Per a molta gent estressada i accelerada, parlar amb una persona amb quequeig pot ser incòmode i inoportú | Deixa'm Parlar - Espai de divulgació de la tartamudesa de Jordi Sacasas\nReaccions 26 juny, 2017 <4 juliol, 2017\nPer a molta gent estressada i accelerada, parlar amb una persona amb quequeig pot ser incòmode i inoportú\nÉs innegable, i diàriament ho podem constatar amb una ullada per poc atenta que sigui al nostre voltant, que ens trobem de ple en el segle de les presses, de les corredisses, de l’estrès i la poca paciència. Aquests detalls, d’una manera conjunta, són, per tant, tan clars com evidents i incontestables.\nCom he informat i divulgat en ocasions anteriors, el minúscul grup –minúscul en percentatge- de població afectada de tartamudesa no som massa entusiastes d’aquestes corredisses constants, perquè, ras i curt, també inclouen, per a molta gent, parlar acceleradament. I en aquest sentit, cal remarcar-ho de nou: les presses, per a nosaltres, a l’hora d’emetre oracions, és millor evitar-les.\nExposats aquests comentaris inicials, he arribat a la conclusió que, en el supòsit que ens dirigim o contestem a un interlocutor que va apressat, les persones amb tartamudesa li serem, més que una altra cosa, una incòmoda i inoportuna molèstia. Ja ho sabem: de vegades o sovint, necessitem un temps suplementari per dir allò que volem dir. En aquesta direcció, permeteu-me que us exposi que em va passar en un restaurant dos caps de setmana enrere.\nAixí, gaudint d’una nova vetllada amb la gent d’ATCAT, vàrem anar a atipar-nos prop del passeig de la Zona Franca de Barcelona. L’ambient, dins de l’establiment, no era el més apte per a un afectat de quequeig. És a dir: no tan sols perquè hi havia un xivarri molt notable, sinó i sobretot perquè el senyor a qui havíem de demanar els plats corria amunt i avall, enfeinadíssim, sense aturador tot mostrant uns nivells d’estrès d’allò més elevats i parlant amb una rapidesa absoluta. I em va tocar el torn a mi.\nEn aquest escenari, i considerant que vaig patir un bloqueig en el moment de dir-li un dels dos plats, vaig adonar-me amb una claredat meridiana que aquell home va estar a un sol mil·límetre de posar els ulls en blanc. I és que a parer d’ell, el vaig entretenir dos segons, suficients com perquè es molestés.\nAquest exemple recent i més aviat contundent, en conseqüència, m’ha portat a deduir d’una manera encara més descarada que, en efecte, si la persona o persones amb qui conversem, per poc més sigui, van a contrarellotge, les nostres paraules arítmiques els provocaran la sensació d’estar malaguanyant un temps preciós de les seves vides tan atrafegades.\nATCAT, Estrès, societat, Tartamudesa\nTenir tartamudesa i saber conviure-hi: una falsa acceptació?\nA molts afectats de tartamudesa sorprèn que tantes persones fluïdes tinguin pànic a parlar en públic\nPost anteriorMolta gent fluïda, quan hi parlem, no dedueix que tinguem tartamudesa: pensa que som persones insegures i nervioses\nPost següentQuan tartamudegem amb intensitat acostumem a quedar perplexos i desconcertats\n9 juliol, 2017 at 9:16 pm\nMoltes gràcies per aquest blog; no sempre és fàcil viure amb la tartamudesa, i encara menys explicar les complexitats que la disfluència en la parla pot crear en tots els aspectes de la persona (emocional, psíquic, social…).\nEn aquesta darrera entrada teva toques el tema de l’acceleració general que ens toca viure en aquesta societat hiperconnectada i sotmesa a un ritme frenètic constant; certament, si per a moltes persones sense dificultats de parla aquesta acceleració trepidant ja és problemàtica, per a les persones amb tartamudesa la cosa es complica encara més. Però al mateix temps potser el nostre “defecte” ens converteix en una mena de resistents davant d’aquesta activitat febril que en realitat és buida i absurda…\nGràcies de nou pel teu testimoni i endavant amb els teus inspirats comentaris!


La Generalitat proposa invertir aquest any a l’Anoia 10,5 milions d’euros - La Veu de l'Anoia\nSatisfacció entre l’organització del TEDx Igualada després de la primera edició\nVeuanoia - 27/10/2021 0\nAquest passat dissabte 23 d’octubre es va celebrar la primera edició del TEDxIgualada, un esdeveniment format per un programa de conferències que permeten gaudir...\nEsquerra colla a Castells perquè es reuneixi amb les entitats veïnals\nFa pocs dies va fer-se públic que 12 entitats veïnals de la ciutat han reclamat una reunió amb l’alcalde de la ciutat, Marc Castells,...\nTalls de circulació dijous i divendres per l’asfaltatge de l’Av. Gaudí\nVeuanoia - 26/10/2021 0\nL'Ajuntament d'Igualada durà a terme el proper dijous i divendres (28 i 29 d'octubre) treballs de la campanya d'asfaltatge, que en aquesta ocasió afectaran...\nDesenes de persones aturen un desnonament a Igualada\nAquest dimarts al matí estava previst que es desnonés a una família d'un pis del carrer Pere Dalmases d'Igualada. Es tracta d'una família amb...\nUn detingut a Tous per tenir cabdells de marihuana valorats en 136.000€\nEls Mossos d'Esquadra van detenir el passat divendres 22 d'octubre un home de 28 anys i veí de Sant Martí de Tous per un...\nL’esport vilanoví es troba en un gran acte al camp de futbol\nL'esport vilanoví es va retrobar per primer cop des de l'inici de la pandèmia. No només la ubicació, també el format de l’esdeveniment va...\nS’inicia l’elaboració del Pla Estratègic de la Vall de la Riera de Carme\nEl proper dissabte 6 de novembre a les 17:00h a Carme es donarà a conèixer l’inici del procés de redacció del Pla Estratègic de...\nCap de setmana de curses i cervesa a Capellades\nCapellades ha viscut un cap de setmana ple d’activitats. Dissabte, més de mil persones van passar per la 3a Mostra de Cervesa Artesana, organitzada...\nIgualada acull l’exposició “Operació Aigua” d’Aigua de Rigat, companyia gestora del cicle integral de l’aigua al municipi, amb el suport de l’Ajuntament d’Igualada, per...\nCarme Canela & Joan Monné inauguren el Cicle de Música Primera Fila\nAquest dilluns 25 d’octubre el Teatre de l’Aurora ha presentat una nova edició del Cicle Música de Primera Fila dins de la Programació Octubre/Desembre...\nEls Moixiganguers revaliden a Reus la bona actuació d’Igualada\nLa normalitat castellera està cada vegada més a prop i així ho demostren colles com els Moixiganguers d’Igualada. Aquest dissabte, a la diada dels...\nMarc Ollé guanya el Campionat de Catalunya d’Ultraresistència\nEl corredor de muntanya igualadí Marc Ollé s'ha imposat al Campionat de Catalunya de curses d'ultraresistència, després de guanyar la Trepitja Garrotxa. Ollé s’ha...\nEl Monbus CB Igualada segueix al capdamunt de la classificació\nAE BADALONÈS DIMONIS 76 MONBUS CB IGUALADA 82 El CB Igualada disputava el passat dissabte 23 d'octubre la 4a jornada del grup C-2 de lliga EBA....\nEstem matant la llengua… molt educadament\nJaume Singla - 25/10/2021 0\nSegons la lingüista anoienca Carme Junyent “el 95% de les llengües del món estan en risc de desaparició. Entre elles, el català”. Com pot ser...\nLa Generalitat proposa invertir aquest any a l’Anoia 10,5 milions d’euros\nLa proposta que el conseller d’Economia de la Generalitat Oriol Junqueras ha fet arribar al Parlament sobre el pressupost per a 2016 inclou una inversió prevista de 10.515.372,91 milions d’euros per a l’Anoia. Es tracta d’una xifra que equival a l’1,6% de tot el volum pressupostari d’inversions.\nPer primera vegada, en la divisió territorial que es fa per a visualitzar les despeses de la Generalitat, l’Anoia queda integrada en l’Àmbit Penedès, del qual en forma part la comarca a excepció de l’Alta Anoia. Així, la inversió prevista és de 10,4 milions d’euros a la zona penedesenca de la comarca, mentre que a l’Alta Anoia, dins de l’Àmbit de la Catalunya Central, és de 75.000 euros.\nLa inversió més important és de 6,6 milions d’euros en la xarxa ferroviària dels Ferrocarrils de la Generalitat, però bàsicament són despeses de millora i manteniment, no de cap canvi de traçat. Com a despeses més importants hi ha també més d’un milió d’euros de millores en carreteres (pintura i reasfaltats) i en el parc d’obres públiques ubicat a les Comes d’igualada, 353 mil euros de continuació de pagament de les obres del CAP Piera -inaugurat la setmana passada- i 250.000 euros de millores a l’Hospital d’Igualada.\nEn quant a obra nova, poca cosa, bàsicament la restauració del castell de Castellfollit de Riubregós i millores en nuclis de Calonge de Segarra.\nConsulteu aquí les inversions previstes:\nComarcaEmpresa i EconomiaEconomiaPortada\nArticle anteriorAquest diumenge, el Quartet Mèlt presenta el seu primer disc a Calaf\nPròxim articleUna vintena d’empreses de la Conca analitzen la situació econòmica actual en el Fòrum Empresarial de la UEA\nJorba Reflexiona demana al govern municipal que defensi de manera “ferma” el resultat de la consulta\nEl diumenge 24 d'octubre va celebrar-se la consulta popular a Jorba per tal que els veïns majors de 16 anys decidissin dues qüestions, la...


La Generalitat ja emet el Certificat COVID digital per poder viatjar per Europa | Mataró Audiovisual\nLa Generalitat ja emet el Certificat COVID digital per poder viatjar per Europa\nEl document, que es pot descarregar des de La Meva Salut, serà obligatori per desplaçar-se per la Unió Europea a partir de l’1 de juliol\nBetty Doñate dj., 10/06/2021 - 19:15\nLes persones que vulguin viatjar aquest estiu pels països de la Unió Europea ja poden descarregar-se al web de la Generalitat de Catalunya el Certificat COVID digital. Es tracta d’un document que serà obligatori a partir del proper 1 de juliol i que té com objectiu garantir la seguretat davant del coronavirus.\nEl Certificat COVID digital emès a Catalunya acredita tres possibles situacions: si el titular ha estat vacunat de la Covid-19; si s’ha fet alguna prova de detecció del virus i ha donat negatiu o bé si ha patit la malaltia i ja s’ha recuperat.\nAquestes tres situacions s’acreditaran amb un certificat digital específic per a cada cas. De moment, però, només estan disponibles al web de La meva Salut el certificat de la vacunació i al que fa referència al contagi ja superat.\nLes tres versions del certificat estaran accessibles en versió digital a La Meva Salut. Però la idea és que properament també estiguin disponibles a les aplicacions mòbil i en altres formats. Segons la Generalitat, el desplegament d’aquesta eina està encara en fase de proves i ha d’incorporar altres funcions.\nTot i que a Catalunya l’obtenció del Certificat COVID digital ja és efectiva, cal esperar també l’aprovació del seu reglament al Diari Oficial de la Unió Europea (DOUE) i veure com l’aplicaran els estats membres quan entri en vigor.\nLes Santes 2021 presenten un acte inèdit, “Únic. Balls, sons i emocions”\nLa Fira d’Atraccions obre les portes aquest divendres com a prova pilot\nLes persones entre 40 i 44 anys ja poden demanar cita per vacunar-se


Vicenç Pagès Jordà :: Un gènere literari - "La belle inutile"\nEl castell de Figueres, construït a mitjan segle XVIII, és un dels primers poemes visuals dels quals es té notícia, i sens dubte el de més magnitud, ja que mesura trenta-dues hectàrees. Concebut com a obra de la raó, amb el temps ha esdevingut un poema al caos, la contradicció i la ruïna. Tot i ser un dels més grans del món, el castell de Figueres resulta invisible ja que no sobresurt del terreny: és una fortificació en baix relleu. Els constructors van buidar la muntanya i després el van edificar dins el buit, utilitzant en part les pedres originàries.\nAixecat un segle després que se’n comencés a parlar, el castell va néixer antiquat i inacabat. S’ha rendit sempre que n’ha tingut l’ocasió, tot i que no ha estat mai atacat en regla. Arran de la capitulació de 1794, els francesos el van començar a anomenar "la belle inutile". Poema inacabat, es va inaugurar amb parts encara no construïdes. Amb el temps, però, s’ha fet encara més inacabat, sobretot a partir de l’autovoladura de 1939. Com és consubstancial a una obra d’aquestes característiques, els estralls més greus que ha patit els hi ha produït la seva pròpia guarnició. Passejar-s’hi ara és contemplar un sistema d’esquerdes seculars, d’escales truncades, de garites buides, de patis plens d’esbarzers, de temps aturat com en un conte dels germans Grimm.\nNo conforme amb la seva inutilitat inicial, el castell ha aconseguit esdevenir una nosa progressiva, ja que les grans infraestructures estan destinades a travessar-lo. Primer va ser l’autopista, que el 1974 va destruir part de l’aqüeducte original. Ara és el TGV, que l’ha de foradar com una metàfora del progrés.\nDamunt la porta principal, els constructors hi van situar un espai en blanc per deixar constància de les seves gestes. Després de dos-cents anys sense cap victòria per esculpir-hi, la porta va ser dinamitada. Va ser a l’època en què les Corts agonitzants de la República van celebrar la seva última reunió a les cavallerisses. Ruïnós i informe, desraonat i laberíntic, el castell va perdre la seva principal atracció quan el va abandonar el militar d’opereta que hi feia vida en una presó residencial. Culminació de la civilització militar, zenit de la desolació, objecte trobat, teatre de paint-ball, casa dels horrors, colosseu nostrat, simulació ridiculista, plató de cinema, monument al fracàs, el castell de Figueres és un símbol inexpugnable dels nostres temps.


L’última nit del món - Teatralnet - Espectacles de teatre en Barcelona\nEspectacle de ciència ficció inspirat en tres grans relats del gènere\nSinopsi de L'última nit del món\nEl futur incert, els visitants inesperats, la crisi de la identitat, la mort, la usurpació de la personalitat, l’automatisme, la desaparició de la humanitat... Tot això és present en els tres relats que Llàtcer Garcia ha escollit per confeccionar el text responen a l’última temàtica. De fet, l’espectacle podria tenir un subtítol: Formes\nde desaparició. De Charles Beaumont, el més fosc dels tres autors, pren com a punt de partida un episodi escrit per la sèrie i que es compta entre els millors: 'Shadow Play.' Aquesta petita joia s’endinsa en la sempre apassionant temàtica dels somnis, o més aviat dels malsons.\nDe Richard Matheson parteix del seu relat 'L’home de les festes'. Un relat molt suggerent però inacabat i que l’utilitza per parlar de com aconseguim enfrontar-nos al dolor que ens produeix la desaparició dels altres.\nDe Bradbury s'inspira en un relat breu que apareix en el seu llibre 'L’home il·lustrat: L’última nit del món. ' No és estrany que aquest també sigui el títol de l’espectacle. Es tracta d’un dels relats més bells, delicats i poètics del genial escriptor, “el gran poeta del futur” com se l’acostuma a anomenar.\nEdu Buch /\nMaria Casellas /\nXavi Gardés /\nRoger Torns / Escenografia:\nElisenda Pérez / Imatge:\nRoser Blanch / So i llums:\nEls actors brillen amb un text a cavall entre el drama i la comèdia, amb un punt paranormal del que no es pot dir massa cosa... No us el deixeu perdre!\nSi ets fant de LA DIMENSIO DESCONEGUDA es obligat; si nomes t'agrada el bon teatre, també faràs bé d'anar-hi.\nJa a 'La pols' hi havia alguna cosa d’inexplicable. Com podia un noi oblidar la mort del seu pare i no dir-li res a la seva germana? A la nova obra de Llàtzer Garcia l’inexplicable creix al màxim en un homenatge a la sèrie de televisió 'Twilight zone' ('La dimensió desconeguda') a partir de tres rel...\nLa Flyhard engega temporada amb la represa de 'L'última nit del món'\nLa Sala Flyhard repren la temporada amb el mateix que va tancar: L‘última nit del món, l'èxit d'un dels autors més reconeguts de casa nostra, Llàtzer Garcia, una intrusió a la Ciència Ficció que ha escrit inspirant-se en els relats de tres referents de la literatura com són Matheson, Bradbury i ...\nRedacció - 17/09/2016Continuar llegint


Dolors Marta Inge: Bruixa al forn amb llimona i all torrat\n1 bruixa d'un kilo\nnetejar la bruixa i marcar 4 talls i salpebrar-la. Tallar les llimones a rodanxes i cobrir una plata d'anar al forn. Col·locar la bruixa al damunt, ruixar-la amb un rajolí d'oli i coure-la en el forn preescalfat durant uns 20 minuts a 180 graus.\nMentrestant pelar els alls, tallar-los a rodanxes i torrar-les en una paella amb una mica d'oli sense deixar que es cremin.\nServir la bruixa amb les alls torrats repartits pel damunt.


viurealspirineus 12:13 11/03/20\nL'actuació la fa conjuntament els Agents Rurals amb l'ajuntament de la capital cerdana, que aprofita el buidatge del llac per netejar-lo\nmes puigcerdà estany treu altres d'un\nEfectius d'Agents Rurals i una empresa especialitzada retirant espècies invasores de l'estany de Puigcerdà /Albert Lijarcio\nEls Agents Rurals preveuen extreure més d'un miler de carpes i altres espècies exòtiques invasores que fins ara habitaven a l'estany de Puigcerdà. L'actuació, que ha començat aquest dilluns i s'allargarà fins dimarts, es duu a terme de forma conjunta amb l'ajuntament de la capital cerdana i amb la col·laboració d'una empresa especialitzada en el rescat d'aquest tipus de peixos. De fet, aquesta intervenció estava programada per mitjans del mes de gener passat però, degut a les condicions meteorològiques, aleshores no es va poder fer. Tot i això, durant tot aquest període en què el llac ha estat amb un nivell d'aigua molt més baix, s'ha aprofitat per netejar-lo d'objectes que s'hi havien abocat, a més de refer una part de les seves parets.\nL'agent major de fauna, caça, pesca i producció d'animals de la Cerdanya, Èric Gras, que forma part dels Agents Rurals, ha explicat que la retirada d'aquestes espècies al·lòctones es fa mitjançant la tècnica de la pesca elèctrica. A més, ha detallat que en poc més d'una hora d'actuació se n'han extret unes 200 carpes i carpins, el que significa que, si es manté aquest ritme, la xifra total superaria el miler. Gras també ha dit que el fet que aquestes espècies, introduïdes per l'home, habitin a l'estany ha fet minvar la població de truites, que són autòctones de la zona.\nPer la seva banda, la regidora de Medi Ambient, parcs i jardins de l'Ajuntament de Puigcerdà, Marta Rufiandis, ha explicat que la presència de carpes al llac ha acabat contaminant l'aigua, amb la qual cosa es feia necessària la seva extracció d'aquest medi. També ha dit que els pràcticament dos mesos que han passat des que es dugués a terme la primera maniobra de buidatge de l'estanya han servit per netejar el seu interior d'objectes que s'hi havien llençat i, a més, refer-ne una part de les parets.


la serp blanca: Els comentaris de la Divina Comèdia\nEls comentaris de la Divina Comèdia\nAmb l’excepció de la Bíblia, pocs llibres deuen tenir una tradició crítica tan densa i continuada com la Divina Comèdia. Una bona eina per accedir-hi és el web The Dartmouth Dante Project, una base de dades que conté el text íntegre de la Divina Comèdia i més de setanta comentaris complets, vers a vers, d'aquesta obra. Són una mostra de la millor tradició crítica entorn del gran poema, des del Comento de Jacopo Alighieri, fill de Dante, publicat el 1322, fins al de Nicola Fosca, del 2003-2007, passant pel de Boccaccio, Momigliano o Sapegno. Hi podeu cercar qualsevol tercet, o un vers concret, o un cant complet de la Comèdia i, al mateix temps, llegir els comentaris dels diferents editors.\nDe tota manera, crec que la primera lectura de la Divina Comèdia, com la de qualsevol altra obra, per complicada que siga, per allunyada que estiga en el temps, s’ha de fer sense notes. Les notes que acompanyen les edicions poden impedir paradoxalment la lectura de l’obra o, el que és el mateix, que la lectura esdevinga una experiència personal. Notes, pròlegs, introduccions, s’han de llegir sempre després, quan ja podem contrastar i completar la nostra lectura amb les dels altres. La primera, doncs, és millor fer-la a pèl, però s’ha d’afegir que quedarà mancada si no es continua amb la lectura de la literatura crítica sobre l’obra, si n’hi ha i val la pena, és clar.\nLes millors edicions de la Divina Comèdia apareixen totes abundantment anotades. Consulte sovint la de Carlo Steiner, la de Carlo Garbher i la d’Attilio Momigliano. Aquesta última és la que més m’agrada, encara que està publicada en un paper molt dolent i en una lletra molt petita. Inexplicablement, no l’han reeditada i és difícil de trobar; la podeu llegir online en The Dartmouth Dante Project. En les seues notes, Momigliano presta més atenció al valor estètic de l’obra que a les qüestions filològiques o històriques. A més de les notes sobre els diferents versos, Momigliano encapçala cada cant amb una nota introductòria més llarga. Aquestes notes són una mostra excel·lent de crítica literària.\nTambé consulte de vegades una edició anglesa de John D. Sinclair, que acompanya el text italià d’una traducció a l’anglès en prosa i de comentaris a cada cant. En català, a més de la de Mira, tinc la d’Andreu Febrer, del segle XIV, que va ser la primera traducció que es va fer en vers de la Divina Comèdia a qualsevol llengua. I, és clar, la de Josep Maria de Sagarra. En la seua traducció Sagarra va renunciar a les notes a peu de pàgina, però va escriure per a cada cant un extens comentari que tracta els punts més importants i afegeix observacions personals molt valuoses. Aquests comentaris es llegeixen molt bé. Sagarra havia digerit la Divina Comèdia completament i se’n sabia de cor molts fragments. Era un home d’una altra època.\nCrec que els comentaris de Sagarra poden ser molt útils per als professors i els alumnes de l’assignatura de literatura universal. I també per al públic en general. Per això intentaré penjar en el web de literatura universal de la serp blanca els seus comentaris als vuit primers cants de l’Infern, que són els preceptius en la programació de l’assignatura. De moment, ací teniu el comentari de Sagarra al primer cant de l’Infern de Dante.\nPublicat per Enric Iborra a 22:35\nEtiquetes de comentaris: 2.3. El món medieval en un llibre: Divina comèdia, Josep Maria de Sagarra, Literatura catalana, Literatura italiana


Sobre les paraules de Felip Puig La República\nSobre les paraules de Felip Puig\nA Catalunya Ràdio, he sentit el senyor Felip Puig que, referint-se a unes declaracions que ell havia fet sobre la correcció del català del president Montilla, deia: ‘Jo no sóc […]\nCartes dels lectors 18/07/2008\nA Catalunya Ràdio, he sentit el senyor Felip Puig que, referint-se a unes declaracions que ell havia fet sobre la correcció del català del president Montilla, deia: ‘Jo no sóc un integrista lingüístic. Tinc molts amics amb els quals parlo en castellà’.\nM’agradaria analitzar breument aquesta afirmació, de la qual es desprèn que:\n(a) El senyor Puig considera integristes lingüístics totes aquelles persones que, estant a Catalunya, parlen sempre en català (ja que diu que ell no ho és perquè parla amb moltes persones en castellà).\n(b) Per contra, el senyor Puig no considera que les persones que parlen sempre en castellà, a Catalunya, siguen integristes lingüístics, ja que té amics que es veu que s’integren dins d’aquesta categoria (per quin motiu -si no- s’hi comunicaria el senyor Puig en castellà?).\nAixí doncs, resulta que un representant polític, que passa per formar part del sector sobiranista d’un important partit catalanista, considera integrisme expressar-se sempre en la llengua pròpia del país per al qual vol la sobirania, mentre que li sembla perfectament normal, i no gens integrista, que la gent s’expresse constantment en la llengua del país que té actualment sobirania sobre Catalunya.\nI tot això venia a compte del fet que el president de la Generalitat, es veu que no pronuncia el català tal com cal i correspon a tan elevada dignitat. Sense ànim de donar lliçons a ningú (i menys a persones tan principals), m’ atreviria a preguntar:\n(a) ¿com poden pronunciar bé el català les persones com el senyor Montilla, si els catalans de soca-rel i de perfecta pronúncia, com el senyor Puig, s’ hi relacionen en castellà, per tal de no semblar massa integristes?\n(b) No serà molt més important parlar a tothom en català que no pronunciar-lo d’una determinada manera.\nD’altra banda, com a parlant d’una variant occidental i meridional del català (valencià, solem anomenar-lo, sense cap vel·leitat secessionista); ¿seria admissible la meua pronúncia?, ¿o seria titllat d’inadequat o poc respectuós si mai em presente a unes eleccions, per no parlar un català oriental homologable?.\nFrancament, sembla que és molt més important la contribució que fa qui, sense avergonyir-se de la seua llengua, la parla amb tothom, tant si vénen del nord com del sud com de terra endins o de mar enllà, que no la d’aquells que frisen per la puresa de la dicció, i la combinen amb la dimissió més acomplexada; tan acomplexada, que els agrada disfressar-la de modernitat i d’obertura, en oposició a l’integrisme dels qui es mantenen fidels a la llengua del seu país. És això sobiranisme?\nProfessor de Psicobiologia de la Universitat de València


El CAP de Vilafranca Nord entra en funcionament el 28 de novembre - Diari La Veu\nEscriba el número 844377\nEl CAP de Vilafranca Nord entra en funcionament el 28 de novembre\nEl dia 26 de novembre, de 9 a 14h, es farà una jornada de portes obertes per tal que la ciutadania pugui conèixer el nou CAP. El proper dilluns 28 de novembre entrarà en funcionament el nou Centre d'Atenció Primària (CAP) Vilafranca Nord, a l'avinguda de la Pelegrina, 70. Aquest nou equipament, que s'afegeix al ja existent a la Plaça del Penedès, donarà servei a la nova Àrea Bàsica de Salut de Vilafranca del Penedès 2 creada per tal de millorar l'accessibilitat als serveis d'atenció primària atès el creixement de la població en els darrers anys. Així doncs, s'ha dividit el municipi en dues àrees bàsiques de salut (ABS), de manera que la ciutadania resident a cadascuna d'elles té un CAP de referència i un equip d'atenció primària assignat.\nEl nou centre d'atenció primària, gestionat per l'Institut Català de la Salut (ICS), comptarà amb un equip d'atenció primària (EAP Vilafranca del Penedès 2) que atendrà unes 20.000 persones del municipi. Conformen aquest equip professionals de medicina familiar i comunitària, personal d'infermeria i atenció a la ciutadania, així com l'Equip de Pediatria Territorial de l'Alt Penedès, que atendrà a tota la població infantil del Sector Sanitari Alt Penedès. Aquest conjunt de professionals prestarà serveis d'atenció sanitària integral, amb activitats preventives i d'educació sanitària, seguiment de les malalties cròniques i programes d'atenció domiciliària.\nEl nou CAP, un dels més grans de Catalunya, compta amb una superfície construïda de 5.732,16 m2. L'import total de la inversió ha estat de 7.046.909€, distribuïts en 6.406.909€ de l'obra i 640.000€ de l'equipament.\nTambé s'ha fet una nova distribució d'altres serveis relacionats amb la salut que s'ubiquen a Vilafranca del Penedès però presten atenció a la població de tot el territori de l'Alt Penedès (unes 95.000 persones) de manera que al nou CAP Vilafranca Nord s'hi trobarà ubicat el servei de Rehabilitació Ambulatòria, el Centre de Salut Mental Infantil i Juvenil (CSMIJ), el Centre de Salut Mental Adults (CSMA), el Centre d'Atenció i Seguiment de les Drogodependències (CASD) i la seu territorial de l'Agència de Salut Pública de Catalunya (ASPC). Aquests serveis s'aniran incorporant de manera gradual durant els mesos següents a l'entrada en funcionament del CAP.\nUs recordem que, en cas de dubte o consulta, podeu trucar al telèfon 061 CatSalut Respon, que funciona les 24 hores al dia, els 365 dies de l'any. Aquest telèfon ajuda en qualsevol demanda d'informació sobre salut, malalties i serveis sanitaris.\nEscriba el número 970804


Consell Comarcal del Gironès: El Gironès i els agents turístics sumen esforços per promocionar la comarca\nEl Gironès i els agents turístics sumen esforços per promocionar la comarca\nSignen una carta de compromís 2014-2015 per fomentar, mantenir i contribuir a la dinamització turística dels 27 municipis de la comarca del Gironès. Entre les actuacions previstes destaquen: editar un catàleg de senderisme amb 40 rutes, prioritzar les empreses de turisme actiu amb noves activitats, dinamitzar el turisme familiar i escolar i potenciar les sinergies entre esdeveniments, allotjament, cuina de proximitat i productors locals\nEl conseller comarcal de turisme, Joaquim Roca, i la directora del Centre, Neus Vila, s'han reunit amb empresaris i entitats del sector turístic del Gironès per celebrar una jornada de treball, que es fa anualment, amb l'objectiu de sumar esforços de tots els gestors privats i públics, garantint, així un grup de competitivitat a la comarca.\nRoca ha felicitat als agents turístics de la zona, especialment el sector dedicat al turisme rural i al turisme actiu, pel seu compromís amb el territori i per la seva capacitat d'innovació propiciant la millora i ampliació de l'oferta de productes al Gironès.\nVila ha mostrat la seva satisfacció pel resultat d'aquestes jornades ja que "són 10 anys de taules tècniques, amb el sector, amb l’objectiu de fer protagonista a tothom, interactuar, millorar i generar riquesa per al territori, amb aportacions molt positives i coherents".\nLa trobada professional s’ha portat a terme al Centre de Visitants del Gironès i ha marcat prioritzar pel 2014 la promoció d’una comarca d’interior que té una gran capital al costat de pobles amb encant, tot plegat 27 municipis que s’aixopluguen amb 'Gironès, Terra de Passeig'. Entre les actuacions previstes: s’editarà un catàleg de senderisme amb 40 rutes a la comarca, es prioritzaran les empreses de turisme actiu amb noves activitats, es dinamitzarà la comarca com a destinació de turisme familiar i turisme escolar i es potenciaran les sinergies entre esdeveniments, oferta d’allotjament, cuina de proximitat i productors locals.\nAcabada la sessió de treball les empreses i entitats participants han signat la carta de compromís 2014-2015 per fomentar, mantenir i contribuir a la dinamització turística de la comarca.


(Click on the flag above to have the translation in your Language) (Montsià) Ruta 1325 el 27/03/2021; 11 km; +540 -540; 3 hores. Excursió organitzada amb el següent itinerari: La Ràpita, Cocó de Jordi, Font del Bugar, Mataredona, La Foradada. Participants: Titin i Miquel. Tipus de sortida: anada i tornada al mateix punt; Dificultat: moderada. IBP: 59.\nComencem a caminar per pista asfaltada, endavant, a nord-oest fins que arribem a l’aparcament superior al Cocó de Jordi. Un cocó és una basseta de pedra en sec (pedra calcària) que serveix de dipòsit d'aigua de pluja. Generalment disposava de coberta per evitar-ne l'evaporació i que hi caiguessin brutícies. La seva finalitat era d’abeurador pels animals i acostumava a estar al costat d’un camí.\nTrobem una desviació que porta, per la dreta, a la Bassa de la Galla; seguim pel camí de cara, amb tot de senyals. Per cert, quan es produeix la conquesta cristiana, de nord a sud, entre els segles XI i XII, al territori hi havia sarraïns que feia varis segles habitaven la terra. Que en queden gaires ara de descendents d’aquells habitants del principi?\nTrobem alguna mata de llentiscle que, ara, està ben florit. Els territoris on creix una màquia de llentiscles es caracteritzen per una intensa olor. Per als grecs, les garlandes de llentiscle eren un símbol de la puresa virginal i s'hi adornaven les donzelles; probablement és aquesta tradició la que va portar que en algunes localitats del Principat fos costum del dia de la Puríssima adornar l'altar amb garlandes d'aquesta planta. Hi ha una dita popular que fa: “Per Tots Sants, arboços i glans, llentrisca madura i esclata-sangs, mel i mantega pels estudiants” (informació de Jordi Vilardell).\nEstem trobant senyals grocs i blancs del PR-C.83, un sender marcat en format circular de quasi 43 quilòmetres, conegut com Circuit del Montsià. Com ja sabem el Montsià és la comarca més meridional del Principat de Catalunya i frontera amb el País Valencià. A més de la part del Delta de l’Ebre, comprèn la serra del Montsià, el massís del Port, la plana Litoral, la serra de Godall i el pla de la Galera. Aquesta diversitat geogràfica ofereix una gran varietat de paisatges que contrasten entre si. Hi ha una dita popular que diu: “Si el Montsià porta capell, guarda’t d’ell”.\nFa molta estona que seguim aquest sender magnífic i ara passem pel costat de la base d’un cingle calcari de bonic color de mel. Per damunt tenim la Lloma del Burgar.\nArribem a un ample espai on hi ha una font formada per cinc receptacles, molt verd i agradable. És la font del Burgar, un bon lloc per reposar una estona. Formava part d’una gran extensió de terres i finca del mateix nom. Alguns autors sostenen que el Burgar va ser donat directament per Ramon Berenguer IV i l'arquebisbe a Pere d'Aixemús, que hi hauria construït un castell.\nEl camí ombrívol continua pujant amunt; la pujada és relativament dreta fins al mas de Mata-redona.\nTambé, ens acompanyen els aromes de les mates de romaní, que ara estan també molt florides. A l'antic Egipte va ser un dels ingredients de les formulacions fetes per a embalsamar els cossos dels morts. Tradicionalment també se li han atribuït propietats afrodisíaques. Va ser introduït al nord del continent europeu a través dels Alps pels primers monjos cristians, arribant a ser molt popular als jardins monàstics de tot el continent. Per aquesta terra deien les dones grans “De romaní florit i de noies per casar, tot l'any n'hi ha”.\nArribem a Mata-redona, en un replà molt ample i agradable. Toca contemplar les restes del Mas de Mata-redona. Un dels masos més importants de la serra, que juntament amb els de Comú, Mulet, Rosalea, Gaspara i tants altres van ser, la primera meitat del segle XX, petits nuclis on es practicava una economia de subsistència, basada en el conreu de la terra: cereals, horta i fruiters i en la cura dels ramats de cabres, ovelles i bous, que els permetia viure dignament. Els excedents els baixaven als pobles més propers on es venien o es bescanviaven per altres productes. El terme “mata” prové del llatí amb el significat d’estera i també de planta de poca altura i ramificat.\nEns encarem a la serra que ara és evident i ens mostra la punta de La Foradada. Devem estar més o menys a uns 540 metres, el que vol dir que ja hem pujat uns 400.\nDe pujada ens hem ficat dins del bosc i de cop l’objectiu se’ns presenta al davant. La Foradada (682m) és un excel·lent mirador de la serra del Montsià sobre el Delta de l’Ebre. De fàcil accés, a part del desnivell acumulat, és el segon cim més alt del Montsià, com també una de les excursions més carismàtiques.\nAprofitem per seure, menjar una fruita i descansar amb vistes al Delta de l’Ebre des d’aquest gran mirador. Els vessants del sud-est cauen bruscament ben a prop del mar.\nUna altra vista de la Foradada. És realment un arc en pont molt llarg, tot i que els blocs de roca caiguts el tapen parcialment.\nEs pot veure el mar i Alcanar amb el moll carregador de la cimentera. Per davant d’aquest costa es va instal·lar una plataforma, de nom Castor, per crear un dipòsit submarí de gas. Però poc després de començar es van produir diversos moviments sísmics des de setembre del 2013 i després d’un de magnitud 4,2, es va aturar el projecte. Després de la quantiosa indemnització de 1350 milions d'euros que va rebre Escal UGS (el primer accionista era ACS), hi va haver polèmica per la promptitud del pagament a aquesta empresa en un context de contenció pressupostària molt forta del dèficit. Què en penseu de la indemnització de l’Estat espanyol a l’empresa privada, pel fet que no li va sortir be el negoci del magatzem de gas? Qualsevol de vosaltres que tingui una botiga, un bar, una perruqueria o altre establiment dels que requereixen llicència em pregunto: si no us va be el negoci, l’Ajuntament, la Generalitat o l’Estat us pagaran les inversions també? Què en penseu de l’olor que fa aquest tema del magatzem indemnitzat.\nHem tornat a baixar i pel darrera de la Font del Burgar podem gaudir de la vista d’aquestes grans carrasques. La carrasca (“Quercus rotundifolia”) és molt semblant a l’alzina. El terme, derivat de l’arrel “karr” que designava les qüercínies o arbres de l’espècie ‘quercus’, està emparentat formalment amb garriga i garric.\nTambé d’un gran forn de calç. Pensant en els sarraïns que han desaparegut (ells i les seves llengües) del territori, em ve al cap un llibre molt interessant de la Terra de Foc (al sud de la Patagonia): “El último confín de la Tierra” de Lucas Bridges. Aquest escriu: Hem vist exemples de tres modus d’encarar el problema indi a Terra de Foc sobre 1890: el primer l’extermini; el segon, el captiveri desolador; i el tercer la cooperació amistosa, sobre la base de la paciència i l’acceptació del dret dels indis a viure segons les seves pròpies costums, en el país que els hi pertanyia per dret de naixement. Quan ara analitzem les cultures i les persones que acaparen el poder en països on hi van arribar potències majoritàries, això potser ens permet saber com van actuar els dirigents d’aquestes potències; quin era el seu tarannà moral.\nSeguim el mateix camí pel qual hem pujat i així acabem l’excursió als cotxes. Per tancar el tema anterior posem un exemple: l’Índia; el domini anglès hi va estar molt temps i també amb conflictes, però ara de quina cultura és el poble i els dirigents de l’Índia? Un segon cas per preguntar-nos què va passar amb les ètnies mexicanes, amb els maies, els mexiques o els asteques entre altres; amb l’arribada d’Hernán Cortés el 1519 tot va canviar i l’any 2000 es calcula que només el 5,4% de la població era indígena; quin idioma es parla ara a Mèxic i de quines ètnies són els seus dirigents? Un altre exemple, Amèrica del Nord: hi havia moltes tribus d’indis, amb la seva cultura i domini de la terra (que no és el mateix que propietat); actualment quina cultura predomina al país? De quines ètnies són els dirigents? D’aquests exemples i veient el resultat, quina ha estat la practica a cada un: extermini, captiveri o respecte? No som responsables del que van fer els nostres rebesavis, però sí que som responsables del que diem i de com actuem nosaltres ara.\nSi vols la ruta per a gps, pots anar a: https://ca.wikiloc.com/rutes-senderisme/la-rapita-coco-de-jordi-font-del-bugar-mataredona-la-foradada-69422838\nDues cròniques de la visita al Delta d’aquest dos dies passats:


Fes-te amic de la Fundació Rafa Nadal | Col-labora\nInici > Col·labora > Amics de la fundació > Fes-te amic\nFes-te Amic de la Fundació. Gràcies al recolzament de persones i empreses com tu oferim oportunitats reals a nens i joves que es troben en situacions desfavorides socialment. Uneix-te a la Fundació Rafa Nadal i ajuda’ns a que aquests petits tinguin un futur millor.\nLa teva aportació, per simbòlica que sigui, suma i és valuosa. Recorda que, a més, ser Amic de la Fundació té beneficis fiscals.\nPots recolzar els nostres programes i pots, a més, escollir a quin projecte destinar la teva ajuda.\nQualsevol Centre Fundació Rafa Nadal Centre Educatiu Anantapur Més que Tennis Study and Play NEST Integració i Esport\nQuantitat a aportar *\n10€ 20€ 35€ 50€ Una altra quantitat\nTria una opció Mensual Trimestral Anual\nAmb la teva col·laboració, entraràs a formar part dels Amics de la Fundació\nEt citarem com a ... en el llistat d’amics (d’actualització anual).\nSi prefereixes un altre nom, pots indicar-ho aquí:\nNo vull aparèixer al llistat\n500€ 1.000€ Una altra quantitat\nAmb la vostra col·laboració, entrareu a formar part dels Amics de la Fundació\nUs citarem com ... en el llistat d'amics (d'actualització anual).\nSi preferiu un altre nom, podeu indicar-ho aquí:


El rostre imperturbable - Cave Canem\n17 maig 2011/2 Comentarios\nAquesta, aquestes millor dit, són, sens dubte, les fotos del dia. Strauss-Kahn davant la justícia americana. Fixeu-vos en el seu rostre. No sembla la cara d’una persona espantada, ni penedida. En tot cas, molesta, emprenyada. La seva forma de seure al banc dels acusats del jutjat denota displicència, com qui espera un tràmit desagradable, però que sap de segur que passarà i tot tornarà a ser com abans. L’orgull, la “grandeur” francesa en el posat d’un dels homes més poderosos del món. Avui ja ha dormit a la presó i els propers dies els passarà a l’ombra. La pregunta que es fa tothom és aquesta: és culpable? I jo, com Mourinho, em dic “per què? per què?” Si Strauss-Kahn és responsable dels càrrecs pels quals ha estat denunciat ha comès l’error de la seva vida i tot, per un impuls irrefrenable cap a una cambrera? Hi ha qui ja parla de conspiracions, a mi em costa de creure-hi, però també soc incapaç d’entendre per què un home que podia tenir-ho tot, pot destrossar la seva vida en uns minuts. Quan veig el seu rostre impertorbable no sé si estem davant un gran cínic que fins ara pensava que tenia llicència per a tot, o una persona indignada que espera que la justícia el declari innocent. Veurem si hi ha senyals de feblesa a la seva cara durant els propers dies que puguin ser interpretades en un altre sentit. De moment, només aquesta mirada freda…\n← L'habilitat de Gallardón\n2 comentaris a “El rostre imperturbable”\nmaig 18, 2011 a les 1:26 pm\nEstic d’acord amb el teu anàlisi i comparteixo els teus dubtes sobre la culpabilitat de Strauss-Kahn, em costa de creure que just en aquest moment, com a màxim aspirant per les eleccions presidencials de França corri el risc de tirar-ho tot per la borda, per un impuls irrefrenable. No obstant, el que si és cert, és que hi ha “desviacions” o “transtorns” que s’amaguen rera la normalitat i fugen de qualsevol lògica per la majoria de nosaltres i la majoria de les vegades no apareixen en l’expressió del rostre, mostres d’aflició, ni de cap tipus. Veurem que diuen les proves d’ADN i la investigació policial.\nPer cert, molt millor la nova compaginació del teu blog!!!\nGràcies pel comentari i pel contingut, sembla que hi ha indicis clars de delicte!


Terra Alta Consultoria TIC - TACTIC - Informàtica Batea\nTACTIC som una consultoria informàtica especialitzada en els productes i valors de la Terra Alta. T’ajudem a fer créixer el teu negoci amb solucions innovadores i efectives, aplicant la tecnologia al teu servei. Tenim 7 anys d’experiència a la zona, però sumem més de 30 anys d’experiència en el sector.\nAl nostre equip, de formació tècnica, som apassionats de la tecnologia i del servei. Som programadors i integradors de sistemes, ens dediquem a donar solucions eficients i colaboratives.\nProgrames de gestió empresarial (facturació, comptabilitat, CRM, Gestió documental), AnaWin sistema gestió de traçabilitat sector vitivinícola, Manteniment per a empreses. WEBs, Consultoria, botigues online ecommerce.\nHem dividit els nostres serveis en tres àrees, que ens ajuden a explicar-nos millor. Som especialistes en el sector vitivinícola i coneixem en profunditat la realitat dels cellers. També tenim una gran experiència en projectes web i e-commerce, i per això oferim una consultoria informàtica integral per a l’empresa.\nT’oferim tot això amb la millor qualitat i la garantia que ens donen els molts clients que aposten per nosaltres cada dia.\nServeis web i online, cloud i app\nConsultoria informàtica integral\nHem dissenyat un sistema que d’una forma realment fàcil permet generar tota la documentació oficial i declaracions necessàries per als cellers. Oblida’t dels maldecaps de controlar la traçabilitat i tota la documentació per a agricultura, impostos especials i AICA, podràs dedicar el teu temps a les coses realment importants, fer un bon vi!\nEl nostre sistema de traçabilitat ha estat testejat i validat per cellers i professionals independents.\nDissenyem i programem pàgines web, i aplicacions web de gestió empresarial. T’ajudem a vendre per internet amb sistemes ecommerce, i t’assessorem amb SEO i SEM, Xarxes Socials, Marketing Online.\nSom programadors i tenim passió per la programació de les tecnologíes mòbils, des de pàgines web responsives com aplicacions mòbils. Dominem qualsevol llenguatge de programació web, i estem preparats per a fer de la teva web el millor aparador.\nT’assessorem en altres serveis al núvol, com el correu electrònic, còpies de seguretat informàtica i aplicacions mòbils que et serveixen per a la teva productivitat.\nProgrames de gestió ERP, incloent facturació i comptabilitat, CRM, sistemes TPV i aplicacions mòbils prevenda. També podem preparar la teva infraestructura informàtica, xarxa, servidors i equips informàtics. Assessorem en la inversió en tecnología.\nTruca’ns i pregunta pel nostre servei de manteniment informàtic, amb una petita tarifa plana o amb una bossa d’hores tindràs suport tècnic continuat per tal que el teu negoci no es pari mai!\nSuport tècnic a distància\n– Dilluns a Divendres\nDescargar software control remot (Windows)\nDescargar software control remot (MAC)\nSi tens algun dubte, o vols consultar alguna cosa, t’ho posem fàcil!\nPosem al teu abast un servei d’atenció al client ràpid i eficient perquè ens preguntis tot el que t’interessi saber.


La ronda de Muro no és prioritària per a l'Ajuntament\nDemana al Consell que destini els doblers a millorar una via ja existent\n3 min. Muro 03/11/2015 20:57\n260x366 La carretera Muro-Can Picafort té un índex elevat de sinistralitat. / M.B. La carretera Muro-Can Picafort té un índex elevat de sinistralitat. / M.B.\nL'Ajuntament de Muro ha demanat al Consell de Mallorca que prioritzi la millora de la carretera que du fins a Can Picafort, en lloc de la nova ronda prevista en el Pla de carreteres. Així ho aprovà dijous passat en un ple.\nSegons indicà el batle, Martí Fornés (Convergència Democràtica Murera), el Consell veu amb bons ulls la proposta murera. La intenció és que els doblers previstos per a la ronda s'utilitzin en la coneguda com a carretera de Marjals (Ma 3431), ja que rep un gran volum de trànsit i una sinistralitat elevada. Cada estiu hi sol haver un accident mortal.\nLa proposta va rebre els vots en contra de MÉS i l'abstenció del PSIB, perquè el text apunta que no s'ha de deixar de banda la tramitació de la variant. "Muro no és un poble de passada", indicà el regidor econacionalista, Miquel Àngel Tortell. Els socialistes, per la seva banda, argumentaren que aquesta nova carretera ja no té el sentit que tenia quan es va projectar i apel·laren a la valoració negativa que hi podrien fer els comerciants de Muro, per la possibilitat de perdre clients.\nEl primer projecte de variant de Muro que es va fer va rebre unes 400 al·legacions que encara no han rebut resposta, segons Tortell.\nMentre que la de Muro no estava prevista a curt termini per la institució insular, les variants d'Algaida i Artà es troben en un estat de tramitació avançada. Segons les previsions del Consell, la variant est d'Algaida es podrà començar a construir el 2016. El projecte ha de reconduir per fora del centre urbà els vehicles procedents de Llucmajor que es dirigeixin cap a la carretera Manacor-Palma (Ma-15)\nLa via de nova construcció té el vistiplau de la Comissió Balear de Medi Ambient. Farà un quilòmetre i mig de llargària i tindrà 20 metres d'ample. Té un carril per banda i inclou un passeig per a vianants i un carril bici. La variant transcorrerà en trinxera, llevat del tram que passa per tres coves protegides.\nL'altra variant que tenia els tràmits avançats és la d'Artà, que es començarà a construir més a llarg termini. L'Ajuntament té previst que properament es faci una proposta de traçat, segons ha indicat el regidor d'Urbanisme, Manolo Galán.\nEl Consell de Mallorca té previst iniciar set actuacions a les carreteres de Mallorca durant l'any 2016\n- Variant d'Algaida: nova construcció\n- Carretera de Tramuntana (Ma-10, d'Andratx a Pollença): consolidació dels talussos\n- Accessos a Lloseta des de l'autopista Palma-Inca: nova construcció\n-Carretera Algaida-Llucmajor (Ma 5010): ampliació\n- Desdoblament Carretera Campos-Llucmajor (Ma-19)\n-Prolongació del tercer carril de l' autopista\nLa variant nord d'Inca, que s'havia de començar a construir a finals de 2014 i que disposa d'un projecte rebutjat pels actuals governants de la ciutat, no començarà a construir-se l'any 2016. El Consell estudia modificacions en el projecte proposades pel Consistori .


Destinacions on viure un Nadal sorprenents en 2021 | Absolut Viatges\nDestinacions on viure un Nadal sorprenents\nAlberto Cames | | Amsterdam, Canàries, Carib, EUA, Espanya, Filipines, Holanda, Madrid, Marroc, Mèxic, Nova York, Praga\nQuan s'acosta l'hivern, arriben el fred, les castanyes torrades i sí, també el Nadal. La festa més famosa de el món no només es converteix en una cita ideal per estar en família sinó també per plantejar-se un viatge si busques fugir de les típiques sopars massives i gaudir dels competitius preus d'algunes destinacions. Aquest any, que el Pare Noel et busqui en aquests següents destinacions on viure un Nadal sorprenents.\n3 Rovaniemi (Finlàndia)\nL'exòtic veí d'Europa fa anys que consolidant-se com una de les destinacions més curiosos en els quals gaudir d'un Nadal sorprenents. Queviures de ciutats imperials castigades pel bullici dels basars, rutes ètniques a través del Atlas i campaments èpics al desert de Sàhara, el Marroc és ple de sorpreses per als que busquin unes festes nadalenques úniques. Deixa't caure per Marràqueix, els seus jardins i socs, Per enllaçar amb pobles costaners com Essaouira i arribar al desert o, bé, explorar al nord de país a través de les mítiques Fes i Meknes per apropar-te a Xauen, Un fascinant poble pintat de color blau i atrapat entre les muntanyes.\nQui no ha somiat amb una Nadal a Nova York? poder patinar sobre gel a Rockefeller Center i al costat del seu enorme arbre per acabar a Columbus Circle, A Central Park, perdent-se en un mercat nadalenc que engloba fins a 100 estands diferents, ¿sona bé, oi? Si no, sempre pots esperar a un Cap d'Any que aquí arriba al seu màxim cúlmen gràcies a el canvi d'any que se celebra a Times Square seguit d'un joc de llums que sorprèn des de cinc punts diferents de la ciutat.\nDiuen que el Pare Noel espera tot l'any en una fàbrica perduda en la que treballa al costat dels seus follets elaborant tots els regals que es colaran per les xemeneies el dia de Nadal. La bona notícia és que aquest lloc existeix i se situa en les proximitats de Rovaniemi, una ciutat a la Lapònia finlandesa que alberga el famós Santa Claus Village, Un enclavament on podràs descobrir la factoria i casa de l'grassonet més famós de món seguit d'estades en iglús, passejades en trineu o, especialment, l'albirament d'un dels espectacles naturals més fascinants de l'món: 'Les aurores boreals!\nBusques un Nadal sorprenents en un lloc totalment diferent? Llavors no cal que et vagis a l'altre costat de l'món buscant-les: Canàries és un paradís a tan sols dues hores d'avió ideal per a unes vacances improvisades. I si bé totes les seves illes són recomanables, nosaltres ens vam quedar amb Fuerteventura, «la platja de Canàries», la qual convida a una capbussada hivernal a l'Atlàntic abans de perdre pels seus volcans adormits, pobles surfers com Corralejo o platges com Cofete, La qual evoca un paradís atemporal.\nDe totes les celebracions nadalenques de el món, la de Filipines és la més llarga de totes. Des de principis de setembre fins al 6 de gener, l'arxipèlag asiàtic es satisfà de celebracions i desfilades que fusionen el folklore nacional amb la influència espanyola, animant completament carrers i pobles de la seva geografia. La perfecta excusa per viatjar a un tròpic on la caloreta, platges com El Niu o illes fascinants com l'exuberant Bohol conformen un paradís per als sentits en què els preus (inclosos els de el vol) són especialment barats durant aquests mesos.\nLa capital de la República Txeca continua sent aquest destí únic en el qual enfocar totes les mirades quan s'acosta la temporada nadalenca. Famosa pels enormes mercats nadalencs que es despleguen a la Ciutat Vella (Incloent un enorme Betlem), passant pels concerts de música clàssica de l'Òpera de Praga o els seus carrers engalanats a recórrer amb vi calent a la mà, Praga és una ciutat idònia per a aquesta escapades nadalenca en la qual sempre cal fer. Una cosa amb el que sorprendre.\nEl gegant mexicà és un aliat únic per a tot tipus de plans nadalencs. Si vols aprofitar els preus reduïts de les seves resorts i experiències a la Riviera Maya, res millor que prendre un vol i rebre a el nou any entre gandules, platges, cenotes i ruïnes maies. Si no, sempre pots optar per visites encara més especials com la de la ciutat de San Miguel de Allende, On les espelmes, pinyates i gots de ponx caldegen un Nadal única marcada pel folklore tan característic de país dels mariachis.\n¿La serietat d'aquesta tiberi familiar? ¿Hores i hores elaborant un pollastre a l'forn juntament amb la resta del sopar? Si busques fugir del Nadal de tots els anys, Amsterdam és possiblement l'opció més encertada. Desenfadada i única, la ciutat holandesa troba entre seus canals, coffee shops i atraccions culturals la millor excusa per un Nadal sorprenents a complementar amb mercats nadalencs, concerts de música clàssica però, especialment, aquest espectacle anomenat Festival de les Llums que des de finals de novembre fins a principis de gener inunda de llums LED al centre de la ciutat. Imperdible.\nLa ciutat austríaca és també una altra d'aquestes ciutats europees ideals per perdre durant els dies de desembre gràcies a la seva àmplia oferta d'opcions: pots visitar els seus mercats nadalencs i gaudir d'un concert de música clàssica a la ciutat que va veure néixer a Mozart, entre d'altres possibilitats. Igualment, pot ser que si viatges en algun dels caps de setmana previs al Nadal, et sorprengui el festival de Krampus Runs, Un esdeveniment protagonitzat per un típic dimoni local que serveix de disfressa per a uns vilatans que s'obren camí a força de mamporrazos.\nFotografia de Mirador Madrid\nLa capital espanyola és sempre una bona opció a l'hora de viure un Nadal ple de sorpreses: passeig pels molts mercats, contempla la decoració, fes-te un festí nadalenc als bars de moda o, millor encara, espera per un 31 de desembre a el qual la Porta del Sol es converteix en el lloc més icònic d'Espanya. Perquè sí, saps que sempre vas voler passar un cap d'any menjant raïm al cor de país.\n¿En quin d'aquests destinacions viuries un Nadal sorprenents?\nRuta completa cap a l'article: Absolut Viatges » Destinacions on viure un Nadal sorprenents\nQuè veure a Milà en un dia\nRuta de l'Cister


Primera Coalició - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(S'ha redirigit des de: Guerra de la Primera Coalició 1792-1797)\nLa Primera Coalició (1792–1797) fou el primer gran intent d'aliança entre les potències europees per contenir la França revolucionària, quan de fet ja s'havien iniciat les Guerres de la Revolució Francesa. Després del propòsit manifestat per la Convenció Nacional d'exportar la revolució, del guillotinament de Lluís XVI el 21 de gener del 1793 i de l'obertura francesa del riu Escalda, es va formar la primera coalició militar contra França.\nVictòria francesa; supervivència de la República\nAltres estats italians Primera República Francesa\n1 Declaració de Pilnitz\n2 França declara la guerra\n3 L'execució de Lluís XVI\n4 La república pren la iniciativa\n6 La campanya d'Egipte\nDeclaració de PilnitzModifica\nArticle principal: Declaració de Pilnitz\nFins a 1791, les monarquies europees dubtaven sobre si intervenir contra la Revolució en favor de Lluís XVI o bé mirar d'aprofitar en benefici propi la greu crisi que patia França, una de les principals potències d'Europa. La figura més important en aquest afer fou l'emperador Leopold II, germà de la reina Maria Antonieta d'Àustria, el qual es mostrava cada cop més preocupat per la radicalització progressiva del procés revolucionari francès.\nEl 27 d'agost de 1791, Leopold II i Frederic Guillem II de Prússia, després d'haver consultat nobles francesos emigrats, promulgaren la Declaració de Pilnitz, segons la qual, els monarques europeus es mostraven interessats en la protecció de Lluís XVI i la seva família, i s'amenaçava vagament amb greus conseqüències si els passava res. Si Leopold II havia concebut la declaració de Pilnitz com una manera de prendre posició però sense haver d'intervenir realment contra els revolucionaris, el cas fou que a França la declaració fou vista com una greu amenaça i com a tal fou denunciada pels dirigents de la Revolució. A més de les diferències ideològiques, hi havia la qüestió dels dominis imperials a Alsàcia, i l'interès de França de controlar l'acció dels contrarevolucionaris emigrats als Països Baixos austríacs i alguns petits principats alemanys.\nFrança declara la guerraModifica\nEl 20 d'abril de 1792, l'Assemblea Nacional francesa aprovà per majoria declarar la guerra a Àustria, després d'haver escoltat la lectura de tota una llista de greuges presentada pel ministre d'afers estrangers Charles François Dumouriez, qui preparà una immediata invasió dels Països Baixos austríacs, on esperava que la població local s'alcés contra el domini austríac. Tanmateix, arran de la Revolució, l'exèrcit s'havia desorganitzat completament, i, en el moment de l'inici de les hostilitats, es produïren desercions en massa.\nMentre el govern revolucionari lluitava frenèticament per reclutar noves tropes i reorganitzar l'exèrcit, es concentrà a Coblença un exèrcit majoritàriament prussià dirigit pel duc de Brunswick. Pel juliol, les forces prussianes van conquerir amb facilitat les fortaleses de Longwy i Verdun. Aleshores, el duc proclamà el Manifest de Brunswick, escrit pel príncep de Condé, dirigent d'un exèrcit contrarevolucionari format per emigrats, en el qual s'hi exposava que el propòsit dels aliats era restablir l'autoritat absoluta de Lluís XVI per la qual cosa tractarien com a rebel qualsevol que se'ls oposés, per la qual cosa el condemnarien a mort segons la llei marcial. Aquest manifest, però, fou una de les principals causes de la revolta de París del 10 d'agost de 1792 que dugué a l'empresonament de la família reial francesa a la Torre del Temple i a la proclamació de la Primera República Francesa.\nL'avenç de les forces austroprussianes a França quedà deturat el 20 de setembre de 1792 gràcies al triomf dels exèrcits revolucionaris a la Batalla de Valmy; a partir d'aleshores, Prússia veient que la campanya estava resultant més llarga i costosa del que s'havia previst, va decidir retirar-se de França. Per altra banda, en altres fronts, els francesos aconseguiren ocupar Savoia i Niça, mentre el general Adam Philippe de Custine va ocupar moltes poblacions a prop del Rin fins a arribar a Frankfurt. Als Països Baixos, Dumouriez derrotà els austríacs a la batalla de Jemappes el 6 de novembre, cosa que li va permetre ocupar el territori a principis de l'hivern.\nL'execució de Lluís XVIModifica\nL'execució de Lluís XVI de França a la guillotina el 21 de gener de 1793 va dur al Regne d'Espanya, el Regne de les Dues Sicílies, les Províncies Unides i al Regne de la Gran Bretanya a unir-se a la Primera Coalició, amb la que la Primera República Francesa es trobà atacada en totes les fronteres i va decretar una lleva obligatòria. En un primer moment, els francesos foren forçats a marxar de Bèlgica i van patir greus derrotes a la Guerra Gran contra els espanyols, com també va haver-hi alçaments contra els govern revolucionari a la Vendée.\nLa república pren la iniciativaModifica\nArticle principal: Campanya d'Itàlia (1796-1797)\nDesprés de la repressió de les revoltes mitjançant el règim del Terror, l'exèrcit francès va poder prendre de nou la iniciativa, amb la qual cosa, el 1794, els francesos ocuparen Sant Sebastià com també s'apoderaren de Bèlgica i de Renània després de la batalla de Fleurus.\nUn cop dominada els Països Baixos austríacs, els francesos s'apoderaren per sorpresa les Set Províncies Unides on hi establiren un estat satèl·lit denominat la República Bàtava. Poc després, Prússia i Espanya signaren amb França la Pau de Basilea (1795) per la qual la vora esquerra del Rin passava a França. A més, també fracassaren els intents de la Gran Bretanya de donar suport a la revolta de la Vendée; així doncs, França quedava lliure del risc d'invasió. Tot i així, a la frontera del Rin, el general Charles Pichegru entrà en negociacions amb els emigrats traint el seu exèrcit, per la qual cosa, els francesos hagueren de marxar de Mannheim i fracassà el setge de Mayence per Jean-Baptiste Jourdan.\nPer al 1796, els francesos prepararen un avenç en tres fronts: Jourdan i Moreau al Rin, i Bonaparte a Itàlia. Els tres exèrcits s'havien de trobar al Tirol, des d'on marxarien sobre Viena. Pel setembre, Moureau arribà a Baviera i als límits del Tirol, però Jourdan fou vençut pels austríacs, i els dos exèrcits hagueren de tornar cap al Rin. Per la seva banda, Napoleó havia triomfat a Itàlia, on, havent derrotat les forces sardes i austríaques, s'apoderà de Milà i posà setge a Màntua, i amb la caiguda de Màntua els austríacs havien estat expulsats d'Itàlia, i Pius VI va acordar amb Bonaparte el tractat de Tolentino. Tot i que la neu havia tancat els passos alpins, Àustria refusava un acord de pau, i Bonaparte va preparar una última campanya cap a l'est, cap al cor d'Àustria que el duria a les portes de Viena.\nA més, el 1796 fou sotmesa la revolta de la Vendée; malgrat tot, va fracassar l'expedició a Irlanda dirigida pel general Lazare Hoche, el vencedor de la Vendée.\nArticle principal: Tractat de Campoformio\nDesprés que Napoleó hagués aconseguit prendre Màntua i entrar al Tirol i d'una nova invasió d'alemanya per Moreau i Hoche, l'abril de 1797 Àustria demanà la pau, signada al Tractat de Campoformio (octubre), pel qual Àustria cedia Bèlgica a França, com també reconeixia el control francès de Renània i gran part d'Itàlia; a més, l'antiga República de Venècia quedà dividida entre Àustria i França. A partir d'aleshores, només el Regne de la Gran Bretanya continuà la guerra contra França.\nArticle principal: Campanya d'Egipte\nNapoleó Bonaparte es va proposar el 1798 amenaçar la posició britànica en l'Índia mitjançant la invasió i la conquesta francesa d'Egipte. L'expedició era també cultural i va incloure a molts científics, educadors, i especialistes tècnics, car els intel·lectuals francesos havien discutit la viabilitat realitzar un canal entre la Mar Roja i el mediterrani. Napoleó va entrar al port de La Valetta per reabastir les seves naus en camí a Egipte. Un cop fora de perill a l'interior del port va tornar les seves armes contra els seus amfitrions, i el Gran Mestre Ferdinand von Hompesch zu Bolheim va capitular i Napoleó va establir una nova administració i va partir per a Egipte, deixant una guarnició important.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Primera Coalició\n↑ (castellà) Ingenieros del rey Guerra contra la República Francesa\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Primera_Coalició&oldid=23903729»\nDarrera modificació: 28 juny 2020 a les 15:36\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 28 juny 2020 a les 15:36.


Projecte de Salut Comunitària - Jovent\nCream benestar, invertim en salut\nEl present projecte desenvolupa accions educatives per aconseguir una millor cura de la salut de totes les persones. Es realitzen intervencions en dos àmbits:\n1.- Accions grupals, dirigides a introduir la perspectiva del benestar i de la cura de la salut en:\nEls grups de dones que l’Entitat té en funcionament, de manera transversal ja sigui mitjançant el material a treballar en les classes de castellà (lectures, sortides, converses) com a temes a tractar i abordar en els grups d’apoderament.\nEls grups de reforç educatiu.\nTaller de Bath Cooking amb les persones beneficiàries del Banc d’Aliments de sa Indioteria.\n2.- Accions comunitàries, de caràcter divulgatiu, destinades a fomentar el teixit social de les comunitats per reduir els factors de context que augmenten la vulnerabilitat de les persones. En aquest sentit, les activitats que es desenvolupen consisteixen en posar la informació a l’abast de totes les persones, fent difusió, creant espais de trobada o generant accions de sensibilització massives sobre temes referents a salut, benestar, alimentació, etc.\nFomentar hàbits de vida saludables en les famílies, especialment de cara a la cura d’infants i joves.\nFomentar la importància d’una correcta higiene personal i el descans.\nAfavorir l’autocura de dones en situació de vulnerabilitat.\nDonar eines i informació a joves per a la pressa de decisions.\nApoderar joves per ser transmissors d’informació.\nMillorar l’estat de salut percebuda en les persones participants.


Compressors d'aire - FESMÉS\nEls compressors d'aire tenen com a missió captar l'aire de l'exterior i com bé indica el seu nom comprimir-lo per a poder ser usat amb la finalitat d'incrementar la potència a eines que ho requereixin.\nInici > Reformes>Maquinària i eines>Eines elèctriques>Compressors\nCOMPRESSOR D'AIRE SAURIUM\nCOMPRESSOR POWERPLUS POWX1725\nCOMPRESSOR MINI SALKI AMB INTERRUPTOR\nJOC COMPRESSOR SALKI + REPARADOR PUNXADES\nCOMPRSESOR MINI SALKI 150 PSI\nCOMPRESSOR SALKI AIR&LIGHT CAR\nCOMPRESSOR SALKI HOUSE&GARAGE\nCOMPRESSOR SALKI COMPACT CAR\nEl millor compressor d'aire per a les teves eines\nExisteixen diferents tipus de compressors d'aire, a funcionar a la mena d'ús que es requereixi. En Fesmés disposem de compressors d'aire de pedal, amb interruptor, mini comprimit portàtil, etc.\nCom triar un compressor d'aire?\nDepenent de la funció que necessitem hem de triar un compressor o un altre. Si la nostra intenció és per a un ús domèstic, els compressors poden ajudar-te en diverses tasques de bricolatge com pot ser: ajudar a perforar forats, tallar materials, inflar rodes, tasques de neteja, pintar, etc. En Fesmés pots trobar una gran varietat de compressors d'aires que t'ajudaran a agilitar qualsevol tipus de tasca.\nTipus de compressor d'aire per a diferents usos\nEn Fesmés disposem d'una àmplia varietat de compressors d'aire on trobaràs aquell que millor s'adapti a les teves necessitats. A continuació, et presentem els diferents tipus i models que disposem:\n• Mini compressor: Aquest compressor compacte disposa d'un petit motor elèctric, es caracteritza pel seu fàcil ús. Aquest model és perfecte per a pneumàtics de cotxes, bicicletes, pilotes, llits d'aire, etc.\n• Kit compressor: Perfecte kit que et soluciona qualsevol burxada.\n• Compressor: En Fesmés disposem de dos compressors que et permetran proporcionar aquesta energia que requereixen les teves eines per a totes aquestes tasques de bricolatge.\nCom funciona una un compressor d'aire pas a pas\nEl funcionament dels compressors d'aire és mecànicament senzill. La seva principal funció és captar l'aire de l'exterior, a través d'un sistema de filtrat i retornar-lo amb la pressió desitjada.


El Govern i el Port de Tarragona aposten per la digitalització en l'àmbit portuari\nEl conseller Puigneró visita les instal·lacions tarragonines i es reuneix amb el president Josep Maria Cruset\nEl conseller Jordi Puigneró i el president del Port de Tarragona, Josep Maria Cruset, conversant dalt d'un vaixell PORT DE TARRAGONA\nDijous, 16 Mai 2019 19:14\nEl conseller de Polítiques Digitals i Administració Pública, Jordi Puigneró, ha visitat aquest dijous el Port de Tarragona, una infraestructura que està immersa en un procés de digitalització per tal d’adaptar-se als reptes que planteja la revolució tecnològica en la logística i el món portuari. El conseller s’ha reunit amb el president de l’Autoritat Portuària, Josep Maria Cruset, i amb el seu director general, Ramon Garcia, per tal d’establir vies de col·laboració en aquest àmbit. La trobada s'emmarca en l’aposta del Govern de la Generalitat per estendre el concepte ‘SmartPort' entre els diferents ports catalans i per disposar d’un territori cohesionat amb infraestructures digitals i ciutats intel·ligents, en el marc de l’estratègia de país SmartCatalonia.\n“Volem posar l’estratègia digital del país al servei d’una infraestructura de país com és el Port de Tarragona”, ha assegurat el conseller Jordi Puigneró. Segons el conseller, de la mateixa manera que el Govern treballa amb ciutats i municipis perquè siguin innovadors i digitals i creadores d’oportunitats laborals en el sector TIC, cal fer-ho també amb “altres institucions del país determinants per a la seva economia, com és el cas del Port de Tarragona”.\nDurant la trobada els responsables del Port de Tarragona han donat a conèixer al conseller les accions estratègiques realitzades en el procés de transformació digital que des de fa anys s'està implantant a la infraestructura tarragonina per adaptar les seves instal·lacions i serveis portuaris al nou ecosistema digital. No tan sols pel que fa al moviment de mercaderies, sinó també pel que fa al transport de passatgers.\nEl president del Port, Josep Maria Cruset, s'ha referit a la mobilitat i control d'accessos de vehicles pesants en tot el sistema portuari amb un sistema de control exhaustiu que pretén optimitzar funcionaments per fer del Port de Tarragona un port més competitiu i, alhora, fer més competitives les empreses amb què treballa. Cruset aposta per llençar aquests i altres reptes de millora tecnològica i digital per poder implantar-los al sistema portuari i en el futur veure els seus resultats de millora.\nEntre les accions concretes que s’estan portant a terme destaquen la modernització del Port Community Sytem, eina cabdal per donar una resposta àgil i eficient als clients del Port de Tarragona, i el desenvolupament d’un sistema digital propi per a la gestió del temps en el circuit logístic de les mercaderies agroalimentàries.


Primers passos de Finlàndia per entrar a l'OTAN: lents, però ferms\nMés del 60% dels finlandesos veurien bé un ingrés a l'OTAN després que Rússia hagi començat la guerra amb Ucraïna\nBarcelona. Dilluns, 11 d'abril de 2022. 13:53\nCanvi de plans a tots els nivells. La invasió russa d'Ucraïna ha causat un gir de 180 graus en la tradicional política de no-alineats de Finlàndia, que ara es dirigeix amb pas lent, però ferm cap a la seva integració a l'OTAN, malgrat les greus i reiterades amenaces de Moscou. El debat sobre un eventual ingrés a l'Aliança Atlàntica ha estat un tema recurrent a totes les campanyes electorals de Finlàndia des de la caiguda de la Unió Soviètica, encara que fins ara existia un ampli consens per descartar "de moment" aquesta opció.\nUn mes abans de començar la invasió, Finlàndia encara no veia clar l'ingrés a l'OTAN del país. La primera ministra finlandesa, Sanna Marin, va dir que veia "molt improbable" que el seu país demanés entrar a l'OTAN durant els quinze mesos que restaven de legislatura. Només un mes després, nou canvi de plans. La decisió del president rus, Vladímir Putin, de llançar una ofensiva a gran escala sobre Ucraïna va modificar completament la visió de Finlàndia del seu gegant veí de l'est, amb què comparteix 1.340 quilòmetres de frontera. "Aquest entorn de seguretat, al qual també pertanyia Rússia i sobre el qual construïm una estabilitat, ja no existeix", va dir Marin fa tot just una setmana al congrés del Partit Socialdemòcrata (SDP) que lidera.\nLes coses, però, podrien accelerar-se. Dimecres el Govern presentarà al Parlament finlandès el seu informe tècnic sobre seguretat que obre el debat polític sobre l'adhesió a l'OTAN, segons hauria dit el mateix ministre d'Exteriors, Pekka Haavisto, aquest dilluns des de Brussel·les.\nL'opinió pública també canvia\nPer a molts finlandesos, la Rússia de Putin s'ha convertit en un veí agressiu i impredictible, cosa que ha provocat un canvi radical a l'opinió pública respecte a l'OTAN. En aquest sentit, i per primera vegada en la història, la major part dels finlandesos (al voltant del 60 % segons diferents enquestes) veuria bé ingressar a l'OTAN. Una majoria que també s'estén als partits polítics. El Parlament, però, tindria l'última paraula.\nEl consens és tan ampli que les autoritats finlandeses –inclòs el president de la República, Sauli Niinistö– han descartat convocar un referèndum per evitar una probable intoxicació del debat públic orquestrada des de Moscou, destaca Efe. Així, el Govern de Hèlsinki ha encarregat a un grup d'experts l'elaboració d'un informe que analitzi en profunditat els avantatges i els riscos d'un eventual ingrés a l'OTAN, que serà presentat dimecres que ve per al debat parlamentari posterior. L'objectiu, segons va explicar divendres la primera ministra, és prendre una decisió abans de finals de juny, poc abans de la cimera de l'OTAN que se celebrarà a Madrid. Segons la mateixa agència, i tot i que oficialment el procés amb prou feines ha començat, alguns mitjans de comunicació, entre ells el tabloide Iltalehti, asseguren que tant el president Niinistö com el Govern de coalició que lidera Sanna Marin ja han pres la decisió de sol·licitar-ne l'ingrés.\nQuè diu l'OTAN?\nEl secretari general de l'OTAN, Jens Stoltenberg, ha reiterat diverses vegades que tant Finlàndia com Suècia, l'altre país nòrdic no-alineat, serien benvingudes a l'Aliança si decideixen unir-se. Ara bé, aquesta sol·licitud hauria de ser ratificada per tots i cadascun dels 30 països membres de l'OTAN, de manera que l'Executiu finlandès està temptejant per endavant si compta amb la unanimitat necessària. Un dels punts clau per a Finlàndia és aconseguir garanties de seguretat per part de l'OTAN per al període que va entre la sol·licitud d'ingrés i la ratificació de tots els països aliats. Perquè en aquell moment, encara no estaria coberta per la clàusula de defensa col·lectiva (el famós article 5 de l'Aliança).\nFinlàndia suspèn el servei postal amb Rússia i Bielorússia\nEl servei estatal finlandès de correus Posti va anunciar aquest divendres que ha decidit suspendre tots els intercanvis postals amb Rússia i Bielorússia a partir de l'11 d'abril, segons ha informat la mateixa empresa i recull Europa Press. En un comunicat, Posti ha indicat que el servei postal amb aquests dos països quedarà suspès, per la qual cosa no es procedirà a enviar cartes i paquets a causa de "circumstàncies excepcionals". Finlàndia suspèn el servei postal amb Rússia i Bielorússia en plena guerra d'Ucraïna.\nAixí mateix, tampoc no arribaran al país les cartes i paquets enviats des de territoris de Rússia i Bielorússia. Aquells enviaments que es vegin afectats seran retornats als remitents en qüestió. El servei postal finlandès ja havia suspès el 15 de març els serveis comercials i internacionals de correu exprés per a les empreses i consumidors de Rússia i Bielorússia.\nImatge principal: el president de Finlàndia, Sauli Niinistö, atenent la premsa durant una visita del canceller alemany, Olaf Scholz / Efe


«Polseres Vermelles» ja és Disc d’Or – Barnafotopress\nPublicado por kferriz el abril 10, 2013 abril 10, 2013\nText – Redacció-TV3. Foto – TV3\nEl CD que recull les millors cançons de “Polseres vermelles”, que es va posar a la venda amb “La Vanguardia” durant els caps de setmana del 16 i 23 de març, i, posteriorment, a les botigues habituals, ja és Disc d’Or.\nEl disc, editat per Música Global Discográfica, ha arribat a 30.000 còpies venudes, i ha superat la xifra de 20.000 que marca l’arribada a Disc d’Or i continua amb pas ferm el seu camí cap a la fita de Disc de Platí. El disc s’ha situat també en els primers llocs de vendes digitals.\nEl tema principal del CD que recull les millors de la segona temporada de “Polseres vermelles” és la cançó “Fil de llum”, que interpreta el cantant i actor Andreu Rifé, el doctor Josep a la sèrie. Per a Rifé, l’èxit de la cançó es deu al suport d’una producció que ha seduït Catalunya i que parla d’un tema universal, la superació d’un mateix. Rifé ho va dir al gener, quan es va estrenar la segona temporada, que la cançó va néixer “a partir d’una experiència personal, i tant s’hi pot identificar un malalt com un atleta o un violinista abans d’un concert”.\nEn els 15 capítols de la segona temporada sonen temes de grups i cantants diversos, com ara Gossos, Beth o Lax’n’Busto. En total, són 21 cançons. Un disc –diu Àngel Lacalle, cap de Projectes de TV3– que reuneix el bo i millor de totes les cançons que desfilen capítol a capítol per donar-hi la força de les sensacions i l’atmosfera d’un món que viu entre el dolor i l’esperança. Descriu –afegeix– un paisatge i un escenari sonor i musical propi, català.\nEl CD de la sèrie també recull temes de la BSO, aquella música que acompanya l’espectador en la tristor, en l’aventura o la nostàlgia. L’autor ha estat el compositor Arnau Bataller i va ser enregistrada amb l’Orquestra Simfònica, al Gran Teatre del Liceu.\nLes millors cançons de la sèrie del CD de “Polseres vermelles”:\nPodré tornar enrere. Beth\nRes tornarà a ser igual. Gossos\nTota la nit. Teràpia de shock\nSanta Nit. Damià Olivella\nNo és massa tard. Lax’n’Busto\nDe vegades. Le croupier\n5.000 nits. Josep Thió\nEnamorats. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu\nHerois del segle XXI. Miquel Abras\nNana per a nenes modernes. 4t 1a\nQuan es faci fosc. Sopa de Cabra\nAles de sang. Èric Vinaixa\nFutur incert. Sanjosex\nPensaments. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu\nQue tinguem sort! Lluís Llach\nDe bosc II. Pau Vallvé\n1979. Joan Dausa i els tipus d’interès\nPolseres èpic. Orquestra Simfònica del Gran Teatre del Liceu\nAndreu RiféÈric VinaixaBalmutBethDamià OlivellaGossosJosep ThióLax'n BustoPolseres VermellesSanjosexSopa de CabraTeràpia de shock\nEntrada anterior «Cuando ser la mejor no es suficiente», la exseleccionadora Anna Tarrés responde\nEntrada siguiente Faraday 2013, compte enrere\nNicky Romero regresa a Universal Music con “Why Do I Call” barnafotopress.com/2021/11/29/nic… 11 minutes ago


La revolta popular del 1856 va ser durament reprimida per l'Exèrcit i 17 persones van ser ajusticiades com a exemple\nDurant el Bienni Progressista (1854-1856), Juan Zapatero, un general sanguinari destinat a Barcelona, va cometre una execució exemplaritzant per venjar la mort d’un coronel.\nRevolta popular i repressió militar\nEl juliol del 1856 a Barcelona i a les ciutats industrials del Vallès es va iniciar una vaga general. Els industrials es van espantar i van exigir al govern un augment de la repressió. El govern de Madrid va fer un pronunciament i va exigir a la reina, Isabel II, l’expulsió dels progressistes del govern. A conseqüència del cop d’Estat, va sorgir un moviment popular de protesta. Per posar fi a tanta protesta, l’Exèrcit va prendre Barcelona.\nEls fets de la Marquesa\nEl 1856, amb la ciutat a mans dels militars, els últims resistents es van refugiar a Gràcia. Va ser aleshores quan un grup d’insurrectes van assetjar la Casa de la Marquesa, situada al carrer de Sèneca, cantonada amb els Jardinets de Gràcia, on s’havien refugiat el coronel Ravell i sis oficials de l’Exèrcit. Els militars es van intentar rendir, però els revoltats no ho van acceptar. Van cremar la casa i els van obligar a sortir-ne. Un cop apressats, els van matar. A Ravell li van tallar el cap i el van passejar per tot Gràcia. Aquesta crueltat podria estar relacionada amb la mort de l’obrer Josep Barceló. Es diu que Ravell era president de la comissió que va ordenar l’execució de Barceló.\n17 afusellats, més un…\nEls darrers resistents van marxar de Barcelona i es van refugiar al Bages. L’Exèrcit els va perseguir i en va capturar 17. Van ser conduïts a Barcelona, on els esperava Zapatero, assedegat de venjança. Els 17 insurrectes van ser afusellats davant de la Casa de la Marquesa, al mateix lloc on havien mort els militars. A l’execució, Zapatero hi va afegir una altra persona, un noi geperut que era totalment innocent.\nAl cementiri del Poblenou hi ha una placa que recorda els 18 afusellats, coneguts com els herois de Gràcia.\nJuan Zapatero, militar violent\nJuan zapatero Navas va ser nomenat capità general de Catalunya el març de 1855. Se’l considera un militar enverinat per l’odi amb la repressió indiscriminada com a únic argument. Reconeixia que la seva única preocupació era sostenir Isabel II al tron. El juliol del 1856 Zapatero va bombardejar Barcelona i va ocupar la ciutat militarment. La repressió posterior va causar més de 400 morts.\nHo va explicar Lluís Miró, de segledinou.cat, en aquest capítol de ‘Va passar aquí’.\nEl 1842, una revolta ciutadana va ser sufocada des del Castell de Montjuïc amb un bombardeig que ha passat a la història per les paraules del general que el va dirigir: “Pel bé d’Espanya, Barcelona ha de ser bombardejada cada 50 anys ”\n— manifestacions a Barcelona — plaça de la Vila de Gràcia — protestes\nFlash Flash, molt més que una truiteria


Gorilla Safari Lodge Kabale Uganda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nSobre Gorilla Safari Lodge\nAl visitar Kabale, vosté es sentirà com a casa a Gorilla Safari Lodge, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. Gorilla Safari Lodge també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Kabale. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, servei de despertador, escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres) per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quin sigui el motiu del seu viatge, Gorilla Safari Lodge és una selecció idònia per a la vostra estada a Kabale.\nCal que informeu el Gorilla Safari Lodge de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.


Llibreria 22: “La llibreria és un lloc per passejar-te i civilitzar-te” – Llegir Cruïlla\nLlibreria 22: “La llibreria és un lloc per passejar-te i civilitzar-te”\nParlem amb el Guillem Terribas, llibreter de la Llibreria 22 de Girona:\n1) Com vas arribar a convertir-te en llibreter?\nVa ser l’any 1978: una colla d’amics animats pels nous aires vam engegar l’aventura de crear una llibreria diferent a Girona. Com que jo estava sense feina, vaig ser l’encarregat de tirar endavant el projecte.\n2) Per ser llibreter és imprescindible…\nSer curiós, pacient, atent, participatiu i saber llegir.\n3) Què és el millor de ser llibreter?\nQue cada dia és un dia diferent. No saps quins llibres t’arribaran ni els que et compraran. La improvisació i el coneixement són constants.\n4) Una llibreria reflecteix les inquietuds del llibreter o les inquietuds del públic?\nUna barreja de totes dues. El llibreter li dóna un toc que va modificant, sense perdre la idea inicial, segons l’entorn i la gent que hi viu.\n5) Sovint les llibreries contenen una quantitat tan gran de llibres que molts títols acaben passant desapercebuts pel públic. Què pot fer el llibreter per donar més protagonisme a aquelles obres en què creu i que no vénen recolzades per una campanya de publicitat?\nUn bon llibreter és aquell que sap retornar. A partir d’aquí les estratègies per potenciar els “seus títols” són a través d’aparadors temàtics, les taules, la web i les xarxes.\n6) Quin llibre no et cansaries mai de recomanar als més menuts?\nN’hi ha molts i cada vegada més ben editats. Cruïlla n’és un bon exemple… Hi ha un llibre recomanable per cada moment i situació. N’hi ha un, però, que no és tant per mainada, que el pots recomanar tant als primers lectors (avançats) com als lectors més grans: El Petit Príncep.\n7) En alguna ocasió s’ha definit la “Llibreria 22” com un agitador de la vida cultural gironina. Què ofereix, en aquest sentit, la Llibreria 22 als veïns de Girona?\nLa 22 ha volgut ser, i més d’una vegada ho ha aconseguit, un espai de llibertat, de creació i d’opinió no només pels veïns de la Llibreria, sinó també per les seves contrades. Hem volgut estar al costat dels escriptors, de les editorials i del món creatiu i fer-hi participar també els nostres clients, amics i coneguts. La 22 està lligada a molts dels esdeveniments culturals que es porten a terme a Girona i província.\n8) Com imagines el futur del llibre de paper?\nPle de vida. El paper serà la “qualitat”, tota la resta serà una cosa més.\n9) Per què convidaries a la gent a visitar les llibreries?\nPerquè és un lloc per passejar-te i civilitzar-te.\nLa Llibreria 22 la podeu trobar al carrer Hortes, 22, de Girona. També podeu visitar el seu web www.llibreria22.net.


Andbank tanca el 2016 amb un màxim històric de marge ordinari\nLa solvència i la liquiditat del banc es mantenen molt per sobre de la mitjana del sector europeu\nAndbank és la segona entitat europea que ha crescut més en solvència segons 'The Banker'\nAndbank, líder a Europa.\nActualitzada 28/04/2017 a les 17:28\nEl Grup Andbank tanca el 2016 amb la satisfacció d'haver complert els objectius marcats. Andbank ha tornat a batre el seu màxim històric fins avui en generació d'ingressos, amb un marge ordinari de 256 M €, que confirma l'excel·lent capacitat del model de negoci en generació de resultats.\nEn un entorn internacional complex, aquest bon resultat es deu a la consolidació del seu model especialitzat en banca privada, diversificació geogràfica i a la confiança que els clients han dipositat en l'entitat.\nEls recursos sota gestió de clients s'han mantingut entorn dels 22.000 M€, reafirmant el grup com a líder a Andorra. Aquestes dades consoliden la línia positiva que l'entitat va iniciar el 2008, amb una taxa de creixement mitjana anual acumulada del 16,5 %.\nAmb uns tipus d'interès en mínims històrics en la zona euro, la inversió en creixement internacional i tenint en compte criteris de prudència en la gestió del balanç, el Grup Andbank va tancar 2016 amb un benefici net de 47 milions d'euros, un 19 % per sobre del previst.\nEls bons resultats de l'entitat el 2016 es veuen reforçats per una sòlida estructura de capital i una còmoda posició de liquiditat, per sobre del 65 % (molt superior al mínim exigit del 40 %). A més, la solvència ha augmentat fins al 25,50 %, sent en termes de Tier 1, segons Basilea III, del 15,8 %, superant els requisits de capital d'entitats europees equivalents en més d'un 50 %.\nEl Conseller Delegat del grup, Ricard Tubau destaca: “Estem molt orgullosos no només dels resultats obtinguts aquest any, sinó del projecte a llarg termini que estem duent a terme. El nostre model de negoci únic, centrat en l'especialització en banca privada, la diversificació internacional i la innovació tecnològica ens ha permès atreure a professionals de primer nivell que han vingut a complementar el ja excel·lent equip que conforma actualment Andbank”.\nAtreure talent ha estat i seguirà sent un dels principals objectius del pla estratègic del Grup. De les últimes incorporacions, cal destacar la de Antonio Castro, antic conseller de Barclays Espanya que és, des de principi d'aquest any, el nou director general adjunt de l'entitat, així com la incorporació al consell de José Manuel Araluce, que presidirà la comissió d'ètica i compliment normatiu del banc.\nL'estratègia, la gestió i el perfil de risc del banc mantenen el reconeixement de l'agència Fitch Ratings, que qualifica Andbank amb un rating a llarg termini de BBB amb perspectiva estable. Les qualificacions es basen en el creixement de l'activitat de banca privada, la seva sòlida expansió internacional, nacional i de nínxol, així com la gestió dinàmica i un alt nivell de liquiditat.\nAquesta ferma estratègia ha estat també reconeguda per la prestigiosa revista britànica The Banker, editada pel Grup de The Financial Times, que ha atorgat a Andbank el premi a la millor entitat de banca privada d'Andorra (Best Global Private Bank 2016) per tercer any consecutiu. Amb aquestes distincions, la publicació ha reconegut els més de 85 anys d'experiència en banca privada i gestió de patrimonis, així com el creixement i la diversificació internacional del grup.


El Madrid visita el Getafe i Bernd Schuster fa un toc d´atenció a Casillas - Esports - Diari de Girona\nEl Madrid visita el Getafe i Bernd Schuster fa un toc d´atenció a Casillas\nEl Getafe, que diumenge va arrencar un valuós punt del Camp Nou, posa a prova la reacció del Madrid, que ha sumat dos triomfs seguits entre Lliga i Champions. Ahir el tècnic blanc, Bernd Schuster, va agrair el suport del seu president, Ramón Calderón, que el considera clau per al projecte i va assegurar que no sap quins jugadors arribaran en el mercat d'hivern, i alhora va fer un avís a Casillas, al qual va demanar "algunes parades brillants".\n"No sé qui són perquè els regals de Nadal no s'obren abans d'hora, cal esperar fins al 24", va dir l'alemany, més relaxat després de la millora de l'equip i després de rebre un altre cop el suport del mandatari. "Això és una cosa que m'ha comentat sempre, mai l'he vist desconfiar ni tenir dubtes. Hem parlat clar sobre la situació. No és una cosa que em sorprengui, sinó que em confirma la confiança que té en mi i ho agraeixo molt", va expressar.\nA més, va reiterar que coneix perfectament el Reial Madrid i com es magnifica tot el que passa en el club. "He estat aquí com a jugador i conec com és el Reial Madrid i les exigències són enormes. S'ha passat d'un començament històric a una crisi en un dia. És una cosa que et tocarà tots els anys i cal saber portar-ho, no distreure't i confiar en la teva feina", va afegir. L'alemany espera que segueixi a Getafe la bona ratxa perquè considera que "la millor medicina per al futbol és guanyar".


D’Andorra a França per la carretera de la Solana - El Periòdic d'Andorra\nD’Andorra a França per la carretera de la Solana\nMés d’una vegada he llegit en aquest diari que l’expresident de la Cambra de Comerç ha parlat de «desenclavar» Andorra. I tenia raó. Ho demostra el fet que aquesta setmana el Principat ha vist tancada la comunicació directa amb França pel Pas de la Casa amb l’esllavissada que ha afectat l’RN22 amb totes les conseqüències econòmiques i de mobilitat que això suposa. Tot plegat ha posat sobre la taula la necessitat de repensar noves comunicacions i només cal felicitar-se que l’esllavissada no hagi provocat cap desgràcia, que això també és una bona notícia.\nNo cal anar gaire lluny per adonar-se que les esllavissades, amb més o menys intensitat, estan a l’ordre del dia en mantes carreteres de l’altre costat del país. Sense anar més lluny ara fa un any que un corriment de roques va enfonsar part de la muntanya per la qual serpenteja la carretera que va a Mont-rebei i que va matar dos veïns de Sant Esteve de la Sarga. En aquella mateixa carretera s’han anat succeint les esllavissades (sortosament menys importants que la primera, que es va emportar una antiga ermita sencera) amb els costos que això representa per un poble de petites dimensions com ho és Sant Esteve de la Sarga, en ple Montsec d’Ares. Però no només han estat les esllavissades les que han tallat importants (i històriques) vies de comunicació. Fa més d’una dècada una nevada que es va deixar notar amb força al Pirineu va obligar a tallar el Túnel de Vielha, de manera que la Val d’Aran es va quedar uns dies (per sort, pocs) sense comunicació amb Catalunya. Tenint en compte que el Port de la Bonaigua també estava afectat i que tampoc es podia circular cap al Pallars Sobirà per la virulència de la nevada els aranesos només podien anar cap a França. De fet, més d’una vegada des de Bossòst estant també ha estat impossible circular cap al Port deth Portilhon per les inclemències meteorològiques de l’hivern.\nPerò parlant de territoris que s’han quedat incomunicats a causa del mal temps la palma se l’emporta, sense cap mena de dubte, Gran Bretanya. I és que com s’ha explicat més d’una vegada Gran Bretanya també va quedar incomunicada una vegada per un abrupte temporal que va impedir la circulació dels ferrys entre aquest país i França. Aquest cas ha passat a la història del periodisme perquè la premsa britànica va girar la truita titulant: «El continent, aïllat». I és que com tot en aquesta vida són maneres de veure les coses i és evident que pels britànics no eren ells els que havien quedat incomunicats si no que era Europa qui no es podia comunicar amb el seu país. En països de muntanya com és Andorra no deixa de ser malauradament habitual que episodis com els que s’han viscut aquesta setmana puguin succeir. I sinó només cal veure amb el que passa amb el Port de Cabús, que a l’hivern impossibilita la seva comunicació amb Catalunya via Tor (tot i que en aquest cas sempre hi ha qui troba la manera de transitar-lo). Sense anar més lluny a Catalunya també es trobarien casos en què la neu impossibilitat el trànsit en els mesos més durs de l’hivern. I en aquest sentit el Port de la Bonaigua, que comunica la Val d’Aran amb el Pallars Sobirà seria l’exemple més habitual. Perquè encara que hi ha el compromís (no escrit) de mantenir el port obert la major part de l’any sempre hi ha alguna temporada que cal tancar-lo uns dies o uns mesos per l’allau de neu que s’hi acumula. No en va un dels primers conductors de llevaneus que hi va haver a les Valls d’Àneu m’explicava fa poc que aquest port «té fama de dolent i que, en realitat, ho és». Potser per això em contava que abans la Bonaigua quedava tancada des de l’hivern fins a la primavera sense que hi pogués transitar ningú.\nPerò tot i això, tot i les inclemències que poden afectar comunicacions de primer ordre, és evident que correspon als poders públics la manera de trobar solucions a aquests imponderables que posa la mateixa naturalesa. Per això no estaria malament que el nou Govern sorgit de les eleccions del 6-A posés fil a l’agulla i es prengués molt seriosament la proposta de la Cambra de Comerç (em penso que també de la CEA) de recuperar la idea de fer una carretera per la solana andorrana que comuniqués amb França a prop del Túnel del Pimorent. És evident que aquesta seria una solució alternativa als possibles talls que es poden esdevenir a l’RN22 a causa del temps i que en ser el traçat pràcticament tot de titularitat andorrana es podria fer un seguiment més acurat de tot el ferm. En aquestes coses, en el món de les comunicacions vull dir, és important no pensar-s’hi gaire i apostar per projectes que a mitjà i llarg termini puguin ser beneficioses per al país. Perquè com diu l’adagi no hi ha mal que per bé no vingui i potser ara s’obre l’oportunitat d’impulsar aquest nou enllaç cap a França amb una carretera que contribuirà a «desenclavar» Andorra com fa temps que demana la Cambra de Comerç. Al cap i a la fi en aquestes coses és millor ficar-s’hi d’hora i no deixar passar oportunitats. I si no que ens ho preguntin als de Lleida, que hem vist com un tren que a finals del segle XIX es projectava des de la capital de la Terra Ferma fins a la població francesa de Saint Gaudens es quedava a la Pobla sense possibilitat d’anar més enllà amb tot l’historial de problemes (sortosament superats des que el gestiona Ferrocarrils de la Generalitat) per garantir-ne la supervivència. No val a badar doncs, Andorra necessita aquesta nova carretera.


Apartments Katarina Podstrana Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nGradac 9, Podstrana, Podstrana, Croàcia, 21312 - Veure al mapa\nAl visitar Podstrana, vosté es sentirà com a casa a Apartments Katarina, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nApartments Katarina també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Podstrana. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, habitació familiar, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent jardí. Apartments Katarina és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Podstrana.


Binipreu | Hogar\nTot el que necessites ho trobaràs a Binipreu\nLa més àmplia oferta en articles per a la cura personal, pels infants, la casa, el jardí o les teves mascotes.\nmartes, enero 21, 2014 11:06:00\nTroba-ho a la y\nPerfumeria i bellesa\nArticles de cosmètica e higiene personal amb línees facials i corporals per cobrir les necessitats i tenir cura de tota la família. La gama en perfumeria i maquillatge està pensada per a la dona d’avui que busca la millor relació qualitat-preu.\nDisposem de la major exposició en grans i petits electrodomèstics per a la llar, primeres marques amb els preus més competitius del mercat, amb la garantia de la cadena líder Calbet. Amb servei de transport i muntatge i les millors facilitats de pagament.\nLa secció d’electrònica de Calbet compta amb una àmplia gama de televisors, reproductors, equips d’àudio, fotografia, telefonia, informàtica i nous dispositius com tablets i eBooks, amb tots els seus accessoris.\nA Binipreu Meorca pots vestir la teva llar al millor preu amb la gama d’articles i tèxtil per a la cuina, el bany o el dormitori. També trobaràs tot el que necessites per a la terrassa o el jardí.\nA l’espai Habitacle hi trobaràs la solució que necessites i el consell professional en bricolatge, ferreteria, electricitat, eines, pintura, vestuari laboral, decoració i il·luminació, a més d’un gran assortiment en moble kit.\nBotiga de joguines i puericultura\nL’espai ToysRus compta amb un gran assortiment de joguines per a totes les edats: jocs educatius, per potenciar la creativitat, bicicletes, jocs de taula, electrònics… A la secció BabiesRus, els pares trobaran tot allò necessari pels primers anys del nadó.\nAmb Party Fiesta, les teves festes seran un èxit! Tenim un gran assortiment d’articles de decoració i complements per a tot tipus de disfresses, maquillatges, targes, invitacions i regals amb molt d’humor.\nEls petits i grans lectors trobaran un espai a la seva mida amb una selecció de contes a partir d’un euro, llibres de butxaca, temes pràctics...a més de les darreres novetats editorials i d’autors menorquins. L’oferta en papereria inclou tot tipus de material d’escriptori i d’oficina.\nEl major centre d’oci i diversió de l’illa\nGaudiu-ne en família