Ciència i medi ambient: La Comissió Europea reconeix la innovació de Sparsity, empresa sorgida de la UPC\nLa Comissió Europea reconeix la innovació de Sparsity, empresa sorgida de la UPC\nEl primer informe Radar d'Innovació (Innovation Radar Report), publicat pel Centre Comú d'Investigació (Joint Research Centre) de la Comissió Europea el mes de juliol passat, situa l'empresa Sparsity Technologies SL (Sparsity), un projecte derivat de la Universitat Politècnica de Catalunya, en la primera posició del rànquing de les deu petites i mitjanes empreses més innovadores pel seu paper clau en el desenvolupament d'aplicacions tecnològiques vinculades al tractament de dades.\nSparsity té un origen realment curiós. Fa gairebé una dècada, membres del grup d'investigació Data Management Group (DAMA-UPC), vinculat al Departament d'Arquitectura de Computadors de la Universitat Politècnica de Catalunya, van col·laborar amb l'agència notarial de certificació Ancert (sorgida del Consell General del Notariat) en l'aplicació d'un gestor de bases de dades per a la detecció de blanqueig de diner en la compravenda d'habitatges, entre altres tipus de frau.\nEls fraus urbanístics han estat de moda durant anys, però no sempre és fàcil descobrir-los. El gestor de bases de dades creat per DAMA-UPC, Sparksse, permetia crear grafs, o graphs en anglès, a partir dels quals es podien observar més fàcilment les relacions entre els successius venedors i compradors d'immobles, de manera que quedaven al descobert possibles fraus com els denominats bucles (una persona ven un immoble i després de diverses transaccions torna a ser-ne la propietària).\n"Aquell primer treball pràctic ens va convèncer que disposàvem d'un coneixement i una tecnologia que podien ser traslladats al món de l'empresa", explica Josep Lluís Larriba, director de DAMA-UPC i un dels socis fundadors de Sparsity, constituïda formalment el 2010. A partir de la col·laboració amb els notaris, "vam crear una infraestructura que ens permet resoldre problemes de grafs de forma genèrica, per exemple, en l'anàlisi i millor comprensió de les xarxes socials a internet".\nLa gestió de bases de dades de grafs és l'instrument principal de la feina de Sparsity i Josep Lluís Larriba explica el fonament d'aquesta tecnologia. Des del punt de vista de les matemàtiques, un graf és una representació que ajuda a analitzar de fàcilment fenòmens tan de moda com les xarxes socials. "A Facebook, per exemple, trobem persones i relacions entre persones. Amb l'ajuda d'un graf cada persona pot ser representada per un punt -node- mentre que les relacions són representades per línies -arestes- que enllacen les persones, de manera unidireccional o bidireccional", indica esquemàticament Larriba. En aquest cas, "un graf ens permet extreure informació, de manera més senzilla i útil, sobre les comunitats que es creïn dins d'una xarxa social".\nEntre les empreses per a les quals ha treballat Sparsity en el camp de l'anàlisi de les xarxes socials, Josep Lluis Larriba destaca el cas de Media Planning Group, mentre que entre els projectes més recents destaca el projecte europeu Somatch per a la millora de la competitivitat de les petites i mitjanes empreses de la moda.\nEl projecte Somatch pretén, en concret, crear una eina innovadora per a l'extracció i l'anàlisi de grans conjunts de dades no estructurades, relacionades amb l'ús i les preferències de productes de moda pels consumidors. "La idea és utilitzar fotografies que circulen a les xarxes socials i les relacions entre les persones en les mateixes xarxes socials per identificar els teixits que estan fent servir persones famoses o innovadores i entendre l'impacte en la moda i poder crear mostraris de teixits per a les pròximes temporades més ràpidament i econòmicament", explica Larriba.\nLa participació de Sparsity en aquest projecte pot aportar avantatges econòmics a les petites i mitjanes empreses del sector i, a més, com destaca Larriba, "és un exemple dels beneficis que suposa la col·laboració entre la universitat i l'empresa, en concret entre el CIT UPC i el món empresarial".\nSparsity i DAMA-UPC participen actualment en un total de sis projectes europeus, "una xifra realment elevada, ja que es tractar d'una empresa petita com la nostra i un equip d'investigació universitari", assenyala Josep Lluís Larriba.\nA més del projecte Somatch, aquests projectes que estan en marxa estan relacionats amb temes tan diversos com l'ús de les tecnologies de la informació al tren europeu del futur o les aplicacions informàtiques personalitzades al sector del turisme i la mobilitat sostenible per a les ciutats.\nCIT UPC, un model de relació universitat-empresa\n"Gràcies al Centre d'Innovació i Tecnologia de la Universitat Politècnica de Catalunya, el CIT UPC, on es reuneixen 20 centres de camps del coneixement molt diversos, podem atacar problemes que d'una altra manera seria impossible afrontar", explica Josep Lluís Larriba. El projecte europeu Somatch en què participa Sparsity i que està liderat per INNOTEX Center / Intexter (Institut d'Investigació Tèxtil i Cooperació Industrial de Terrassa) és un exemple d'aquesta col·laboració universitat-empresa.\nLa Fundació CIT UPC va ser constituïda el 2011 a partir de 20 centres de la UPC, punters en investigació i transferència de tecnologia, que formen part de la xarxa TECNIO de la Generalitat. Els centres que són membres de CIT UPC estan ubicats a quatre campus de la UPC a Barcelona, Terrassa i Vilanova i la Geltrú i, en conjunt, estan constituïts per més de 500 investigadors.\nEls centres membres de CIT UPC van generar, en conjunt el 2014, una activitat de més de 12 milions d'euros, el 53% procedent de convenis directes de col·laboració en R+D amb empreses.\n[Article publicat el 4 d'octubre de 2015 a la pàgina 'De la ciència al mercat', del suplement setmanal d'economia 'Diners' del diari La Vanguardia. Text: Joaquim Elcacho.]\nConsultar document .pdf a l'Hemeroteca de La Vanguardia.\nPublicat per Joaquim Elcacho a 18.11.15


EXQUISITARIUM REP LA CERTIFICACIÓ PER A LA FABRICACIÓ DE PRODUCTES SENSE GLUTEN - EXQUISITARIUM\nDes d´Exquisitarium volem informar que després d´un període d´adaptació i treball ardu ens ha estat concedit el certificat de llicència per a productes sense gluten per a gran varietat dels nostres productes.\nEl segell de l’Espiga Barrada és un dels certificats sota el Sistema de Llicència Europeu (ELS o Marca Registrada Espiga Barrada) d’acord amb l’AOECS Standard for Gluten Free Foods i per tant té permès utilitzar el símbol de l’espiga barrada registrat per la Societat d’Associacions de Celíacs d’Europa (AOECS). Aquesta és una de les garanties més importants que tenen les persones celíaques per estar segurs que el producte que estan consumint és totalment segur.\nÉs fonamental que el consumidor pugui disposar de tota la informació sobre els nostres productes, per això és important l’etiquetatge. Aquest és el principal mitjà de comunicació per als nostres consumidors, i ens permet no sols conèixer l’aliment, també el seu origen, la seva manera de conservació, els ingredients que el componen o els nutrients que aporten a la nostra dieta i els al·lèrgens que contenen.\nEl nostre objectiu ha estat sempre oferir productes saludables, naturals i amb un gran valor organolèptic i nutricional. El fet que ens puguem certificar en tantes referències sense gluten és perquè hem eliminat de la nostra planta totes les matèries primeres volàtils que el contenen, i hem estat capaços de resoldre aquests canvis sense variacions organolèptiques dels productes acabats. L’única diferència és que ara són productes destinats a un públic més ampli, que inclou la població celíaca.\nEntre els productes que tenim certificats sense gluten hi trobem croquetes, carns, peixos, salses, bombes de patates i postres. Podeu consultar el detall al nostre catàleg, ja que sota cada referència indica si el producte és apte per a celíacs o no, i podeu consultar el nostre certificat a:\nCRUIXENT DE BOLETS SOBRE AMANIDA DE VERDURES I GRANADA\nMúltiples beneficis dels aliments congelats\nNou canal a Youtube Exquisitarium


El Govern espanyol recorre davant el Tribunal Constitucional la llei catalana d'acció exterior\nRedacció Catalunyapress | divendres, 6 de març de 2015\nEl Consell de Ministres ha autoritzat aquest divendres al president Mariano Rajoy a interposar un recurs d'inconstitucionalitat contra determinats preceptes de la llei catalana d'acció exterior i de relacions amb la UE.\nHo ha confirmat en roda de premsa la vicepresidenta del Soraya Sáenz de Santamaría, que ha explicat que el Govern entén que la llei autonòmica vulnera en alguns articles la Constitució; en particular, el 149.1, que diu que l'Estat té competència exclusiva en relacions internacionals, i el 97, que estipula que és el Govern de la Nació a qui correspon dirigir la política exterior.\nEl recurs va dirigit contra 20 dels 40 articles de què consta la llei autonòmica, han informat a Europa Press fonts del Ministeri de la Presidència.\nS'impugnen els articles 1 a 9, per la seva consideració de la Generalitat com a actor internacional al marge de l'Estat espanyol; el 26 sobre les relacions de la Generalitat amb altres governs; els articles 29-33 relatius a la representació de la Generalitat a l'exterior, i del 34 al 38, sobre la diplomàcia pública de Catalunya.\nLa vicepresidenta reconeix que l'Estatut preveu que la Generalitat pugui desenvolupar "algunes funcions de projecció exterior", però subratlla que aquestes funcions han de "respectar les competències estatals", que desenvolupa una recent Llei de l'Acció i del Servei Exterior de l'Estat.\nTambé ha explicat que el recurs es fonamenta en la consideració que la llei catalana d'acció exterior té de la Generalitat, a la qual tracta "com un actor internacional al marge de l'Estat espanyol".\nLa norma conculca així mateix, el principi d'unitat de l'acció exterior de l'Estat, "en envair o almenys menyscabar la competència estatal en la direcció i posada en execució de la política internacional", ha dit.\nLa vicepresidenta també ha esmentat que la norma autonòmica "busca desenvolupar una diplomàcia pública de Catalunya, quan Catalunya no és un Estat" i per tant "no és subjecte de dret internacional i no té capacitat per establir aquestes relacions diplomàtiques".\nQuan el Constitucional admeti a tràmit el recurs (tots s'admeten excepte error formal en la redacció del recurs), acordarà també suspendre la vigència dels preceptes impugnats en compliment de l'article 161.2 de la Constitució.\nAquesta suspensió serà per un màxim de cinc mesos: abans que conclogui aquest termini, el tribunal haurà de decidir si prorroga la suspensió o l'aixeca. La Generalitat a més té dret a recórrer la suspensió de la seva llei.\nLa llei catalana d'acció exterior i de relacions amb la UE va entrar en vigor el 12 de desembre, i el Govern espanyol només ha decidit recórrer quan ha comprovat quin ús feia d'ella la Generalitat.\nQUÈ VA FER SALTAR LES ALARMES\nEn els últims mesos la Generalitat ha pres diferents decisions en acció exterior que han alarmat l'Executiu perquè el Govern i les autonomies han de mantenir el principi d'unitat de l'acció exterior de l'Estat, segons fonts governamentals.\nA finals de desembre la Generalitat va publicar un decret que anunciava l'obertura de noves delegacions de la Generalitat a Roma i Viena.\nNo obstant això, va comunicar la mesura al Govern espanyol després de la publicació del decret al DOGC, mentre que la Llei de l'Acció i del Servei Exterior de l'Estat l'obliga a avisar amb caràcter previ, ja que els ministeris d'Exteriors i Hisenda han d'elaborar sengles informes no vinculants sobre l'oportunitat i conveniència d'aquesta decisió.\nPer aquest motiu el Govern decidís també ha decidit recórrer el 6 de febrer aquests decrets per la via del contenciós administratiu davant el Tribunal Superior de Justícia de Catalunya.\nENCORATJAR LA SECESSIÓ\nPerò a més, i en paraules del ministre d'Exteriors, José Manuel García-Margallo, el Govern percep un intent de la Generalitat que aquestes noves delegacions s'assemblin cada vegada més a una ambaixada --que només pot obrir l'Executiu espanyol-- i està convençut que no s'obren per defensar els interessos catalans o promoure la seva llengua i la seva cultura, sinó "per encoratjar el procés secessionista".\nÉs un objectiu que xoca clarament amb l'obligació de les autonomies de no actuar contra la política exterior d'Espanya, que dirigeix el Govern, com especifica la Constitució en el seu article 97.\nUna sentència posterior del Tribunal Constitucional de 1994 va fixar els límits que ha de tenir l'acció exterior de les CCAA, l'activitat no pot incidir en la política exterior de l'Estat ni generar responsabilitats per l'Estat davant d'altres països estrangers o organitzacions internacionals, entre altres coses.\nUna altra de les decisions controvertides adoptades per la Generalitat després de l'entrada en vigor de la llei catalana d'acció exterior és el canvi formal en el càrrec del cap de la delegació catalana davant la UE.\nEL RANG DE ALTAFAJ\nEl 13 de gener la Generalitat va nomenar l'exportaveu de la Comissió Europea Amadeu Altafaj com el seu "representant permanent davant la Unió Europea".\nCatalunya té una delegació a Brussel·les des de 2004: va ser la primera oficina de representació política que Catalunya va establir fora d'Espanya, a la qual posteriorment van seguir altres a França, Regne Unit, Alemanya, Estats Units i, properament, s'uniran Àustria i Itàlia.\nFins ara, al capdavant d'aquestes oficines estava un "delegat" de la Generalitat, però el nomenament de Altafaj és el primer en què el Govern autonòmic denomina formalment a aquest càrrec polític "representant permanent".\nEl problema rau en que es tracta del mateix terme amb el qual es denomina als ambaixadors d'Espanya davant les organitzacions internacionals, per aquest motiu l'Executiu també hagi decidit recórrer aquest aparent moviment de la Generalitat d'elevar el rang del seu representant a Brussel·les, per al que té de termini fins a mitjans d'aquest mes.\nMentrestant, el Govern ha remès un escrit a la Generalitat donant-li l'oportunitat de rectificar el nomenament del representant permanent si vol evitar el recurs; però, l'Executiu no ha rebut per part del Govern mostra alguna de voler fer un pas enrere.


Francesc Fayos "Comprar or és sempre una oportunitat, tot i que no en fixem el preu"\nInflació El nou president del Col·legi pensa que l'increment de botigues de compra i venda d'or forma part del paisatge de la crisi. La gent ven el seu patrimoni per treure'n profit.\nT.G. Actualitzada el 11/08/2011 00:00\n260x366 "Comprar or és sempre una oportunitat, tot i que no en fixem el preu" "Comprar or és sempre una oportunitat, tot i que no en fixem el preu"\nÉs el moment de comprar or?\nSempre és una oportunitat. Nosaltres no tenim res a veure amb el preu, però l'increment és tan elevat actualment que comprar surt a compte. L'or s'ha disparat com a valor refugi tradicional. No hi ha cap regulació. Hi ha uns mercats que compren per sobre de les necessitats de tothom i prou.\nPerò vostès en surten beneficiats?\nNo en fixem els preus, com ja li he dit. A partir d'aquí hem d'entendre que es tracta d'una matèria primera. Sí que és veritat que l'augment del preu és tan exponencial i el nostre procés de producció d'una joia, per exemple, és tan lent que el preu final sempre resulta barat; però també hem de dir que en l'elaboració dels nostres productes el pes de l'or representa un 10% del preu final.\nQuè ha de dir davant la proliferació de botigues que compren or?\nÉs un fenomen entrelligat a la crisi. Tampoc tenim res a veure amb moltes d'aquestes botigues, que pràcticament compren i venen al carrer. És una bombolla més.\nQuina salut té el sector?\nEn primer lloc, cal dir que representem joiers, però també orfebres, rellotgers i gemmòlegs. Normalment els nostres col·legiats són empreses petites, amb un o dos treballadors. Això vol dir que com que la joieria no és un producte de necessitat, i més en temps de crisi, el client s'ho pot pensar dues vegades abans de comprar. Hi ha empreses que pateixen. Per altra banda, a diferència d'altres sectors, nosaltres no tenim capacitat per exportar als mercats exteriors. Som una indústria importadora.


Montoro reconeix per primer cop que retallarà 5.000 milions als pressupostos del 2017 tot i apujar impostos\n6 min. Barcelona 23/11/2016 07:45\nFer un forat per tapar-ne un altre. Aquest serà el sisè any consecutiu que la Seguretat Social acaba en números vermells i també el que batrà el rècord de dèficit, amb un forat de 18.000 milions, un 1,6% del PIB. Davant aquesta evidència, el govern espanyol ha hagut de posar la reforma del sistema de les pensions al capdavant de les mesures urgents per abordar aquesta legislatura i ja ha obert la porta a estudiar diverses mesures plantejades per l’oposició, com, per exemple, pagar part de les despeses que eixamplen aquest forat amb els pressupostos generals de l’Estat. Aquesta transferència de despeses reduiria considerablement el dèficit de la Seguretat Social, però carregaria encara més uns comptes públics que també arrosseguen un dèficit crònic (i que també s’ha de reduir).\nAquesta va ser una de les poques propostes que va portar la ministra d’Ocupació i Seguretat Social, Fátima Báñez, a la primera compareixença en la comissió del Pacte de Toledo celebrada ahir. Báñez va proposar que l’Estat cobreixi amb els pressupostos la despesa de 1.900 milions anuals que la Seguretat Social paga a les empreses per estimular la contractació de joves i autònoms, i ho converteix en bonificacions. Una proposta que va fer CCOO el 2013 i que també demanen diversos grups, que reclamen que la Seguretat Social deixi de carregar amb despeses com aquesta.\nUna proposta que va en la línia del que el govern del PP té la intenció de fer amb les pensions de viudetat i orfenesa. Tot i que no va entrar en detalls, ahir Báñez va tornar a posar sobre la taula el traspàs d’aquestes pensions no contributives als pressupostos. En total, a Espanya hi ha 2,3 milions de pensions de viudetat, que impliquen una despesa anual a la Seguretat Social (restada l’aportació que fa l’Estat) de més de 14.500 milions d’euros, i que, sumats als més de 1.700 milions d’euros destinats a l’orfandat, sumen uns 16.200 milions, una quantitat que eixugaria el dèficit anual de la Seguretat Social, però que carregarà encara més els comptes de l’Estat.\nA més, la ministra va reiterar la necessitat d’allargar la vida de cotització i no va respondre a la pregunta de diversos membres de la comissió sobre com es pensa fer front als pagaments un cop s’esgoti la guardiola. Tot això el mateix dia que les pensions tornaven a marcar un rècord. Aquest novembre s’hauran pagat 9.458.366 pensions a Espanya, una despesa de més de 5.700 milions, una xifra que suposa un 3,1% més que el mateix mes de l’any passat. També van créixer les pensions de viudetat, que van suposar 1.500 milions d’euros, un 1,5% més.\nUna balança difícil d’equilibrar\nAl mateix temps que el govern espanyol busca la fórmula per tapar el forat de la Seguretat Social i garantir la sostenibilitat del sistema de pensions, també ha de solucionar els desequilibris pressupostaris que arrossega en forma de dèficit públic. Com va exigir Brussel·les, el ministre d’Hisenda, Cristóbal Montoro, va reconèixer que “el sostre de despesa ha de baixar inexorablement”. Per això, va avançar que reduirà 5.000 milions del sostre de despesa per al 2017 (Brussel·les en reclama 5.500). Montoro va aclarir que aquesta xifra s’obté de la suma dels 2.000 milions de la caiguda del pagament d’interessos de deute i els 3.000 que provenen de la reducció de despesa. Aquest sostre de despesa s’aprovarà la setmana vinent al Consell de Política Fiscal i Financera (reunió de Montoro amb els consellers d’Economia autonòmics).\nD’altra banda, el ministre va reconèixer el que ja s’ha anat insinuant en els últims dies: que s’apujaran impostos especials (com els que graven els hidrocarburs, el tabac i l’alcohol) i que s’explora la supressió de deduccions en l’impost de societats. Montoro va assegurar, però, que no s’apujaran impostos ni a pimes ni a autònoms, com tampoc s’incrementarà l’IVA ni l’IRPF. Així, Montoro va posar xifres a les paraules del president Mariano Rajoy, que ahir advertia: “Tothom diu que cal complir el dèficit, augmentar la despesa i abaixar els impostos, però les tres coses són impossibles”.\nAmb tot, el govern es va estrenar fent algunes concessions. Durant la seva compareixença al Senat, Rajoy fins i tot va obrir la porta a negociar la proposta de Podem d’eliminar el topall de cotització als salaris més alts. A més, el Congrés va tirar endavant la proposta d’apujar el salari mínim fins als 13.300 euros anuals (800 euros mensuals) només amb els vots en contra del PP i l’abstenció de Ciutadans.\n1. Per què s’aborda ara amb urgència una reforma del sistema de pensions?\nPerquè durant la crisi es van perdre prop de 3,6 milions de cotitzants i els ingressos de l’Estat van caure en picat. El govern va trobar dificultats per fer front a diversos pagaments, com les pagues de Nadal i d’estiu de jubilats i funcionaris o les bonificacions pagades a les empreses, fins al punt que ara la guardiola de les pensions només té diners per a un any més. A més, la població cada vegada s’envelleix més i, per tant, hi ha menys cotitzants per pagar cada vegada més pensions i més elevades.\n2. Per què les pensions de viudetat i orfandat?\nPerquè no són contributives i poden considerar-se assistencials. Hi ha 2,3 milions de pensions de viudetat a Espanya, que impliquen una despesa anual de més de 21.000 milions directament a la Seguretat Social. Si se sumen als més de 1.700 milions d’orfandat, són prop de 22.700 milions. D’aquests, l’Estat ja n’assumeix 6.500 milions en concepte de complement perquè la majoria de les pensions de viudetat no arriben al mínim establert. La xifra final resulta en uns 16.200 milions, pròxima al deute previst per a la Seguretat Social el 2016.\n3. Per què l’Estat es veu obligat a apujar impostos?\nD’entrada, Brussel·les exigeix al govern espanyol una retallada de 5.500 milions de despesa per assolir l’objectiu de dèficit del 3,1% del PIB el 2017. Sense haver de pressupostar la xifra que suposarien les pensions de viudetat i orfandat a més de les reduccions a la cotització, la despesa de l’Estat es dispara. Per tant, l’executiu espanyol ha de trobar la manera d’augmentar els ingressos si no vol fer més retallades. Fins ara ho ha aconseguit a través de l’avançament de l’impost de societats, però ja té poques opcions més que no siguin estudiar pujades de tributs o vendre’s actius, com podria ser el gestor aeroportuari Aena, una opció que el ministeri de Foment ja considera.\nJosep Piqué: "Els impostos autonòmics són un obstacle per al mercat únic"


Converteix Cardanos (ADA) i Gourdes haitians (HTG) : Canvi de divises Calculadora de conversió\nCardano (ADA) i Haití Gourde (HTG) Canvi de divises Calculadora de conversió\nAquest Cardano i Haití Gourde convertidor està al dia amb tipus de canvi de 17 agost 2019.\nIntrodueixi l'import que voleu convertir a la casella a l'esquerra de Cardano. Utilitzeu les monedes "swap" per fer Haití Gourde la moneda per defecte. Fer clic a Gourdes haitians o Cardanos per convertir entre aquesta moneda i totes les altres monedes.\nThe Cardano és la moneda en la cap dels països. La Gourde haitià és la moneda en la Haití (HT, HTI). El símbol per ADA pot ser escrit ADA. El símbol per HTG pot ser escrit G. La Gourde haitià es divideix en 100 centimes. La taxa de canvi de the Cardano es va actualitzar per última vegada el 17 agost 2019 de coinmarketcap.com. La taxa de canvi de la Gourde haitià es va actualitzar per última vegada el 17 agost 2019 de Yahoo Finance. La ADA factor de conversió té 12 dígits significatius. La HTG factor de conversió té 4 dígits significatius.


"Les centrals d'Ascó i Vandellòs són més segures que la de Fukushima"\nL'escenari més negre "Si es perd la batalla i no aconsegueixen refrigerar els reactors, caldrà veure quines són les quantitats de radiació que surten de les centrals i les que arrossega el vent"\nDANI REVENGA Actualitzada el 17/03/2011 00:00\n260x366 L'enginyer industrial Lluís Coll va destacar ahir, durant l'entrevista, que la situació actual de Fukushima no té conseqüències greus per a les persones. / TJERK VAN DER MEULEN L'enginyer industrial Lluís Coll va destacar ahir, durant l'entrevista, que la situació actual de Fukushima no té conseqüències greus per a les persones. / TJERK VAN DER MEULEN\nLluís Coll va dirigir les centrals catalanes en diverses etapes durant tres dècades. Ara està jubilat i segueix amb molt interès els esdeveniments del Japó. Discrepa de l'enfocament dels mitjans de comunicació i treu les seves conclusions des de la seva experiència i a través de la informació directa que rep del sector nuclear japonès.\nCom veu la situació nuclear en aquests moments al Japó?\nFins avui [ahir per al lector] no ha passat res greu. Hi ha motius per estar preocupats, però fins aquest moment encara no es pot parlar de tragèdia ni de catàstrofe. El que tenim en aquest moment no té conseqüències greus ni per a les persones ni per al medi ambient. Això sí, la forquilla és molt àmplia: la situació es pot controlar i així tindríem com a resultat unes instal·lacions seriosament malmeses, o es pot convertir en un episodi de contaminació important.\nDe molts factors. Hi ha una gran gradació d'opcions. Si ens posem en el millor dels escenaris i s'aconsegueix refrigerar els reactors, tot quedaria aquí, perquè fins ara les fuites no són importants. Si es perd aquesta batalla, dependrà de les quantitats de radiació que surtin de les centrals i del vent.\nQuè ha de passar perquè la radioactivitat s'alliberi en quantitats significatives?\nMoltes coses. Primer s'han de fondre els tubs que contenen el combustible. Després, hi hauria d'haver escletxes a l'embolcall del reactor i també al tercer nivell, l'edifici de contenció. Hi ha sospites que en dos reactors hi ha escletxes en aquest tercer nivell, però no estan confirmades. En tot cas, per avaluar la gravetat, seria una qüestió de conèixer les dimensions d'aquestes fissures i la quantitat de radiació que hagués arribat a aquest nivell per saber quanta en surt a l'exterior.\nLlavors estaríem en mans del vent?\nPots estar al costat de la central i no rebre afectacions greus si el vent s'emporta la radioactivitat en una altra direcció.\nAra mateix es parla de més de 8.000 microsieverts l'hora a la porta de la instal·lació. És una radiació perillosa?\nJo crec que això no ha de ser greu.\nPerò s'està evacuant la població de fins a 20 quilòmetres i es demana que la d'entre 20 i 30 quilòmetres no surti de casa.\nÉs el que han de fer. La situació que jo descric és el que tenim ara. Però pot canviar en qualsevol moment i el govern ha de protegir la població treballant amb la pitjor de les hipòtesis.\nLa població de Tòquio corre perill?\nHauria de ser una situació molt extrema. Molta radiació alliberada i un vent molt fort i amb una amplada molt estreta en aquella direcció. A mesura que t'allunyes del focus, la concentració de radiació baixa fins a nivells que no són perillosos.\nLes centrals catalanes, que vostè va dirigir, estan preparades per a un terratrèmol?\nLes centrals catalanes segueixen els estàndards internacionals. Però a més, el disseny Westinghouse que tenim a Ascó i Vandellòs és més segur que el de General Electric de Fukushima, perquè el circuit primari, on hi ha la radiació, està més aïllat. D'altra banda el risc de terratrèmols és molt més baix. Si haguéssim tingut algun sisme important no tindríem monuments tan antics com el Pont del Diable de Tarragona, que està en peu des de fa 2.000 anys.\nEl sector nuclear ha d'aprendre la lliçó d'aquest episodi i concloure que les centrals no són segures al 100%?\nEl sector nuclear sempre comparteix experiències arreu del món. I evidentment la seguretat absoluta no existeix. En cap àmbit de la vida. Cada any tenim més de 3.000 morts a la carretera i continuem pujant al cotxe. La por que generen les nuclears té el seu origen en el fet que la indústria va començar fabricant bombes. Però cal recordar que els protocols de seguretat del sector són molt exigents.\nCom veu el futur nuclear després de Fukushima?\nÉs difícil de dir perquè no sabem com acabarà tot plegat. Però hi ha una cosa clara: les centrals d'última generació que s'estan construint actualment, el model AP-1.000, són encara més segures. Tenen un sistema de refrigeració automàtic del reactor que funciona amb la gravetat. De manera que no caldria ni la presència humana per gestionar una situació com l'actual.


El Palau d'Esports de Platja d'Aro acull diumenge la sisena edició del Firafan - Diari de Girona\nEl Palau d'Esports de Platja d'Aro acull diumenge la sisena edició del Firafan\nEs tracta d'un espai per a la compra i venda de productes relacionats amb el col·leccionisme «fan»\nPlatja d'Aro viurà diumenge la sisena edició del Firafan, que se celebrarà al Palau d'Esports i Congressos des de les onze del matí fins a les nou del vespre. Segons recorda l'Ajuntament, es tracta d'una proposta original de compra i venda de col·leccionisme de productes relacionats amb el cinema, les sèries de televisió i d'animació, el còmic, la literatura fantàstica i de ciència ficció, la música i els videojocs, així com tot el marxandatge que envolta aquests mons: joguines, figures, peces de roba, pòsters, il·lustracions o objectes de culte i disseny. La fira està organitzada per l'entitat local Associació Arocinema amb la col·laboració del consistori.\nEl Firafan farà enguany un salt important, ja que passarà de situar-se als passadissos superiors del Palau d'Esports a ocupar tota la pista central, on es disposaran 35 estands i 170 metres lineals destinats a la promoció de la cultura popular. A més de les parades per comprar material, en aquesta ocasió també s'organitzaran dos tallers gratuïts de dibuix per als més petits: un dedicat al manga, a càrrec de Marisa Martínez, i l'altre al kawaii, a càrrec de Kawaii Parody. Com en edicions anteriors, també hi haurà espais de dinamització de jocs de taula i videojocs clàssics perquè en puguin gaudir públics de totes les edats.


ApartLux Mayakovskaya Deluxe Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nApartLux Mayakovskaya DeluxeApartamentSadovo Triumfalnaia Ulitsa 4/10, Tverskoy, Moscou, Rússia, 127006 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris5,5Basada en4comentarisApartLux Mayakovskaya DeluxeVeure més fotosVeure més fotosVeure totes les 37 fotos\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Moscou, no busqui més enllà de ApartLux Mayakovskaya Deluxe. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. A ApartLux Mayakovskaya Deluxe, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen transport hotel/aeroport, habitació familiar, ascensor, servei de llançadora. A més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara aire condicionat, calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, nevera per satisfer els clients més exigents. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, ApartLux Mayakovskaya Deluxe és una selecció idònia per a la vostra estada a Moscou.\nCal que informeu el ApartLux Mayakovskaya Deluxe de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 3000 RUB per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.


Per definició de la RAE: «Les revetlles són festes populars amb balls que es celebren per la nit, ala aire lliure, i normalment amb algun motiu de festivitat». Aquesta és la definició simple, ara bé, podríem aprofundir una mica més, com per exemple xerrar del alcohol amb els adolescents a n’aquestes festivitats.\nEn pròximes pàgines parlarem de: «Què consumeix la gent en aquestes festes?» «Com aconsegueixen aquelles substàncies?» «I quins efectes poden crear elles a curt i a llarg plaç?»


5 raons de perquè GTD és el millor sistema operatiu personal | David Torné\nPublicat perDavid Torné\t 27/04/2020 27/04/2020 Deixa un comentari a 5 raons de perquè GTD és el millor sistema operatiu personal\nCanalitza la complexitat de la teva activitat\nTots hem creat llistes de tasques a realitzar i tots les hem abandonades perquè no funcionen. En una llista no cap tot el que has de fer. El concepte “tasca” és massa general i amorf.\nGTD et permet desllorigar la teva activitat. Convertint tasques a accions i projectes. Canviar la unitat base de la teva activitat, de la teva productivitat.\nUna acció és una finalitat precisa i atomitzada que encaixa millor en qualsevol dels forats que s’obren en la teva jornada.\nUn projecte és un conjunt d’accions amb una finalitat comú, la d’obtenir un resultat.\nDividir les teves responsabilitats en llistes, on cadascuna equival a un estat, i les teves pròximes accions en contexts per accedir-hi quan disposis del recurs clau necessari per resoldre-les.\nT’ obre la porta a organitzar la teva activitat en múltiples dimensions: context, temps, energia, projectes… A utilitzar cadascuna d’elles segons varien les condicions en què et trobis.\nT’ensenya a preparar el que has de fer\nFer el que has de fer, fer el que et demanin que facis i preparar el que has de fer. Aquí tens els tres tipus d’activitat presents a la teva vida.\nSempre menystenim “preparar el que has de fer”. És menor, no és útil, no ens aporta gairebé res.\nQuin gran error! La preparació és la clau per una execució eficaç. Si no et dediques a preparar la teva activitat seràs incapaç de contestar la pregunta: Que és el següent que he de fer?\nGTD t’obliga a dedicar cada dia temps a transformar cadascun dels assumptes que has recollit, o se t’han presentat, en activitat que puguis realitzar. En accions i projectes.\nUn cop transformat prens la decisió de quin és l’estat en que es troba l’acció. Ho fas decidint a quina llista dipositar-la Pròximes acció/En espera/Algun dia.\nDefineixes i decideixes que fer per cadascun dels teus assumptes. Aquí és on guanyes tranquil·litat.\nEts objectiu al decidir\nQuè és urgent? Què és important? Què és el primer que has de fer avui i, sobretot, perquè?\nDecidir-ho fent una ullada per triar que fer sense un sistema, et porta a una elecció que pot dependre del teu estat d’ànim o de factors que variables segons l’ocasió.\nDisposar d’un mètode et permet triar seguint sempre els mateixos criteris. Quines són les dates límit més properes a la meva agenda, segons els objectius que persegueixo, segons els projectes …\nAquests criteris converteixen l’elecció d’allò més import o el més urgent a realitzar en alguna cosa objectiu.\nLes condicions de la teva jornada canvien per motius externs i interns : peticions de clients, imprevistos de tota mena, la fatiga que es va acumulant.\nUn pla establert per tota la jornada com crear un planning d’activitats assignant el temps, no és viable. Si hi ha un imprevist el llençaràs a la paperera.\nEls múltiples criteris amb que etiquetes una acció quan la treus de la safata d’entrada i la processes, et dona multitud de possibilitats de filtrat.\nUna reunió anul·lada et permet ocupar-te de noves accions a realitzar. Si es demora 10 minuts pots aprofitar per acabar accions de curta durada (filtra per temps).\nSi et trobes fatigat al final del dia remata la jornada amb accions que requereixin baixa energia (filtra per energia).\nSi no disposes de connexió a Internet canvia a un altre context on les activitats a realitzar no depenguin d’aquest recurs (filtra per context)\nSi treballes amb un mètode que no treballa amb aquests criteris, augmenten les possibilitats d’una tria més erràtica. GTD et permet adaptar-te a les circumstancies.\nT’ajuda a obtenir claredat i seguretat\nL’excés de feina comporta preocupació. És com estar en un entorn amb gran quantitat de soroll, a més de les molèsties evidents et deixa malt de cap. Aquest “mal de cap” deriva de la falta de claredat, de la sensació de que els teus assumptes no estan resols.\nEl fet d’obligar-te a dedicar temps cada dia a preparar la teva activitat eliminarà la sensació.\nTot comença amb l’hàbit de capturar tot el que et preocupa, dipositant-lo a safates d’entrada on – com a mínim – un cop a el dia transformis cada element en activitat.\nBuidar-les dóna la seguretat tenir-ho tot sota control. Has pres una decisió sobre cada element processat, descartant o transformant-lo i enviant-lo a les teves llistes. Saps que continuarà sota control gràcies a les revisions periòdiques fixades pel sistema.\nAixò dona confiança i seguretat. Saps que no oblidaràs res. Saps que pots confiar en el teu sistema per canalitzar les teves preocupacions.\nGTD dóna una visió total de la teva activitat. Integra la teva agenda, rutines, llistes d’accions i un conjunt bàsic d’hàbits (capturar, transformar, organitzar, revisar) que t’ajuden a realitzar el més primordial: FER.\nFa molt temps que no escrivia sobre Getting Things Done. S’ha convertit en part del meu sistema operatiu personal, quasi no noto que hi és el nucli de la meva gestió personal.\nComplementaré el post d’avui amb un segon on parlaré de com evitar que la seva implementació i el seu ús converteixin la teva vida en una bogeria. Pots seguir-lo a través de Feedly o subscriure’t a la llista de correu del blog.\nPublicat perDavid Torné 27/04/2020 27/04/2020 Publicat enGTD


Apartment Timo 3 San Casciano in Val di Pesa Itàlia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSan Casciano in Val di Pesa, San Casciano in Val di Pesa, Itàlia - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartment Timo 3\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Apartment Timo 3 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Le Fornacette. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartment Timo 3 ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. A l'hotel s'hi pot gaudir d'unes comoditats de primera classe com Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb forn microones, plat de dutxa, banyera a cada habitació. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com piscina exterior, jardí. Apartment Timo 3 és una elecció inteligents per a viatgers a Le Fornacette, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.


ESPAI DE GALIONAR: Conte de Sant Jordi\nA tu que em llegeixes, a tu que m'estimes, a tu que em segueixes... A tu, bon amic, bona amiga, per a tu el meu conte i els millors desigs per Sant Jordi.\nL'ALQUIMISTA DE PARAULES\nHi havia una vegada un full de paper, orfe de llibre, que s’havia extraviat en el temps i que vagava perdut, incapaç de retrobar, per si sol, el lloc on pertanyia. Empès per les ventades, clivellat pels raigs del sol, xopat per mil tempestes i amagant-se dins la fosca de les nits profundes… I viatjava errant, d’ací cap allà, intentant encabir-se infructuosament en qualsevol tom enquadernat, on tots els fulls eren al seu lloc, perfectament numerats, amb una coherència lògica dels uns amb els altres, amb una continuïtat exacta des del pròleg fins al punt final…\nEl full sense llibre aprofitava els remolins de l’aire per viatjar fins a les biblioteques, i les visitava totes, des de les més humils i petites fins a les prestigioses i més grans; penetrà delerós en tots els llibres arranats en els prestatges, en els que jeien damunt les taules, en els que restaven per terra esperant ser col·locats… S’intentà escolar a dins de cadascun, i de tots en fou rebutjat. No encaixava en cap d’ells, perquè el seu lloc només podia estar en el seu propi llibre, aquell del qual un dia es perdé sense saber com. Però això el full ho ignorava; no era capaç d’entendre que la seva creació sí que tenia sentit, que només estava fora de context, i que tan sols li calia trobar la seva autèntica història per tornar a ésser…\nNo, ell no ho comprenia, només era conscient que per si sol, no servia per a res. I desitjava, vanament, ser acceptat pels altres fulls, sense ni tan sols conèixer quin missatge duien els seus mots, ignorant el significat de les paraules que, mig esborrades pels anys, restaven encara visibles a la seva superfície…\nI fent-se fonedís entre el color groguenc de les fulles dels arbres que cobrien els carrers a la tardor, s’infiltrava en els jardins senyorívols de la part noble de la ciutat, i entrava a les cases d’amagat, i en cercava tots els llibres provant sort; s’escolava per sota els porticons de les vitrines, on riquíssims toms a resguard de la pols dormien el son dels segles, inútils i oblidats; també n’era rebutjat. I furgava a dintre les bosses dels estudiants per veure si s’adeia amb algun llibre de text, i fins i tot provà sort en les revistes amagades dels adolescents que intentaven esbrinar la vida en pàgines de pornografia….\nEs feia invisible per arribar a les cuines, on les mestresses de casa guardaven els secrets de les viandes en quaderns de tapes fortes i greixoses. S’enfilà fins a les golfes més rònegues i empolsinades, on vells baguls contenien algunes joies literàries perdudes en l’oblit, diaris íntims de generacions enrere, amb el paper esgrogueït, castigats per la humitat. Entrà i sortí de moltes, moltes cases, i els seus intents de retrobar el seu lloc eren sempre debades.\nPels volts de Nadal es feia passar per targeta amb missatge de pau, àvida de ser rebuda, i viatjava dins el ventrell de cuiro d’una bossa de carter. I així li fou fàcil recórrer la ciutat de cap a cap, visitant totes les llars, provant sort entre els llibres de contes que havia de cagar el tió. I s’arremolinava a prop les estufes per fer-se passar el fred, vigilant que no el veiessin i el posessin a cremar per atiar les flames, com havia vist que els succeïa a d’altres fulls com ell.\nA l’estiu, es feia papallona. I guiant-se pels sospirs de les donzelles que festejaven a la llum de la lluna, entrava per les finestres i furgava entre els lligalls de les cartes d’amor apassionades i tendres, per si afortunadament hi pertanyia…\nI un dia l’atzar el va conduir fins a la cambra d’un home que escrivia, i cautelós, discretament apartat de la taula on treballava, quedà corprès i admirat d’aquells ulls somniadors que expressaven tantes coses, d’aquell rostre que esguardava la finestra amb melangia, d’aquells dits que feien córrer la ploma tot omplint fulls i més fulls de versos. I d’aquells papers, talment com un miracle, en sorgia un fum d’esquitxos d’estrelletes que s’enlairaven cap al cel, que s’expandien en l’aire i que queien novament sobre la gent com una pluja fina de lletres, i aquells que en restaven tocats es convertien en éssers delerosos de ganes de llegir, de ganes d’estimar, de ganes d’oferir-se llibres i carícies… I desitjà àvidament ésser posseït per l’esperit del poeta, i volgué ser un full en blanc i pujar a aquella taula; no ser res i ser-ho tot sota les mans d’aquell que era savi en els secrets de la creació, sota les mans d’aquell que podia tornar-lo a una vida plena de sentit…\nEra el mes d’abril, i les roses s’obrien, descarades i esplèndides, complaent-se en la seva pròpia seducció. I el poeta feia versos, enfollit, intentant apaivagar l’incendi que li cremava la sang, intentant explicar el perquè d’aquell neguit que el pertorbava…\nLliurat incondicionalment als seus anhels, el full de paper restà molt a prop de l’home, i s’esborronà de plaer quan aquest, veient-lo a terra, l’agafà entre les seves mans i l’acaronà, tot netejant-li la pols. I entre aquelles lletres malmeses pel temps i els avatars, pogué entreveure’n uns versos, uns versos esparsos, tan bells com no havia somniat mai. Conformaven retalls d’un poema que anà balbucejant en veu alta, i tots dos quedaren captivats de tal magnificència…\nAra el full comprengué quin era el seu origen. Havia estat creat del treball, la inspiració i el delit d’un alquimista de paraules, d’algun trobador d’antany; per això era un manuscrit i no s’assemblava a les pàgines dels altres llibres. Ell pertanyia a una altra estirp, a la dels poemes extraviats en el temps, després que potser el seu creador se n’hagués acomiadat per oferir-los al vent, o lliurar-los als déus del mar per tal que el seu missatge arribés a alguna banda…\nEl poeta l’estimà a l’instant; i en un acte d’amor suprem el posseí: ell i l’home romanien junts, mentre que en un full a part s’engendrava un nou poema a partir d’aquells versos, una nova història que perduraria en els anys, que perpetuaria la llavor del seu origen. I sentí que no li calia buscar més, que ja podia donar per tancat el seu cicle. Per això, acabat l’acte d’amor, el vell paper s’extingí sota les mans del poeta i es convertí en un fumerol de pols d’estrelles que s’enlairà cap al cel, que s’expandí en l’aire i que s’anà dipositant sobre els llavis dels amants com gotes de rosada…\nPublicat per Galionar a 22.4.11\nFiladora 22 d’abril de 2011 a les 22:19\nm'has deixat amb la boca oberta!\nLA MAR 22 d’abril de 2011 a les 22:26\nJoana 23 d’abril de 2011 a les 8:12\nTambé aquest conte, aquest homenatge a la creació, a la paraula escrita, als sentiments que brollen des de la sensibilitat més gran de la mà que els ha creat, haurien de trobar un lloc entre les prestatgeries més estimades dels amics blocaires!!!\nSempre eres i seràs una gran alquimista de la paraula, saps arribar a l'amic lector, captivar-lo, delectar-lo i encomanar-li la teua passió!!!\nQue tingues una molt bona diada de Sant Jordi i que et regalen molts llibres!!!\nAbraçades ben sentides\nPilar 23 d’abril de 2011 a les 10:36\nLa composició del post és una meravella.\nmarta 23 d’abril de 2011 a les 12:03\nI com et llegeixo, t' estimo i et segueixo bona diada per tu també, plena de colors i aromes.\nAnònim 23 d’abril de 2011 a les 19:58\nPreciós, Montse, Gràcies i feliç diada!!!!!......Fanny\nGalionar 23 d’abril de 2011 a les 22:13\nFiladora, m'alegra que t'hagi agradat. Gràcies per la visita!\nJaume, gràcies a tu per acompanyar-me i llegir-me!\nJoana, gràcies pel teu entusiame. Ja m'agradaria ser una bona alquimista de les paraules, ja; però ja ho saps, les paraules no sempre ens obeeixen...\nPilar, gràcies a tu també per haver trobat acollidora l'estada al meu post i per haver-te agradat el conte.\nMarta, gràcies per seguir-me, estimar-me i llegir-me. Ja saps que tot això és recíproc per part meva.\nFanny, gràcies per les teves paraules i per haver-me llegit.\nAmb el desig que hagueu tingut una feliç diada de Sant Jordi, rebeu una abraçada molt gran.\nOlga Xirinacs 24 d’abril de 2011 a les 11:00\nEl conte és deliciós, i te'n felicito.\nÉs un conte de veritat, dels de camí, d'aquells que s'aventuren de grat o per força- a buscar alguna cosa meravellosa o acollidora. Generalment la troben.\nJoan Josep Tamburini 24 d’abril de 2011 a les 11:04\nBona Pasqua. M'ha agradat molt el teu conte. M'ha fet pensar en l'anaguet lleix. Aquelles persones que guarden grans valors i no ho saben...Una abraçada: Joan Josep\nSenyal de plana 24 d’abril de 2011 a les 18:39\nM’agrada’t molt aquest conte de Sant Jordi, l’alquimista de paraules, et felicito per la teva narració.També m’agrada el dibuix del començament.\nGalionar 24 d’abril de 2011 a les 20:02\nGràcies, Olga, m'alegro que el conte t'hagi complagut. Les teves paraules de mestra són molt importants per a una alumna que està a les beceroles.\nJoan, igualment et dic. No havia pensat en l'aneguet lleig, però ara que ho dius...\nJaume, gràcies per la teva visita i per les teves paraules. Si el conte us ha fet passar una estona agradable, em dono per ben pagada.\nBona Pasqua a tots vosaltres i una abraçada molt gran.\nPer cert, a mi la Pasqua m'ha dut una grandíssima notícia que es materialitzarà a mitjans de novembre. Però fins d'aquí a unes setmanes no us en puc dir res. Sapigueu, però que sóc molt feliç!\nUna altra abraçada, va!\nCarme Rosanas 26 d’abril de 2011 a les 11:29\nQuina història més bonica! Un full de paper que s'assembla una mica a nosaltres... a vegades costa tant de trobar el lloc que ens pertoca, però quan el trobem, com el full, un instant pot ser com una vida. Si l'estimem, l'instant, com fa el poeta.\nGalionar 26 d’abril de 2011 a les 19:22\nHola, Carme, gràcies per les teves paraules. Jo també penso que hi ha instants que bé valen tota una vida, i que el seu record ens acompanyarà sempre.\nCarme Rosanas 27 d’abril de 2011 a les 22:24\nEncara que sigui una mica tard... et desitjo MOLTES FELICITATS!! i que acabis de passar un dia ben feliç! I els que segueixen també!\nGalionar 27 d’abril de 2011 a les 22:56\nCarme, moltíssimes gràcies. El dia del sant ha anat força bé, però el partit Madrid-Barça que ara mateix ha acabar encara ha estat molt millor!\nXimo Segarra "ACAPU" 24 d’abril de 2014 a les 20:05\nQuina meravella has escrit... és una història preciosa... i convida a no rendir-se mai, encara que sembli que som un paper que va pel món aïllat de la resta... el full de la teua història mai es va cansar de buscar, i de buscar-se a si mateix...\nUn abraç Montse :)\nGalionar 26 d’abril de 2014 a les 12:28\nGràcies, Ximo! Que fàcil dir això de no rendir-se mai però que difícil portar-ho a la practica... Amb tot, sóm aquí per intentar-ho, oi? :)


Espai D: d’abril 2011\nAvui un deixo amb una magnífica actuació de Mark Knopfler, acompanyat dels seus MILLORS AMICS. Per que encara que sigui culpable d'haver escrit una lletra polèmica, mai ningú podrà dubtar de que la seva trajectòria és brillant.\n"La gent que és feliç no perd el temps fotent a la resta de la gent"... i a mi Knopfler em fa feliç.\n3 comentaris Etiquetes: Knopfler , Reflexions\nEl poder del vot i de les paraules\npost conjunt amb Abogada en BCN\nAhir 10 d’abril es va celebrar una de les moltes convocatòries de referèndum pel dret a decidir. Aquesta vegada però amb la particularitat de que la ciutat més poblada del país també hi participava. En conseqüència la transcendència mediàtica ha estat més gran. Es poden fer un munt de reflexions al respecte d’aquestes consultes populars, però ens agradaria centrar l’anàlisi en la força de les paraules, en com el llenguatge que s’utilitza per parlar dels referèndums pot arribar a ser més potent que el propi vot dels ciutadans, sobretot quan el que s’intenta és restar legitimitat a les consultes.\nEl referèndum és una institució de la democràcia participativa pròpia d’un règim participatiu. Molt comú en la majoria de democràcies consolidades i molt escàs a les nostres contrades. Passa que a l’estat espanyol la Constitució, a l’article 92, es va apropiar del terme “referèndum” consultiu (que és el que ens interessa, ja que també es preveu el de reforma constitucional i els de ratificació d’Estatuts d’Autonomia) per recollir un únic tipus de consultes, aquelles relacionades amb decisions polítiques d’especial transcendència. A més a més la Llei orgànica 2/1980, que va desenvolupar l’article 92, va establir la competència exclusiva de l’Estat per autoritzar-los.\nA Catalunya es va aprovar la Llei 4/2010 de consultes populars per via de referèndum que ara està suspesa parcialment per la interposició d’un recurs d’inconstitucionalitat per part de l’Estat.\nS’equivoquen els que consideren que d’acord amb la Constitució espanyola i per la suspensió de la Llei de consultes populars, les consultes sobre la independència vulneren la legalitat vigent.\nPerquè en cap cas s’estan realitzant els referèndums que preveu la Constitució espanyola ni la Llei de consultes autonòmica, s’està realitzant una consulta al poble, que ha estat iniciativa de les entitats ciutadanes (no del govern autonòmic) i que pren com a possibles votants un cens diferent del que pot votar a unes eleccions convencionals, per exemple, o a un referèndum convocat pel govern central. No s’està vulnerant els articles de la Constitució espanyola que regulen el “referèndum”, ni es legitimen per la suspesa Llei de consultes de Catalunya, perquè el que s’està realitzant amb les consultes és una altra cosa.\n”No tenen legitimitat”\nD’altra banda la iniciativa que en un primer moment ha estat de la societat civil ha estat recolzada per nombrosos ajuntaments i finalment fins i tot pel Ple del Parlament, que va aprovar una moció on la cambra catalana va fer explícit el seu suport a les persones que organitzen els referèndums populars per la independència. I no tan sols això, sinó que el text defensava l’autodeterminació com un dret irrenunciable de Catalunya i el dret de la societat civil catalana a expressar-se lliurement amb les consultes i defensa, respecta i fa costat a la consulta de Barcelona i a les que es fan o s’han fet en altres llocs del país.\nPer la qual cosa, si ja era una consulta des del principi absolutament defensable, l’exprés suport del Parlament de Catalunya amb aquesta moció li atorga una legitimitat absoluta.\n”Suposen cometre un delicte”\nUn apunt apart mereixen les crítiques que parlen de delictes penals i altres vulneracions de l’ordenament jurídic que podrien ocasionar conseqüències als Tribunals. Cal recordar que el delicte penal de “convocatòria il·legal de referèndum” (si és que algú pogués considerar-ho) va ser derogat del codi penal fa uns quants anys. L’únic problema que hi va haver a la consulta d’Arenys va ser un contenciós administratiu que va finalitzar amb la nul·litat de l’acord del consistori que recolzava la consulta i permetia realitzar-la a les dependències municipals. Ni aquell jutjat va “prohibir les consultes” tal i com es va afirmar a la premsa ni l’alcalde havia estat citat a declarar com a imputat per cap delicte.\n”No és vinculant”\nLes consultes han rebut crítiques per no ser vinculants. No ser vinculant no vol dir que sigui inútil o amb mancança de garanties. Tampoc eren vinculants els de la OTAN o el de la Constitució Europea i no per això van ser menyspreats. També s’han realitzats altres consultes organitzades per plataformes ciutadanes que no han estat deslegitimades ni qüestionades (plataforma del 0,7% per exemple).\nD’altra banda cal pensar, si pot no ser vinculant una consulta on estàs demanant l’opinió dels ciutadans vers un assumpte de transcendència política? Si l’objectiu és conèixer la opinió dels ciutadans vers el tema, reforçar-nos com a nació i obrir un debat sobre la qüestió amb el vot, amb la celebració de la jornada, l’objectiu està aconseguit i és un èxit. A més són evidents els efectes polítics que pot tenir un referèndum consultiu no vinculant, i el que pot significar com a un primer pas en el camí cap a la independència.\n”Els cens utilitzat és arbitrari”\nQuant al cens que pot votar a les consultes, tampoc s’entén la crítica que els ha qualificat “d’arbitrari” sinó que manifesta un gran desconeixement: nombrosos ajuntaments també preveuen a les seves ordenances municipals sobre participació ciutadana que als processos de participació poden intervenir els empadronats més grans de setze anys.\nPodem utilitzar el llenguatge com vulguem, regirar-lo i posar-lo del costat que ens convingui, però hi ha una qüestió que transcendeix els termes utilitzats i fins hi tot transcendeix la pròpia consulta: estem disposats a jugar al joc del “govern del poble”, SI o SI?\n1 comentaris Etiquetes: Democràcia , Eleccions , Independència , Reflexions\nSempre és un plaer veure com la feina feta durant mesos arriba al seu destí i compleix amb el que s'esperava. De mica en mica, algun dia aconseguirem la connexió a Internet que la gent d'aquest país es mereix (i necessita).\n0 comentaris Etiquetes: Infraestructures , Tecnologia


La ciutadania podrà prioritzar les actuacions de l’Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible de Sabadell - Impulsa, la plataforma que connecta fabricants i administració local\nUna jornada participativa de consulta i validació permetrà que la ciutadania proposi quines actuacions es prioritzen, en el marc del projecte Estratègia de Desenvolupament Urbà Sostenible Integrat (DUSI), en la qual l’Ajuntament de Sabadell està treballant, amb la finalitat de generar projectes amb capacitat d'atracció econòmica, en una ciutat que ara té una alta implantació del sector de serveis i que històricament ha estat industrial.\nEn aquest sentit, Maties Serracant, tinent d’alcalde de l’Àrea de Territori i Sostenibilitat, ha recalcat que “també és un objectiu del govern planificar estratègicament les accions que s’han de dur a terme i, posteriorment, avaluar-les.\nPrecisament ara l’Estratègia DUSI permet generar espais per repensar la ciutat, amb la intenció d’afavorir la cohesió social i l’eficiència energètica”.\nD’altra banda, una jornada de debat presencial i de treball cooperatiu amb la ciutadania en general i, especialment, amb el teixit associatiu organitzat a la ciutat, que permetrà participar activament en les línies d’actuació estratègiques del projecte. Aquesta sessió tindrà lloc el proper 27 de novembre, de 18 a 20.30 h, al Casal Pere Quart. Per participar-hi tan sols es sol•licita, prèviament, la inscripció de les persones interessades.\nGlòria Rubio, regidora de Participació, ha afirmat que “el principal objectiu d’aquest procés es validar i millorar l’estratègia de ciutat i donar prioritat a les propostes que prèviament han treballat els serveis tècnics”.\nEls reptes d’aquesta estratègia es basen en la consecució d'objectius relacionats amb els conceptes de ciutat sostenible, integradora i intel•ligent i que han d’acomplir amb els reptes econòmics, ambientals, climàtics, demogràfics i socials. Es concreten a millorar l’accés, l’ús i qualitat de les TIC; afavorir el pas a una economia de baix nivell d’emissió de carboni; conservar i protegir el medi ambient i promoure l’eficiència dels recursos, així com també la inclusió social i la lluita contra la pobresa.


El Consell de la Infància contra el canvi climàtic. Junts...\nEl Consell de la Infància de la Ciutat de les Arts i les Ciències està format per alumnes de tercer cicle de primària que col·laboren estretament amb el Museu de les Ciències amb l'objectiu d'integrar la mirada dels xiquets en els continguts i posar en valor la seua capacitat d'opinar, expressar i crear.\nL'exposició "El Consell de la Infància contra el canvi climàtic. Junts podem aconseguir-ho" ha sigut concebuda i realitzada pels membres d'este Consell que han triat les temàtiques de les quals es parla i creat els textos i dibuixos de la mostra. D'esta manera, volen compartir amb els visitants la seua visió del medi ambient i inspirar amb les seues idees la seua protecció.\nBoscos, oceans, fauna, Terra, atmosfera, energia, aigua, cultura, transport sostenible i consum responsable són els deu panells que, a manera de decàleg mediambiental, exposen cadascun un tema sobre medi ambient, el planeta o l'acció humana sobre este.\nMés informació sobre el Consell de la Infància de la Ciutat de les Arts i les Ciències.


Política de privacitat - Finques Feliu Administradors de Finques\nFELIU ADMINISTRADORS DE PROPIETATS S.L. s’obliga a complir la legislació vigent en matèria de protecció de dades personals que conté la Llei orgànica 15/99, el Reial decret 1720/2007, de 21 de desembre, i altres normes que la complementin i desenvolupin.\nLes dades de caràcter personal subministrades per l’usuari en els formularis que empleni, seran tractades i incorporades a fitxers titularitat de FELIU ADMINISTRADORS DE PROPIETATS S.L. inscrits davant l’Agència de Protecció de Dades, sobre els quals s’adoptaran les mesures de seguretat que requereixi la legislació vigent per garantir-ne la confidencialitat.\nL’usuari pot exercir el dret d’accés, rectificació, cancel.lació i, si escau, oposició, al tractament de les seves dades de caràcter personal, en els termes i les condicions que preveu l’LOPD. Per exercir aquests drets, i per a qualsevol aclariment, pot posar-se en contacte amb nosaltres enviant-nos un missatge electrònic a lopd@finquesfeliu.es o per correu postal a , indicant-nos el seu nom complet i número de DNI a Vía Augusta 143 3º, 08021 Barcelona.


Secció BTT AMPA Marta Mata ( Girona ): d’abril 2012\nGirona - Àngels - Llambilles\nAvui érem en RicardA, Salvador i JordiB. Hem pujat fins als Àngels des de Sant Daniel. Hem baixat per anar a agafar la riera de Celrà i hem passat per Castellar de la Selva. Hem arribat fins a Quart i hem fet una volta per la zona propera de Sant Cristòfol per acabar a Llambilles. Hem tornat pel carril bici fins a Girona.\nSortida una mica dura que segueix tota l'estona camins.\nTemps total: 04:11\nTemps pedalant: 03:42\nDesnivell acumulat: 879m\nAvui érem en JuanjoR i JordiB. Pujada a Sant Miquel des del Bicentury i baixada per Sant Daniel.\nVista des de dalt a Sant Miquel.\nTemps total: 02:00\nTemps pedalant: 01:46\nDesnivell acumulat: 536m\nPublicat per Jordi Beringues a 21:31 Cap comentari:\nGirona - Sant Cristòfol i voltants\nAvui érem en JordiR i JordiB. Hem anat amb carril bici fins a Llambilles, llavors hem pujat fins a l'ermita de Sant Cristòfol. Un cop allà hem anat seguint camins amples donant una volta i tornant a arribar a Sant Cristòfol. Hi ha molt tros d'aproximació per carril bici, però la volta està bé. Hi ha algunes pujades dures.\nTemps total: 02:56\nDesnivell acumulat: 505m\nPublicat per Jordi Beringues a 21:24 Cap comentari:


El comitè de vaga denuncia que Educació no els convoca per continuar negociant\nL'Assemblea de Docents i CCOO critiquen "l'estratègia de dilació" del Govern en les converses\n2 min. Palma 08/10/2013 14:03\nL'Assemblea de Docents i el sindicat CCOO han denunciat aquest migdia que la Conselleria d'Educació encara no els ha convocat a la reunió per continuar les negociacions arran del conflicte educatiu, tot i que ahir, dilluns, els havia comunicat que parlarien avui a les 17.00 hores. Segons l'Assemblea de Docents, tampoc no han rebut "cap proposta dels temes per negociar en cas que hi hagués reunió".\n"Criticam l'estratègia de dilació i poca voluntat negociadora manifesta després de 40 hores de reunions sense haver avançat ni una passa", afirmen des de l'Assemblea. Asseguren que l'actitud del Govern "impedeix el retorn a la normalitat als centres", sobretot pel que fa al decret del Tractament Integrat de Llengües, "que a hores d'ara està envoltat de dubtes i llacunes legals". També denuncien que, a causa del bloqueig de les negociacions, han demanat la intermediació del Departament de Pedagogia de la UIB "i tampoc no els sembla bé".\nDes de CCOO avisen que "les negociacions estan absolutament congelades i l'única estratègia que du a terme la Conselleria és la de 'dilatar' per aconseguir el cansament dels comitès de vaga i per esgotar la paciència de tota la comunitat educativa" i que, si continua aquest "clima d'immobilisme i de desacord, no s'arribarà mai a poder donar normalitat respecte dels projectes educatius lingüístics a aplicar a cada centre". Per això, recomanen a escoles i instituts que demanin als inspectors la notificació escrita de quins són els projectes lingüístics que s'han d'aplicar a cada centre.


Molta energia però encara alguna esquerda en l'estrena de l'Espanyol de Machín (Natàlia Arroyo)\nAnàlisi de la posada en escena dels blanc-i-blaus amb la nova idea del 3-4-2-1 del tècnic de Sòria\n5 min. Barcelona 21/10/2019 16:22\nL’Espanyol va marxar de Cornellà-El Prat diumenge a la tarda amb un sentiment contradictori: va transmetre bones sensacions en l’estrena del projecte de Machín a l’RCDE Stadium però va perdre. Certament, el 0-1 davant del Vila-real va ser un cop per als blanc-i-blaus, que miren de recollir algunes de les conclusions positives que deixa el partit. De les moltes, de fet. Era un dia de posar la lupa en les noves intencions de l'equip.\nUn 11 amb nous protagonistes\nVíctor Gómez a la dreta i Darder en un rol de connector són les principals novetats\nNo era cap sorpresa que Pablo Machín jugaria amb tres centrals i dos carrilers. Potser el dubte era esbrinar com completaria el primer onze el tècnic de Sòria i per rebre el Vila-real ho va fer amb un dibuix en 3-4-2-1.\n651x366 Dibuix en 5-2-3, que els carrilers transformen en un 3-4-3 Dibuix en 5-2-3, que els carrilers transformen en un 3-4-3\nNaldo, Espinosa i David López van ser els centrals i els carrils van ser cosa dels joves: Adrià Pedrosa per l’esquerra i Víctor Gómez per la dreta. El del filial va ser la principal sorpresa del tècnic, que va deixar a la grada un dels capitans, Javi López. A dins, l’equilibri va quedar en mans de dos homes: Marc Roca en el rol més de pilota i Víctor Sánchez en el més defensiu. Per davant hi van tenir el Monito Vargas i Sergi Darder, fent una funció híbrida entre la mitjapunta i l'extrem. En atac, a dalt, hi havia Calleri.\nLa pressió alta va ser intensa. L’equip no va tenir por d’exposar-se a camp contrari\nDesprés d’una setmana de treball sense competició, Machín havia afirmat que l’equip sabia quines eren les noves idees. El missatge havia quedat clar. I des del començament es va veure que, efectivament, la idea havia convençut la plantilla, que va sortir a menjar-se el Vila-real. La intensitat defensiva de l’Espanyol va ser altíssima des del principi, amb una pressió arriscada: pressió als centrals de Víctor Sánchez, salt dels carrilers sobre la recepció dels laterals groguets i persecucions a cada pilota que intentaven rebre Cazorla o Iborra per dins.\n651x366 Agressivitat en el salt defensiu: el carriler salta sobre el lateral Agressivitat en el salt defensiu: el carriler salta sobre el lateral\nQuan no es podia robar o condicionar el joc castellonenc, falta i reorganització. L’Espanyol va tenir clar el pla. El problema va ser que al davant va trobar-se un Vila-real que va anar afinant-se amb pilota a mesura que passaven els minuts (esperonat, a més, pel marcador a favor). Ni tan sols el recorregut defensiu de Víctor Sánchez va impedir certs moments d'incomoditat defensiva.\n651x366 Víctor Sánchez salta sobre Iborra i comet falta Víctor Sánchez salta sobre Iborra i comet falta\nDesajustos en el salt\nEl talent combinatiu del Vila-real i la falta de rodatge local compliquen la posada en escena del pla\nQuan va interpretar el partit, el Vila-real va entendre que podia fer mal a l’Espanyol en accions exteriors. L’acció del gol va venir d’una relació letal entre Rubén Peña i Gerard Moreno. Els dos van obrir una escletxa entre Pedrosa i David López que va trencar l’esquema defensiu. L'interval entre el carriler i el central és un dels riscos dels sistemes amb tres al darrere.\n651x366 Rubén Peña i Gerard Moreno superen Pedrosa i encaren David López en 2 contra 1 Rubén Peña i Gerard Moreno superen Pedrosa i encaren David López en 2 contra 1\n651x366 Gerard Moreno, des de dins, desajusta l'Espanyol: Roca salta i és superat Gerard Moreno, des de dins, desajusta l'Espanyol: Roca salta i és superat\nQuan no tenia la pilota, l’Espanyol s’estructurava en un 5-4-1 que mutava a 4-4-2 quan el Monito Vargas havia de saltar a la pressió. L’Espanyol hi anava i hi anava amb fe, però el Vila-real aconseguia moure ràpidament la pilota i connectar amb Gerard Moreno, hàbilment desplaçat a la banda dreta per treure de zona David López. Amb aquest lleuger espai d'avantatge, l'equip de Javi Calleja va anar sobrevivint a l'exigència a què l'obligava l'Espanyol.\nEl cap de Calleri i els costats d'Iborra\nLa principal idea ofensiva passava per activar el ’12’ des del joc directe o les centrades\nEl pla ofensiu buscava sobretot dues coses: aprofitar-se del talent en duels aeris de Calleri i rebre en zones intermèdies, als costats d'Iborra i a l'esquena d'Anguissa i Cazorla. La primera qüestió derivava en dues situacions de joc: els inicis de joc en llarg des del colpeig de Diego López o Espinosa i les centrades a l’àrea (l’Espanyol en va fer 33). Calleri va guanyar 10 duels per dalt però les seves pentinades no van deixar res prou profitós.\n651x366 Espinosa juga directe Espinosa juga directe\n651x366 Calleri disputa amb Iborra una passada llarga Calleri disputa amb Iborra una passada llarga\nL’altra qüestió implicava alguna recepció per dins que no es va produir amb prou continuïtat, ni a través de Darder ni a través del Monito Vargas. Tots dos van ser substituïts, de fet.\n651x366 Darder rep passada interior de Naldo: Iborra té una amenaça a cada costat Darder rep passada interior de Naldo: Iborra té una amenaça a cada costat\n651x366 Roca connecta per dins amb el Monito Vargas a l'esquena d'Iborra Roca connecta per dins amb el Monito Vargas a l'esquena d'Iborra\nEl cop d’electricitat va venir amb Víctor Gómez per la dreta (43% del joc es va concentrar pel seu sector), que s’havia buidat tant que va ser canviat a falta d’un quart d’hora per problemes musculars.\n651x366 Víctor Gómez treu centrada des de la dreta Víctor Gómez treu centrada des de la dreta\nPerò ni tan sols amb els canvis i l’entrada de Granero (que aportava més arribada a l'àrea que Darder), Ferreyra (per afegir un rematador) i Wu Lei (per donar més ‘punch’ a les arribades per dreta), l’Espanyol va desbloquejar-se en atac. Va ser més cosa d’encert que d’intenció. La ruta recorreguda diumenge és un bon punt de partida per treure punts en el futur.\nEsperant l’efecte a pilota aturada\nL’estratègia en córners i faltes laterals és una debilitat de Machín i acabarà donant punts a l’equip\nL’altre aspecte que queda encara a mig camí són les accions a pilota aturada. És una de les armes a les quals Machín ha donat moltíssima importància en la seva trajectòria al Girona i el Sevilla, i tornarà a ser un aspecte del joc que intentarà cuidar a l’Espanyol. L'equip blanc-i-blau no va poder treure premi dels set córners i del grapat de faltes laterals que va poder picar, però té centímetres i domini aeri com per acabar sent un equip perillós en això.


Avís legal i política ambiental - Vèrtex agroforestal -\nEnginyeria 2.0 per l'agricultura i els serveis · Atenció al client: 661 93 56 94 · topografia@vertex-agroforestal.com\nTopografia Agrícola i obra civil\nDisseny i gestió del reg\nSolucions SIG i Teledetecció\nQGIS Avançat aplicat a l’Agricultura\nGIS en dispositius mòbils\nQGIS Avançat per a la gestió municipal i espais verds\nCurs Python per a QGIS (PyQGIS)\nAvís legal i política ambiental\nEl present Avís Legal ha estat elaborat amb respecte i compliment de les disposicions recollides en la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal i en la Llei 34/2002, de 11 de Juliol, de Serveis de la Societat de la Informació i de Comerç Electrònic.\nIdentitat i titular de la web\nBenvingut a la nostra web, som Vèrtex Agroforestal, SL, empresa liderada per Gustau Carrillo Mahiques. Som els propietaris d’aquesta web: vertex-agroforestal.com.\nLes nostres dades de contacte són:\nDenominació social: Vèrtex Agroforestal, SL\nDades registrals: inscrita en el Registre Mercantil de Lleida, Tom 866, Foli 211, Full L-16.778, Inscrip 2a.\nAdreça de contacte: C / Sant Ramon, 5 A 25001, Lleida (Espanya).\nLa utilització de la pàgina web atribueix la condició d’usuari del mateix (en endavant, l’Usuari) i implica l’acceptació de totes les condicions incloses en aquest Avís Legal, havent de llegir l’Usuari atentament el present Avís Legal en cadascuna de les ocasions en que es proposi utilitzar el Portal, ja que les seves condicions d’ús poden patir modificacions.\nLes presents condicions legals regulen l’ús permès d’aquesta pàgina web que Vèrtex Agroforestal posa gratuïtament a disposició dels usuaris d’Internet. No obstant això, alguns dels productes, serveis o continguts albergats en aquesta pàgina poden estar subjectes a contractació prèvia pel que a més, es regiran per les condicions generals i particulars de contractació. Si no està d’acord amb aquestes condicions legals ha d’abandonar aquesta pàgina web.\nL’Usuari ha de fer un ús correcte de la web, els serveis i els seus continguts de forma diligent, correcta i lícita de conformitat amb la Llei i el present Avís Legal, havent de respondre dels danys i perjudicis que poguessin causar com a conseqüència de l’incompliment d’aquesta obligació.\nReservat tots els drets d’esborrar qualsevol comentari o aportació que atempti contra les normes d’aquest web. En cap cas serem responsables de les opinions que els usuaris puguin deixar.\nTampoc es permeten comentaris promocionals, insultants o que vagin contra el bon to del web.\nVèrtex Agroforestal no es fa responsable de les pèrdues o perjudicis que pugui ocasionar a l’usuari per virus, indisponibilitat o qualsevol altre comportament anòmal de la pàgina web. El Propietari ha adoptat totes les mesures de seguretat al seu abast i segons l’estat actual de la tècnica, per garantir el correcte funcionament del web i evitar la generació de qualsevol tipus de dany a l’usuari.\nEl Propietari declina qualsevol responsabilitat pels serveis i/o informació que es presti en altres pàgines enllaçades amb aquesta web. El Propietari no controlen ni exerceix cap tipus de supervisió quan inclou l’enllaç a les mateixes. No obstant això, la utilització d’enllaços a altres pàgines no suposa l’assumpció de cap responsabilitat, ni l’apropiació del contingut de les mateixes, sense que es pugui entendre que es produeix cap tasca de supervisió ni aprovació dels canvis o informacions que es realitzin en elles. Els usuaris que utilitzen aquests enllaços hauran de consultar les condicions legals exposades a les pàgines de destinació.\nEls continguts que alberga aquest lloc web, es troben protegits per les lleis de propietat intel·lectual, per la qual cosa no podran ser objecte d’explotació, reproducció, distribució, modificació, comunicació pública, cessió o transformació. L’accés a aquest lloc web no atorga als usuaris dret, ni titularitat sobre els drets de propietat intel·lectual dels continguts que alberga.\nTots els noms propis de programes, sistemes operatius, equip maquinari etc., que apareixen en aquesta pàgina web són marques registrades de les seves respectives companyies o organitzacions.\nQualsevol ús comercial no autoritzat dels continguts d’aquest lloc web o la seva revenda queden prohibits, llevat que es compti amb la prèvia autorització escrita de Vèrtex Agroforestal, de manera que l’usuari s’obliga a usar els continguts de forma diligent, correcta i lícita i, en particular, es compromet a no:\n* Utilitzar els continguts amb fins o efectes contraris a la llei, a la moral i als bons costums generalment acceptats oa l’ordre públic.\n* Reproduir o copiar, distribuir, permetre l’accés del públic a través de qualsevol modalitat de comunicació pública, transformar o modificar els continguts, llevat que es compti amb l’autorització del titular dels corresponents drets o això resulti legalment permès.\n* Emprar els continguts i, en particular, la informació de qualsevol classe obtinguda a través del lloc web o dels serveis per remetre publicitat, comunicacions amb fins de venda directa o amb qualsevol altra classe de finalitat comercial, missatges no sol·licitats dirigits a una pluralitat de persones amb independència de la seva finalitat, així com a abstenir-se de comercialitzar o divulgar de qualsevol manera aquesta informació.\nL’accés i utilització de determinats apartats d’aquesta pàgina web, requereixen el previ registre com a usuari. No s’admet el registre d’usuaris menors d’edat. Un cop registrat al nostre web, podrà en qualsevol moment accedir, modificar o cancel·lar les dades tal com s’especifica en la Política de Privadesa.\nVèrtex Agroforestal, conscient de la importància del Medi Ambient, de la necessitat de la protecció, prevenció de la contaminació i l’ús sostenible dels recursos disponibles, es compromet a realitzar la seva activitat amb el màxim respecte pel seu entorn.\nA aquest efecte, Vèrtex Agroforestal ha dotat els recursos necessaris per implementar els mecanisme necessaris i ha acordat els següents compromisos:\n* Potenciar l’ús de la factura digital o factura electrònica en lloc del paper.\n* Facilitar tota la documentació de les nostres activitats en format digital, en lloc del format paper.\n* Optimització dels recursos naturals, intentant reduir al màxim possible el consum dels mateixos minimitzant el consum de recursos energètic i la generació de residus.\n* Utilització dels recursos de manera eficient (aigua, energia, etc.).\n* Selecció de proveïdors d’acord amb criteris ambientals i de seguretat coherents amb els adoptats per Vèrtex Agroforestal.\n2002-2021 · Vèrtex Agroforestal · Enginyeria 2.0 · Especialitzada en hidràulica, regs, sòls, SIG i teledetecció


L’aspirant Germà Bel | Josep Asensio\nA la mateixa època que Josep Gironès, el crack de Gràcia, començava una carrera que el duria a ser campió europeu de pes ploma, els periodistes Josep Pla i Eugeni Xammar inauguraven la modalitat del combat per correspondència a través de les cartes al director de La Veu de Catalunya, l’òrgan de la Lliga. Després d’un article de Manuel de Montoliu sobre l’homenatge a uns prohoms del segle XIX, els dos periodistes, establerts a Berlín, iniciaren una polèmica que pretenia airejar una mica l’ambient resclosit del periodisme català. Llavors la boxa era l’esport popular per excel·lència i l’intercanvi de cops no escandalitzava ningú.\nXammar i Pla volien sacsejar la premsa barcelonina per treure-la de l’ensopiment que acostuma a seguir un moment àlgid. El cop de Primo de Rivera, aclamat abans de marxar a Madrid per una comitiva que integrava el president de la Mancomunitat, Josep Puig i Cadafalch, va portar aquella pau sorda que fabriquen els estats autoritaris a través de la por. Els dos escriptors, malgrat la censura, utilitzaven les armes que tenien a l’abast per despertar la consciència dels lectors de La Veu, que començaven a entendre la dimensió de l’error que els seus representants havien comès.\nJordi Graupera vol fer una cosa semblant i s’ha empescat unes primàries que pretenen el mateix efecte eixorividor. Si La Veu de Catalunya era l’òrgan d’una part del catalanisme que va permetre l’ascens de Primo de Rivera, el cor de la bèstia on apunta l’invent de Graupera són els partits processistes -l’electorat dels quals sol llegir l’Ara. La moral del boxejador torna a sorgir, prenent la forma d’un filòsof amb el cap pelat. El combat entre diferents aspirants a l’alcaldia de Barcelona podria, segons l’òptica de Graupera, treure l’independentisme –l’independentisme d’ordre– de la letargia en què viu des que es va proclamar la República, com si no s’acabés de despertar d’un somni esvaït.\nLlegint Cabòries des d’una galàxia ben llunyana (Pòrtic, 2017) és fàcil pensar que Germà Bel podria ser un d’aquests aspirants del combat del segle que s’està preparant a Barcelona. En aquest recull d’articles i reflexions s’hi traspua la mirada d’un socialdemòcrata a l’ús que creu en el comerç global i en el progrés. Prenent-lo com un tot, el llibre es pot entendre com un programa polític que el catedràtic Bel ha anat escrivint al llarg dels anys per preparar l’aterratge al Cap i Casal. Fins i tot hi ha un espai al final que tracta exclusivament dels problemes de Barcelona.\nGraupera encara ens ha d’ensenyar si, a part de moure’s elegantment damunt del ring, sap colpejar. La seva crítica fa massa volta. Germà Bel, en cas de presentar-se, compta amb l’esperit pugilístic que l’ha dut a enfrontar-se anteriorment a la colla d’Ordre i Aventura, la candidatura perdedora de Bernat Dedéu per presidir l’Ateneu barcelonès. Les coses de Barcelona són complicades. Als que ho mirem des de fora ens carreguen una mica. Per això, la possibilitat de veure una justa entre uns quants barcelonins que acostumen a pixar colònia, amb les mateixes regles per a tots, ens fa bastanta patxoca. Anem preparant les crispetes.\nJ.C. el 18 juny 2018 a les 16:51 ha dit:\nTant de bo en Bel s’animés. Per un altre costat, tot que es tracta d’unes primàries, un trio Germà Bel – Alfred Bosch – Eduardo Reyes faria estralls en les candidatures unionistes.


Procediment per als estudiants — Escola Superior d'Agricultura de Barcelona. ESAB — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\n1. Tria una oferta de pràctiques: Les empreses que col·laboren amb l'ESAB publiquen les seves ofertes en el sistema de gestió. Aquestes ofertes les podeu veure en SIA Estudiants. Podeu consultar les característiques de les ofertes fent clic al damunt de cada una d'elles.\n2. Envia el teu currículum a l'empresa: Un cop triada una oferta, heu d'enviar el vostre currículum telemàticament a través del SIA. El vostre currículum estarà a disposició de l'empresa, juntament amb la resta de candidats que hagin triat la mateixa oferta, la qual triarà un determinat candidat. L'empresa pot utilitzar el seu sistema de selecció per acabar de triar l'estudiant (entrevista, ampliar el currículum, ...). El sistema us enviarà una notificació en cas que l'empresa us hagi triat per fer la pràctica. Si el candidat no sou vosaltres veureu que l'oferta que heu triat desapareixerà del SIA.\n3. Selecció de l'estudiant: Si heu estat triat per l'empresa, rebreu un correu electrònic del sistema que us indicarà que heu estat seleccionat. Cal que us poseu en contacte amb l'empresa per col·laborar en la següent etapa del procés.\n4. Tutor d'empresa i projecte formatiu: L’empresa ha de nomenar un Tutor d’Empresa per que vetlli les activitats de l’estudiant. El Tutor d’Empresa, amb la col·laboració de l’estudiant, elaborarà el projecte formatiu. Es tracta del document que indica quines capacitats i destreses desenvoluparà l’estudiant a la seva pràctica. El sistema informàtic permet elaborar el projecte d’una forma senzilla i pràctica.\n5. Selecció tutor acadèmic: L’empresa pot triar un Tutor d’Acadèmic que és el professor de la universitat que farà el seguiment de la pràctica de l’estudiant i, si és el cas, l’avaluarà. L'estudiant pot triar el Tutor Acadèmic previ consentiment del professor. En el cas que ni empresa ni estudiant l’hagin triat, es pot delegar aquesta funció al Coordinador de la titulació. El Tutor Acadèmic pot col·laborar en l’elaboració del Projecte formatiu i el validarà.\n6. Signatura del conveni: Un cop validat el projecte formatiu per part del Tutor Acadèmic, l'estudiant triarà si vol que les pràctiques siguin curriculars o no. La tria s'ha de fer abans de signar el conveni i no es poden acceptar canvis entre un i altre. Finalment, un cop s'han completat totes les dades, el sistema genera un conveni que l’empresa o representant legal haurà de signar. L’estudiant recollirà el conveni, el signarà i el portarà a l’oficina oberta per ser signat per la Universitat. L’estudiant recollirà el conveni signat i lliurarà una còpia a l’empresa. No es pot començar una pràctica acadèmica externa sense la signatura del conveni.\n7. Seguiment i avaluació de la pràctica: Els Tutors d’Empresa i Acadèmic de l’estudiant són els responsables del seguiment de les pràctiques. Aquest seguiment es formalitza mitjançant dos informes que tant el Tutor d’Empresa com l'Estudiant hauran d’elaborar (per separat). El primer informe es lliurarà un cop transcorregut el 30% de la pràctica aproximadament i el segon en finalitzar la pràctica. El sistema informàtic permet elaborar l'informe d'una mera senzilla i pràctica. Si les pràctiques són curriculars, a més dels informes, l'estudiant haurà de lliurar telemàticament una memòria adreçada al Tutor Acadèmic per que aquest pugui avaluar la pràctica. Tant si el conveni signat és de 180h com de 360h, la memòria s'haurà de lliurar abans de dos mesos a comptar des de la data de finalització del conveni.


A KOPS D'STICK: OK STARS 2010: COFERÈNCIA BLAVA 9 - CONFERÈNCIA VERMELLA 9\nOK STARS 2010: COFERÈNCIA BLAVA 9 - CONFERÈNCIA VERMELLA 9\nLLOC/DIA/HORA: Palau Blaugrana, Barcelona. 30 de gener de 2010, 19:00 h\nCONFERÈNCIA BLAVA (6+3): Guillem Trabal (Reus D), Jordi Adroher (FC Barcelona) (2), Alberto Borregán (FC Barcelona) (2), Sergi Panadero (FC Barcelona), Lluís Rodero (PAS Alcoy) (2) –equip inicial- Aitor Egurrola (FC Barcelona), Mirko Bertolucci (Reus D) (2), Xavier Caldú (Reus D) (1), Sergi Miras (CP Vilafranca), Xavi Costa (CP Tenerife)\nEntrenador: Ferran Pujalte (FC Barcelona\nCONFERÈNCIA VERMELLA (5+4): Jaume Llaverola (Liceo HC), Pablo Álvarez (Liceo HC) (4), Pablo Cancela (CP Cerceda) (1), Marc Gual (Liceo HC) (1), Marc Torra (CP Vic) (1) –equip inicial- Sergi Fernàndez (CP Vic), Antonio Pérez (CP Cerceda) (1), Jordi Bargalló (Liceo HC) (1), Romà Bancells (CP Vic), Ferran Formatgé (Igualada HC)\nEntrenador: Juan Copa (CP Cerceda)\nPRIMER TEMPS: 0-1 (2') Álvarez; 1-1 (4') Borregán. 1-2 (8') Cancela; 1-3 (11') Álvarez; 2-3 (14') Bertolucci; 3-3 (15') Caldú; 3-4 (16') Pérez; 3-5 (18') Bargalló; 4-5 (19') Borregán; 5-5 (20') Rodero; 6-5 (21') Rodero.\nSEGON TEMPS: 6-6 (30') Álvarez; 7-6 (31') Adroher; 8-6 (32') Bertolucci; 9-6 (33') Adroher; 9-7 (35') Álvarez; 9-8 (40') Gual; 9-9 (47') Torra.\nMVP: Pablo Álvarez (Conf. Vermella)\nÀRBITRES: Fran García i Antonio López\nFALTES: Conf. Blava: 10 // Conf. Vermella: 11\nPÚBLIC: Uns 4.000 espectadors\n- Com acostuma a ser habitual en aquest tipus d’actes, el partit va començar amb poc més de mitja hora de retard.\n- Les mesures de seguritat de la entrada van ser massa estrictes per tractar-se d’un acte festiu.\n- Tant a la llotja com a la graderia es podien trobar moltes personalitats conegudes del món de l’hoquei.\n- Els àrbitres i els entrenadors portaven uns micròfons per a poder ser escoltats durant la retransmissió televisiva del partit (que va ser en diferit el dia següent).\n- El descans i temps morts van ser animats per les Dream Cheers, les cheerleaders habituals del FC Barcelona.\n“Sortiu i divertiu-vos!”, al més pur estil de Johan Cruyff a la final de Wembley, era la consigna dels dos entrenadors de cara als seus jugadors. I amb tant de talent divertint-se a sobre de la pista, el més normal era que el divertiment s’encomanés entre tots els assistents al Palau. I així va ser. El que s’esperava viure l’emoció, o la intensitat i els nervis, s’equivocava de partit. El OK Stars está pensat per veure jugades de malabarista, passades inversemblants... espectacle... i gols, molts de gols.\nEls jugadors ho tenien claríssim, i no va passar ni un minut quan Pablo Álvarez ja havia inaugurat el marcador decantant-lo cap el costat vermell , amb el primer dels seus quatre gols. La Conferència Blava va despertar, i amb triangulacions entre Borregan-Panadero-Adroher, companys en el FC Barcelona, van anar en busca de l’empat, que va arribar des de l’estic de Borregán als 4 minuts del partit.\nEn un partit on les defenses brillaven per la seva absència, el més normal es que el públic tingués la sensació de estar en un partit de tennis, girant constantment el cap d’una porteria a l’altra.\nTocava el torn al combinat vermell. La “connexió gallega” amb l’omnipresent Pablo Álvarez al cap posava setge a la porteria de Trabal fins que una bona rematada de l’altre Pablo, Cancela, va entrar a dins (1-2).\nEn arribar als 10 minuts, els entrenadors ja van poder començar a fer entrar altres jugadors en substitució dels titulars, triats per votació popular. Per a tal efecte es va demanar el primer temps mort dels estipulats, tots ells amenitzats per les actuacions de les Dream Cheers. Des de la rotllana de jugadors vermells va sortir un clar “Joder, que buenas que están”, replicat immediatament per Juan Copa amb un “Oye, mirad para aquí”, que va provocar el somriure de tots els que es trobaven a prop. Mentre tant, a l’altra banqueta, Ferran Pujalte intentava donar instruccions als seus jugadors, bé, a tots excepte a Mirko Bertolucci, que s’estimava més recolzar-se a la tanca a mirar els sensuals moviments de les ballarines, tal i com farien els seus compatriotes italians en una discoteca de Lloret. Vist el cas que li feien, Pujalte va decidir fer companyia a Mirko. Afortunadament, no va caler que entrés l’encarregat de la mopa a eixugar les babes i el partit es va reprendre amb normalitat.\nQui no va estar per distraccions va ser Pablo Álvarez, que tot just reprendre’s el joc va posar a prova a Guillem Trabal en un un contra un perfectament resol pel porter reusenc. Va ser un avís, ja que a la següent jugada el propi Álvarez va fer el 3-1 amb un xut creuat que va sorprendre a la defensa rival.\nEl següent carrusel de canvis va fer que la Conferència Vermella alinees a quatre jugadors del Liceo a sobre de la pista, però els gols van arribar del bàndol blau. El 2-3 va ser obra de Bertolucci que va rematar una bonica passada enrere de Panadero. El mateix Bertolucci va ser l’encarregat de provocar la ovació del públic gràcies a una bonica jugada d’habilitat que Xavi Costa no va poder culminar amb el gol de l’empat. El veterà jugador italià del Reus va demostrar durant tot el partit que te un perfil de jugador molt apte per aquest tipus d’esdevediments. L’empat si que arribaria tot seguit com a fruit d’una jugada protagonitzada per Xavi Caldú i Sergi Miras.\nAmb el 3-3 arribaria un nou temps mort, que no va servir més que per a gaudir d’una nova actuació de les cheerleaders, ja que els deu minuts restants abans del descans van seguir la mateixa tònica que s’havia vist fins ara: atacs continus en ambdues bandes de la pista, que van portar cinc gols més i innumerables ocasions, pals i accions de mèrit, per el deliri del respectable.\nVan ser de nou els jugadors vermells que van prendre la iniciativa, i mitjançant Antonio Pérez i Jordi Bargalló van tornar a distanciar-se de dos gols. La diferència podria haver-se vist incrementada si una rematada de Pérez no s’hagués estavellat contra el pal. Del posible 3-6 es va passar a un ajustat 4-5 en qüestió de segons gracies a un ràpid contracop blau culminat per Beto Borregán. En el minut següent, el jugador del Barça, també va ser protagonista al iniciar ell les jugades dels dos gols que capgiraven el marcador en favor del seu combinat, obra tots dos de l’alcoista Lluís Rodero.\nEn els darrers minuts del primer temps encara s’hauria pogut veure algun gol més, però els pals i els porters Llaverola i Trabal van desfer les oportunitats de Miras, Cancela i Gual, que també va enviar al travesser una falta directa a pocs segons del descans.\nUn cop recuperades les forces i alegrada la vista amb les coreografies de les Dream Cheers, el segon temps va començar amb els dos nous porters com a protagonistes. Aitor Egurrola, que havia sortit per Trabal a la Conferència Blava, s’encarregava en deixar en no res l’embat d’atacs vermells en busca de l’empat, i Sergi Fernàndez, que substituïa a Llaverola en la Conferència Vermella, responia amb dues espectaculars aturades a tres xuts consecutius de Mirko Bertolucci. En mig de tot, Sergi Panadero havia xutat al pal un penal a favor dels blaus.\nUn cop van tenir el seu moment de glòria els porters, tocava el torn dels golejadors. El gran protagonista del partit, Pablo Álvarez, equilibrava el marcador (6-6). La rèplica blava va ser tant immediata com contundent amb tres gols consecutius. El 7-6 va ser obra d’Adroher, amb una molt bona definició aixecant la bola per sobre del porter. El jugador del Barça també va fer el 9-6, desprès de que Bertolucci fes el vuité. Els jugadors blaus també van reclamar un posible gol-fantasma en una acció on Sergi Fernàndez va fer de malabarista botant la bola diverses vegades a sobre la seva guarda. La millor ocasió per el conjunt vermell va arribar a través d’un penal que va refusar perfectament Egurrola a xut de Torra. Els de blau, amb una renda de tres gols, van començar a jugar més de cara a la galeria, amb passades i remats de fantasia, com un de Borregán, molt ben rebutjat per Fernàndez.\nNomés havien passat vuit minuts de la represa, quan Juan Copa va sol•licitar un temps mort per redreçar al seu equip. La cosa va funcionar, ja que els vermells van aprofitar que als blaus encara els hi durava el seu estat de xoc –provocat al veure l’inici de coreografia de les cheerleaders- per escurçar les diferències (7-9).\nEl partit va entrar en una fase d’igualtat, amb la Conferència Vermella recolzant-se en el triangle liceista Gual-Bargalló-Álvarez en busca de l’empat, i amb la Conferència Blava fent les delícies del públic, sobretot gràcies a Jordi Adroher –demostrant el perquè en el seu dia es va dir d’ell que era un jugador de dibuixos animats-. Tot seguit de que Gual fes el 8-9 al desviar una bola penjada per Torra, va arribar un nou temps mort.\nAbans del definitiu gol de l’empat, els dos equips van desaprofitar les faltes directes conseqüents a la penalització de la desena falta d’equip. Sergi Fernández va aturar el llançament de Bertolucci, i Gual va errar en la oportunitat vermella. A falta de tres minuts pel final, el torderenc del Vic, Marc Torra, va posar en l’electrònic el definitiu 9-9 al rematar una bola refusada per Egurrola. D’aquí a la fi, van arribar uns altres moments de lluïment dels porters, que van evitar la derrota del seu equip aturant les ocasions de Adroher, Torra i Bertolucci. Finalment, Pablo Álvarez, amb quatre gols i nombrosos detalls de qualitat, va ser triat millor jugador del partit.\nTot i que el resultat es lo de menys, el 9-9 va fer justícia a lo vist a sobre la pista i va acontentar a jugadors i públic, que es de lo que es tractava. El partit va deixar 18 gols i jugades de bonica factura, que conjuntament a la bona organització i gran assistència de públic durant tota la jornada, tindrien que servir d’aparador per que l’hoquei es reivindiqués i tornés a recuperar el lloc perdut entre els esports d’élite.\nDesprés d’aquell invent que a finals del 2008, a Mieres (Astúries), també es va anomenar OK Stars –faig memòria: un partit entre un combinat de jugadors de la OK Lliga (bons, però no els millors) contra la “potent” selecció asturiana-, la FEP ha decidit per fi fer alguna cosa amb cara i ulls, a la fi d’ennoblir l’hoquei patins, fixant-se en el model dels All Stars de la NBA i de la Festa del Patí de Reno. Els actes van ser diversos i van tenir una bona acceptació per part del nombrós públic que va desfilar pel Palau durant tota la jornada.\nVaig trobar un pèl excessives les mesures de seguritat a la entrada, però vaig escoltar que la organització tenia por de que algun col•lectiu fes servir la jornada per reivindicar la oficialitat de les seleccions catalanes, coincidint amb la presència de Carmelo Paniagua, president de la Federación Española de Patinaje –que dit per cert, si que va rebre els xiulets de part del públic quan sortia a fer la entrega d’algun premi-.\nEn la meva opinió va ser un encert la organització i el tracte que va rebre el partit dels Old Stars. Sense oblidar el context festiu de la celebració, es va intentar allunyar-lo de ser una mena de partit de “solteros contra casados”, amb una bona tria de jugadors, uns arbitres oficials fent complir les regles, samarretes amb el dorsal i el nom de cada jugador –detall molt agraït pel públic-, etc... Crec que els jugadors ho van agrair, i van demostrar encara un gran nivell, passant-s’ho bé ells i el públic.\nEn els concursos d’habilitats, potser va faltar un concurs de faltes directes, o de jugades d’equip, amb la puntuació del públic i d’un jurat, com a la NBA. Al igual que també hauria fet una mena d’exhibició al estil del OK Titans, amb altres jugadors espectaculars de la OK Lliga, que no haguessin participat en el partit de les estrelles (Reinaldo García, Xavi González, Jepi Selva...).\nEn fi, les bases ja estan posades i s’ha aconseguit organitzar un event que pretén ser una festa de l’hoquei. Ara toca publicitar-ho i vendre-ho, ja que pot ser una bona arma per a que l’hoquei torni a ser l’esport popular que va ser anys enrere.\nMenció a part mereixen els medis de comunicació que van donar cobertura al acte. Traient la repercussió que li van donar els portals d’internet especialitzats en hoquei, la resta va ser penosa. Es va limitar a petits articles, de com a molt mitja plana, en la premsa catalana, que es notava fet amb informacions extretes d’internet, algun apunt al bolletí d’esports d’alguna emissora de ràdio i a un trist resum de poc més d’una hora en el canal 33 al dia següent. Si darrerament s’ha dedicat més a parlar de les amants de Tiguer Woods!... encara queda camí per fer... però s’ha donat un gran primer pas!\nEls jugadors dels dos equips van ser rebuts com autèntiques estrelles.\nEl Palau Balugrana presentava un aspecte extraordinari.\nFerran Pujalte, al més pur estil de "coach" americá.\nEn alguns moments, la porta de les banquetes semblava la boca del metro en hora punta.\nTot i ser un temps mort, no va ser un temps perdut... al menys per Bertolucci i Pujalte.\nPablo Álvarez i Jordi AdroTTer: Fallo tipogràfic (no va ser l'únic)?... O serà per que va semblar un GlobertroTTER?\nLes Dream Cheers van fer les delicies de tots amb els seus balls... Nomes amb els seus balls?...\nPablo Álvarez, MVP,... i la enveja de molts!\nPublicat per Cròniques des de l'exili a 19:33