ELS PAPERS DE CAN PERLA: UN NÚVOL DE POESIA\nArtur Àlvarez és un personatge singular, un out-sider multidisciplinari, valent i atrevit, amb una fabulosa capacitat de treball i una notable imaginació. La seua llibertat de moviment, la seua independència i els seus interessos creatius el porten a pagar peatges que el condemnen a la falta d’oportunitats per a promoure i difondre la seua obra musical dins del circuit de la música en valencià, condemnant-lo a un cert ostracisme.\nFins ara ha publicat diversos llibres de poesia, la seua poètica s’enquadra dins del realisme intimista. Ha realitzat diverses exposicions pictòriques i el disseny de les caràtules dels seus cedés. I ha enregistrat un gran nombre de treballs musicals, entre els quals personalment destaque A ritme de blues (2015), Tribut (2017), Bagatge (2017) i Artur Àlvarez canta 10 poetes contemporanis (2018).\nCom a compositor, rep influències del pop, del rock, del folk, del blues, de la nova cançó: de Raimon, Lluís Llach, Maria del Mar Bonet, Joan Manuel Serrat... I també de la cançó d’autor llatinoamericana i espanyola: Patxi Andión, Luis Eduardo Aute, Pablo Milanés, Silvio Rodríguez...\nUna de les grans flaques d’Artur Àlvarez ha estat la de posar música i veu als poetes valencians. S’ha de destacar l’immens treball que ha fet sobre l’obra de Bernat Artola i Miquel Peris i Segarra, dos dels grans poetes castellonencs del segle xx, als quals cal sumar una llarga llista d’autors i autores de tot el País Valencià. Una llista que no para de créixer. Així i tot, el seu treball continua sense estar reconegut pels mateixos escriptors valencians i les seues organitzacions.\nA principis d’aquest 2019 ha posat en marxa un ambiciós projecte, El Núvol Poètic (https://www.arturalvarez.com/el-nuvol-poetic), que inclourà vint treballs discogràfics al voltant de l’obra de vint poetes valencians vius. Cada treball el conformen deu peces musicals sobre un mínim de deu poemes per poeta. Ja se’n poden escoltar en la xarxa huit: Manel Pitarch, Gràcia Jiménez, Manel Alonso, Rosa Miró, Josep Lluís Abad, Alba Fluixà, Berna Blanch i Vicent Penya.\nDe nou el cantautor i poeta de Castelló de la Plana es reinventa, deixa en aquesta ocasió de costat l’anomenada cançó d’autor i experimenta amb les atmosferes, les textures i els ritmes de la música electrònica, posant-ho tot plegat al servici de la poesia.\nUn treball de laboratori encara que, entre programacions i sintetitzadors, també apareixen guitarres i altres instruments que de tant en tant ens fan memòria de composicions més convencionals, per dir-ho d’alguna manera. Alguns fins i tot són ballables.\nArtur Àlvarez, amb la seua veu càlida i vellutada, combina la seua vessant de cantant amb la de rapsode, dotant els poemes d’un llit musical original i intens.\nPublicat per http://alonsocatala.blogspot.com/ a 15:39\nEtiquetes de comentaris: Artur Àlvarez, Llibres (poesia), Música


Com ajuda la canyella a controlar la diabetis? | CAT.Hair-Action.COM\nEl que ve a la ment quan es pensa en la canyella? Bé, parlant lògicament, res hauria. Llevat que d'una altra manera vostè està obsessionat amb el seu vincle amb la diabetis (com jo) i vol saber més. Arribant a aquest punt, hi ha nombrosos estudis que donen suport l'eficàcia de la canyella en el tractament de la diabetis. Però hi ha una altra cara de la mateixa. I en aquest post, ens fixem en els dos costats. Mantenir llistes les seves preguntes sobre l'ús de la canyella per a la prevenció de la diabetis. A causa de que les respostes estan arribant!\nLa canyella i la diabetis - L'Enllaç\nJa sabem el que és canyella, oi? És una mena dolç i picant procedent d'arbres de canyella silvestre. Es conrea en zones tropicals del sud-est d'Àsia, el Carib i Amèrica del Sud, la canyella s'ha utilitzat durant milers d'anys.\nEl que ha estat discutible des de fa força temps és la seva eficàcia en el tractament de la diabetis. És canyella bo per al tractament de la diabetis? Té efectes secundaris? Com s'ha de fer servir?\nOh, sí, això és on ens dirigim - per trobar les respostes.\nLa diabetis i la canyella - El que Diu la Recerca\nHi ha un munt d'estudis. Un estudi clínic publicat en l'edició de la revista Diabetis Care 2003 va recolzar la capacitat de canyella per millorar la glucosa en sang i els nivells de colesterol en pacients amb diabetis tipus 2 (1).\nCanela per a la diabetis tipus 2 - Un altre estudi publicat el 2000 a la revista 'Agricultural Research va indicar que el consum de només 1 gram de canyella al dia pot augmentar la sensibilitat a la insulina i fins i tot ajudar a revertir la diabetis tipus 2 (2).\nEncara que es necessita més investigació en aquesta àrea, alguns altres estudis han indicat la utilitat de la canyella com un suplement tractament de la diabetis. Una revisió de diversos estudis relacionats duts a terme de nou en 2016 estableix que la canyella té un efecte beneficiós sobre el control glucèmic - el que significa canyella, quan es pren en les quantitats prescrites, pot accelerar el tractament de la diabetis amb el temps (3).\nPodria haver diversos altres estudis amb resultats similars. Però saber tots aquells seria inútil si un no entén el funcionament de la glucosa en el torrent sanguini.\nLa glucosa és sucre simple que circula en la sang. És responsable de la salut de les cèl·lules i l'energia, i per tant necessita una manera d'entrar en les cèl·lules del torrent sanguini. Quan la insulina, una hormona que també circula en la sang, s'uneix a les estructures exteriors de les cèl·lules (anomenats receptors d'insulina), el flux de glucosa a les cèl·lules és suau.\nBé, aquesta és la bona notícia. La mala notícia és quan les cèl·lules es resisteixen a aquest efecte de la insulina. Com a resultat, la glucosa no entra en les cèl·lules i s'acumula a la sang al seu lloc. Això és exactament el que passa en els pacients amb diabetis.\nCom canyella podrien ser d'ajuda aquí és de la major importància. L'especia conté certs productes químics que estimulen els receptors d'insulina, permetent d'aquesta manera la glucosa entri en les cèl·lules i reducció dels nivells de glucosa en sang (4).\nAquesta característica de la canyella s'ha demostrat en diversos estudis també. Per exemple, un estudi de 2015 dut a terme conjuntament pel Departament d'Agricultura dels Estats Units i Centre Beltsville d'Investigació de Nutrició Humana afirma que la canyella millora la sensibilitat a la insulina i el transport de glucosa (5). Es van trobar Certs compostos que es troben a la canyella, anomenats proantocianidines, per ajudar a alleujar les complicacions diabètiques (6).\nBé, aquesta és una versió dels fets. Però com he dit, hi ha una altra cara de tot aquest debat. I això és …\nA més (i contradictòries) Investigació\nPer aquest motiu el debat en curs, que es veu.\nSí, tenim estudis que donen suport a la utilitat de canyella en el control de la diabetis. I hi ha un nombre igual d'estudis que descarten el seu ús també.\nAlguns estudis han demostrat que la canyella pot reduir la resistència a la insulina i reduir el sucre en sang excessiva. En un d'aquests estudis, els participants van consumir 1 a 6 grams de canyella cada dia durant 40 dies. Al final del període de prova, els investigadors van observar una caiguda del 18% en els nivells de colesterol i una caiguda del 24% en els nivells de sucre en la sang. No obstant això, en alguns altres estudis, aquest no va ser el cas - canyella, simplement no va fer cap diferència (7).\nEn un d'aquests estudis iranià dut a terme en 2017, tenint 1 gram de canyella cada dia durant 30 a 60 dies no va tenir cap efecte en la reducció dels nivells de glucosa en sang. Segons l'estudi, alguns altres factors com la raça, l'índex de massa corporal, estil de vida, tipus de medicaments, i la durada del consum de canyella tractament de la diabetis influència (8).\nUn altre estudi californià va atribuir el conflicte en aquesta investigació a l'heterogeneïtat dels estudis realitzats i ha assenyalat que es necessiten més investigacions a gran escala (9).\nTot dit i fet, els beneficis o efectes nocius de la canyella es determinen pel seu tipus - precisament el que veurem a continuació.\nTipus de canyella per a la diabetis\nAixò és una cosa que ha de prendre nota de - els diferents tipus de canyella. Tot i que la canyella pot ser beneficiós per als diabètics, el que pot canviar el joc és del tipus d'un sol consumeix canyella. Canela, sobretot quan són consumits per diabètics, sempre ha anat acompanyada d'advertiments - donat el seu contingut de cumarina. Cumarina, un compost que es troba a la canyella, va ser trobat per causar toxicitat en el fetge en certs casos (10).\nA continuació es presenten els diferents tipus de canyella s'utilitza generalment per a la diabetis:\nCanyella cassia (o canyella xinesa)\nÉs més picant, menys dolç, delicat i lleugerament amarg. La qualitat d'aquest tipus de canyella pot variar molt depenent de les condicions del sòl on es conrea. En general s'utilitza en la majoria dels medicaments xinesos per al tractament de la flegma, tos i altres malalties. Cassia canyella té un contingut de cumarina de 0,31 grams / kg.\nLa canyella de Ceilan\nLes fulles de l'arbre són brillants a la part superior, però sense brillantor a la part inferior. Les fulles són picants quan s'aixafen, i l'escorça exterior de l'arbre, quan es va treure, emana una olor molt forta canyella. Canyella de Ceilan té un contingut de cumarina de 0.017 grams / kg. Aquesta és la més baixa entre els diferents tipus de canyella.\nHi ha altres dos tipus de canyella, és a dir, canyella d'Indonèsia (2,15 grams / kg de contingut de cumarina) i canyella de Saigon (6,97 grams / kg de contingut de cumarina). Aquests tenen nivells molt alts de la cumarina, i per tant no han de ser utilitzats per al tractament de diabetis.\nCom hem vist, la canyella de Ceilan té el menor contingut de cumarina. Igual que havíem discutit, cumarina ve amb una sèrie d'indesitjables. Un estudi del Regne Unit havia trobat cumarina a causar complicacions hepàtiques i renals en rosegadors (11).\nUn debat sovint passa pel que fa a la diferència considerable en la seguretat, ja sigui de Ceilan o casia canyella per a la diabetis - tot i la canyella de Ceilan té un menor contingut de cumarina, es pot utilitzar els dos tipus de canyella indistintament?\nCanyella de Ceilan s'ha trobat que contenen 250 vegades menys que la canyella Cassia (el tipus més popular de la canyella), que, de fet, és també menys plantejar cap risc per a la salut (12). Aquest no és el cas amb la canyella cassia (13).\nPer tant, la quantitat de canyella al dia per a la diabetis i que és la millor canyella per a la diabetis? Encara que tots dos cassia i canyella de Ceilan són a la llista d'espècies segurs per al consum humà de la FDA, no hi ha una quantitat especificada. Però d'acord amb l'Institut Federal d'Avaluació de Riscos, Alemanya, el consum excessiu de casia canyella per dia (que és més de 2 grams) podria donar lloc a efectes secundaris (14).\nThe Wall Street Journal posa d'aquesta manera - Sí que és necessari utilitzar la canyella de Ceilan, ja que es redueix el risc de dany hepàtic. Des del punt de vista de la seguretat, que és millor.\nBé. Pel que hem discutit sobre els tipus i millor tipus de canyella per a la diabetis. Què serviria tot el que sigui si un no sap com utilitzar la canyella? No es preocupi - el tenim cobert!\nCom utilitzar la canyella per a la diabetis\nDiabetis, també coneguda com a diabetis mellitus, és de tres tipus - diabetis tipus 1, diabetis tipus 2 i diabetis gestacional. Independentment del tipus de diabetis que un té, el consum i la canyella dosificació per diabetis només varien amb la gravetat.\nAquí, t'expliquem com prendre canyella per a la diabetis. Aquestes són algunes maneres diferents de consumir canyella.\n1. Vostè pot incorporar la canyella en la seva dieta.\nPot substituir el sucre amb canyella. Donada el seu intens sabor, la canyella pot ser un excel·lent substitut de petites quantitats de sucre en salses, carn, anafe receptes, i fins i tot els plats de verdures. Substituir el sucre amb la canyella en la seva dieta té un doble benefici - es redueix la quantitat de sucre que consumeix i millora els seus nivells de glucosa a la sang també.\nÉs segur consumir canyella en quantitats normals que es troben en els aliments, que pot ser al voltant de ½ a 1 culleradeta.\nL'esmorzar és el menjar més important del dia. I l'addició de canyella a que només ho fa millor. Per exemple, es pot empolvorar una mica de canyella sobre una torrada de pa integral amb mantega. O fins i tot agitar una petita quantitat de farina de civada.\nQui no estima salses de carn! parells de canyella extremadament bé amb carn de porc, aus de corral, carn de res, i fins i tot els plats de temàtica asiàtica. L'addició de canyella a amaniments per a amanides pot fer meravelles.\nQuan es tracta de plats de verdures, hi ha un error més de nosaltres fem. No ens importa el sucre. És clar! Estem menjant alguna cosa sa, per què dificultar sobre el sucre, oi? Mal. Pot substituir el sucre bru o regular amb canyella en verdures confitades o fregits dolços. La espècia es presta un sabor dolç sense clavar els seus nivells de glucosa.\nEnfornar. La forma més fàcil, probablement. Si vostè és un fan de pans casolans, galetes, pastissos, etc., es pot afegir canyella a tot el que estimes. Simplement pot barrejar (i barrejar bé) canyella amb farina seca.\nBeguda de canyella per a la diabetis - Vostè pot usar la canyella en les begudes també. Si es tracta d'un cafè o un batut, un batut de llet o qualsevol altra beguda barrejada - canyella va bé amb tots.\nTe de canyella per a la diabetis - També es pot consumir te de canyella. Només cal afegir una culleradeta de canyella en pols a uns 30 ml d'aigua bullint. Permetre reposar durant uns 10 minuts. Podeu afegir la llet, si vols.\nTambé pot utilitzar canyella en pols per al control de la diabetis. Vostè pot bullir branques de canyella en aigua o escampar una mica de canyella en pols amb aigua i gaudir-ne entre els àpats.\nOli essencial de canyella és una altra bona manera d'ajudar a fer front a la malaltia. Només ha d'utilitzar un difusor a casa i olorar l'aroma. L'oli essencial pot reduir els desitjos de sucre o menjar en excés (15).\n2. Els suplements de canyella per a la diabetis.\nSi la idea d'afegir canyella als seus àpats no sona tan benvingut, tenim una alternativa. Un suplement de canyella. La botiga d'aliments naturals just al final del seu carril va a vendre suplements de canyella a preus assequibles.\nNo obstant això, consulti el seu metge primer. Sí, un suplement de canyella en dosis baixes pot ser pràcticament inofensiu. Però bé, és un suplement, oi? No és una cosa que hagi estat regularment consumeix, sinó quelcom que ha triat a prendre per fer front a una situació de salut. Per tant, parli amb el seu assessor mèdic - (s) que li pot guiar millor i fins i tot li avisi de les interaccions potencials, si n'hi ha. De vegades, els suplements de canyella poden interactuar amb els seus medicaments per a la diabetis, que poden conduir a resultats indesitjables. La millor manera d'evitar això? Parli amb el seu metge. Senzill.\nD'acord amb el Centre Nacional de Salut Integral i Complementària, no hi ha cap investigació adequada sobre les interaccions entre les herbes i els medicaments per a la diabetis convencionals (16). Per tant, estic posant l'accent de nou, sempre s'ha de consultar a un metge abans de prendre qualsevol d'aquests suplements. Encara que l'ús de pastilles de canyella per a la diabetis és tan discutible com l'ús de la sal en si, encara es pot considerar que basa en el suggeriment del seu metge.\nQuant de canyella per a la diabetis?\nEn arribar a la dosi diària de canyella per a la diabetis, pot començar a poc a poc. Comenceu amb 1 gram de canyella al dia. Registrar els seus nivells de glucosa i consulti al seu metge amb regularitat. Vostè pot augmentar gradualment la quantitat com pel suggeriment del seu metge.\nNOTA: assegureu-vos que només utilitza la canyella de Ceilan per al control de la diabetis. Com hem vist, que conté la quantitat més baixa de la cumarina i és molt més segur que els seus contraparts.\nCanela per a la diabetis gestacional\nSi utilitzeu la canyella per a la diabetis gestacional (diabetis com a resultat d'embaràs), consultar amb el seu metge (17). No hi ha cap investigació adequada en aquest sentit, i actuar en conseqüència sense el coneixement adequat pot conduir a efectes indesitjables.\nCanela Receptes per a diabètics\nHi ha una gran quantitat d'informació sobre la canyella i la seva relació amb la diabetis, i hem vist una quantitat considerable d'ella. També hem vist les diferents maneres en que pot ajudar a la canyella d'admissió per al seu tractament.\nA continuació es presenten algunes receptes que poden ajudar a incloure la canyella en el seu règim d'una manera meravellosament deliciós. Aquests són fàcils i ràpids de preparar, i es pot tenir en qualsevol lloc.\n1. La canyella i iogurt\nIogurt natural i lliure de greix, 1 tassa\nCanyella en pols, 1 culleradeta\nPols de Stevia, ½ culleradeta\nBarrejar tots els ingredients pròpiament.\nDeixar reposar a temperatura ambient durant 15 minuts, després del qual es pot gaudir del plat.\n2. Canyella i gingebre Curació te\nUn tros de gingebre fresc de la mida del polze\nSuc de llimona acabat d'esprémer, 2 cullerades\nCanyella de Ceilan, 1 barra\nMel orgànica crua, 1 culleradeta\nL'aigua filtrada, 1 ½ tasses\nEscalfar l'aigua a foc mitjà en una olla petita.\nTallar el gingebre.\nA mesura que l'aigua comenci a bullir, afegir el gingebre a la cassola.\nReduir la calor a foc lent.\nAfegir la canyella.\nSteep durant 5 minuts.\nColar el líquid en una tassa d'alçada.\nAfegir el suc de llimona i mel i Revuelva.\nI ara una altra part important - el que cal tenir en compte en prendre canyella per a la diabetis.\nCanela per a la diabetis - efectes secundaris i riscos potencials per a la salut\nCom ja hem comentat, la presència de cumarina és el que fa que el tractament de la diabetis amb discutible canyella. Tot i que la canyella de Ceilan conté el mínim de cumarina, encara és recomanable prendre el suggeriment d'un metge abans d'usar-lo.\nD'acord amb un article publicat per la Universitat de Washington, grans dosis de canyella durant períodes prolongats pot causar toxicitat del cos. També pot augmentar la freqüència cardíaca, que pot ser una amenaça per a les persones amb malalties del cor (18). La canyella també pot interactuar amb certs medicaments anticoagulants.\nAltres nombrosos estudis, incloent el realitzat per l'Institut Diabetis Western i la Universitat de Connecticut, han informat d'efectes perjudicials com a major risc d'hemorràgia i el funcionament del fetge afectat en els animals (19).\nSi vostè vol prendre la canyella per a la diabetis, la canyella de Ceilan és el que necessita consumir. No hi ha preguntes sobre el mateix. Però el que cal tenir en compte és que la canyella no és un substitut per al tractament de la diabetis convencional o l'atenció mèdica (20). Es pot prendre com a complement al seu tractament, però això és tot.\nI el més important, tenir en el seu metge de confiança. Portar al seu / seus consells i seguir escrupolosament. (S) Ell sap el que és millor per a vostè.\nQuant de temps es triga canyella per baixar els nivells de sucre en la sang?\nNo hi ha marc de temps definit. Nombroses proves s'han realitzat estudis que van tenir resultats mixtos. Certs estudis tenien els participants que prenien d'1 a 6 grams de canyella durant 40 dies i es van trobar resultats favorables. Mentre que altres, en condicions similars, no va obtenir resultats.\nPodem prendre la mel crua i la canyella per a la diabetis?\nSí. La incorporació de mel crua i la canyella en la seva dieta pot ser beneficiós per a la diabetis. Segons un estudi, el consum de mel pot disminuir els nivells de glucosa a la sang, que al seu torn podrien millorar les condicions diabètiques.\nL'única manera d'obtenir una resposta a això és preguntant al seu metge. (S) Ell és conscient de la seva condició de primera mà, i per tant es pot recomanar la dosi correcta de la canyella per a la diabetis i li farà saber el període de temps.\nEsperem que aquest post sobre els beneficis de la canyella per a la curació de la diabetis ha respost a les seves preguntes. No sabrem el que pensa si la canyella és bo per a la diabetis o no. Pot deixar un comentari en el quadre a continuació.\n15 millors fonts d'antioxidants\nEls 24 millors beneficis de l'enciam (Kasmisaag) per a la pell, el cabell i la salut


Ideologia líquida per liquidar la nació - poblelliure.cat\nBy Xavi Oca on 29 juny, 2020 in Opinió\nEl futur podria ser a les nostres mans. Tan sols caldria aprendre dels encerts i les mancances dels darrers decennis, no fer cas dels cants de sirena del neo-autonomisme, i desplegar les eines necessàries per encarar amb garanties d’èxit la inevitable confrontació democràtica amb un estat espanyol com més va, més corrupte i reaccionari. El momentum, com aquell qui diu, apareixerà tot sol o serà molt fàcil de forçar, donada la crisi estructural del règim monàrquic espanyol (el del GAL, els Borbons, la judicatura franquista i les vampíriques oligarquies extractives), crisi que s’agreujarà en els propers mesos empesa per les dramàtiques conseqüències del nou impàs social, sanitari i econòmic.\nLamentablement, mentre a empentes i rodolons, l’independentisme popular ha anat fent el seu camí, bona part dels lideratges polítics ens han abocat a un mar de confusió, on l’oportunime i el curt-terminisme han trobat (com acostuma a passar) la seva coartada ideològica en l’excusa de la liquiditat o la visió postmoderna de la política, l’economia i la societat.\nAixí, mentre el Marx (el Karl) que parlava de contradiccions fonamentals, del paper de l’estat, i de la necessitat de prendre el poder polític i transformar d’arrel l’estructura econòmica i social s’ha anat desant al calaix, l’altre Marx (el Groucho) ha esdevingut l’ideòleg de referència de bona part dels dirigents catalans amb la seva mítica dita “aquests són els meus principis; si no li agraden, en tinc uns altres”. D’aquesta manera s’esterilitza el moviment, tot assumint (explícitament o implícita) una suposada incapacitat transformadora i desviant els objectius finals vers la justificació i consolidació de diferents espais de confort.\nEls alumnes avançats d’aquesta escola oportunista al nostre país han vingut tradicionalment del món d’Iniciativa – Comuns: convertint els sindicats en gestories, rebutjant la lluita de classes, practicant la concertació social i la gestió d’almoines, degradant l’ecologisme al simple postureig d’urbanites de classe mitjana, i instrumentalitzant els moviments populars per acabar ocupant quotes de poder de la mà del PSOE.\nEn els darrers anys, però, i a mesura que s’ensumava la possiblitat de tocar poder, per magre que aquest fos, alguns sectors de l’independentisme han seguit un camí similar. Tant a nivell de lluites concretes, com d’estratègia global.\nAixí, per exemple, s’ha passat d’impulsar la lluita per la llengua basant-se en el principis de la sociolingüística i del Manifest dels Marges (Una nació sense estat, un poble sense llengua), a assumir el bonisme i la colonització mental que diria Frantz Fannon per acabar renunciant a la plena normalització lingüística en ares d’un hipotètic grapat de vots. S’ha passat de la immersió a les propostes pepero-ciutadanes d’un suposat multilingüisme que no fa sinó minoritzar el català a l’escola; s’ha anat dels joves que vam fer en el seu dia el pas al català a l‘eternització de la diglòssia, i del “em dic Josep-Lluís aquí i a la Xina popular” al “llámame como quieras pero vótame, porfa“.\nLa darrera setmana sembla que la novetat pel que fa a ideologes líquides (o liquidació de la ideologia) vingui del concepte de la multiplicitat de sobiranies. I dic sembla perquè aquesta desviació estratègica fa anys que es va covant, tant en determinats despatxos universitaris com en certs sectors de l’inframón alternatiu; i, de fet, es troba bastant a l’arrel del paper en general galdós jugat per la CUP respecte l’independentisme popular en els darrers 10 anys.\nAl gra: tothom sap que hi ha contradiccions principals, aquelles que són susceptibles de generar una transformació a fons de les estructures de poder, com seria en el nostre cas la ruptura democràtica i la construcció d’una República catalana independent. I tothom sap també que la sobirania fa referència a la capacitat del poble de decidir el seu destí, capacitat que en el món realment existent passa per la construcció d’un estat capaç de posar l’activitat econòmica al servei de les necessitats populars, tot treballant en termes de cooperació i igualtat amb altres pobles del món.\nDavant les dificultats en què hom es pot trobar per desplegar eines de contra-poder i encarar una confrontació amb l’estat espanyol i l’oligarquia, se’ns proposa, des d’alguns àmbits, substituir la lluita per la Sobirania (amb majúscules) per la reivindicació de “les sobiranies”, la qual cosa significa, de facto, renunciar d’entrada a tota transformació significativa.\nSignifica pervertir la lluita per un model alternatiu de país desviant-la vers objectius parcials, estèrils, descafeïnats i que es puguin reivindicar sense haver de canviar el marc de l’actual sistema de dominació. Suposa menystenir el moviment popular per la independència i els milions de persones que aquest mobilitza equiparant-lo amb qualsevol secta anti-vacunes o pro-lleixiu… I tot, amb un sol objectiu: donar raó d’ésser a una nova casta de tècnics, especialistes, gestors, etc. que ens prometran que ja que la independència i la transformació social són impossibles, com a mínim amb ells les parets de la presó estaran ben decorades de flors i violes i els gripaus seran més fàcils d’empassar.\nI què hi podem fer, els i les independentistes de les consultes, de l’1 d’octubre, de les marxes, de l’aeroport i d’Urquinaona davant els cants de sirena de les diferents formes d’autonomisme liberal, de seny, o alternatiu que s’escampen entre els nostres suposats representants polítics?\nDoncs el de sempre: no fer-ne cas i anar fent camí tot preparant la ruptura; reforçar el teixit social de l’independentisme popular i el moviment republicà de base, construir eines de país, i tornar a posar el poble mobilitzat pel davant d’unes institucions buides de continguts i lideratges. I això sí, quan toqui votar, vendre tan cara com puguem la nostra petita parcel·la de sobirania individual. Ens hi va la supervivència com a col·lectivitat.\n[Una versió reduïda d’aquest article es publicà originalment a El Punt Avui]


Nou rescat dels bombers d’una excursionista al Niu de l’Àliga | Diari de Tarragona\nNou rescat dels bombers d’una excursionista al Niu de l’Àliga\nEs tracta del tercer servei d’aquest tipus que realitzen aquest mes d’agost en aquesta zona tan concorreguda de gent\n29 de Agosto de 2017 - 11:48 hs\nRescat efectuat el passat 19 d’agost a la mateixa zona. Foto: BBVV alcover\nNou rescat dels Bombers de la Generalitat d’una excursionista a la zona del Niu de l’Àliga, al terme municipal d’Alcover. Es tracta del tercer servei aquest mes que realitzen en aquest indret tan concorregut. Es tracta d’un lloc bastant verge, envoltat de natura, amb un gran salt d’aigua que fa les delícies de molta gent.\nMinuts abans de les cinc de la tarda els bombers van rebre l’avís que una persona havia relliscat i no podia continuar caminant fins a la zona del pàrquing. Una dotació de bombers del parc de Valls va acudir a l’indret i va poder contactar amb la víctima. Aquesta va ser portada fins al pàrquing, una ambulància la va evacuar al Pius Hospital de Valls.\nEn les anteriors dues ocasions s’havia necessitat el suport d’un helicòpter\nEl dia 19, un helicòpter del Grup Actuacions Especials (GRAE) dels Bombers de la Generalitat junt amb dues dotacions de bombers del parc d’Alcover van sortir en ajuda d’una dona que es va accidentar a la zona del Niu de l’Àliga. L’avís es va rebre minuts després de les dues de la tarda i la persona que va donar l’alerta va apuntar que una jove havia relliscat i tenia mal a la cama, per la qual cosa no podia caminar. Els fets van passar a dalt de la cascada, a la zona de les roques.\nEl passat 13 d’agost, els Bombers de la Generalitat van rescatar al migdia un veí de Vilafranca del Penedès que va resultar ferit greu després de caure des d’una alçada d’uns dos metres, a prop del Niu de l’Àliga, a la zona del Molí del Glorieta. L’home, que tenia 49 anys, va patir un fort cop abdominal i el van evacuar amb l’helicòpter dels Bombers a l’Hospital Universitari Joan XXIII de Tarragona. L’avís es va produir a les 14.38 hores i es va activar personal del Grup d’Emergències Mèdiques (GEM) amb l’helicòpter de Bombers i dos vehicles terrestres –pertanyien al parc d’Alcover– amb membres del Grup d’Actuacions Especials (GRAE). El Sistema d’Emergències Mèdiques (SEM) també va desplaçar una ambulància a la zona.


TÈCNIC - Fundació Eduard Soler\nNom o raó social: VISA EQUIPAMENTS\nCàrrec vacant: Tècnic\nDescripció del lloc de treball: Empresa amb més de 45 anys d’experiència i professionalitat dedicada al sector de l’hostaleria i del comerç, cerca Tècnic per reparar maquinària.\nInstal·lar i reparar màquines d’hostaleria (cuines d’escoles, geriàtrics, hospitals, cafeteries, restaurants, càterings, obradors, etc).\nReparació de cambres frigorífiques, botellers, cuines, cafeteres, forns, campanes….\nHorari de 08:00 – 13:00 i 15:00 – 18:00. (Es podria parlar d’un horari més flexible, guàrdies a part)\nRequisits: Cicle Formatiu en electricitat.\nEs valorarà certificat acreditat de manipulació de gasos fluorats.\nInteressats trucar al 972265846 o enviar CV a: info@visaequipaments.cat


Fogons Gastronòmics del Bages\nL'INICI DEL FOC\nFOGONS EN ACCIÓ\nEL BAGES EN XUP XUP\nEls Fogons Gastronòmics del Bages\nEl dia 25 de setembre de 2013 es celebra la primera reunió de l’Assemblea General de l’Associació Els Fogons Gastronòmics del Bages acollint a 26 restaurants disseminats per tota la geografia bagenca.\nA començament d’aquest estiu un grupet d’amics, tots cuiners més un fotògraf especialitzat en gastronomia, en les seves trobades estiuenques dels capvespres, comencen a dissertar en les virtuts de treballar, a la cuina, el producte de proximitat i de temporada.... Alhora es palpa i es reflexiona sobre el desconeixement general que hi ha de la gastronomia bagenca en l’àmbit català... Sense adonar-se’n, s’està engendrant el primer col·lectiu de cuiners professionals al Bages.\nS’inicien converses amb altres cuiners de la comarca i amb proveïdors i elaboradors del territori. Inicialment, s’engresquen en el projecte un total de 26 xefs. En quan els proveïdors, es generen col·laboracions per promocionar els productes locals: els vins de la DO Pla de Bages i el porc Ral d’Avinyó , entre d'altres.\nEl dimecres dia 19 de febrer de 2014 es fa la presentació oficial el col·lectiu de cuiners Els Fogons Gastronòmics del Bages a l’Auditori el Convent de Santpedor amb tots els associats, una àmplia representació dels agents implicats tant públics com privats i de diversos mitjans de comunicació locals i nacionals.\nLa nostra raó de ser és promocionar conjuntament la gastronomia de la comarca incidint en les tradicions arrelades al territori, i en aquesta directriu el primer any es desenvolupen 4 temporades gastronòmiques:\nTemps de matança, a principis d’any. El porc, tradicionalment un dels animals més importants en la nostra pagesia, i la seva matança que perdura en el temps a les cases de pagès. L’esforç en desenvolupar una raça autòctona es veu recompensat amb l’aparició del Porc Ral d’Avinyó criat sense presses tal com es feia en èpoques no tant llunyanes.\nTemps de bacallà, pels voltants de la Quaresma. Tot un clàssic a la cuina d’interior i dignificat amb la figura del nostre gran cuiner manresà, reconegut internacionalment, Ignasi Domènec.\nTemps del poti poti, quan l’horta està al seu esplendor. L’horta bagenca i en particular la manresana regada amb l’aigua de La Sèquia, encara que tardana, ens dóna uns fruits immillorables i genuïns. Amb l’aparició de la Fundació Alícia, aglutinant els esforços d’hortolans particulars, i amb el seu afany de recuperar espècies autòctones, dinamitza i posa en valor d’una manera engrescadora els fruits de l’horta bagenca.\nTemps de bolets, quan n’hi ha per caçar-los. Tant en les pinedes, alzinars i rouredes de les nostres contrades, segurament tant desconegudes i poc valorades per nosaltres mateixos, com en els excepcionals boscos de les comarques veïnes, quan el temps ho permet apareix el meravellós bolet que ens dóna la possibilitat d’infinitat de creacions al plat.\nEn el segon any apareix la necessitat de crear el plat estrella i així neix, com no podia ser d’una altra manera, El Bacallà dels Fogons; interpretació del bacallà a la manresana d’Ignasi Domènech on cada xef, partint de la recepta originaria, l’elabora seguint els seus criteris. A més, s’introdueixen a les cartes nous plats de bacallà combinant els productes de temporada que ens ofereix el temps de matança, del poti poti i de bolets.\nVine al Bages i entaula-t’hi!\n© 2014 - Els Fogons Gastronòmics del Bages


Sis empreses de Terrassa a la fira Alimentaria - Diari de Terrassa\nSis empreses de Terrassa a la fira Alimentaria\nMercè Folch 25.04.2016 | 04:00\nLa fira Alimentaria tornarà a ser el centre de negocis internacional per a tots els professionals de la indústria de l’alimentació, begudes i gastronomia. L’esdeveniment, té lloc des d'avui, 25, al 28 d’abril, i seguirà potenciant la innovació i l’especialització sectorial com a clau de l’èxit. Sense deixar d’apostar per una atractiva renovació d’alguns dels seus salons i continguts.\nFins a sis empreses terrassenques i 35 de tota la comarca del Vallès Occidental participaran a la 21a edició amb un estand propi a la fira. Sempre i quan no hi hagi canvis d’última hora. Així, Casanovas Selecció, Delpey-rat Ibérica, Distribuciones del Jamón Cerezo, Electronics Thechnologies Plastics, Iprel Concept Food i Soluciali seran les companyies egarenques presents en el 40è aniversari d’aquest certamen internacionalment conegut.\nObrint portes a la innovació\nAlimentaria 2016 reestructura la seva oferta en base a nous eixos i tendències de consum per incrementar les opcions de participació de les empreses expositores i multiplicar les oportunitats de negoci.\nAixí, els programes d’internacionalització i les activitats relacionades amb la innovació tornaran a tenir lloc a The Alimentaria Hub, que incorpora com a novetat una àrea d’assessoria per a aquelles empreses que vulguin començar a exportar. Altres continguts d’aquesta gran àrea d’innovació i internacionalització seran les exposicions Innoval i Best Pack, les trobades de negocis Food & Drink Business Meetings i de R + D + I de FIAB, el Cafè amb Experts d’ICEX, el Congrés Internacional de la Dieta Mediterrània, el Congrés de Creació de Valor Compartit, l’espai Food Factory per a start ups i Business Angels i la trobada de blocaires, entre d’altres.\nEn el marc del saló Restaurama, The Alimentaria Experience, la gran àrea de tendències gastronòmiques d’Alimentaria, afronta la seva segona edició potenciant activitats de gran acceptació com els tallers i aules gastronòmiques, on participen primeres figures de la cuina internacional, les estacions de showcooking, la llibreria gastronòmica i la gran final del Concurs Cuiner de l’Any.\nAquest espai interactiu de creació incorpora noves seccions dedicades al turisme gastronòmic; fleca, pastisseria i gelateria; cocteleria; snacking, i l’última tendència en gastronomia a peu de carrer. Enguany aquesta fira biennal compleix quatre dècades, durant les quals ha contribuït a impulsar els canvis més significatius que ha viscut tant la indústria alimentària com la manera d’alimentar-nos.\nUna fira, tota l’oferta\nAlimentaria estarà conformada per sis pavellons, tots destinats al camp de l’alimentació però amb diferents ofertes i productes Així, s’hi podrà trobar una àmplia oferta de productes alimentaris i salons, que van des del Pavelló de les Autonomies fins a l’Intervin, l’Interpesca o l’Intercarn. D’altra banda també hi haurà zones especialitzades, com les d’alimentació ecològica, de productes gurmet, de menjar sense gluten, de làctics, d’snacks i dolços o d’artesans i elaboradors alimentaris.\nmés que exposar\nD’altra banda, hi haurà diverses activitats i nous espais per celebrar els 40 anys d’aquesta fira. Així, els empresaris podran fer negocis i contactes al The Alimentaria Hub, un espai d’innovació i tendències on se succeeixen llançaments, congressos, cafès, reunions empresarials i fins i tot una àrea de consultoria en exportació. D’altra banda, l’Alimentaria Experience acollirà xous gastronòmics amb estrelles Michelin, la gran final del Concurs de Cuiner de l’Any i nous espais d’Enogastronomia, còctels i Food Trucks. A banda també hi haurà el Vinorum Think, per reflexionar i divulgar el vi espanyol, i una barra d’olis d’oliva gurmet i el nou espai Halal Supermarket.\nMés de 80.000 m2 quadrats d’aliments\n►Intercarn. Un dels motors de la fira, abasta els carnis tradicionals i els més innovadors incorporant els productes més saludables, frescos i naturals.\n►Intervin. Al voltant de 800 empreses presentaran una àmplia oferta de vins negres, blancs, rosats, caves, escumosos i begudes espirituoses.\n►Interlact. És l’aparador que reflecteix la puixança d’un sector que uneix tradició amb avenços tecnològics. Una ocasió única per conèixer els lactis que vénen.


Manel Alonso: i després vingué la música - Diari La Veu\nQuè pot vindre després de llegir un poema? Moltes sensacions. Però el somni de tot poeta és que els seus versos ultrapassen el paper i visquen en el cor i en la memòria, de les persones i del poble. I una forma excel·lent d'aconseguir-ho és gràcies a la música. Música i poesia s'han beneficiat mútuament d'aquest matrimoni de conveniència, fins al punt que molts de nosaltres coneguérem March o Turmeda gràcies a les versions de Raimon, Miquel Martí i Pol amb Llach o Paco Muñoz, i Estellés o Salvat-Papasseit per Ovidi Montllor. I la història continua i continuarà amb treballs com els de Francesc Anyó i Borja Penalba, Pau Alabajos, Bertomeu i tants altres músics.\nL'escriptor Manel Alonso torna a ser notícia. En aquesta ocasió, no és per la publicació de cap llibre de narrativa, poesia o assaig. Sinó per un projecte molt més agosarat que diu molt del seu tarannà. El món cultural del País Valencià dels últims trenta anys no s'entendria ni existiria sense una espècie singular de valencians. Hi ha qui els anomena dinamitzadors, d'altres agitadors o manifassers. Potser, al capdavall, el que més escau és l'apel·latiu "d'infatigables", activistes culturals, superadors de les adversitats i engrescadors col·lectius. Si algun dia aconseguim el País Valencià que volem, serà gràcies als esforços de tantes persones (o potser no tantes, però ben sorolloses), que han mantingut i mantenen enceses les flames de la nostra identitat. Alonso és un clar exemple de la voluntat titànica del nostre món cultural, que malgrat l'escàs suport institucional i ressò social, no es rendeix i transforma cada article, cada llibre i cada iniciativa en una aventura en favor de la reafirmació dels artistes i del poble: "El poeta té l'esperança i la fe posades en la paraula, per a ell és un estendard en la lluita contra la brutalitat humana", afirma en l'article "Quan un poeta mor", dins de Cròniques des de l'infern.\nA Manel Alonso el coneixíem per una llarga trajectòria, amb poemaris com Correspondència de guerra (2009) o Si em parles del desig (2010). Em vénen a la memòria Cròniques des de l'infern (2013), entre els articles, o Els somriures de la pena (2011), entre els relats de ficció. I encara em deixe una pila d'obres infantils i juvenils.\nFa uns pocs mesos ens va sorprendre amb una nova aventura, anunciada a les xarxes socials. Un Verkami per a editar un CD amb poemes seus musicats per diversos artistes. Finalment, superada la quantitat necessària amb escreix, una vintena de grups i cantants han col·laborat en un CD doble, amb vint-i-dos poemes musicats de tota una vida: Borja Penalba, Andreu Valor, Miquel Gil, Tomàs de los Santos, Carles Enguix, Tàpera, Carles Pastor, Rafael Estrada, Rubén Durà, Acid Cookies, Gent del Desert, Josep Lluís Notari, Artur Àlvarez, King Kong Boy, Alba Daurada, L'Arrel, Lluís Vicent, Doctor Dropo i El Miracle, Cant viu, Juanen, Joanka i Buga.\nLa caràtula i el llibret han estat dissenyats per l'artista plàstic Xavier Alcàcer, que incorpora alguns poemes visuals. El 6 de juny, a les sis de la vesprada i al saló d'actes de la Casa de Cultura de Puçol, es presentarà en societat el disc “Després vingué la música”. I després de la música, esperem, que vinguen moltes més presentacions i molts més projectes.\nCarles Pastor, "Dona"\nArtur Àlvarez, "Com una onada embravida"


1-Apr-2003 Font del Mirador Direcció Tècnica d'Urbanisme; Universitat de Barcelona. Centre de Recerca Polis\n1-Apr-2003 Font Màgica Direcció Tècnica d'Urbanisme; Universitat de Barcelona. Centre de Recerca Polis\n13 Universitat de Barcelona. Centre ...\n13 Sculptures and monuments\n9 Font Màgica


L'AGUSTÍ -Agustí Benedito\nHome Candidat a la Presidència del FC Barcelona\nEmpresari nascut a Barcelona el 22 de juny del 1964.\nVa estudiar Dret a la Universitat de Barcelona, va continuar els seus estudis als Estats Units amb la realització del Curs de Gestió de Concessionaris al General Motors Institute, l’actual Kettering University de Michigan i els va completar amb el Màster en Direcció d’Àrees Funcionals i Finances d’ESADE a Barcelona.\nFins a l’any 2002, Agustí Benedito va exercir la direcció general del Grup d’Automoció Benedito, una xarxa de concessionaris i tallers d’automòbil -amb seu central al carrer Aribau de Barcelona- que donava servei a més de 50.000 clients.\nPosteriorment, es responsabilitza de la gestió del patrimoni familiar així com de l’assessorament i suport a les empreses dels membres de la seva família.\nActualment, és el president de Barcelona Export Group, consultora de negocis internacionals, que dóna suport des de pimes a grans empreses catalanes en el seu procés d’internacionalització, especialment en els mercats llatinoamericans.\nAquest grup és propietari de diverses empreses a Amèrica del Sud en el sector de la construcció, de la indústria i dels serveis.\nAixí mateix, compagina la seva activitat empresarial amb un fort compromís social i cívic, col·laborant personalment de manera habitual amb entitats i associacions del tercer sector. Benedito creu en la cooperació com a eix fonamental en les relacions humanes, tant en la vida personal com professional.\nAgustí Benedito és hereu de la tradició barcelonista familiar. De nen, era el seu pare qui l’acompanyava sovint a l’Estadi per veure el Barça que liderava Cruyff des del camp. Als 18 anys, Benedito es converteix en soci del Barça i des d’aleshores no es perd cap partit al Camp Nou. A més, sempre que pot, acompanya l’equip en els desplaçaments. També és un habitual al Palau Blaugrana i se’l pot veure sovint donant suport a les diferents seccions i a l’esport base del club.\nAgustí Benedito ha participat de forma activa i desinteressada en la vida social del FC Barcelona en els últims 20 anys.\nL’any 1996, al costat d’un grup de joves barcelonistes que comparteixen la seva passió blaugrana i una mateixa manera d’entendre el club, comencen a mobilitzar-se i a estimular la vida social del Futbol Club Barcelona. Junts van participar en les eleccions de 1997 donant suport a la candidatura d’Àngel Fernández.\nPosteriorment, va fundar la plataforma “Elefant Blau”, juntament amb altres barcelonistes actius com Albert Perrín, Jordi Moix, Sebastià Roca, Armand Carabén, o el que va ser president del Club, Joan Laporta. El grup cristal·litza al voltant de la por, tan real en aquells dies, que els gestors de la institució fomentessin una deriva que acabés en la conversió del club en Societat Anònima Esportiva i la seva sortida a borsa. La defensa incondicional de la singular estructura de propietat del Futbol Club Barcelona i la fiscalització de la gestió del club va culminar amb la interposició d’un vot de censura contra el president Josep Lluís Núñez l’any 1998. En les eleccions del 2000, el grup s’integra a la candidatura de Lluís Bassat, però és derrotat per la candidatura de Joan Gaspart.\nL’any 2003 va formar part activa de l’equip que liderava Joan Laporta, i al que pocs mesos abans de les eleccions es van sumar Sandro Rossell i Ferran Soriano. La candidatura va guanyar les eleccions abanderant un projecte il·lusionant i renovador, “Primer, el Barça” que s’havia anat perfilant durant anys i que va obtenir el suport majoritari de la massa social. Entre 2003 i febrer de 2009, Agustí Benedito va formar part de la Comissió Esportiva i de la Comissió Social del club. Com a membre d’aquestes comissions va participar en totes les seccions professionals del club però també, i sobretot, va compartir el seu barcelonisme amb els socis de tot el territori. Exercint aquestes responsabilitats, va realitzar un treball de base que no té repercussió en els mitjans de comunicació però que és fonamental per a l’entitat i que va enriquir el seu coneixement del club de forma àmplia i transversal.\nMalgrat les diferències creixents amb Joan Laporta, va continuar col·laborant amb el club, intentant defensar el projecte i els ideals originaris que van permetre el canvi el 2003: renovació, honestedat, transparència i participació dels socis.\nLa seva trajectòria de servei discret al club va acabar de manera abrupta al febrer de 2009, quan va dimitir de manera irrevocable pel que va ser conegut com “cas Uzbekistan”. Agustí Benedito va considerar que aquest era un cas molt greu, ja que trencava amb els principis pels quals havien lluitat durant tants anys i va deixar de treballar al seu costat.\nEl 7 d’octubre de 2009, Agustí Benedito va fer pública la seva intenció de presentar-se a les eleccions a la presidència del FC Barcelona, animat per un grup de barcelonistes que compartien una mateixa manera d’entendre el Club. El dia 13 juny 2010 Agustí Benedito, amb 8.044 vots, obtenia la segona posició en les últimes eleccions a la presidència del Barça.\nDes d’aquell moment, Agustí Benedito ha realitzat prop de 500 trobades amb grups de socis i simpatitzants del Futbol Club Barcelona i ha articulat un equip actiu que ja compta amb més de 300 persones implicades en el projecte, participant tots ells de forma desinteressada a diferents nivells, i que treballen amb la voluntat d’unir de nou el barcelonisme sota les premisses de transparència, participació, honestedat i una gestió eficient.\nTot i mantenir una posició discrepant amb l’actual presidència en diversos aspectes fonamentals de la gestió del club, decideix no exercir oposició i ha limitat les seves aparicions públiques, per responsabilitat i per no dividir el barcelonisme.\nA dia d’avui Benedito està confiat i il·lusionat de poder aconseguir el repte de guanyar la presidència del Barça, en el moment en què l’actual president, no electe, convoqui eleccions.\n@ Tots els drets reservats


Vespre a La 2 - 24/10/16 - RTVE.es\nVespre a La 2 - 24/10/16\nComencem el repàs de les noticies més destacades d'aquest dilluns 24 d'octubre i de seguida les analitzarem des dels nostres faristols amb l'Olga Ruiz, Esther Vivas i Toni Bolaño.\nAquesta vegada sí, entrem a la setmana decisiva per la formació de govern, desprès que el comité Federal del PSOE optés per permetre que governi el PP.\nEl PP ja s'està adaptant al nou escenari... Mariano Rajoy, ha mantingut la prudència però ha estat prou explícit al dir que el canvi de vot del PSOE li sembla raonable.\nLa decisió dels socialistes d'abstenir-se per fer President Rajoy manté oberta la fractura dins el PSOE...El PSC continua decidit a votar no, juntament amb 4 o 5 diputats més.\nLa CUP dona un toc d'atenció al Govern... i senyalen el rellotge. Es queixen de la lentitud de l'executiu en aplicar els acords sorgits del debat de polítca general , tan pel que fa al referendum, com al porcès constituent i en polítiques socials.\nEl regidor de la CUP a l'Ajuntament de Vic, Joan Coma, ha desafiat a l'Audiencia Nacional al no presentar-se a la citació del Tribunal per un suposat delicte d'incitació a la sedició.\nEn marxa la campanya de vacunació de la grip. a Catalunya Hi ha gairebé 1.200.000 vacunes preparades.\nI un apunt més en l'ámbit de la salut, Les persones transsexuals ja no necessitaran un diagnòstic psicològic per accedir al tractament hormonal i al canvi de sexe.\nveure més sobre "Vespre a La 2 - 24/10/16" veure menys sobre "Vespre a La 2 - 24/10/16"


Acord entre el Club Joventut Badalona i el Regina Carmeli per promocionar el bàsquet a Rubí - Ajuntament de Rubí\nAcord entre el Club Joventut Badalona i el Regina Carmeli per promocionar el bàsquet a Rubí\nAcord entre el Club Joventut Badalona i el Regina Carmeli per promocionar el bàsquet a Rubí El conveni recull, entre d’altres, que el primer equip de la Penya jugarà un partit al nou pavelló municipal de La Llana l’any vinent. https://www.rubi.cat/ca/ajuntament/comunicacio/sala-de-premsa/notes/acord-entre-el-club-joventut-badalona-i-el-regina https://www.rubi.cat/@@site-logo/ajuntament-de-rubi.svg\nEl conveni recull, entre d’altres, que el primer equip de la Penya jugarà un partit al nou pavelló municipal de La Llana l’any vinent.\nL’alcaldessa de Rubí, Carme García, ha destacat la importància del conveni de col·laboració que han signat l’Escola Esportiva Regina Carmeli i el Club Joventut Badalona de cara “a la promoció de l’esport base a la ciutat”. García també s’ha referit al fet que, un cop inaugurat el nou pavelló municipal de La Llana, els rubinencs puguin “veure el Joventut jugant amb els equips de casa”, un fet que “és un orgull per Rubí i que suposa una important projecció per la ciutat”.\nPer la seva banda, el president del Club Joventut Badalona, Jordi Villacampa, ha explicat que “aquest és el primer conveni que signen fora de Badalona, el que suposa un pas important en la història del club”. Segons Villacampa, la Penya comparteix la mateixa filosofia que l’Escola Esportiva Regina Carmeli, ja que totes dues entitats “intenten no només formar jugadors, sinó també persones”. Això, juntament amb el “gran potencial esportiu del Regina Carmeli”, ha portat el Club Joventut Badalona a signar aquest conveni. Segons Villacampa, “el Roger Esteller (director esportiu de l’Escola Esportiva Regina Carmeli) ha estat una peça clau per arribar a aquest acord”.\nLa presidenta de l’Escola Esportiva Regina Carmeli, Melchora Quintana, ha confessat que “poder signar aquest conveni amb la Penya, un dels equips més prestigiosos d’Europa, és tot un honor”. Segons Quintana, “el Club Joventut Badalona educa els seus jugadors en valors i en l’esforç quotidià, igual que el Regina Carmeli”.\nEn virtut d’aquest conveni de col·laboració, la Penya convidarà els entrenadors de l’Escola Esportiva Regina Carmeli a les xerrades tècniques de formació que realitzi el club i a algun entrenament tant del primer equip com dels equips de la base. Els monitors del Regina Carmeli també podran fer d’entrenadors als campus de Setmana Santa i d’estiu que organitza el club. A més, totes dues entitats es comprometen a intercanviar-se informació de tots aquells jugadors que, esportivament, siguin interessants per un o altre equip.\nEl conveni també recull que el Club Joventut Badalona participarà amb equips de la seva escola de bàsquet o de categories inferiors a possibles tornejos o diades que organitzi l’Escola Esportiva Regina Carmeli i viceversa. A més, totes dues entitats es comprometen a dur a terme, de forma conjunta, diferents programes en l’àmbit esportiu, social i de salut i alimentació. El conveni també estableix que organitzaran conjuntament el campus urbà d’estiu mentre el contracte tingui vigència.\nEl Club Joventut Badalona també oferirà un carnet especial als membres de l’Escola Esportiva Regina Carmeli que els doni opció a diversos avantatges, com ara un descompte del 50% en la compra d’entrades per aquells adults que acompanyin el titular del carnet especial o descomptes del 10% a l’hora de comprar productes oficials del club.\nPer últim, la Penya també es compromet a realitzar un acte promocional per temporada a l’escola Regina Carmeli i a jugar un parell de partits al nou pavelló municipal de La Llana: un d’ells l’any vinent, un cop s’hagi inaugurat la instal·lació esportiva; i un altre de pretemporada, el setembre de 2012.


William S. Burroughs – Els llibres del Senyor Dolent\nGràcies a un article de Jot Down vaig patir El gran momento de Mary Tribune, i vaig i els hi torno a fer cas en un llibre, però aquí es tracta del fill d’un membre de la generació beat que va tenir una vida absolutament desestructurada, però hauria estat estrany que no fos així. I el llibre l’edita Dirty Works, tota una garantia.\nWilliam S. Burroughs Jr. era fill del gran William S. Burroughs, un personatge a qui no aconsegueixo imaginar en el rol de pare, i en part amb raó. Després que el seu fill presenciés a Mèxic (tot i que en això hi ha versions contradictòries) la mort de la seva mare a mans de son pare, bàsicament un tret al cap fent el joc de Guillem Tell amb un got i una pistola, un joc que havien fer moltes altres vegades amb éxit, va encasquetar el fill als avis i ell es va dedicar a seguir vivint la vida, donant-li a l’alcohol, les drogues i el sexe (normalment amb nanos joves). Mentrestant el fill anava creixent i com son pare tenia una tendència a abusar de substàncies, però no tenia la resistència de son pare i lo seu era com una chiken run que només podia acabar d’una manera. Aquests textos vindrien a ser el testament literari (també escrivia) de William S. Burroughs Jr.\nHi ha textos del propi William, declaracions de son pare, del seu padrí Allen Ginsberg, i es repassa una mica la seva vida, amb els seus avis després de la mort de sa mare, a Tànger amb son pare, i de nou a Estats Units saltant d’escola en escola i d’adicció en adicció ens els bojos anys 60.\nWilliam S. Burroughs pare i fill, foto treta d’aquí © mic.com\nÉs un llibre estrany, però serveix com a biografia, una biografia que funcionaria com a novel·la o com una apologia de l’autodestrucció. L’abandonament per part de la seva mare li va causar una por a l’abandonament que li feia enfocar les relacions de manera impossible, i la por a la pèrdua el duia al consum. Va tenir més comprensió que molta gent en la seva situació, i molta sort, i va sobreviure a un trasplantament de fetge però res el va fer canviar d’estil de vida.\nNi idea de què tal seran Speed i Kentucky Ham, les seves dues novel·les, en aquest llibre sembla un escriptor perfectament capaç, una barreja de realisme brut i encara alguna influència beat tot i que ell en renegués. Ser el fill de Burroughs era una avantatge i també una llosa, li permetia publicar però de seguida apareixia la comparació amb son pare, la seva valoració com a “fill de…”\nA més a més als darrers anys de la seva vida es van combinar diferents elements: un trasplantament de fetge (i el tractament amb esteroides -i les seves conseqüències- per evitar el rebuig), una addicció als opiacis i a l’alcohol com a manera de combatre el dolor, i molts problemes psicològics dels que sempre podia culpar a algú, son pare sobretot.\nEl succés a dos diaris de l’època, un mexicà i un usà\nUn detall, ell diu que va ser present quan son pare va volar el cap a sa mare i que va quedar cobert de sang i cervell, William pare diu que ni tan sol era en el mateix apartament; és un punt amb visions contradictòries i no queda clar què va passar realment, però en Billy tenia 4 anys i potser va “fabricar” el record.\nUn llibre d’allò més interessant sobre un nàufrag o un apèndix d’una generació beat que per quan ell va ser adult ja estava plenament assimilada pel sistema, deixant-lo a ell enrere. Un nou encert (i són uns quants) de l’editorial Dirty Works, que espero que per molts anys conservin el criteri (si a sobre publiquessin alguna cosa en català ja seria per fe’ls-hi un monument).\nAutor Senyor DolentPublicat el 27 de maig de 2017 11 de maig de 2020 Categories Literatura nord-americanaEtiquetes William S. Burroughs, William S. Burroughs Jr.Deixa un comentari a Maldito desde la cuna: La corta e infeliz vida de William S. Burroughs Jr. / William S. Burroughs Jr.\nQueer / William S. Burroughs\nPotser ara que acabo amb el recopilatori de Burroughs tocaria fer una entrada de les llargues sobre ell. Teniu les meves ressenyes de Yonqui i El almuerzo desnudo, passem ara al llibre que ens toca i tanca el volum: Queer.\nEl significat de Queer és marica, de forma despectiva, també fals, estrany, la traducció més acceptada en català és bord. William S. Burroughs era bisexual, o almenys era un homosexual casat amb una dona. El almuerzo desnudo està ple d’escenes sexuals gays (també alguna hetero), aquest llibre és més o menys autobiogràfic del període després que matés a la seva dona. El tema gay, a Estats Units, als anys 50… era complicat, en aquella época el comité d’activitats antiamericanes va “depurar” funcionaris gays, i també els sospitosos de simpatitzar amb el comunisme. La guerra freda estava al seu punt més àlgid.\nSi us heu llegit l’enllaç sobre el llibre (sí, només està en anglès) sabreu que en teoria es va concebre com una continuació de Yonqui, com el llibre del síndrome d’abstinencia, el propi autor en va renegar molts anys però al final amb el 25 aniversari se’n va fer una nova edició. El pròleg és força llarg i em fa preguntar-me perquè coi aquestes coses no van al darrere del llibre per poder-lo llegir sense condicionants, epílegs sí pròlegs no!\nDes de Mèxic cap avall, acompanyat d’un noi i a la recerca de l’ayahuasca, la droga dels indis. I nois que s’insinuen, que s’ofereixen, que el defugen, un protagonista desacomplexadament gay, però no pas “marica”, una distinció que el protagonista no deixa de fer, li agraden els homes, els nois, no els homes que semblen dones. El llibre és sobre el desig, perquè un cop fora la droga tot torna, la gana, les ganes de sexe, de beure… El llibre és estrany perquè dóna la sensació de no estar acabat del tot, com si finalitzes una mica perquè no hi ha gaire més a fer, ni el capítol final treu del tot aquesta sensació, tot i que ho millora una mica.\nD’esquerra a dreta: Hal Chase, Jack Kerouac, Allen Ginsberg i William S. Burroughs\nWilliam S. Burroughs és un autor imprescindible per conèixer la generació beat, i aquests tres llibres recollits en el volum són la mostra més representativa del seu treball. No és un autor fàcil, no és un novel·lista a l’estil de Kerouac, però té el seu interés i si voleu conèixer o teniu curiositat pels beatniks és imprescindible.\nAutor Senyor DolentPublicat el 14 de juliol de 2015 11 de maig de 2020 Categories Literatura nord-americanaEtiquetes RESSENYA GRAN RESERVA, William S. BurroughsDeixa un comentari a Queer / William S. Burroughs\nAutor Senyor DolentPublicat el 2 de juny de 2015 11 de maig de 2020 Categories Literatura nord-americanaEtiquetes MINIRESSENYA, RELECTURA, William S. BurroughsDeixa un comentari a Yonqui / William S. Burroughs


Josep Pujol: "Si el jutge s'ho proposa, acabarem tots a la presó"\nJosep Pujol Ferrusola: "Si el jutge De la Mata s'ho proposa, acabarem tots a la presó"\nEl fill de l'expresident sosté que el seu germà és a la presó per desviar l'atenció després de l'esclat de l'operació Lezo\nAdmet que el seu pare va amagar el llegat de l'avi Florenci per poder ser president\nDivendres, 19/05/2017 - 13:39\nExtractes de l’entrevista a Josep Pujol Ferrusola a Catalunya Ràdio. / ALBERT BERTRAN / CATALUNYA RÀDIO\nJosep Pujol Ferrusola ha carregat aquest divendres durament contra el Govern de Mariano Rajoy i li ha atribuït tota la culpa de la situació en què es troba la seva família, amb tots els seus membres investigats per la justícia i el seu germà gran, Jordi Pujol Ferrusola, en presó incondicional. I també ha carregat contra la justícia: "Si el jutge (José) de la Mata s'ho proposa, acabarem tots a la presó", ha manifestat el fill de l'expresident durant una extensa entrevista concedida a Catalunya Ràdio.\nSegons Josep Pujol, la seva família té tots els comptes regularitzats amb el fisc, i ha insistit que la fortuna prové del llegat de l'avi Florenci, encara que ha admès que l'origen d'aquests diners és incert, ja que es van amassar a través d'operacions "grises" per esquivar les restriccions del franquisme.\n"El comissari Villarejo em va dir el 2013 que tenia instruccions del ministre de l'Interior (llavors Jorge Fernández Díaz) de vigilar-nos. Em diu que l'informe de la UDEF el va escriure ell. I també que tot això es podia arreglar si el meu pare feia unes declaracions clares i precises contra el procés sobiranista", ha explicat.\nDesprés d'aquesta conversa amb l'excomissari de la Policia, que va tenir lloc en un despatx de Madrid, van tenir una reunió un any més tard en un hotel, quan ja s'havia publicat a la premsa la captura de pantalla dels comptes de la seva família a Andorra. "Jo ja t'ho vaig dir i tu no em vas fer cas", ha assegurat que li va dir Villarejo.\nMISSIÓ: ANIQUILAR EL PROCÉS\nAl seu parer, el que va muntar aquesta operació va ser Jorge Moragas, mà dreta de Rajoy a la Moncloa. "És català, coneix la realitat d'aquest país, en què s'assumeix que el líder de tot és el senyor Pujol perquè és el baluard del catalanisme. Té una missió que és aniquilar el procés sobiranista o, com a mínim, neutralitzar-lo", ha afegit. Així, Moragas va utilitzar Victoria Álvarez. "Era l'amant del meu germà, tenia amb ell una relació de sexe i diners, però a la família no la coneixíem ningú".\nJordi Pujol Ferrusola li va trucar per demanar-li que li busqués feina a Álvarez a la seva empresa, però allà no hi encaixava. Llavors va trucar a Moragas i va aconseguir una entrevista amb Alicia Sánchez-Camacho, que després de parlar amb ella, assegura Josep Pujol, va decidir "muntar la història de la Camarga" (la gravació), que va sortir a la llum quan es va iniciar el procés sobiranista.\nEn un altre moment de l'entrevista, Josep Pujol ha considerat que el seu germà gran, Jordi Pujol Ferrusola, ha entrat a la presó per un "procés de contraprogramació", per "la pressió mediàtica", per desviar l'atenció pública després de l'esclat de l'operació Lezo en què s'investiga el presumpte finançament il·legal del PP de Madrid. El 21 d'abril, el jutge Eloy Velasco va ordenar presó sense fiança per a l'expresident madrileny Ignacio González, i quatre dies més tard, De la Mata fa el mateix amb el primogènit de l'expresident.\nLA CARTA DE L'HERÈNCIA\nJosep Pujol també ha explicat que la seva mare, Marta Ferrusola, va destruir fa anys part de la carta en què Florenci Pujol els deixava el llegat a ella i als seus fills per amagar el rastre dels diners. "L'objectiu era mantenir opacs els diners, no podíem explicar que els fills del president tenien diners a Andorra. Era el nostre pecat", ha afirmat, alhora que ha justificat aquesta decisió: "No teníem gaires més opcions". Si no, ha assegurat, el seu pare hauria hagut de renunciar a la presidència de la Generalitat.\nQuan va entrar en política, ha afegit, Jordi Pujol "ja era un home molt ric". De fet, el 1979 va ser una de les tres persones que van presentar una declaració de la renda més alta a tot Catalunya. I quan va morir el seu pare, el setembre del 1980, un amic íntim de Florenci que li portava les inversions a l'estranger li va comunicar que el seu pare havia llegat la seva fortuna a la seva dona i els seus fills. Llavors, només feia quatre mesos que era president i estava en minoria, de manera que li va dir a l'amic del seu pare: "Ara jo no em puc ocupar d'això, si ho dic he de dimitir". Va ser aquesta persona la que es va ocupar del llegat i després un cosí de Pujol, Joaquim, fins que va agafar el relleu el fill gran de l'expresident (va gestionar la fortuna familiar entre el 1992 i el 2002).\nSobre l'escrit atribuït a Ferrusola en què s'identifica com a "mare superiora" per demanar un traspàs de diners ("missals") a Andorra, Josep Pujol ha assegurat que ella no el reconeix, encara que la lletra "s'hi assembla molt". "Aquesta nota en part és falsa, les notes als bancs no es firmen mai, s'hi posa un número (de compte) escrit a mà", ha explicat. Per una altra part, ha assegurat que aquest tipus de codis són habituals entre els que tenen comptes a l'estranger i ha explicat que ell utilitza el nom de "Rockabilly". També ha assegurat que qui es va inventar el codi de la "mare superiora" va ser el seu germà Jordi, quan va conèixer el banquer, ja que va fer broma dient que tenia cara de mossèn.\nGUERRA ENTRE BANQUERS ANDORRANS\nTambé en referència a la carta de la "mare superiora", el tercer fill del matrimoni Pujol-Ferrusola ha afirmat que la seva filtració prové dels germans Cierco, antics propietaris de la Banca Privada d'Andorra (BPA), ara intervinguda i nacionalitzada i amb qui va mantenir una relació d'amistat durant 30 anys. Ha assegurat que tant aquest document com altres que també ha filtrat són "falsos" i responen a una "guerra" entre Andbank i la BPA, i ha arribat a insinuar que els germans Cierco intenten aconseguir els 300 milions d'euros que necessiten per recuperar el banc de l'Estat espanyol a canvi de tota aquesta informació.\nFinalment, ha evitat posar la mà al foc pel primogènit, ja que assegura que desconeix els negocis que ha fet i que mai parlen de la seva feina quan es troben. També ha explicat que no l'ha anat a veure la presó de Soto del Real (Madrid) perquè no vol visites, només accepta les dels seus fills, però mantenen la comunicació a través de cartes i dels advocats. Així han sabut que ha demanat el trasllat a una presó de Catalunya. "És una injustícia que estigui separat dels seus familiars".\nEls germans Pujol rematen el seu pacte de silenci sobre el «llegat»\nTemes: Josep Pujol Ferrusola Convergència Corrupció Cas Pujol Jordi Pujol


Ja tenim VERKAMI de la #4a EDICIÓ monar’T! - Festival monar´T\nJa tenim VERKAMI de la #4a EDICIÓ monar’T!\nmaig 31, 2022 by Festival_monar'T\nDe l’1 de juny fins al 10 de juliol hem posat en marxa el Verkami del Festival monar’T #4a EDICIÓ.\nEl monar´T és un festival anual de murals i d’art urbà als barris de Santa Eugènia de Ter i de Can Gibert del Pla amb un caràcter 100% social i de temàtica multicultural.\nEl Festival compte amb el suport econòmic del programa comunitari que hi ha a Santa Eugènia i a Can Gibert, el PEIC, i d’empreses que promocionen part de material i maquinària per a la realització dels murals i les despeses de les diverses activitats culturals que es realitzaran el cap de setmana. Així com la col·laboració de veïnes i veïns implicats a títol personal.\nPerò, per tal de poder garantir que la iniciativa pugui aportar un plus als i les artistes que seran protagonistes d’aquesta EDICIÓ, assumint les despeses del desplaçament, dietes i allotjament dels artistes i editar un catàleg amb totes les accions d’aquest monar’T, incorporant la seva trajectòria artística, necessitem l’aportació de mecenatge. Cerquem la vostra col·laboració, per continuar incorporant aquesta mirada comunitària que envolta tot el Festival monar’T. Entre totes i tots sumem per generar cultura i transformació social!\nEl Verkami és un sistema de micromecenatge mitjançant el qual el Festival monar’T és realitzable. Amb la vostra aportació podreu triar diverses recompenses:\nSamarretes i bosses amb dissenys dels artistes Beatriz Puig i Arzur One (Guanyadors del concurs d’imatge gràfica i de il·lustració Festival monar’T 2022)\nImpressió sobre tela de les imatges dels murals que es realitzaran en aquesta #4a EDICIÓ\nMural de petit o de gran format\nCatàleg de la #4a EDICIÓ del Festival\nLINK per fer la teva aportació al projecte: https://vkm.is/4monart


Llum verda de la Moncloa a una llei d'habitatge menys ambiciosa que la catalana | NacióDigital\nper Lluís Girona, Barcelona, Catalunya | 26 d'octubre de 2021 a les 15:10 |\nUna pancarta anuncia pisos de lloguer, a la Vall d'Hebron. | Ricard Novella\nEl Consell de Ministres del govern espanyol ha donat llum verda aquest dimarts a l'avantprojecte de la nova llei d'habitatge. El nou marc legal, doncs, només queda ara pendent de la tramitació parlamentària -que serà urgent- i la posterior aprovació al Congrés dels Diputats, on PSOE i Unides Podem hauran de buscar suport de les forces de la moció de censura contra Rajoy.\nL'encarregada d'exposar els detalls de la nova llei ha estat la vicepresidenta segona i ministra de Transports, Raquel Sànchez, que ha definit la mesura com a "una eina històrica per a lluitar contra la desigualtat". Ara bé, la norma no satisfà els moviments socials de defensa del dret de l'habitatge i és menys ambiciosa que la norma catalana. Repassem a continuació els detalls de la nova llei d'habitatge del govern espanyol.\nRegulació del lloguer a les zones tensades\nÉs la principal novetat de la norma, que preveu que les comunitats autònomes puguin regular el preu del lloguer a les zones tensades. Així doncs, en aquests territoris els grans propietaris -més de deu habitatges en propietat- estaran obligats a rebaixar els preus del lloguer mentre que els petits tenidors -menys de deu habitatges- l'hauran de congelar.\nEl govern espanyol també busca la col·laboració dels grans tenidors, i a més d'obligar-los a congelar el preu del lloguer, també els ofereix bonificacions fiscals que poden arribar al 90% si abaixen el que cobren als arrendataris.\nLa baixada de preus es basarà d'acord amb l'índex de referència per tots els contractes d'aquestes zones de mercat tensades. Una "zona tensada", segons l'executiu espanyol, és un espai on hi ha "un especial risc d'oferta insuficient d'habitatge per a la població, en condicions que la facin assequible pel seu accés al mercat".\nEls espais reconeguts com a "tensats" tindran una vigència de tres anys, tot i que després es podrà revisar la possibilitat que es prorrogui la mesura. Les comunitats autònomes seran les encarregades de sol·licitar al govern espanyol la declaració d'un territori com a "zona tensada".\nIncentius pels petits propietaris que abaixin els preus\nEls petits tenidors que decideixin abaixar el preu dels lloguers de les seves propietats podran rebre bonificacions. Així doncs, l'incentiu s'aplicarà a l'IRPF i serà de fins a un 90% quan abaixi un 5% el lloguer respecte de l'últim any de contracte de l'arrendament.\nTambé es pot aplicar una altra bonificació del 70% si el propietari lloga l'habitatge per primer cop i en una zona tensada a persones d'entre 18 i 35 anys. A més, la llei estipula la bonificació del 60% si els propietaris mantenen els preus tot i haver executat obres sobre l'habitatge, i en la resta de situacions, l'incentiu serà del 50% sempre que s'abaixi el preu.\nProhibició de desnonaments a persones vulnerables\nEl nou marc legal també fixarà una mena de protecció davant de possibles desnonaments. A través de la modificació de la Llei d'Enjudiciament Civil, els jutjats hauran de rebre informes dels serveis socials sobre la situació de vulnerabilitat de les persones en processos de desnonament. En cas que la persona afectada estigui en aquesta situació, s'haurà de suspendre el desnonament fins que les institucions públiques li proporcionin una solució en dos mesos.\nEl bo jove d'habitatge\nÉs una de les mesures estrella de l'avantprojecte, anunciada per Pedro Sánchez fa unes setmanes. 250 euros pels joves d'entre 18 i 35 anys, amb l'objectiu d'afavorir la seva emancipació. Això sí, amb alguns condicionants com tenir feina o ingressar menys de 23.735 euros anuals.\nAquest bo jove està supeditat a l'aprovació dels pressupostos generals de l'Estat de l'any 2022 -encara sense el suport assegurat pels dubtes dels partits independentistes- i tindrà una vigència de dos anys. A més, l'ajut es complementa amb altres prestacions per a les famílies més vulnerables.\nImpostos als pisos buits\nNou impost per aquells pisos i cases que estiguin buits. En concret, l'executiu recarregarà l'Impost sobre els Béns Immobles (IBI) fins al 150%, i serà aplicat pels ajuntaments. Això es podrà aplicar en diferents percentatges depenent de la situació de cada immoble.\nQuan un habitatge faci més de dos anys que està buit sense causa justificada i el propietari tingui quatre o més habitatges d'ús residencial s'aplicarà un recàrrec del 50% a l'IBI. En cas que faci tres anys que està buida, podrà arribar fins al 100%. A més, es podrà elevar un 50% addicional en aquestes dues circumstàncies quan el propietari tingui dos o més habitatges al mateix municipi, per la qual cosa el recàrrec màxim serà d'aquest 150%.\nAugment del parc públic d'habitatge\nEl nou marc obligarà a reserva per habitatge protegit el 30% de les promocions. A més, el 50% d'aquesta construcció protegida ha d'anar destinat al lloguer social. D'aquesta manera, segons l'executiu espanyol, es preveu "incrementar molt notablement el parc públic" d'habitatge.\nSocietat, Unides Podem, llei d'habitatge, govern espanyol, Raquel Sànchez, habitatge, PSOE\nDirecte al precipici\nPer Pep M. el 26 d'octubre de 2021 a les 18:49\nConseguiràn menys vivenda en lloguer i més dificultats per accedir-hi. Totes les mesures van en contra de promotors i propietaris (la llei catalana confio que la declarin inconstitucional).


Cullera programa activitats per a tota la setmana de Reis - Vista impresión\nPOBLACIONES » Cullera » Cullera programa activitats per a tota la setmana de Reis\nViernes, 4 de enero de 2019 | e6d.es\n• Una fira nadalenca, teatre i activitats infantils omplen l'oferta d'oci la capital turística estos dies\nLa setmana de Reis a Cullera no està sent gens avorrida per als més xicotets, grans protagonistes de la programació d'oci que duu a terme l'ajuntament amb l'objectiu oferir alternatives d'entreteniment en la ciutat i fomentar les compres en el comerç local. Una fira nadalenca, teatre per a xiquets, activitats infantils, la recollida de cartes per als Reis per part de l'Emissari Reial i l'esperada Cavalcada de Reis com a plat fort, omplen estos dies de vacances escolars.\nFins demà dia 4 té lloc als Jardins del Mercat la Fira de Nadal organitzada per la regidoria de Joventut. Dirigida a xicotets i adolescents, disposa d'un ludoespai, una pista de funball, zona de videojocs, castells unflables o jocs de taula, entre molts altres atractius. El parc està obert al públic els dies 2, 3 i 4 de gener d'11 a 14 i de 17 a 21 hores i totes les seues activitats són gratuïtes.\nTambé esta vesprada té lloc a la Casa de la Cultura la representació de 'Conte de Nadal', de Charles Dickens, a càrrec de Tamarit Teatre amb els actors Puri Fariza i Pol Paúl.\nPer als qui desitgen fer arribar les seues cartes als Reis Mags, en l'hall del Auditori Municipal de Cullera esta vesprada i durant la de demà, un emissari real arribat directament des d'Orient recollirà les peticions de regals per part dels més xicotets.\nEl moment cim serà la cavalcada. Els mags arribaran a la ciutat la vesprada del dia 5. Primer, com és costum, visitaran la Residència Municipal de la Tercera Edat on portaran regals a les persones majors.\nPosteriorment, abans de la dura tasca de repartir tots els regals per les cases del municipi, se'ls complimentarà en una Gran Cavalcada de Reis, que enguany porta per lema 'Fantasia'.\nEl recorregut s'iniciarà a les 18.30 hores en el barri de Sant Antoni i travessarà la ciutat fins als Jardins del Mercat amb una desfilada en el qual els personatges més populars de tots els temps convertiran a Cullera en la capital de la il•lusió.\nLa rematada final a la setmana de Reis tindrà lloc el diumenge 6 amb l'organització per part de la regidoria de Festes de tallers infantils, màgia, marionetes i moltes més sorpreses davant de l'Auditori Municipal des de les 17.30 hores.


Qui no ha tingut la fantasia de fer-se invisible per poder estar present en llocs que el decòrum social i el codi penal ho impedeixen. Per poder entrar a casa el veí, escoltar del que es parla, en el dormitori comprovar si el que ens havíem imaginat ho corrobora la realitat, obrir calaixos i permetre que la seda d’un deshabillé ens besi la galta, o en cas que considerem que primer va ser l’olfacte i després la resta, degustar amb la pituïtària nasal la roba interior, mirar el que els entreté a la pantalla de l’ordinador, un secret que pensen, pobres infeliços, que s’emportaran a la tomba. No cal, però, fer levitar la imaginació per tenir la certesa que som xafarders de mena. Anem pel carrer, ens arriba un xiuxiueig i com el qui no vol la cosa sintonitzem les oïdes per captar la conversa. Ens trobem en un hotel, de què deuen parlar a l’habitació del costat? Posem un vas a la paret i hi enganxem l’orella. Comprem un telescopi perquè la filla es familiaritzi amb el cel estrellat. Transcorregut un temps si algú l’ha fet servir hem estat nosaltres. Quina fascinació poder entrar a l’interior de les cases a través d’una finestra mig tancada. Voyeurs que la pornografia gore els deixa indiferents experimenten un ressorgiment de l’interès en descobrir una silueta que es dutxa darrera un vidre translúcid.\nLes xarxes socials ens ofereixen l’oportunitat de tafanejar la vida dels altres. No és el mateix, ja ho sé. No és pròpiament espiar. Però alguna cosa es pot saber sobre el seu disc dur. La vanitat sempre acaba trepitjant la prudència. Quins són els seus desitjos? Quins llibres llegeix si és que llegeix? Com escriu o s’expressa? És el tipus de persona que viu en un núvol de cotó dolç? O és analítica i desconfiada? Està favor o en contra del procés? Quin tipus d’amistats té? Ens mostrem al Face o a Instagram com un llibre obert sense pensar que el llop de la Caputxeta vermella ens mira i passeja la llengua pels llavis, o que el currículum que hem presentat a l’empresa ni se’l miraran perquè abans han donat un cop d’ell al nostre Face. T’equivoques, em sembla escoltar. La part més íntima de la meva personalitat només la sé jo. Jo no n’estaria tan segur. Poques vegades som equànimes quan es tracta de posar-nos nota. El que no s’enganya ni enganya és el nostre mòbil. És la nostra caixa negra. Per aquest motiu i no per cap altre el mòbil dels polítics rellevants són l’objecte de desig dels coneguts com a serveis d’intel·ligència. No sempre es comporten segons l’epítet, però si una cosa saben és que per la boca mor el peix. La imatge d’un polític amb el mòbil enganxat a l’orella i parlant amb la boca petita, recorda al fatxenda que es passeja fent bellugar les claus del seu cotxe de gamma alta o que sacseja el canell per donar vida al seu rellotge que li ha costat el seu pes en or. Dona categoria.\nTinc la seguretat que hi ha polítics, advocats o activistes que se senten decebuts per no haver estat espiats. Si no ho han fet és perquè em consideren un pelacanyes que no els pot oferir cap informació rellevant. No m’acabo de creure els laments dels que veuen la seva intimitat ultratjada. Oh, les fotos de les meves filles! Els whatsapps amb el meu amor! O advocats que es queixen amargament que els han espiat converses amb els seus clients. Desconfieu d’un advocat amb qui heu de parlar pel mòbil. No faré valoracions morals ni ètiques ni legals perquè aquests dies gent molt més preparada que un servidor ho han fet. Alguns han tret en processó els drets humans. Però per què s’invoca els drets humans i no els nostres drets fonamentals recollits en ela Constitució? En la formulació de la pregunta hi ha la resposta.


L’Ajuntament suspèn durant un any els permisos per obrir i ampliar associacions cannàbiques | betevé\nL’Ajuntament suspèn durant un any els permisos per obrir i ampliar associacions cannàbiques\nSílvia Carbonell | Divendres, 13 de Juny del 2014, a les 16.06\nFins ara, per obrir una associació cannàbica a Barcelona només era necessari registrar-la com a entitat i enviar una comunicació oficial a l'Ajuntament. El buit legal d'aquest tipus d'activitat, i el fet que no requerissin una llicència d'activitat pel fet de considerar-se espais de consum privat és el que, segons el consistori, ha fet que proliferin les associacions cannàbiques. És per això que l'Ajuntament de Barcelona prohibirà que durant un any es puguin obrir nous clubs a la ciutat, una mesura que ha entrat en vigor aquest divendres. Durant aquests 12 mesos el govern municipal redactarà una normativa per definir les activitats que es poden portar a terme en aquests espais i els requisits que han de complir, i també inspeccionarà les 162 associacions que hi ha actives a la ciutat. JOAQUIM FORN, primer tinent d'alcalde "Volem també deixar un missatge molt clar que és que no deixarem cap tipus d'escletxa o de buit legal que pugui servir perquè uns quants es pugin aprofitar de fer activitats que puguin alterar la convivència d'un carrer o d'un barri." Segons l'Ajuntament, ahir ja es van portar a terme 22 inspeccions en diversos locals de consum de cànnabis a la ciutat. La setmana passada, els Mossos d'Esquadra van precintar un club de Ciutat Vella perquè venia droga a turistes. JOAQUIM FORN, primer tinent d'alcalde "Que s'assenyali Barcelona com un lloc de turisme de cànnabis no són els valors que volem remarcar." L'Ajuntament diu no tenir dades de denúncies o incompliments de la normativa, però afirma que han comprovat que en alguns d'aquests locals es trafica amb drogues i s'hi permet l'entrada a menors.\nL’Ajuntament ha decidit posar fil a l’agulla en una qüestió que fa temps que els preocupa: la proliferació d’associacions cannàbiques a la ciutat, que atribueixen al buit legal en què funcionen aquest tipus de locals. La primera mesura que s’ha pres és la suspensió de l’obertura de nous clubs temporalment, almenys durant un any, i també s’ha vetat l’ampliació dels espais que ja estan en actiu a la ciutat. El govern municipal assegura que ha comprovat que en algunes d’aquestes associacions s’hi trafica amb drogues i s’hi permet l’entrada a menors. Per posar fi a aquestes situacions i clarificar en quines condicions han d’obrir aquests locals, l’Ajuntament es dóna com a màxim un any de marge per presentar una normativa que les reguli: “no deixarem cap tipus d’escletxa ni buits legal”, ha advertit el primer tinent d’alcalde, Joaquim Forn. El consistori elaborarà la nova normativa amb l’assessorament d’experts de l’àmbit policial, administratiu i sanitari.\nEl govern municipal ha intensificat les inspeccions a les 160 associacions cannàbiques que funcionen actualment a la ciutat. Els tècnics del consistori asseguren que les inspeccions es fan seguint un procés administratiu. Si s’hi detecten irregularitats, hi haurà activitats que es podran corregir i d’altres que, en cas que infringeixin les lleis, s’hauran de precintar. De fet, l’ofensiva va començar ahir, abans de la presentació de la mesura, quan es van inspeccionar 22 de les 162 associacions que hi ha a la ciutat. Aquest treball també pot ser útil per detectar quins problemes hi ha en aquests moments, i contribuir a redactar la normativa en què es precisaran, entre altres elements, les distàncies que hauran de tenir dels equipaments públics, l’aforament, les sortides d’emergència o la ventilació.\nUna altra preocupació del govern municipal és la promoció del consum de cànnabis entre els turistes. De fet, fa uns dies els Mossos d’Esquadra van tancar una associació cannàbica al Raval que funcionava com un negoci encobert de venda de drogues als estrangers. En aquest sentit, Forn ha assegurat que amb el potencial turístic que té Barcelona no s’ha de córrer el perill de “convertir la ciutat en referència del consum de cànnabis per als estrangers”. El tinent d’alcalde, però, ha insistit que el que més els preocupa és les conseqüències que té per als barcelonins l’existència de locals que no respecten les normatives, pels problemes de convivència i abús de les drogues que es podrien produir.\n— cànnabis — consum de drogues — Joaquim Forn — marihuana\nTrias reitera la voluntat de diàleg sense violència al plenari extraordinari de Can Vies\nSeguiment en directe del plenari de Can Vies\nEl PP acusa determinats comerços d’immigrants d’”enfonsar” les botigues de tota la vida\nCan Vies monopolitza el ple extraordinari d’aquest divendres\nEl PP no descarta una moció de censura a Trias per Can Vies, tot i que veu difícil que prosperi\nAlfred Bosch afirma que per canviar la ciutat abans s’ha de canviar el partit\nAlbert Batlle pren possessió com a director de la Policia i reconeix que hi ha hagut “desajustos”\nJaume Collboni s’autodescarta per succeir Pere Navarro al capdavant del PSC\nAmorós obté els avals per ser candidat a les primàries\nIniciativa exigirà responsabilitats polítiques al govern per la gestió “nefasta” de Can Vies\nGovern i partits acorden ajornar les eleccions catalanes al 30 de maig


Amants del podcast: aquí es mostren els millors podcasts de sexe, relació i relacions sexuals - Bdsm | Gener 2021\nAmants del podcast: aquí es mostren els millors podcasts de sexe, relació i relacions sexuals\nEmportar: Combina la teva intel·ligència sexual i de relació amb aquests podcasts intel·ligents, divertits, sexy i informatius que pots escoltar des de qualsevol lloc.\nquè és bestialitat?\nDes que em vaig apropar a la zona centre de la ciutat, he caminat molt més. Sabeu què significa caminar?> Relació i relacions. N’hi ha que estan bé, d’altres que estan bé i d’altres que són realment increïbles.\nCuriós per quins escolto i per què? Aquí teniu la meva llista superior (en cap ordre particular) de grans podcasts sobre sexe, relacions i kink. Gaudeix!\nVaig saber sobre el Podcast Pervertit quan un membre del seu equip es va posar en contacte amb mi a Fetlife sobre una publicació que vaig escriure. Vaig començar a escoltar religiosament després d’això. Boogie, Kathy i Abyss són divertits, tenen una gran química i no tenen por de parlar ni de les coses més estranyes. El Kink és millor quan es serveix amb un bon humor, i aquesta gent, sens dubte, el tenen en piques.\nSexe Nerd Sandra\nQuan es tracta de parlar de tonteries totalment positives sobre tots els aspectes del sexe, m’agrada molt el sexe Nerd Sandra. És accessible, oberta i no s'allunya de més temes tabú (també pot tractar les preguntes més vainilles). Els seus convidats aporten perspectives i experiències interessants. Tots els educadors sexuals en curs (com jo) haurien d’escoltar-la, però aquí hi ha tothom.\nAh, la vida complicada d’una persona poliamorosa i sexual. Bé, Minx a Polyamory Weekly us ajuda a desmitificar i aprendre sobre com gestionar i millorar les vostres relacions poli. És simpàtica i també té sexe. Com una persona poli solista fantàstica, això em fa sentir inclòs i escoltat. Aquest podcast arriba amb una bona dosi de sentit comú i humor.\nNois Nosaltres F **** d\nOh, com m'encanten Guys We F **** d. Els amfitrions d'aquest podcast, Corrine i Krystyna, són les últimes armes contra la puta sacsejada. Cada setmana, entrevisten a un noi que un d'ells ha follat o a un convidat que parla sobre la gent que van follar. És una mirada honesta (i necessàriament honesta) de com la gent realment té relacions sexuals. Tenen relacions sexuals molt i és impressionant.\nD’acord, Modern Love: The Podcast no és un podcast en el sentit tradicional de la paraula, però m’encanten aquestes lectures dels assajos de Modern Love que apareixen al New York Times. Aquesta és una excel·lent redacció que inclou idees meravelloses o impactants o inspiradores sobre l'amor, el sexe, la família i les relacions. Ells són meravellosos per escoltar mentre fan un llarg i sense final de passeig o un bany calent amb espelmes.\nNo podia parlar de podcasts sense mencionar el Savage Lovecast. Dan Savage és un dels màxims educadors i columnistes sexuals dels Estats Units i se li atribueix la introducció de termes com a 'monogamish' a la cultura general. Tot i que no cal que estigui d’acord amb tot el que diu, continua sent una de les millors fonts d’assessorament pel que fa a relacions sexuals i relacions. Una visita obligada.\nSexe amb Emily\nSex With Emily és un altre podcast d’assessorament general sobre sexe general que m’agrada escoltar molt. La seva amfitriona, la doctora Emily Morse parla amb una sorprenent llista de convidats que vénen a parlar sobre sexe, relacions, feminisme, porno i tot allò que toca la sexualitat. M'encanta la diversitat de perspectives d'aquest programa i sempre aprenc alguna cosa nova, o almenys obtinc un punt de vista nou sobre un tema que ja pensava que ja havia entès.\nPer què hi entra la gent?\nDe vegades es pregunta: 'Per què hi ha gent?' Doncs bé, aquest podcast respon a aquesta pregunta des d’angles interessants: històric, psicològic, sociològic, sexologia, gènere ... M’encanta que aquest podcast vagi més enllà de la perspectiva de: “Bé, no ho pots explicar. És com estem per cable. ” Molta gent passa molt temps pensant i estudiant per què la gent té certes coses. Aquest podcast inclou les millors investigacions (i els investigadors) i també els consells per explorar les baralles i els fetitxes en els quals podríeu participar.\nHi ha podcasts que escolteu que voleu veure en aquesta llista? Comparteix els enllaços amb mi en els comentaris! Sempre estic buscant perspectives noves i interessants sobre el sexe, les relacions i la relació.\nLes regles del sexe dur\nConsells per a un model de fetisme per mirar i sentir-se atractiu\nAmant de la llei\nCom pot ser que el meu xicot i jo comencem a picar?\nQuè és la teràpia sexual?


A l’Escala maten l’oca i a Palamós se la mengen\nA L’ESCALA MATEN L'OCA I A PALAMÓS SE LA MENGEN\nLES HORES EXTRA O LES HORES EXTRES?\nls veïns de l’Escala tenien gran interès perquè la població fos anomenada ciutat. Una vegada que el rei es trobava al castell dels comtes de Peralada l’anaren a visitar per demanar-li aquesta gràcia. El rei cregué que demanaven massa, però, per no fer-los un menyspreu, els digué que engeguessin una oca i que l’empaitessin: si l’oca en córrer feia «pia-pia», l’Escala fora vila; i si feia «quac-quac», l’Escala fora ciutat. Tal com el rei havia indicat, van engegar una oca, la qual, de tant empaitar-la, arribà a Palamós i els palamosencs [sic] se la menjaren. I, com que la bèstia en córrer feia «pia-pia», l’Escala va quedar vila.\nFont: Amades, Joan. Folklore de Catalunya. Rondallística. Barcelona: Selecta, 1974.\nEn llenguatge administratiu sovint tendim a emprar estructures formades amb noms en comptes d’utilitzar verbs. Aquest recurs, que es coneix com a nominalització, no és incorrecte, però es recomana no abusar-ne, ja que carrega el text d’articles, de possessius i de preposicions que, si fem servir verbs, no són necessaris. Per tant, és preferible utilitzar verbs en comptes de noms, perquè fan que els textos siguin més àgils i clars.\nEls treballs forestals han permès la integració de cinc persones en risc d’exclusió social al món laboral.\nEls treballs forestals han permès integrar cinc persones en risc d’exclusió social al món laboral.\nL’aprofitament dels residus forestals per a la generació d’estella i la seva utilització com a combustible de calderes és l’objectiu principal del programa.\nAprofitar els residus forestals per generar estella i utilitzar-la com a combustible de calderes és l’objectiu principal del programa.\nLa Fundació s’encarrega de la gestió dels recursos econòmics i de l’assoliment dels objectius del Pla.\nLa Fundació s’encarrega de gestionar els recursos econòmics i d’assolir els objectius del Pla.\nL’aportació del Departament de Cultura es destinarà a programes per a la promoció del patrimoni cultural de les comarques gironines i per a la formació del personal de museus.\nL’aportació del Departament de Cultura es destinarà a programes per promocionar el patrimoni cultural de les comarques gironines i per formar el personal de museus.\nL’adjectiu extra serveix per designar dos conceptes. D’una banda, significa ‘extraordinari’; és a dir, que està fora del que es considera normal o de costum. Amb aquest sentit, flexiona el plural amb la forma extres.\nEl conveni estableix un límit d’hores extra.\nEl conveni estableix un límit d’hores extres.\nEl conveni estableix el preu de l’hora extra.\nHan reduït el nombre de pagues extra anuals.\nHan reduït el nombre de pagues extres anuals.\nS’ha gastat la paga extra de Nadal.\nAquest mes hem tingut moltes despeses extra.\nAquest mes hem tingut moltes despeses extres.\nAquest mes hem tingut una despesa extra.\nD’altra banda, quan extra significa ‘de qualitat superior’ és invariable; és a dir, manté la forma extra tant en singular com en plural.\nA l’Empordà es produeixen uns vins extres.\nA l’Empordà es produeixen uns vins extra.\nA l’Empordà es produeix un vi extra.\nJa s’ha publicat la resolució de la convocatòria de les proves per a l’obtenció dels certificats de català de 2012, de la Direcció General de Política Lingüística. El termini de presentació de sol·licituds d’inscripció és del 10 al 29 de febrer de 2012.\nTrobareu la informació sobre la convocatòria i sobre les proves en general a la pàgina web de la Generalitat www.gencat.cat/llengua/certificats.


Pla Estratègic 2008-2020 - Mancomunitat d'Iniciatives pel Desenvolupament Integral del Territori de Vandellòs i l'Hospitalet de l'Infant, Tivissa i Pratdip\nEl Pla Estratègic de Desenvolupament Econòmic Local del MIDIT pretén evitar canvis que, derivats de decisions fora del territori, afectin i puguin esdevenir letals per a l’ocupació i l’activitat econòmica, atesa la seva alta dependència d’un sector, la producció d’energia nuclear en aquest cas. Per aquest motiu, fomentar processos que afavoreixin la diversificació econòmica i la generació d’ocupació resultant es converteix en el principal repte del pla.\nL’altre gran repte que sorgeix en el llançament del procés de planificació estratègica és el desig d’integrar el sector privat com a actor actiu per participar en el procés aportant idees i opinions perquè el resultat sigui un pla estratègic de promoció econòmica públic-privat. , és a dir, establert per consens sobre les prioritats, estratègies i projectes a desenvolupar al llarg de la seva implementació.\nEs tracta d’actuar de manera conjunta i coordinada, després d’haver identificat les oportunitats per al llarg termini, de manera que les actuacions a curt i mitjà termini amb un treball persistent, tinguin resultats coherents; en definitiva, existia la voluntat pública de deixar d’actuar reactivament a curt termini, com una simple suma de components, i s’ha volgut actuar proactivament per a generar escenaris de confiança per tal que el sector privat actuï invertint i generant activitat econòmica i ocupació.


EverQuest Next anunciado para PS4EverQuest Next anunciat per PS4\nEverQuest Next anunciado para PS4\nEverQuest Next és un títol de multijugador massiu en línia i el tercer joc en línia de la franquícia EverQuest, està «absolutament arribant a PlayStation 4», d’acord al que va dir recentment John Smedley, president de Sony Online Entertainment.\nJohn Smedley ho confirmo així a través de la xarxa social de Reddit, en una conversa a través d’aquesta xarxa social, un usuari li va preguntar a John si tenien plans de portar EverQuest Next a PlayStation 4, al que John li va respondre el següent:\nSí I tant que portarem ‘ EverQuest Next ‘ a PlayStation 4 !\nEverQuest Next, estableix als jugadors en una versió diferent de l’univers dels jocs anteriors de Norrath . Poc després del llançament de la PS4 el novembre passat , Smedley broma la possibilitat que el MMO arribarà a aquesta consola . EverQuest Next es va anunciar durant el SOE en viu a l’agost de l’any passat . El joc està programat per ser llançat aquest mateix any , però en l’AMA , Smedley va suggerir que potser el llançament s’amplie de termini fins al següent any 2015 .\n» No estic segur encara» , Smedley va escriure quan se li va preguntar si el títol seria llançat aquest any . «Probablement en algun moment del proper any. »\nEn una altra part de la conversa , a Smedley li van preguntar si tenen previst treure PlanetSide 2 per a la consola de PS4 . Va revelar que hem d’esperar una mica més perquè encara és molt aviat per saber alguna cosa , i va escriure el següent :\n«Aquest any és el que estem treballant . Està prenent temps per fer-ho bé , però el que ve serà gran . »\nArticulo anteriorVersión PS4 de Final Fantasy confirmado para Abril\nSiguiente ArticuloMicrosoft adquiere Gears of War