fet, però, sense incloure la promoció de l’esport de base com a criteri a l’hora de distribuir les subvencions entre les diferents federacions i clubs. Aquesta proposta del Partit Socialdemòcrata (PS) ha rebut el suport de tots els grups de la cambra amb l’excepció de Demòcrates per Andorra (DA), que amb la seva majoria no ha permès que prosperés i que ha evidenciat un model que prioritza per sobre de tot els resultats i l’elit, deixant altres valors i avantatges de la pràctica esportiva en un segon i, fins i tot, tercer esglaó.\nEl debat de la llei ha estat intens i llarg, ja que prèviament al text s’han abordat les reserves d’esmena presentades per l’oposició, entre elles les del PS. López ha defensat la necessitat que, a banda dels criteris ja establerts al text original, se n’afegissin d’altres com la promoció de l’esport de base, el calendari anual d’organització de competicions, el foment d’hàbits saludables o de programes d’inclusió social. “No neguem que cal potenciar l’elit, però no a costa de la resta d’entitats ni de dificultar l’accés a la pràctica esportiva a molts joves i adolescents”, ha indicat López, que ha lamentat que, sense aquests condicionants, es mantindrà la priorització de federacions vinculades a la muntanya i l’alpinisme, fet que provocarà “un futur negre” a les altres.\n“DA es nega a què la promoció de l’esport de base i de competicions sigui un dels criteris per atorgar subvencions. No els importa el que costa moure això cada cap de setmana”, ha denunciat el conseller general del PS. La mateixa negativa s’ha trobat a l’hora d’incorporar criteris com el foment d’hàbits saludables o programes d’inclusió per a adolescents en risc d’exclusió, tot i que “promoure que les federacions que treballin en aquesta direcció, en apartar joves de mals hàbits a través de l’esport, pot representar un estalvi en altres àmbits”.\nUna altra proposta demanada des del PS era la supressió de la Fundació de l’Esport. López ha lamentat que aquest òrgan “es ve a sumar a la llarga llista d’ens creats per DA i buida de contingut el ministeri”, tot avançant que “acabarà generant amb el pas dels anys més despesa” a banda de “generar indefinició en la política esportiva”. La reserva d’esmena, però, ha estat refusada per DA, que novament s’ha quedat sola a la cambra, igual que ha succeït amb la proposta feta per UL-IM per introduir la possibilitat de deduccions fiscals per a les empreses que inverteixen en patrocini esportiu.\nEn global, López ha deixat clar que “és un dia trist per a les persones que estimen l’esport i que li atribuïm un paper i contribucions a la societat”, ja que es tracta d’una llei “que fractura” aquest món i que “crea federacions de primera i tercera”. Per això, ha lamentat que “no pugui ser un text de tots i per a tots” perquè des de DA “no s’ha fet ni el mínim esforç per incorporar les aportacions de l’oposició”. També ha assegurat que moltes entitats “la veuen amb molta preocupació perquè saben què ha passat aquests any” i que “el futur serà negre per a totes les que no estiguin en el món alpí”.\nUn marc pressupostari defensat també únicament per DA\nDurant el debat a la totalitat de l’actualització del marc pressupostari 2015-19, López s’ha mostrat molt crític amb el document, ja que, al seu entendre, ha estat elaborant “forçant les grans xifres” per evitar haver de modificar la Llei de sostenibilitat de les finances públiques, coneguda com a regla d’or. Aquesta forma de fer, ha explicat, es veu amb l’escàs increment de la partida destinada al pagament d’interessos, quan totes les previsions apunten a importants pujades de tipus durant l’any vinent; la reducció de la transferència a la CASS per cobrir el dèficit de la branca general, quan no es preveu cap mesura per a la reducció de la despesa sanitària; o la baixada del destinat a treballs i assessoraments externs que, ha indicat, només es podrà complir en cas que DA no continuï al poder.\nEl conseller general del PS ha afirmat que al Govern “li ha faltat valentia política per modificar la llei de la regla d’or i han preferit amagar el cap sota l’ala”. A la vegada, ha advertit que la manipulació del marc pressupostari “és un flac favor” per al següent executiu, ja que “la despesa del 2019 s’haurà d’afrontar governi qui governi i serà un problema que no hi hagi partides suficients”.\nDurant el debat, López també ha apuntat els sis punts que deixarà en herència DA: “1.500 persones protestant al carrer, moltes economies familiars en un carreró sense sortida, tothom veu com llencen els diners públic, gestionar l’estadística per manipular la realitat, ningú ocupant-se de l’habitatge i el president de la gent gran dient que no se’ls escolta”.\nLa sessió també ha servit per aprovar tres textos més, tots ells amb el suport del PS. Per una banda, la llei d’òrgans, cèl·lules, teixits i sang, que servirà per donar cobertura jurídica, entre altres, als trasplantaments. Tot i el vot favorable, la parlamentària socialdemòcrata Rosa Gili ha lamentat que no s’acceptés l’esmena per incrementar la cobertura sanitària dels donants, a la vegada que ha recordat que una proposta similar s’ha presentat també a la modificació de la llei de la CASS a tràmit per adaptar els reemborsaments a la reforma sanitària.\nEls altres dos textos (la llei de solvència, liquiditat i supervisió prudencial d’entitats bancàries i empreses d’inversió i la de conglomerats financers) tenen per objectiu complir els compromisos contrets amb la signatura de l’Acord Monetari. Gerard Alís ha recordat “el tarannà” del PS de donar suport a tot el que suposi “homologar Andorra” internacionalment.\nEl primer punt de l’ordre del dia de la sessió ha estat el nomenament de Joan Manel Abril com a nou magistrat del Tribunal Constitucional. El PS hi ha votat a favor, tot i que López ha lamentat que, una vegada més, DA hagi apostat per un home en comptes de per una dona. “L’equitat de gènere es demostra amb fets i no amb paraules”, ha comentat.


viurealspirineus 17:56 13/11/17\nEl dissabte va tenir lloc la tercera i definitiva jornada de la Lliga Catalana, que no va decidir el guanyador fins a l’última ronda. L’endemà va ser el torn del novedós format de dobles, amb sis equips en competició\nImatges: Toni Grases (Photoset)\nDesprés de les dos primeres jornades de la 13ª Lliga Catalana de Cúrling, que va tenir el Palai de Gèu Vielha com a escenari, era el torn de la tercera i definitiva. Després de dues setmanes d’espera, arribava el moment de saber si el líder provisional, el Val d’Aran Montcorbison, seria capaç d’aguantar la pressió. I la pista de gel de Puigcerdà ho va viure en directe amb l’organització del Club Poliesportiu Puigcerdà.\nLa primera ronda va tenir lloc a les 9:00 del matí, on es van produir ja canvis importants en la classificació. El Puigcerdà Masters, amb una victòria ajustada sobre el Barcelona Shaw (5-4), es va col·locar nou líder desbancant el Val d’Aran Montcorbison, que va perdre clarament davant el Barcelona Martín. Aquest últim, justament, va ser botxí també del Puigcerdà Masters en la següent ronda, que va permetre als aranesos recuperar el liderat.\nTot per decidir en una última ronda emocionant que es va decantar a favor dels participants locals. El Puigcerdà Masters va vèncer al Barcelona Obradó (2-7) i el Val d’Aran Montcorbison va perdre davant el Barcelona Shaw (6-8).\nPuigcerdà Masters 12p\nVal d’Aran Montcorbison 11p\nBarcelona Obradó 10p\nBarcelona Shaw 10p\nThe Walking Stones 8p\nSporting l’Olla 7p\nBarcelona Martín 5p\nPuigcerdà Pioc’s Stones 5p\nVal d’Aran Garona 4p\nTrofeu de Dobles, un debut prometedor\nUn cop finalitzada la Lliga Catalana, el diumenge en el mateix Palau de Gel de Puigcerdà va ser el moment d’estrenar un format molt utilitzat en altres països, el d’equips formats per parelles, que en aquest cas tant podien ser mixtes com del mateix sexe. Una modalitat on es juga amb menys pedres i on, abans de començar cada entrada, es preposicionen dues pedres ja al gel. Un format on les entrades duren menys temps, hi ha més sorpreses al marcador i els equips solen estar més igualats.\nUna competició que va comptar amb la participació de sis equips, que es van combinar per tal de jugar un total de quatre rondes. El Val d’Aran va ser el campió tot i acabar empatat a punts amb dos equips més, els formats per Lozano/Shaw i Mandahl/Obradó, tots tres amb 6 punts (tres victòries i una derrota). A més, el sistema de competició va fer que en la ronda final es veiéssin les cares els rivals directes per les diferents posicions de la taula.\nClassificació general de la 13ª Lliga Catalana de Cúrling\nClassificació general del 1r Trofeu de Dobles de Cúrlin\nEl FC Barcelona guanya a Puigcerdà en el clàssic Català de lhoquei gel


Anglès americà Anglès britànic Castellà Català Francès\nTotes les àrees Atmosfera i aigua del sòl Classificació, taxonomia i correlació de sòls Components minerals del sòl Components orgànics del sòl Conceptes generals del sistema edàfic Fertilitat química del sòl Gestió i ús sostenible del sòl Informació de sòls i representació espacial del sistema edàfic Origen del sòl i organitzacions edàfiques Propietats bioquímiques i biològiques i comportament del sòl Propietats fisicoquímiques i químiques i comportament del sòl Propietats físiques i comportament del sòl Qualitat, avaluació, degradació i protecció de sòls\nIntroducció Autors Arbre de camp Fonts bibliogràfiques Abreviacions Edició en línia Ajuda\nEl Vocabulari multilingüe de la ciència del sòl té com a antecedent l'obra publicada per la Universitat Politècnica de Catalunya (UPC) l'any 1989 el Lèxic de la ciència del sòl de la qual són autors Jaume Porta i Casanellas, Montserrat Ferret i Cros, Narcís Teixidor i Albert (†) i Rosa M. Poch i Claret. L'obra encetava una col·lecció de diccionaris i lèxics multilingües de la UPC i es venia a sumar a l'esforç de normalització lingüística en ciència i tecnologia en català, amb la finalitat de poder disposar d'un llenguatge fixat que permetés precisar les denominacions i emprar-les adequadament sense l'ús de denominacions manllevades d'altres llengües. Prèviament, la publicació l'any 1985 del títol Introducció al coneixement del sòl: Sòls dels Països Catalans de la Història Natural dels Països Catalans, per la Fundació Enciclopèdia Catalana, i de la qual són autors Jaume Porta, Josep M. Alcañiz, Edith Castells, R. Cruañes, M. Teresa Felipó i. J. Sánchez, havia posat de manifest mancances terminològiques importants.\nLa preparació del programa «CiT (Terminologia de ciències i tecnologia)» per part de l'Institut d'Estudis Catalans i de l'edició per la Secció de Ciències i Tecnologia de l'IEC del llibre Introducció a l'edafologia: ús i protecció de sòls, del qual són autors Jaume Porta, Marta López-Acevedo i Rosa M. Poch, i que ha estat supervisat pel Servei de Correcció Lingüística de l'Institut d'Estudis Catalans, van fer veure la necessitat de preparar el Vocabulari multilingüe de la ciència del sòl, com una edició en línia d'accés obert i gratuït, amb l'acord del Servei Lingüístic de la Universitat Politècnica de Catalunya.\n2 Aspectes metodològics de l'edició en línia\nL'obra editada per la UPC l'any 1989 ha servit de base per a preparar el Vocabulari multilingüe de la ciència del sòl del qual són autors Jaume Porta i Rosa M. Poch, i que representa una obra nova, considerablement ampliada i revisada amb l'ajuda del programa «CiT (Terminologia de ciències i tecnologia)» de la Secció de Ciències i Tecnologia de l'IEC i que preveu la inclusió de les definicions en un termini curt.\nEl Vocabulari multilingüe de la ciència del sòl es caracteritza per:\n- ampliar del nombre d'entrades i les àrees d'especialitat\n- catalogar les entrades d'acord amb les àrees d'especialitat de l'arbre de camp\n- indicar la llengua d'origen dels manlleus no adaptats en llengua catalana\n- establir les relacions de sinonímia dels termes catalans, amb la finalitat d'indicar quina denominació és la preferent\n- establir les equivalències dels termes catalans\n- indicar les categories gramaticals de les entrades, dels sinònims, de les abreviacions i dels termes relacionats\n- organitzar les abreviacions i les variants gràfiques d'una denominació en l'article lexicogràfic\n- organitzar les equivalències en l'article lexicogràfic\n- preveure la inclusió de les corresponents definicions dels termes sincrònics.\nEl lloc web conté les pàgines següents:\na) Introducció: pàgina d'inici i apartat on hi ha la presentació del Vocabulari multilingüe de la ciència del sòl editat en línia.\nb) Autors: apartat en el qual hi ha una breu nota biogràfica dels autors.\nc) Arbre de camp: apartat en el qual s'inclouen totes les àrees d'especialitat de l'arbre de camp de l'obra.\nd) Bibliografia: apartat on hi ha la llista d'obres consultades per a l'elaboració d'aquest vocabulari.\ne) Abreviacions: espai on s'inclou una taula de descodificació de les abreviacions emprades en aquesta obra.\nf) Edició en línia: apartat on s'especifica, tant les persones que han dissenyat i desenvolupat la interfície, com els crèdits i l'avís legal d'aquesta edició en línia.\ng) Ajuda: espai on expliquem les instruccions per al maneig de la pàgina web de l'edició en línia. En aquest apartat podeu trobar: una breu explicació dels camps de cerca i de com es poden realitzar les cerques. A més, en aquest apartat, hi ha indicada una adreça de correu per a enviar els vostres suggeriments (dct@iec.cat).


Panorama Mountain Resort - Pine Inn Panorama (BC) Canadà - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Panorama (BC).\n2040 Summit Drive, Panorama, Panorama (BC), Canadà - Veure al mapa\nMés informació sobre Panorama Mountain Resort - Pine Inn\nConvenientment situat a Panorama (BC), Panorama Mountain Resort - Pine Inn és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Panorama Mountain Resort - Pine Inn, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos recepció 24 hores, instal·lacions per a reunions i banquets , servei de cangur, habitació familiar, restaurant.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, sala d'estar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com bany, centre esportiu, sauna, bany d'aigua termal calenta, camp de golf (a 3 km) que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Panorama Mountain Resort - Pine Inn no troba competidors en cap categoria.\nComentaris de Booking.com (277)Comentaris d'Agoda (6)\nAllotjaments a Panorama (BC)


ARA MATEIX: Ciutadà de Catalunya, aquí tens l'expoli del teu govern\nCiutadà de Catalunya, aquí tens l'expoli del teu govern\nPerfectament acomodats, els nostres polítics i assessors diversos, els d'aquí, vull dir, estan fent amb nosaltres el que tant critiquen al govern central.\nDobles taxes en medicaments. Contents, expliquen com han guanyat X milions d'euros amb l'euro per recepta. No, si el que ells esperen és que nosaltres ens portem com si cada dia fessim una marató per salvar-los el cul, oi?\nAl setembre, cobraran el dur carmanyoles a l'escola a un preu molt superior al de d'altres territoris. O sigui, ja és més car el menú escolar, a sobre, hauran de pagar uns tres euros diaris duent-se el dinar de casa. Ja ens diran quan recapten i qui s'ho queda. Perquè la misèria de sou que donen al monitoratge i la merda de dinars suposadament equilibrats que diuen que l'escola promou... m'estalvio el comentari groller.\nDobles retallades en ensenyament. Un dia d'aquests em faré explicar per algú que hi entengui el misteri del meu sou, atzarós i minvant, i mai igual.\nNo pagar les nòmines de molts interins i substituts el mes de juliol (tot i haver pactat quants mesos havien d'haver treballat, a finals de juny van decidir tirar pel dret i no pagar).\n(En canvi, seguir tapant les vergonyes de la pròpia corrupció i tan amples)\nSeguir tolerant i incrementant els peatges.\nAfegir les retallades pròpies a les que obliga la mestressa Euromerkel.\nSeguirem col·leccionant greuges. Jo vull un Estat propi, o i tant, però no pas amb aquests que manen (o han manat o manaran). Catalunya segueix sent un petit país governat per una burgesia heretada d'antic, quan les famílies de bé tenien esclaus comprats, fet cert, no pas inventat ni simbòlic.\nDiario de Barcelona, en el año 1820: “El Excelentísimo Señor Gobernador y Corregidor de esta ciudad, para dar cumplimiento a una orden superior, previene a los dueños de esclavos que residen en ella y pueblos de su corregimiento, que por todo el martes próximo, día 8 del actual, pasen a su Secretaría una nota firmada de su mano, en que se exprese el esclavo o esclava que tengan, su nombre, edad, origen de la esclavitud y pertenencia, con el precio que haya pagado por su adquisición...”.\net passo l'enllaç de l'espolimetre :\n< a href="http://www.espolimetre.cat/"\nespera a veure si ara me'n surto\nAlgunes empreses ja tracten als seus treballadors com esclaus.\nI parlant de professors substituts, el proper any cap cobrarà el 100% de la jornada perquè no els pagaran guàrdies, ni patis, ni coordinacions... Que pagaran als polítics només pel temps proporcional de presència al seu escany?\nAi, khalina, si és que ens estem deixant donar pel sac... haurem de trobar solucions dràstiques!


Pazo de Galegos Vedra Espanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nVeure tots els 4 allotjaments a Vedra.\nPazo de GalegosGalegos, 6, Vilanova, Raxoi, Vedra, Espanya, 15885 - Veure al mapaExcepcional9,5Basada en177comentarisPazo de GalegosVeure més fotosVeure més fotosVeure més fotos9,5 Excepcional valoració dels hostesVeure tots els comentaris"The food and wine were excellent. The owner gave us a lovel..."MargaretUnited StatesEntradaVeure més fotosExcel·lent ubicació 9,2Veure el mapaVeure totes les 24 fotos9,2UbicacióParticularitats que li encantaranProp de transports públics\nVeure les fotosHabitació Superior Doble o 2 llits (Superior ...29 m22 llits individuals o 1 lli...Fixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble o 2 llits (Double or Twin Roo...20 m21 llit doble i 2 llits indi...Fixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióEl Pazo de Galegos està situat a la part superior de la vall de l'Ulla, a només 13 km de Santiago de Compostel·la. L'hotel està ambientat en el món del vi i del raïm, a més d'estar envoltat de jardins i vinyes de gran extensió.\nLes habitacions del Pazo de Galegos tenen molt d'encant i inclouen TV i bany privat. Totes tenen una decoració diferent, i algunes inclouen detalls atractius de pedra.\nA les vinyes i el jardí del Pazo s'hi pot trobar una magnòlia centenària i una vinya de 400 anys d'antiguitat. El celler Do Rías Baixas ofereix informació sobre l'elaboració del vi i tast de vins. Els clients poden comprar una gamma de productes al mateix hotel, a més d'admirar el celler històric original que hi ha.\nEl Pazo de Galegos té servei de bar i restaurant, a més de biblioteca. Hi ha internet Wi-Fi gratuït a les zones comunes.\nHi ha aparcament gratuït al mateix hotel. L'establiment és prop de l'N-525 i l'AP-53, amb les quals es pot accedir fàcilment a Santiago.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaparell de televisióescriptoriempolles d'aigua de cortesiabanyeratelèfon calefacciótelevisió de pantalla plana Idiomes ParlatsAnglèsFrancèsItaliàMostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantPlease contact the property directly for directions. Comentaris recents de clients