MUNTANYA: de maig 2020\nTiana (poliesportiu), Cementiri dels Empestats del 1870, turó d'en Galzeran i ermita de la Mare de Déu de l'Alegria de Tiana\nCurta i interessant caminada, que ens portarà a visitar tres indrets de gran interès.\nEl primer és el monument a l’antic cementiri dels Empestats de l’any 1870, després ens traslladarem al turó d’en Galzeran, on hi ha un dels vèrtexs de triangulació del Meridià de Dunkerque-Barcelona, que va servir per determinar la longitud del metre; i finalment baixarem fins l’ermita de la Mare de Déu de l’Alegria de Tiana.\nEl Cementiri dels Empestats també és conegut pel nom de Cementiri del Còlera o Cementiri de la Febre Groga.\nEl recinte queda emmarcat per una rectangle de pedra seca, i al mig hi ha una gran pedra amb inscripcions i gravats. Era una fossa comuna on alguns infectats d’aquesta malaltia van ser –hi enterrats.\nAquest monument va ser col•locat l’any 1871, un cop l’epidèmia hagué finalitzat.\nExisteixen vàries versions sobre la història d’aquest indret amagat i força desconegut.\nPerò, a grans trets, la història és la següent: l’any 1870, al barri de la Barceloneta de Barcelona, va començar una epidèmia de pesta, possiblement a causa d’algun dels vaixells arribats des de terres d’ultramar. La malaltia es va començar a estendre per tota la ciutat; a partir d’aquí hi ha informacions que expliquen com, un cop desallotjat el barri de la Barceloneta per ordre de l’Ajuntament i la Junta de Sanidad, els malalts provinents de famílies amb menys recursos van ser traslladats a la Conreria. L’epidèmia va durar 4 o 5 mesos, i va deixar 76 morts, que suposem són els enterrats a la fossa comuna. Aquesta seria una primera versió més o menys oficial i més benigna dels fets. Per internet es poden trobar altres versions més “rebuscades” i dignes d’una pel•lícula de terror.\nAl turó d’en Galzeran o d’en Mates, hi ha una torre de vigilància forestal; però a molt pocs metres, i fins fa ben poc, amagat per la vegetació hi ha un monòlit geodèsic que fou utilitzat l'any 1794 per a mesurar el meridià de Dunkerque a Barcelona, que serví per a determinar la longitud del metro. Es féu servir per a la triangulació del vèrtex format pel Matagalls, el Puig Rodó i el Turó d'en Galzeran. A la base hi ha una placa del 1994 que recorda el segon centenari d’aquesta efemèride.\nÉs un altre indret pràcticament desconegut, ja que la vegetació l’amagava , i tothom en arribar a la torre de vigilància es creia que ja era dalt del turó. Durant els primers mesos del 2020 s’ha netejat de vegetació tot l’entorn, i el monòlit torna a lluir i a ser visible....fins que ka vegetació el torni a amagar.\nTot i ser ben visible, actualment, podria dir que 9 de cada 10 persones que arriben a la torre no van al monòlit. En altres països aquesta “relíquia” seria un lloc protegit i potenciat.\nL'ermita de la Mare de Déu de l'Alegria, fou l'antic temple parroquial de Tiana, del que es tenen notícies des de l'any 1104 i refet a la seva totalitat a l'alta Edat Mitjana, i també en els segles posterior, que han acabat amb la aparença actual. Sobre la llinda de la porta principal hi ha inscrita la data de "1729". A la part posterior de l’església hi havia una gran bassa, que darrerament ha estat coberta, i a perdut tot l’encant que donava a l’indret.\nD’aquesta excursió, també és remarcable la gran panoràmica de la que gaudirem durant tot el recorregut, i caminarem per dins de boscos de pins i a estones voltats de vinyes en plena etapa d’expansió. Recordem que la marca de cava “Parxet” és precisament de Tiana.\nTenim dos punts per a començar aquest itinerari; un és el poliesportiu de Tiana, i l’altre el cementiri del mateix municipi.\nEscollirem l’ampli aparcament del poliesportiu, situat just en una corba de 180 graus que fa la carretera BV-5008 en el sector de Tiana a l’enllaç amb la B-500.\nComencem a caminar i immediatament arribem a l’Àrea d’esplai de la Font de l’Alba, amb bancs, taules i una font, tot sota una acollidora pineda.\nEn aquest indret deixem el camí de la dreta i seguim recta. En pocs minuts arribarem a la veritable font de l’Alba, un racó, amb un cert aire romàntic, i on també hi ha bancs de fusta. La font no raja, ja que està tapada; però l’indret té el seu encant.\nSortim pel camí que hi ha al darrera de la font, i comencem a pujar; la panoràmica es va obrint a mesura que guanyem alçada.\nMés amunt ens ajuntem amb el camí que també bé de l’àrea d’esplai, que sortia a la dreta i que no hem seguit per a poder passar per l’indret de la font de l’Alba.\nSeguim pujant, i passem a tocar de l’anomenat “revolt de la paella” de la carretera B-500.\nA partir d’aquí seguim una pista durant uns metres, i que deixarem per a continuar per un camí que arrenca a l’esquerra.\nAquest camí és el que ens porta a l’indret del Cementiri dels Empestats, d’on destaca, tal com ja he esmentat abans, la gran llosa de pedra en recordança dels difunts de la pesta groga del 1870.\nVisitat aquest oblidat i desconegut indret, seguim el camí que revolta el recinte i que ens condueix directament a dalt del coll de la Montalegre o de la Conreria. Ara seguim un camí que surt a la dreta i que acaba desembocant a la pista principal que mena a les cases del turó del Reig; a les que no arribem, perquè en el darrer revolt, deixem aquesta pista i seguim recta per la pista que segueix que en aquesta direcció.\nDeixem dos trencants a la dreta, per després seguir un camí que s’enfila per a sortir de nou a la pista que hem deixat en el segon trencant.\nSeguim la pista en una pujada una mica accentuada fins arribar a un collet on hi ha una torre d’alta tensió.\nD’aquí mateix arrenca un corriol a la dreta que ens porta directament al turó d’en Galzeran, a l’indret on hi ha la torre de vigilància forestal.\nSi haguéssim seguit la pista també hi hauríem arribat, però fent una mica de volta.\nDe la torre ens desplacem uns metres per tal d’acabar d’arribar al monòlit en commemoració del segon centenari del Meridià de Dunkerque a Barcelona.\nAprofitem la tala d’arbres i vegetació que s’hi ha fet per a contemplar l’extensa panoràmica que hi ha des d’aquest turó de 484 metres d’alçada, abans la vegetació no torni a entorpir-la.\nDeixem el turó i seguim uns metres la pista que hi arriba per l’altre costat.\nPocs metres després ens desviem a la dreta per a seguir un fantàstic camí que perd alçada, tot serpentejant, entre camps de vinyes.\nEl camí ens deixa en un collet, que és una important cruïlla de camins i pistes, i situat sota una bonica pineda.\nMés o menys seguim la pista que arrenca davant nostre, deixant les que surten a dreta i esquerra. A pocs metres la pista es torna a dividir, i ara seguim per l’esquerra.\nAra ja no abandonarem aquesta darrera pista, que, pràcticament, en línia recta, va perdent alçada, a estones amb el pendent força pronunciat, i amb molt bona vista sobre el port i ciutat de Barcelona, ja que la pista baixa encarada directament en aquesta direcció.\nFinalment arribem a l’alçada del cementiri de Tiana, just al darrere hi ha l’ermita de la Mare de Déu de l’Alegria, a la que acabem d’arribar.\nÉs un indret força bonic, i tranquil. Al davant de la façana hi ha una petita plaça, amb bancs de pedra on podem fer-hi una bona aturada.\nFinalment abandonem aquest indret, i seguim el camí del cementiri que ens porta fins la carretera BV-5008; la seguim per la dreta, i també per la dreta de la carretera, ja que hi ha habilitat un carril per a vianants, separat de la calçada principal. Fem aquest curt trajecte i arribem de nou al poliesportiu, on hem començat aquesta bonica caminada.\nDel poliesportiu de Tiana al Cementiri dels Empestats: 30mn\nDel Cementiri al turó d’en Galzeran: 30mn\nDel turó d’en Galzeran a l’ermita de l’Alegria de Tiana: 50mn\nDe l’ermita al poliesportiu: 20mn\nTOTAL: 2h 10mn\nWikiloc | Ruta Tiana (poliesportiu), cementiri dels Empestats del 1870, turó d'en Galzeran i ermita de la Mare de Déu de l'Alegria\nPublicat per estanysicims a 1:55 Cap comentari:\nBadalona (Can Ruti), font de l'Amigó, església de Sant Pere de Reixac, turó de Donadéu, poblat ibèric del turó de les Maleses, turó de la Coscollada, de Fra Rafel, de l'Home i d'en Seriol\nBonica excursió que ens portarà des de Badalona fins a l’ermita de Sant Pere de Reixac i de tornada ens enfilarem dalt de la carena i anirem fent tots els turons que anem trobant\nEl primer serà el turó de Donadéu, on hi ha una torre d’alta tensió, després arribarem al poblat ibèric del turó de les Maleses, i a partir d’aquí “aniran caient” un darrere l’altre, fins arribar al turó de l’Home, on abandonarem la carena per a tornar al punt d’inici\nÉs una excursió fàcil, però amb un notable desnivell de gairebé 700 metres, i tota l’estona anirem, o per pistes o per camins, més o menys fresats, però en cap moment deixarem de caminar per llocs evidents.\nTambé combinarem zones força transitades, amb d’altres poc freqüentades; i durant bona part de la caminada gaudirem de grans vistes, que en dies clars ens permetran veure el Pirineu, amb el Puigmal, com a cim destacat (si està nevat, encara serà més fàcil distingir-lo).\nPer a començar aquesta excursió ens situarem al darrere del complex hospitalari de Can Ruti, d’allí arrenca el conegut i transitat camí a la font de l’Amigó. Camí que seguirem fins la mateixa font.\nIndret ombrívol i enclotat, amb la font que normalment sempre raja, molt o poc. Tot i que fa molt poc que caminem, el lloc convida a seure al banc de pedra i a fer un glop de l’aigua refrescant .\nFarem bé, doncs el camí que arrenca del darrere de la font, puja de valent, encara que poca estona, perquè aviat arribem al coll de la Malesa; una important cruïlla de pistes i camins.\nNosaltres travessarem la pista que passa pel collet i seguirem el camí de l’altre costat.\nAquest camí va vorejant una antiga pedrera, i arribem a una cruïlla; si giréssim a la dreta ens enfilaríem al turó de les Maleses; turó pel que passarem més endavant.\nAra, però seguim recta, i acabem de vorejar la pedrera, i el camí entra a la obaga, i comença una forta i llarga davallada que ens deixa al davant de l’església romànica de Sant Pere de Reixac.\nSant Pere de Reixac era l'església parroquial de l'antic nucli de Reixac i està inclosa a l'Inventari del Patrimoni Arquitectònic de Catalunya.\nLa construcció ja és documentada l’any 963, i l’any 1581 es va agregar al monestir de Sant Jeroni de la Murtra.\nÉs un racó bonic i tranquil! Òbviament , aquí hi farem una aturada per a contemplar l’església i per a descansar una mica; doncs encara ens queda una mica més de baixada, i després haurem de remuntar tot el que hem baixat .... i més!\nReprendrem la marxa retrocedint uns metres per a seguir un camí que passa a tocar de l’ermita.\nSeguim baixant fins arribar a les portes de Montcada i Reixac; la primera casa és Can Fontanet de Baix; aquí deixem el camí i girem decididament a la dreta per a seguir-ne un altre que ens apropa al torrent de Reixac; en arribar al llit de la riera hem de girar a l’esquerra per a seguir un curt corriol que ens deixa dalt d’una pista.\nPista que seguirem pocs metres, ja que hem d’estar atents al traçat, perquè a la nostra esquerra arrenca un discret camí que haurem de seguir molta estona.\nAquí, podríem dir que s’ha acabat “la bona vida”, ja que aquest camí empren una forta i sostinguda pujada.\nL’església de Sant Pere de Reixac, ens servirà de referència, ja que en començar la pujada, en prou feines es veu la punta del campanar que sobresurt per sobre els arbres; i a mesura que anem pujant, el campanar anirà “emergint”, després veurem l’església, i més amunt, veurem tot el conjunt; a part de Sant Pere, també començarem a tenir una vista de tot el Vallès i dels pobles, polígons i infraestructures viaries i ferroviàries que hi ha en aquesta zona; al fons, això si, la muntanya de Montserrat ... per compensar!!\nDesprés d’una forta i llarga pujada arribem al capdamunt de la carena, i ara l’anirem seguint.\nA estones és una mica planera, i en d’altres torna a enfilar-se.\nArribem a una cruïlla, on hi ha un camí que baixa a la dreta, que no hem de seguir, i dos que surten recta. Hem de seguir el que segueix més directament pel carenar; si seguim l’altre, una mica a la dreta del primer, també arribarem al mateix lloc, però fent una mica de marrada.\nNova pujada, seguida d’un altre sector una mica més pla, per a tornar a pujar de valent, fins arribar al final d’una pista que porta a una torre d’alta tensió que hi ha en aquest indret.\nSeguim la pista uns metres, i la deixem momentàniament per a fer una curta anada i tornada al turó de Donadéu, tot seguint una pista secundària, ja que en aquest turó hi ha una nova torre d’alta tensió. Si no fos per aquesta torre, segurament, l’indret estaria cobert de vegetació i el seu accés seria impossible.\nDalt del turó de Donadéu, la vista que es té sobre el Vallès és molt amplia, així com també es veu Barcelona i Montjuïc, així com ja s’entreveu el poblat ibèric del turó de les Maleses.\nLa panoràmica, però queda parcialment limitada, ja que en un sector del turó la vegetació no permet tenir la vista dels 360 graus.\nTornem a la cruïlla anterior i seguim la pista pocs metres més, ja que seguidament arribem a una nova cruïlla, on hem de deixar la pista per a seguir un bonic camí que arrenca a la dreta.\nPrimer ens trobem amb una nova torre d’alta tensió, i després el camí va carenejant i ens deixa a un extrem del poblat ibèric del turó de les Maleses.\nPoblat llarg i estret, amollant-se a la forma de la muntanya. La punta per la que hem sortit, és potser la que té més bona vista, ja que és com la proa d’un vaixell encarada al nord, amb grans vistes; és un dels punts des d’on es veu el Pirineu.\nVisitem el poblat ibèric, tot seguint el camí que el travessa de punta a punta, i continuem caminant per costat oposat al que hem arribat (que és el camí principal d’accés al recinte).\nSeguim aquest camí i a la primera cruïlla hem de seguir el de l’esquerra i a la propera també a l’esquerra i així arribem al coll de Lliçà, on ens trobem amb una pista.\nHem de seguir-la deu metres a la dreta, perquè immediatament surt un camí a l’esquerra que hem de seguir.\nAquest camí, després d’una curta pujada, ens deixa dalt del turó de la Coscollada, on hi ha una torre de vigilància forestal.\nSi haguéssim seguit la pista, també hi hauríem arribat, però fent una mica de volta.\nEn aquest turó hi trobem una torre de vigilància forestal, i normalment un pila de ciclistes que hi descanses després de la pujada que hi ha, tant per un costat com per l'altre.\nEvidentment és un indret amb molt bona vista, llàstima de les torres elèctriques i dels seus cables que entorpeixen la vista del poblat ibèric de les Maleses i del massís de Montserrat. Però la vista sobre Barcelona, el seu port i la muntanya de Montjuic és fantàstica.\nEl punt més alt del turó de la Coscollada no és exactament on hi ha la torre, és a tan sols uns metres, però està una mica emboscat, i només queda a terra la base d’una antiga pilona.\nAra seguirem la pista, en direcció a la Conreria durant una bona estona. Aviat deixarem, a la dreta, el trencall de pistes, que ens tornaria a la font de l’Amigó, i seguim recta.\nFinalment arribem al coll de la Jeia d’en Pujol, on hi ha un dipòsit d’aigua, i a l’esquerra ja veiem la primera casa de la urbanització de la Conreria.\nSeguim per la pista una mica més, i ara haurem d’estar atents al traçat i al punt d’interès, ja que arribarem al poc definit coll de Fra Rafel.\nAllí, haurem d’abandonar la pista, per a seguir un poc definit corriol a la dreta.\nLa poca definició d’aquest corriol només dura els tres o quatre primers metres, en que la vegetació sembla que l’hagi desdibuixat una mica; però a continuació el corriol es converteix en un camí perfectament marcat, amb una forta pujada inicial, i que després va planejant pel llom de la carena.\nNova atenció al traçat i al punt d’interès que ens assenyala el curt rastre de corriol que ens separa del camí per l’esquerra per arribar dalt del turó de Fra Rafel.\nUn gran mirador de 360 graus, un altre indret, on en dies clars, es veu el Pirineu. Turó poc visitat, però amb magnifiques vistes, i amb unes pedres a mode de seient, molt apropiades per a descansar i gaudir de la panoràmica.\nCamí que seguint fins una punta, on hi ha unes roques, que, de nou, son un gran mirador.\nD’aquestes roques, surt, o sortia, un camí que baixava directament a la pista que hi ha més avall; però aquest camí a quedat esborrat per la vegetació; així que a pocs metres de les roques, girarem a l’esquerra, per a continuar seguint un corriol que ens condueix fins el GR de la Conreria., després d’alguns trams de forta baixada.\nArribats al GR, girarem a la dreta i ens portarà a la pista que he esmentat abans.\nUna vegada a la pista, girarem a la dreta, i immediatament a l’esquerra per a seguir una pista secundària, que mena fins una torre d’alta tensió; allí la pista es converteix en corriol que segueix fins arribar dalt del turó de l’Home.\nAnar a aquest mirador i al final de l’esmentada carretera del Mas Ram, no és estrictament necessari, ja que el nostre camí i la carretera, van uns metres paral·lels i separats per pocs metres.\nAquest camí ens portaria directament a la font del Pop o de Beu-i-tapa; però, novament hem d’estar atents al punt de interès que hi ha més o menys a mitja baixada, perquè hem d’abandonar el camí que baixa per a seguir-ne un de menys definit, que arrenca a la nostra dreta, just en el punt on hi ha un reduït bosquet de pins.\nAquest nou camí, menys transitat i per tant, la vegetació a estones sembla que se’l vulgui menjar, és molt bonic, i planeja una mica elevat, per uns terrenys que antigament deurien estar plens de vinyes, de les que encara es conserven els bancals, i les restes d’una antiga cabana de vinya.\nFinalment aquest bonic camí desemboca en una pista, que seguirem per la dreta i amb una mica de pujada.\nSi la seguíssim a l’esquerra baiaríem directament a la carretera de Can Ruti.\nSeguim, doncs, la pista per la dreta, i en el proper revolt pronunciat a la dreta, la deixarem per a continuar per un nou bonic camí que segueix planejant. Segurament aquest camí és la continuació de l’altre i que durant un tros la pista va esborrar.\nAra passarem pel costat d’una petita cova, que també deuria ser una aixopluc en mig de les vinyes. Hem d’estar atents al punt d’interès, perquè potser ens la passarem per alt.\nSeguim planejant, i seguint les sinuositats de la muntanya, fins que arribem a una cruïlla, on hem de deixar el camí, per seguir el de l’esquerra, que tot baixant ens porta a un collet, que és un nus de camins i pistes.\nAbans, però, haurem deixat el camí que ens portaria a la font del Goig.\nA l’esmentada cruïlla farem una curta anada i tornada per tal de pujar al turó d’en Seriol.\nÉs un turó d’alçada molt modesta, però que ens ofereix una gran vista panoràmica del complex hospitalari de Can Ruti, i sobre les ciutats de Badalona i Barcelona.\nAbans hi havia un camí que baixava directament fins a Can Ruti, però tot i que hi ha l’inici, la resta està esborrat per la vegetació; així que tornarem sobre les nostres passes fins el collet anterior.\nAra seguirem la pista que en pocs minuts ens deixa de nou al punt inicial.\nDe Can Ruti a la font de l’Amigó: 15mn\nDe la font de l’Amigó al coll de les Maleses: 05mn\nDel coll de les Maleses a Sant Pere de Reixac: 50mn\nDe Sant Pere de Reixac al turó de Donadéu: 1h\nDel turó de Donadéu al poblat ibèric del turó de les Maleses: 15mn\nDel poblat ibèric al turó de la Coscollada: 10mn\nDel turó de la Coscollada al turó de Fra Rafel: 25mn\nDel turó de l’Home al turó d’en Seriol: 40mn\nDel turó d’en Seriol a Can Ruti: 05mn\nWikiloc | Ruta Badalona (Can Ruti), font de l'Amigó, Sant Pere de Reixac, turó de Donadéu, Maleses, Coscollada, Fra Rafel, Home i Seriol\nPublicat per estanysicims a 6:51 Cap comentari:\nTiana (poliesportiu), Cementiri dels Empestats del...\nBadalona (Can Ruti), font de l'Amigó, església de ...\nPic de Bassiero, punta E, 2897 m o pic Gourdon i p...\nBadalona, poblats ibèrics de Puig Castellar, de le...\nBadalona, turó d'en Boscà, de Miravitges, de l'Hom...\nBadalona (la Rambla), turó de l'Enric, d'en Folc, ...


Comissió Esbarjo – AFA Escola Lanaspa-Giralt\nLa Comissió d’Esbarjo s’ocupa d’organitzar sortides, excursions, festes… que es fan tan en horari lectiu com en horari no lectiu del centre. L’objectiu és que tota la comunitat escolar es conegui millor i convisqui en un marc lúdic i festiu.\nAquesta comissió , entre d’altres actes, s’encarrega d’organitzar tres esdeveniments fixes cada any, que són la cerca del tió, el carnestoltes i el sopar de final de curs.\nLa Comissió de Carnestoltes està formada per el Sergio, la Cristina, l’Alba, el Marc i la Marta, pares i mares de l’escola que s’encarreguen de dinamitzar i portar a terme la participació a la Rua Infantil de Terrassa organitzada per l’entitat la Confraria la Mascarada. També col·laboren amb l’escola a la rua del divendres que fan pels carrers del voltant de l’escola facilitant els cotxes i posant música .\nJa fa 3 anys que es va decidir en assemblea de sòcies que la Cerca del Tió s’encarregaven la classe de P5 i el Sopar de Final de Curs la classe de 5è (sempre amb l’ajuda de totes).\nLa Cerca del Tió és una activitat que consta en anar a buscar el tió de Lanaspa Giralt a Can Robert i esmorzar totes les famílies a allà.\nEl Sopar de Final de Curs es tracta d’organitzar l’acte de cloenda del curs escolar. Es un esdeveniment on ens trobem totes les famílies i acomiadem el curs amb una festa amenitzada de música i sobretot activitats pels nostres fills i filles.\nEmail general: esbarjo@afalanaspa.cat


El Banc de Sang i Teixits ha emès una alerta davant la dificultat de rebre nous donants. La pandèmia ha posat bastons a les rodes a les jornades empreses a escoles o universitats, que atreien els nouvinguts. De fet, l'empresa ha quantificat la problemàtica: "Si en un any normal, més de 30.000 persones comencen a donar sang, durant el 2020 i 2021 han estat poc més de la meitat."\nLa jornada es celebrarà el dissabte 19 al pavelló\nNo obstant això, la desescalada en les restriccions sanitàries ha permès a les escoles, tals com el centre Vedruna de Palamós, recuperar projectes educatius amb el Banc de Sang i Teixits. En aquest sentit, els alumnes de 3r d'ESO han treballat braç a braç per finalment materialitzar una jornada de donació de sang. Serà al dissabte 19 al pavelló de l'escola de 10 del matí a 2 del migdia, i de 4 a dos quarts de 9 del vespre.\nEnglobat dins un projecte multidisciplinari\nSota l'eslògan "Una bossa de sang, tres somriures", els estudiants s'han organitzat en comissions de treball durant diverses assignatures. En concret, han adquirit coneixements teòrics del sistema circulatori dins la branca de la biologia i alhora han fet partícip la impressora 3D en la matèria de tecnologia. A més, han descobert aspectes tan rellevants com "la importància de ser donant" o "el plaer de les petites coses".\nEs tenen reserves de sang pels pròxims 6 dies\nLes premisses que els participants han de complir són pesar més de 50 quilos, tenir entre 18 i 70 anys i no venir en dejú. A més, el centre recomana demanar cita abans d'assistir-hi. Actualment, hi ha 24 persones confirmades i resten encara disponibles 180 places. En el conjunt global de Catalunya, es mantenen reserves de sang pels pròxims 6 dies, quan l'ideal serien 10.


Gesa tornà a deixar ahir 12 municipis sense electricitat durant una hora\nUna avaria en un grup generador de la central del Murterar, la segona en tres dies, en fou la causa\nJoan J.Serra | 20 novembre 1999\nEl grup generador número 2 de la central elèctrica del Murterar, en el municipi d'Alcúdia, tornà a fallar durant l'horabaixa d'ahir, concretament a partir de les 17'45 hores. Les comarques de Llevant i del Pla foren les més afectades per l'apagada, encara que zones de Palma, Calvià, Esporles i Llucmajor també es quedaren sense llum.\nAquesta és la segona vegada en una setmana que la central del Murterar pateix una avaria que deixa sense subministrament elèctric una bona part de Mallorca. La primera va ocórrer el passat dimarts i es perllongà durant unes dues hores, aproximadament. La fallada d'ahir, afortunadament, fou molt més breu i durà entre 15 i 60 minuts, segons les zones.\nEn total, foren 12 els municipis afectats, en part o en la seva totalitat: Artà, Calvià, Santanyí, Pollença, Son Servera, Santa Margalida, Capdepera, Petra, Sant Llorenç, Esporles, Llucmajor i Palma. En el cas de la capital, l'apagada es limità a poc més de la barriada del Secar de la Real. Tot això, suposa, segons fonts de Gesa, un 12 per cent de la demanda i un 10 per cent del territori. Foren 12 les línies que quedaren sense subministrar electricitat.\nIgual que dimarts, Gesa, en produir-se la fallada, demanà a l'aeroport de Son Sant Joan que es desconnectàs de la xarxa general per així evitar una forta demanda durant la reparació de l'avaria. Com és sabut, l'aeroport és el principal consumidor d'electricitat de l'Illa i, sempre que es registren problemes, se sol·licita a Son Sant Joan que faci servir els grups electrògens propis.\nCom a hipòtesi, les mateixes fonts indicaren que l'avaria pot ser semblant a la del dimarts, és a dir, el deficient funcionament d'un ventilador d'inducció. Ahir, va ser el grup generador número 2 l'afectat, però en la primera ocasió varen ser l'1 i el 2.


Un llibre recull el diàleg entre Panikkar i Lapide, on són presents interrogants i autocrítica\n6 min. BARCELONA 10/10/2018 16:31\n651x366 L'interior d'una església / GETTY L'interior d'una església / GETTY\nHi ha converses que neixen mortes i morts que encara conversen. Morts ben vius, perquè continuen despertant-nos. I malgrat el que diguin les seves dates de defunció, continuen fent-se escoltar, sense imposicions, seduint-nos. És el cas d'aquest diàleg transcrit i publicat recentment per l'editorial Fragmenta sota el títol 'Parlem del mateix Déu?', entre el teòleg i filòsof Raimon Panikkar (Barcelona, 1918 - Tavertet, 2010) i el teòleg jueu Pinchas Lapide (Viena, 1922 - Frankfurt, 1997).\nMalgrat que el text no ens transmeti els seus silencis, el paper ofereix la possibilitat d'obrir i tancar el diàleg entre aquestes dues figures intel·lectuals quan ho necessitem, deixar-los reposar, tornar-hi una vegada i una altra sobre un punt en concret, acompanyar-los també en el silenci: “No podem parlar de Déu sense haver fet abans un silenci interior”, assegura Panikkar, sostingut per Lapide: “El principal òrgan per percebre Déu no és l'ull sinó l'orella”.\nUna xerrameca maldestra\nDos teòlegs que fan autocrítica, que defensen l'interrogant per sobre de la conclusió fàcil, que saben escoltar l'altre per aprendre i no per convèncer. Hem de parlar de Déu? Cal? És una pregunta complexa quan se la plantegen dos teòlegs que viuen l'experiència més enllà d'elucubrar teories. Per això és un plaer escoltar-los (o llegir-los) quan comparteixen intuïcions. “Guardem silenci per conservar-lo [a Déu] viu –afirma Lapide–. Potser aquesta seria una manera d'estar més a l'altura de la divinitat infinita o com en vulguem dir. Hi ha una cosa segura: hauríem de parlar menys sobre Déu”. I Panikkar afegeix: “La paraula 'Déu' no és necessària i molt sovint, sobretot avui en dia, és un impediment per expressar l'experiència o la creença en aquest misteri que no té nom o que pot tenir tots els noms. ¿No podríem tenim com a marc de fons la misèria i la situació dels homes d'ara i parlar més de l'experiència, més personalment i des de la quotidianitat?”\nParlar del que no és sense deixar de ser, d'allò més llunyà i més proper alhora, sense temptació de classificar, de reduir, de manipular. Déu com a incògnita però no com a mer desconegut. “De la mateixa manera que una mare cada dia anomena la seva criatura amb tres o quatre noms afectuosos diferents, o que dos amants sempre inventen noms nous per intentar expressar els seus sentiments, el mateix passa amb els jueus creients i Déu”, explica Lapide. I afegeix: “A la Bíblia hi tenim més de cent noms per a Déu i sabem que en els millors dels casos són aproximacions que surten al seu encontre però que, al cap i a la fi, són una xerrameca maldestra que balbuceja constantment per dir una cosa per a la qual no s'ha inventat el llenguatge per poder-ne parlar”.\nXerrameca maldestra que balbuceja constantment... ¿Hi ha millor definició de l'exercici d'un teòleg? ¿Es pot ser més humil, més encertat, més equilibrat? I d'aquest balbuceig constant, imparable xerrameca maldestra, els dos protagonistes en fan l'art d'escoltar, com alquimistes.\nPanikkar, en aquest intent de trampejar les respostes simplistes, afirma: “A l'home se li ha concedit que, en la mesura que experimenta les seves limitacions, faci experiència del que hi ha per sobre d'aquest límit d'una manera que no pot veure des de sota seu. Per tant, la meva experiència del límit és sempre simultània a la meva experiència de transcendència. Experimento el límit quan, d'alguna manera, experimento l'il·limitat, que és qui marca el límit. Visc alhora el límit i l'alliberació en l'infinit”.\nEvitar la contracepció cultural\nPer la seva banda, el teòleg jueu ofereix una llista dels Déus morts, caiguts pel seu propi pes –un pes que ofega, castra, arrasa–. Segons ell, ja ha mort el Déu comptable –que porta el càlcul dels actes bons i dolents de cada un de nosaltres–; el Déu avi amb la barba llarga i blanca; el Déu dels exèrcits que sempre desfila amb els batallons més forts... “De tal manera que avui potser estem en situació d'avançar cap a imatges de Déu més profundes i adultes...” Imatges de Déu, però, sense la temptació d'elaborar imatges, sense fer-ne un subjecte. “Allò que Orient retreu a Occident, parlant de tradició, és que ha convertit Déu en una substància, en un ésser, en algú...”, recorda Panikkar, cristià sense por a definir-se també hindú i budista, no amb ànim provocador ni sincrètic, molt menys per superficialitat, sinó per fer palesa la pròpia experiència, juntament amb la gran convicció d'un pluralisme viu, també, en el propi cos: “Advoco per un pluralisme autèntic i saludable. Pluralisme no vol dir relativisme, ni indiferència, sinó que precisament consisteix en l'observació profunda dels altres perquè els considerem font de coneixement o, si volem, de la revelació, que no pot ser reduïda a una sola font (la nostra). Així la conversa pren, d'una banda, humilitat i, de l'altra, profunditat, que no ens porten a una meta comuna sinó a l'afecte i la tolerància mutus i a la comprensió del que no comprenem dels altres, perquè cada home és un secret, un misteri”, diu.\nAtent, recíproc, Lapide assenteix de bon grat, i ofereix una guia de mínims: “Segons la moral jueva –explica–, Déu no fa les tres primeres preguntes de la Bíblia a Adam, Eva i a Caín, sinó a tots nosaltres, i cada dia: on ets?, què has fet?, on és el teu germà?”\n“Nosaltres, teòlegs i filòsofs, hauríem d'evitar la contracepció cultural, els mètodes anticonceptius que volen evitar la fecundació mútua”, continua Panikkar, que també reivindica la crítica dels altres, “perquè, si no, no soc del tot conscient del que em falta”. I d'aquesta màxima n'extreu una reflexió imprescindible: “Veig que, a pesar que la meva religió té bones respostes, tots nosaltres, jueus i cristians, hindús i musulmans, no ens n'hem sortit. Aquí advoco per una conversió de les religions corresponents, no a altres religions, sinó a fer un tomb molt més profund, on puguem crear un nou món i una nova possibilitat de pau mitjançant el diàleg”.\nReflexió que no ens serveix, aquí i ara, com a punt final, sinó d'inici constant, balbucejant, mentre callem també, fent camí o aturant-nos, escoltant sempre.


Mor el Dr. Antonio Peña Jurado del Departament d’Art i Musicologia - Facultat de Filosofia i Lletres - UAB Barcelona\nMor el Dr. Antonio Peña Jurado del Departament d’Art i Musicologia\nPeña Jurado ha estat especialista en art romà antic i ha format part del claustre professoral de la Facultat de Filosofia i Lletres des de 2009.\nLa matinada del dia 2 de gener ens ha deixat Antonio Peña, a l’edat de 45 anys, després de fer front amb coratge a una llarga malaltia, que no li va impedir de concursar i obtenir la plaça de Professor Agregat en Història de l’Art Antic, el proppassat mes d’octubre.\nFormat a la Universitat de Còrdova, en va ser becari predoctoral de la Junta de Andalucía en la (1999-2003) i hi va obtenir el títol de doctor amb la tesi “El reaprovechamiento del matrial arquitectónico romano en la Mezquita de Córdova” sota la direcció de la profa. Gavilán Ceballos (publicada amb el títol; “Estudio de la decoración arquitectónica romana y análisis del reaprovechamiento de material en la Mezquita Aljama de Córdoba, Córdoba 2010). Ja doctor va obtenir una beca postdoctoral a la Universidad Pablo de Olavide de Sevilla (2004-2006), per continuar la seva formació a l’Archäologisches Institut de la Universidad de Colonia (Alemania) amb una beca del Ministerio de Educación (2006-2008) i, retornat a Espanya, amb un ajut de la Fundación Yuste a l’Instituto de Arqueología de Mérida (2008-2009). L’any 2009 es fa incorporar amb un contracte postdoctoral a la UAB, on ha acabat essent professor agregat del Departament d’Art i Musicologia.\nPeña Jurado ha estat també professor ‘ad honorem’ de la URV i membre del grup de recerca (2017 SGR 00970) “Mirades sobre la Mediterrània a l'antiguitat. D'Orient a Accident, de la Protohistòria a l'Antiguitat Tardana. Grup interinstitucional en arqueologia clàssica”. Ha estat també membre de l’Equip de Recerca d’Arqueometria i Produccions Artístiques (ArPA) de l’Institut Català d’Arqueologia Clàssica.\nEspecialista en arquitectura i escultura decorativa arquitectònica romanes i en reaprofitament de materials compta amb nombroses publicacions sobre el tema en obres individuals i col·lectives.\nLa Facultat el recordarà per la seva vitalitat, cordialitat i afabilitat, qualitats amb què ha impregnat la seva vida i la seva passió, l’art romà antic.


El teatre del Foment Cultural i Artístic es va vestir de gala per acollir els recuperats Premis Ràdio Molins de Rei. La nit de divendres va estar plena d’emocions, amb esperança de futur entre els guardonats i els organitzadors de la ràdio però també amb mirades al passat i el record a Miquel Armengol, alma máter dels premis.\nEls periodistes Oriol Romeu i Sílvia Artés van ser els encarregats de presentar la gala // David Guerrero\nPúblic, guardonats i convidats van compartir emocions i compromís amb la vila i la seva ràdio en un teatre del Foment a mig omplir. Les intervencions dels jurats i dels premiats van posar de manifest la voluntat compartida de tirar endavant projectes i iniciatives en favor de Molins de Rei en uns premis recuperats després de tres anys de pausa. L’acte d’entrega dels premis es va celebrar amb solemnitat però marcat per un aire de modernitat gràcies a l’escenografia a càrrec de Sonitrons. La gala va ser amenitzada amb el grup de gospel de Triamúsica.\nL’essència tradicional dels premis es va mantenir però es va fer una actualització de l’esdeveniment. Enguany, els premis estaven organitzats en vuit categories: Cultura, Comerç i petita empresa, Innovació, Esports, Solidaritat, Educació, Premi comunicació Miquel Armengol i Molinenc/a d’honor. Menys els dos últims, la resta tenien un jurat independent format per tres persones vinculades a la matèria que van decidir el guanyador.\nRamon Graells va recollir el premi entregat a l'IES Bernat el Ferrer // David Guerrero\nEl Premi Educació va correspondre a l’institut Bernat el Ferrer. El jurat va valorar la proposta estratègica, curricular i docent, envers una cultura formativa de dimensió europea. Va recollir el premi el director de l’institut, Ramon Graells, acompanyat de la cap d’estudis, que va dedicar el guardó a tot el claustre i va mostrar el seu compromís docent: “Creiem que la nostra obligació es formar als alumnes en un espai de nivell europeu per fer-los més competitius en un món cada dia més globalitzat”. Graells va voler reconèixer també la importància de l’entorn dels alumnes i el seu entorn i va reconèixer que el seu premi “no només es basa en la feina dels professors, sinó en tota la comunitat educativa, pares i alumnes”.\nPremi Comerç i Petita Empresa\nCarles Guilera va recollir el premi de mans del president del BotMol, Jordi Vilaprinyó // David Guerrero\nEl Premi Comerç i Petita Empresa va recaure en Carles Guilera, empresari responsable de l’empresa Guilera SA. El jurat el va considerar un “exemple d’emprenedor d’èxit“. La seva empresa, fundada al 1953, és pel jurat “un referent de la vila”. Carles Guilera, al recollir el premi va destacar la importància del treball en equip a la seva pròpia empresa però també entre empreses. “Un granet de sorra per si sol no fa res, però molts junts fan una platja”, va exemplificar Guilera per demostrar la importància del treball conjunt de les empreses per sortir de la crisi. L’empresari va cloure els agraïments considerant el premi com “un reconeixement a tot el comerç de Molins de Rei”.\nRosa Maria Coso va agraïr el Premi Solidaritat en nom de l'Associació Comerç Just // David Guerrero\nEl Premi Solidaritat va correspondre a l’associació Comerç Just, en reconeixement a la seva trajectòria i tasca realitzada aquest any, un 2011 en el que han estrenat el café de Molins de Rei però també s’han vist forçats a tancar la botiga després de 10 anys. Precisament, el reconeixement a la feina feta per promoure el Comerç Just durant aquests 10 anys des de la botiga era un dels principals motius del premi i també dels agraïments de Rosa Maria Coso, qui va dedicar el Premi Ràdio Molins de Rei “a totes aquelles persones que han obert la botiga durant els deu anys de funcionament”.Coso va posar la botiga del Comerç Just com un exemple de que “tots nosaltres podem fer alguna cosa, per poc que sigui, per canviar aquest món”. La presidenta de l’associació va mostrar la seva tristesa per haver tancat la botiga però va reconèixer que deixava un testimoni important: el café de Molins de Rei, amb la imatge de la Federació Obrera.\nRamon Cugat va fer un dels discursos més recordats de la nit // David Guerrero\nEl Premi Cultura es va entregar a Ramon Cugat, per la programació periòdica a Cal Dit dels nous valors de la música pop feta a Catalunya. Cugat, amb el guardó a la mà, va fer un dels discursos més reivindicatius de la nit, explicant que La Caixeta de Sons, el nom sota el qual organitzava els concerts, “està en stand-by”. Cugat va lamentar que la Federació Obrera estigui acabada però encara no es pugui utilitzar i també va criticar el poc ús que se li dona a la Sala Gòtica. “Tenim llocs tancats i La Caixeta de Sons està aturada per falta de llocs”, va apuntar Ramon Cugat, finalitzant el seu discurs d’agraïment amb una defensa aferrissada de la música: “A vegades em poso una cançó i m’arregla el dia; això és important, la música”.\nInés Solana va mostrar-se visiblement emocionada al recollir el guardó // David Guerrero\nEl Premi Esports va ser per la capitana del sènior femení d’handbol del CE Molins de Rei, Inés Solana. Segons el jurat, Solana “és un exemple de superació en temps difícils”. La temporada passada va aconseguir l’ascens a la categoria de plata de l’handbol estatal tot i que el somni no es va fer realitat per problemes econòmics. Solana va reivindicar durant el seu discurs la importància del periodisme esportiu local: “No us imagineu els ànims que dona cada una de les notícies o les entrevistes”, va assegurar completament emocionada.\nJosep Maria Salas va rebre el premi Innovació degut al seu important curriculum d'investigador // David Guerrero\nEl Premi Innovació, sisè i últim premi decidit per un jurat independent, va anar a parar a Josep Maria Salas, enginyer implicat en la innovació en el terreny de les energies netes. Salas ha endegat projectes empresarials com Wattpic, vinculat a l’energia solar i té dos patents internacionals. Salas, en un discurs molt optimista, va assegurar que “amb esforç i perseverança les coses poden canviar”. L’enginyer molinenc va apel·lar a la “inquietud personal de cadascú per lluitar i canviar el que s’ha de canviar”.\nEl Premi Comunicació, que des d’aquest any porta el nom de Miquel Armengol, va ser entregat per la directora de Televisió de Catalunya, Mònica Terribas. “El Miquel estaria molt content avui, la voluntat de recuperar els Premis i fer-li memòria s’ha d’agrair”,va assegurar Terribas, que ja va rebre aquest reconeixement de mans d’Armengol fa uns anys. Per a la directora de TV3, el director de Ràdio Molins de Rei tenia en comú moltes coses amb el guardonat d’aquest any, Tomàs Alcoverro: “la passió per la seva feina i la persistència, dos característiques molt importants en aquest ofici”.\nTomàs Alcoverro va fer riure, va emocionar i va donar una lliçó de periodisme a l'auditori al recollir el premi Miquel Armengol // David Guerrero\nAbans d’entregar el premi, Terribas va mostrar la seva admiració pel veterà periodista de La Vanguardia. “Les cròniques d’Alcoverro són fonamentals per entendre la relació Orient – Occident”, va reconèixer Terribas, destacant l’actitud del periodista guardonat: “Es pren aquest ofici com el que és: estar al servei dels altres per ajudar a entendre el món”.\nTomàs Alcoverro, al recollir el premi, va recordar els seus moments d’infància a Molins de Rei. “Aquest premi m’arrela a Molins de Rei”, va assegurar amb sinceritat, explicant els seus vincles amb la vila des que venia de vacances a una casa del carrer Puigcerdà. Alcoverro va sentir-se afortunat per un premi que reconeix la seva feina, “un ofici que faig amb il·lusió, que em fa viure”.\nEl guardonat no es va voler tampoc oblidar del periodista que dóna nom al premi. “Em trucava a Beirut o a Bagdad en plena guerra i em feia unes enormes entrevistes ben fetes”, va recordar Alcoverro, omplint de records i d’emocions el teatre del Foment.\nJoan Domènech es va endur l'únic premi escollit per votació popular // David Guerrero\nL’últim guardó de la nit es reservava per a la votació popular, oberta a través dels telèfons de la ràdio i d’internet. En total es van comptabilitzar 1.201 vots entre els sis nominats: Manel Borrego (cap del Servei d’Atenció Municipal de l’Ajuntament de Molins de Rei), Salvador Ayala (president de l’Agrupació Folklòrica de Molins de Rei), Maribel Rodríguez (directora del grup de teatre Espai Xirgu), Rosa Camps (molinenca implicada en activitats artístiques de la vila i a favor de la gent gran), Gemma Tribó (doctora en Història Contemporània i professora de la Universitat de Barcelona) i Joan Domenech (president del Cine Club Hal 2002).\nAquest últim va ser el guanyador de les votacions. Joan Domènech va agrair el reconeixement, destacant els mèrits fets pels altres nominats. Tot i això, el reconeixement més destacat el va fer “a la gent de cinema”, amb qui gaudeix d’una passió que transmeten a través del Cine Club Hal 2002 molts divendres a la mateixa sala on va rebre el premi.\nEtiquetes:Carles Guilera CE Molins de Rei Cineclub Hal 2002 Comerç i petita empresa Comerç Just Cultura Educació esports Federació Obrera handbol IES Bernat el Ferrer Ines Solana Innovació Joan Domenech Josep Maria Salas La Caixeta de sons Miquel Armengol Molinenc d'honor Mònica Terribas Oriol Romeu Premi Comunicació Miquel Armengol Premis Ràdio Molins de Rei Ràdio Molins de Rei Ramon Cugat Ramon Graells Rosa Maria Coso sala gòtica Sílvia Artés solidaritat Sonitrons Tomás Alcoverro Triamúsica Xavi Paz


Lloguer casa luxe amb piscina i vistes al mar, Aiguablava, Begur,\nCasa familiar aprop de la platja d'Aiguablava, amb piscina, vistes al mar i la montanya.\nLa vila té una arquitectura tradicional, però l'interior i les seves instal·lacions són moderns. Està situada en una tranquil·la zona residencial a 15 minuts a peu, o un parell de minuts amb cotxe, de la bella platja de Aiguablava, i a 5 km del centre de Begur. Consta de dues plantes amb torrassa, jardí privat, piscina i terrassa amb zona de barbacoa.\nDes de tota la casa hi ha boniques vistes, ja sigui al jardí amb la seva piscina desbordant i el mar al fons, o les muntanyes verges que envolten la zona.\nLa planta baixa alberga un ampli rebedor, gran cuina equipada amb menjador circular adjacent en la torrassa, ampli saló amb xemeneia i taula de billar anglès, dormitori amb bany en suite i una condícia. Accés a la terrassa amb barbacoa i el jardí.\nLa planta superior alberga tres dormitoris dobles, tots amb el seu bany en suite i un despatx/dormitori auxiliar en la torrassa. La Màster suite i un altre dormitori tenen accés a una terrassa amb vista panoràmiques al mar i la muntanya.


Llibres arreu | Jordi Garriga | Barcelona | Gran angular | El Punt Avui\nLlibres arreu Llibres arreu Llibres arreu Llibres arreu + Llibres arreu E-mail\nEls alumnes d'una escola de Ghana mostren els seus flamants lectors de llibres digitals. ARXIU\nLlibres arreu Llibres arreu Llibres arreu Llibres arreu Llibres arreu E-mail\nde nens d'arreu del món equipats amb un lector electrònic l'objectiu per al 2015, amb un pressupost de 50$ per alumne\nPot l'eina electrònica protagonitzar una revolució en la difusió de la cultural semblant a la de la impremta de Gutenberg? David Risher, executiu d'Amazon, i Colin McElwee, exdirector de màrqueting d'Esade, van fundar l'empresa sense ànim de lucre Worldreader.org amb l'objectiu de fer del llibre electrònic l'eina per esperonar la lectura a les àrees del planeta desafavorides, on justament alfabetització i educació poden esperonar el redreçament econòmic.\n“Hem vist, en poblets de Bolívia o Ghana –explica Colin McElwee– que hi ha grans dificultats logístiques (grans distàncies, males carreteres) per portar-hi llibres de paper, fins al punt que en algun lloc eren un bé tan preciós que els tancaven amb pany i forrellat”. El Kindle, el lector d'Amazon, és l'eina que pot fer el miracle: la tecnologia 2G i 3G permet que als lectors electrònics, a qualsevol punt del món, arribin milers de llibres, a un cost gairebé zero, contra el dòlar que carrega el viatge per mar en mercant per cada llibre de paper.\nA quatre hores de la capital, Accra, Worldreader està fent l'assaig pilot, en 500 escolars, que ha de demostrar que l'e-reader, que encara lleva escepticisme al Nord, pot ser una poderosa arma d'emancipació al Sud. En el test, pressupostat en 800.000 euros i que es clou al juny, al final del curs acadèmic, s'han format tres grups: un que ha seguit el curs sense tenir llibre electrònic, un altre que n'ha disposat parcialment i un tercer que ha fet servir aquesta eina. En una prova de mig curs, realitzada fa pocs dies, “ja s'ha observat que el llibre electrònic ha fet efecte, positiu, en capacitat lectora i de redacció”. Durant aquest temps, els nens i nenes del test se n'han arribat a descarregar 35.000. “Hem pogut veure que quan els nens s'enduen el lector a casa volen seguir fent noves lectures”, explica sense amagar una certa emoció McElwee.\nREGLES DEL MERCAT.\nAmb suports com el del govern dels EUA, Amazon, Random House o Penguin Books, o a Catalunya eDreams, aquesta organització radicada a Catalunya no vol confusions: el seu projecte fuig de la caritat per orientar-se a la formació d'un mercat sostenible. De fet, els noms esmentats, i altres que s'hi poden afegir aviat, com Sony o Google, saben, més enllà que el suport d'una acció d'RSC pugui prestar a la marca, que “els països africans ara encara oblidats, en vint anys seran mercats molt interessants.”\nAra es tracta de recaptar fons per escurçar la distància entre el cost del dispositiu electrònic i el preu que les autoritats locals, que en el cas el Ministeri d'Educació de Ghana són 50 dels 150 dòlars que costa ara un Kindle. “Podem provocar que sorgeixin condicions de mercats si els fabricants de dispositius s'adonen que a l'Àfrica estan davant una veta de mercat de 300 milions de nens. Els operadors de telefonia ja saben que Àfrica és un mercat ple de possibilitats per a la telefonia mòbil, amb una cobertura de fins al 65% a Ghana, però del 90% en un estat com Kenya, on també es desenvolupa l'experiència Worldreader.\nEs tracta, doncs, que “hi vegin la possibilitat de grans vendes”, diu McElwee, que afegeix: “No sabem quin model pot sorgir: en alguns casos l'Estat pot comprar els llibres electrònics i distribuir-los i en altres poden ser les operadores de telecomunicacions les distribuïdores”. En tot cas, es tracta que els pares d'alumnes puguin adquirir per als seus fills tota la llista dels llibres de text que proposa el centre educatiu, a un terç del que costa el de paper, “aconseguim que, si ara només setze de cada cent nens acaba l'ensenyament obligatori, aquesta ràtio arribi a 25 en pocs anys”, remarca McElwee. Es tracta també de trencar el tòpic que quan hi ha necessitats bàsiques no es gasta en educació: “No és cert, si el preu és assequible, tothom està disposat a gastar”\n. Algun malpensat podria pensar que tot això es tracta d'una altra mostra de paternalisme del Nord envers el Sud. Doncs no, com s'afanya de desmentir McElwee. “volem promoure la distribució de llibres de les editorials locals, que la rica cultura d'aquests països pugui fer servir grans canals de venda com Amazon.com per accedir a la demanda del Nord”.\nNo hem d'oblidar que als Estats Units, per exemple, la comunitat afroamericana sempre ha mantingut viu l'interès per recuperar els seus ancestres culturals. De moment, Worldreader ja ha aconseguit arribar a acords amb deu editorials. Problemes tècnics amb el llibre electrònic? “Hauries de veure a Àfrica la creativitat per resoldre el problema de la càrrega del mòbil, amb bateries de cotxe, al bell mig de la jungla”.\nL'econòmic 16-04-2011, Pàgina 32


BBVA IT | Seguretat\nBBVA IT. SEGURETAT\nA BBVA IT som conscients de la necessitat de garantir el trànsit d’informació amb les persones interessades en les nostres activitats. Per aquest motiu, BBVA IT disposa de les màximes mesures de seguretat per garantir la confidencialitat de les comunicacions.\nBBVA IT mai no sol·licitarà ni per correu electrònic, ni per telèfon, ni per SMS, dades personals. En cas de rebre un missatge d’aquest tipus, si us plau no faciliteu cap dada.\nA més de les mesures de seguretat establertes per BBVA IT, cal que prengueu certes precaucions a l’hora de navegar per Internet i, així, augmentar la seguretat en la vostra activitat diària i evitar els programaris maliciosos o malware.\nEls malware, coneguts com a virus, són programes maliciosos capaços de colar-se en un ordinador, en un telèfon intel·ligent o en una tauleta amb algunes de les finalitats següents: robar dades privades, fer que el dispositiu deixi de funcionar o prendre’n el control per dur a terme altres accions malicioses. Hi ha diversos tipus de malware, cal destacar-ne:\nPhishing o pèrdua de credencials: consisteix a enviar un correu electrònic en què se suplanta la identitat, en la majoria de casos d’una organització molt coneguda, i a través del qual se sol·liciten les dades de l’U Perquè l’Usuari proporcioni aquestes dades, en la majoria dels casos només cal que segueixi un enllaç que apareix al correu electrònic i un cop en aquesta pàgina falsa, hi introdueixi la informació sol·licitada.\nRansomware: Es tracta d’un mètode lucratiu de delinqüència tecnològica. Habitualment encoberts com a “serveis de lliurament de paqueteria” o qualsevol altra excusa creïble, es propaguen a través del correu electrònic amb enllaços que faciliten la instal·lació de programes o la descàrrega d’arxius infectats. Aquest virus bloqueja l’accés a la informació de l’ordinador i demana un rescat econòmic que suposadament facilitarà la clau per desxifrar la informació.\nA continuació, us mostrem una sèrie de consells dividits en tres categories:\nAbans de fer clic en un enllaç passeu el cursor per sobre, i es mostrarà l’adreça a la qual accedireu en prémer-lo. Comproveu que l’adreça és correcta i que està relacionada amb l’activitat que voleu realitzar.\nEn ordinadors comuns o si esteu connectats a wifi públiques, no accediu a pàgines en què es necessiti utilitzar l’Usuari i la contrasenya, ni tampoc faciliteu dades personals com l’adreça postal, el telèfon, etc.\nEl vostre sistema operatiu, el navegador i els programes d’ús estès han d’estar actualitzats permanentment.\nHeu d’instal·lar-hi un tallafoc i un programa antivirus i mantenir-los sempre actius i al dia. Es poden trobar programes gratuïts d’aquest tipus a www.osi.es.\nNo us descarregueu a l’ordinador arxius amb les extensions del tipus .exe, .bat, .rar, .zip o .ini si el remitent no és de confiança. Tampoc no obriu correus de destinataris desconeguts.\nConfigureu un patró de desbloqueig als dispositius perquè no pugui accedir-hi un tercer.\nNo connecteu cap dispositiu extern d’origen dubtós, com llapis de memòria USB, discs durs i mòbils de desconeguts als vostres dispositius.\nSeguint aquests consells augmentareu la vostra seguretat a Internet.


L’Ajuntament de Sagunt rep a 38 becaris de la Dipu te Beca 2016\n01 de juliol 2016\nTeresa Garcia i Sergio Moreno han donat la benvinguda als beneficiaris a l’acte de presentació del programa de formació.\nLa Dipu Te Beca acolleix 38 estudiants de pràctiques en formació durant els mesos de juliol i agost en els distints departaments municipals de l'Ajuntament de Sagunt. Es tracta d’estudiants universitaris, i de cicles formatius de grau mitjà o de superior, que compliran una jornada de 20 hores setmanals amb una retribució de 500 euros mensuals.\n“Vos va a servir per a tindre una experiència professional, per a aprendre com funciona l’Ajuntament per dins [...], la casa que s’administra en els impostos de tots”, així ho ha comunicat Teresa Garcia, l’alcaldessa accidental. També ha participat a l’acte Sergio Moreno, regidor delegat de Personal, qui s’ha encarregat de rebre als estudiants a la sala de plens. Els adjudicataris es repartiran en les diferents àrees d’administració: Presidència i Govern, Economia i Finances, Benestar Social, Política Territorial i Sostenibilitat i Infraestructures i Esport.\nL’Ajuntament de Sagunt disposa d’un pressupost de 38.000 euros per al finançamentde les beques. El 20% del finançament correspon a l’administració municipal, mentre que la Diputació de València es fa càrrec del 80% restant.\nÉs la huitena edició d’aquest programa de beques destinat a oferir una formació professional a joves de la localitat i els voltants. Teresa Garcia ha convidat als participants a aprofitar “aquesta oportunitat” per a complementar els estudis durant els dos pròxims mesos.


Oferta de treball de Enginyer/a DevOps - Tona - Borsa de Treball d'Osona\nFeina de Enginyer/a DevOps\nOferta de treball d'Osona nº 92529\nDesitges formar part d´una empresa líder en el desenvolupament i comercialització de Solucions per al Sector Energètic, apassionada per la innovació i d´un equip de desenvolupament jove i dinàmic?\nEmpresa líder en el Desenvolupament de Solucions per al Sector Energètic a Espanya i en expansió internacional, requereix incorporar un/a Enginyer DevOps per a formar part del seu equip de desenvolupament compost per més de 30 persones participant en projectes d´Innovació de Productes IT i fent tasques d´Integració i Desplegament Continu.\nLes seves principals funcions i responsabilitats seran:\n- Treballar juntament amb l´equip de desenvolupadors i TU per a administrar i gestionar cicles de vida del programari, crear una sòlida línia de desenvolupament i establir les millors pràctiques d´automatització.\n- Aprovisionar recursos, seleccionar un model d´implementació apropiat i un protocol de prova per a validar cada versió i monitorar el seu desplegament.\n- Preparar dades de prova, anàlisi de resultats, resolució de problemes i comunicació de problemes als desenvolupadors de programari.\n- Investigar, proposar i implementar millores en els sistemes.\n- Dissenyar i implantar processos de construcció, desplegament i gestió de la configuració.\n- Dissenyar i implementar arquitectures escalables i sostenibles.\n- Millorar la manera de desenvolupar la infraestructura.\n- Gestionar eines CI i CD (Integració Contínua / Desplegament Continus).\n- Documentar i dissenyar processos.\n- Construir, mantenir i monitorar estàndards de configuració.\n- Participar en discussions/ pluja d´idees sobre noves idees i maneres de millorar el lliurament dels desenvolupaments.\n- Monitorar mètriques i desenvolupar maneres de millorar-les.\n- Coneixements en administració de sistemes Linux i Windows.\n- Creació, configuració i manteniment d´entorns desenvolupo/test.\n- Experiència en Disseny, implantació i gestió d´entorns Cloud Google.\n- Desenvolupament d´infraestructura com a codi i gestió de versions (Git).\n- Coneixements bàsics d´Administració de BDD (PostgreSQL, MySQL).\nVacant de Enginyer/a DevOps a Tona que publica l'empresa ETALENTUM


Casado diu que no gastaria ni un euro a desenterrar Franco i que el PSOE treu aquesta qüestió quan hi ha eleccions\nPublicat 25/09/2019 12:40CET\nEl líder del PP, Pablo Casado, ha insistit aquest dimecres que no gastaria ni un euro a desenterrar el dictador Francisco Franco del Valle de los Caídos i ha retret al Partit Socialista que "sempre" tregui aquesta qüestió en període electoral. Després de recalcar que el PP "est a favor de totes les resolucions del Suprem", ha subratllat que "cal mirar cap al futur".\nAixí s'ha pronunciat després que la Sala Contenciosa-Administrativa del Tribunal Suprem hagi avalat per unanimitat la decisió del Govern de Pedro Sánchez de retirar les restes de Francisco Franco del Valle de los Caídos perqu siguin traslladades al cementiri del Pardo-Mingorrubio, la qual havia estat recorreguda per la família per el recurs ha estat rebutjat íntegrament.\nEn una entrevista a Onda Cero, recollida per Europa Press, Casado ha afirmat que cal "mirar cap al futur". "Tinc dos nens petits i m'agradaria parlar de l'Espanya dels meus fills i dels meus nets, i no de l'Espanya dels meus avis, sobretot perqu jo crec que el pacte de la Transició va ser exemplar i no hi ha res a reescriure. Crec que la Constitució va guarir aquestes ferides", ha emfatitzat.\nEl líder popular ha assenyalat que, en el seu "entorn personal" és una qüestió que "incomoda" perqu ve d'una "família de represaliats pel franquisme". Per ha afirmat que no gastaria ni un euro ni a enterrar-lo ni a desenterrar-lo perqu creu que "cal mirar cap al futur i preservar l'esperit de la Transició que va ser exemplar i admirat arreu del món", ha afirmat.\nDesprés de deixar clar que el PP "est a favor per descomptat de totes les resolucions del Tribunal Suprem", ha indicat que "queda fora clar que Pedro Sánchez, el PSOE i el Govern que presideix en funcions est molt pendent del calendari electoral en determinades qüestions", o bé per "via reial decret" o bé posant qüestions damunt de la taula que ja estaven "feliment superades".


Va de teca: L'esmorzar d'Insta l'Estartit\nAhir vam tenir un altre Instagram!!! Aquest va ser a l'Estartit, per la Fira dels Pirates, commemorant els que hi havien sigut en aquella època. És una fira divertida en un poblet de la costa molt bufó, on jo de petita anava a passejar alguns diumenges a la tarda i fèiem un granissat de llimona en alguna de les tantes terrasses que hi ha.\nL'esmorzar em va agradar molt, sempre vull que hi hagi croissants de xocolata i aquesta vegada bingo!!!\nHi havia entrepans molt bons, amb pa de barra cruixent i de pernil salat o formatge. I uns croissants de xocolata petits, farcits d'una bonissima xocolata amb llet i amb la massa cruixent i a sobre calents, acabats de fer! Una delícia rera una altre ;)\nI per beure, suc de taronja fresquet i cafè amb llet, molt bo tot!\nPublicat per Lídia a 17:03:00\nTags: croissant, instagram, pa, xocolata\nFira de l'horta i la poma de relleno a Vilabertran...


Diagnosticar VIH, COVID-19 i tuberculosi - Fundació ”la Caixa”\nCitometria de flux en mode Boost per diagnosticar i monitorar VIH, COVID-19 i tuberculosi\nLa citometria de flux és una eina que mesura les particularitats de les cèl·lules en un corrent de fluid, amb l’objectiu de recopilar informació d’importància clínica. En són molt els usos en biomedicina, i entre aquests, l’anàlisi de les cèl·lules immunitàries per diagnosticar i monitorar malalties. Els procediments actuals aplicats per a la mesura de limfòcits –un tipus de cèl·lules immunitàries– són de tipus descriptiu. Conseqüentment, amb aquests procediments no s’està avaluant el conjunt de funcions immunitàries regulades per aquestes cèl·lules, fonamentals per a la resolució de processos patològics.\nAquest projecte ha desenvolupat i patentat una metodologia de «citometria de flux en mode Boost» que captura una diversitat més gran de respostes limfocitàries específiques contra patògens. Aquesta eina s’ha estat aplicant en el VIH, la Mycobacterium tuberculosis i la infecció per SARS-CoV-2, i s’han detectat respostes obviades amb els procediments actuals i que juguen un paper fonamental en la gestió d’aquestes malalties.\nL’objectiu és aconseguir la validació clínica i establir una eina diagnòstica comercialment viable per identificar millor les infeccions, predir l’evolució de la malaltia i monitorar la resposta al tractament i/o a les estratègies de vacunació.


xarxa | ETSA - URV\nPer norma general, un cop formalitzada la primera matrícula dins a la Universitat, al cap de 24 hores podràs accedir a tots els teus serveis digitals (intranet, correu electrònic, Campus Virtual, revistes electròniques, xarxa sense fils, etc.), sempre que hagis acceptat la Normativa d'ús de les tecnologies d'informació i comunicació (TIC) de la URV.\nPer disposar de tots els serveis digitals has d'accedir a la intranet. Per entrar-hi, has de seguir els passos següents:\nCada estudiant rep un nom d'usuari únic i una contrasenya, que són els següents:\nUna vegada hagis entrat a la intranet, podràs canviar la clau d'accés mitjançant l'enllaç que trobaràs a l'apartat Serveis de Xarxa → Canvi de la Clau d'accés.\nLes comunicacions entre l'administració de la URV i els estudiants s'han de fer, sempre que sigui possible, a través de correu electrònic. En aquests casos, s'utilitza l'adreça del correu electrònic institucional que l'estudiant té assignada.\nA través d'aquest correu també reps tota la informació institucional.\nAccedir a la intranet → Serveis de Xarxa→Correu electrònic\nUn cop dins del lector de correu, a la part superior dreta, veuràs l'adreça de correu que se t'ha assignat (en format nom.cognom1@estudiants.urv.cat, llevat de coincidències).\nEl volum de les bústies està d'acord amb el perfil d'usuari.\nMoodle. Entorn Virtual d'Aprenentatge (EVA)\nL'Entorn Virtual d'Aprenentatge (EVA), Moodle, de la URV és un entorn de treball a Internet que serveix de suport a la docència i orientació universitària.\nPer accedir a Moodle, els usuaris de la URV han d'utilitzar el nom d'usuari i la contrasenya institucionals d'accés als serveis de xarxa de la URV.\nPer accedir-hi has d'anar a l'URL http://moodle.urv.cat o seguir aquesta ruta:\nTot i tenir assignades totes les assignatures virtuals i l'espai de tutories electròniques al Moodle, pot ser que hi hagi espais que apareguin com a "no disponibles per als estudiants" quan intentis accedir-hi, ja que la seva disponibilitat la regulen els professors que hi intervenen i, per tant, no es correspon amb cap procediment tècnic.\nDurant el curs, qualsevol canvi oficial de les teves dades personals, així com de la teva matrícula es reflectirà a l'EVA en les 48h següents a la modificació.\nL'adreça de correu electrònic que tindràs assignada al teu usuari Moodle, és institucional i no la pots canviar per una adreça particular; per tant, totes les informacions institucionals que t'arribin utilitzaran aquest mitjà.\nA través d'aquesta informació podràs consultar diferents estats del teu expedient.


El sector podrà obrir fins a les 6 del matí si ho autoritza la Generalitat | ACN\nEl govern espanyol fa marxa enrere i passa la responsabilitat a cada zona\nper Albert Fuertes 10/06/2021 11:15h\nLa patata calenta de la reobertura de l'oci nocturn i el canvi d'horaris en bars i restaurants, està en mans de la Generalitat de Catalunya. Això és així, després que el govern espanyol fes marxa enrere a la seva decisió d'implantar noves restriccions en l'horari i reobertura d'aquests establiments.\nDesprés de reunir-se amb diversos consellers autonòmics, la ministra de Sanitat Carolina Darias ha presentat el nou document al Consell Interterritorial de Salut. La modificació dona gairebé llibertat total als governs autonòmics per decidir la sobre la reobertura de les discoteques.\nEl govern espanyol, davant d'un possible revés judicial que li tombessin les restriccions, ha reculat passant la decisió a les autonomies. Ara, l'oci nocturn està en mans del Govern català.\nUna decisió amb moltes responsabilitats\nLes conselleries de Salut, ho tenien clar. La decisió de la reobertura de l'oci nocturn ha de ser responsabilitat de cada comunitat i totes menys una ho volien així. Carolina Darias, però, demana responsabilitat a l'hora d'encarar la reobertura.\nTot i que les dades «conviden cada cop més a l'esperança», la ministra apunta que «el fet que s'hagin posat recomanacions, no significa que s'obri». Catalunya, però, ja encara la negociació amb l'oci nocturn.\nEl Govern català ara, amb les dades epidemiològiques a la mà, haurà de decidir per on tirar. Quines mesures aplica als establiments i quin horari han de seguir. Un pla de reobertura que s'està traçant entre ambdues parts i, amb l'anunci de Sanitat, es podrà millorar.\nLa idea per l'oci nocturn\nL'oci nocturn és l'última peça del trencaclosques per afrontar la nova normalitat. Després de mesos tancats, toca obrir portes i fer-ho de la manera correcta perquè tot funcioni adequadament.\nEl conseller de Salut, Josep Maria Argimon, donava pistes sobre la seva idea de reobertura en l'oci nocturn. La setmana passada anunciava la seva idea amb les mascaretes, el consum de les begudes i aliments i el ball dels usuaris.\nEn aquest sentit, la mascareta ha de ser obligatòria en tot moment. Per això, només es podria beure i menjar en zones habilitades. Això, però, no es podria fer mentre es balla, que s'hauria de mantenir posada la mascareta.\nL'horari dels bars, restaurants i discoteques, si ho creuen oportú des de la Generalitat, podran obrir fins a les sis del matí.\nÚltima hora Última hora Actualitat Última hora Oci Última hora Restaurants Última hora Govern Espanyol Última hora Generalitat de Catalunya Última hora Govern Català


Manuel Chaves, l'etern president d'Andalusia | Biografia\nReferent del PSOE, va compaginar la vida orgànica amb sis mandats en la Junta d'Andalusia\nSevilla 19 de de novembre del 2019. Actualitzada 20 de de novembre del 2019 a les 08:45\nManuel Chaves ha sigut condemnat aquest dimarts a 9 anys d’inhabilitació pel ‘cas ERO’. [Seguiu les reaccions a la sentència].\nEl 1990, Manuel Chaves (Ceuta, 1945) va desembarcar de mala gana a Andalusia. Després de quatre anys al capdavant del Ministeri de Treball i Seguretat Social, Felipe González el va forçar a desembarcar a la regió per provar de frenar la crisi existent entre Alfonso Guerra i el llavors president de la Junta d’Andalusia José Rodríguez de la Borbolla. El que menys sospitava el nouvingut és que després de guanyar les autonòmiques amb una còmoda victòria, començaria un lideratge que es prolongaria durant gairebé 20 anys.\nChaves va ser un dels pesos pesants del socialisme espanyol, partit al qual va arribar a finals dels 60 juntament amb Nicolás Redondo. Doctorat en Dret del Treball i amic personal de González, va ser un dels integrants del famós ‘clan de la truita’, cridat a refundar el PSOE. Disciplinat i coneixedor dels racons orgànics, va compaginar la vida institucional amb la de partit. Va aconseguir apaivagar el conflicte entre guerristes i renovadors el 1997 i, convertit ja en referent del partit, va capitanejar la gestora que es va fer càrrec del PSOE després de la dimissió l’any 2000 de Joaquín Almunia.\nEl 35è congrés que va elevar al cimJosé Luis Rodríguez Zapatero va apuntalar aquest pes de Chaves al situar-lo en la presidència del partit federal. Un lloc clau per emparar que els barons socialistes, entre els quals ell mateix, exercissin de contrapès a la renovació zapaterista. El 2009 retornaria al Govern central de la mà de Zapatero, però encara intentaria frenar el relleu generacional que aquest buscava nomenant el seu amic José Antonio Griñán, de qui s’acabaria distanciant.\nEn la Junta, durant sis mandats va compaginar les majories absolutes amb moments crítics com la famosa pinça entre el PP i IU, amb Andalusia convertit en el principal bastió del PSOE per confrontar amb el Govern de José María Aznar. Van ser uns anys convulsos laboralment, amb fallides empresarials que no ajudaven a remuntar les xifres de l’atur en una comunitat que encapçalava les llistes europees de l’atur.\nPer apaivagar la situació, la Junta va implantar l’any 2000 un sistema que permetés agilitar el pagament dels ajuts sociolaborals a empreses en crisi que anys més tard l’acabaria fent seure al banc dels acusats de prevaricació per no haver posat fre a les irregularitats que el procediment va permetre. Ell es va defensar argumentant que la direcció de la Junta coneixia que es donaven ajuts, sí, però no en detall. I va cenyir qualsevol responsabilitat a «quatre gamberros», amb la vista posada en l’àrea d’Ocupació. Anys més tard, quan la pressió per desbloquejar la investidura de Susana Díaz el va obligar a renunciar a l’escó i va ser imputat, va matisar que «no hi va haver un gran pla [preconcebut], però sí un gran frau».


Retallades – Ampa Escola Colors\nAmpa Escola Colors\nBlog amb informació sobre l´Ampa de la nostra escola\nINFORMACIÓ ACTIVITATS EXTRAESCOLARS CURS 2018-2019\nINSCRIPCIONS ACTIVITATS EXTRAESCOLARS CURS 2018-2019\nTALLER IOGA EN FAMÍLIA\nXERRADA COM POTENCIAR L’AUTOESTIMA DELS NOSTRES FILLS/ES\nSAMARRETA AMPA COLORS\nDINAMITZACIÓ DE PATIS\nSEUR: Projecte Cole taponero\nSamarretes grogues en suport de les escoles públiques\nImatge 28 Setembre, 2016 7 Octubre, 2016 ampaescolacolors Deixa un comentari\nData límit per fer l’encarrec de samarretes, 4 d’octubre\nComunicat de Premsa de Fapac\n8 Abril, 2014 5 Mai, 2014 ampaescolacolors Deixa un comentari\nEn el marc de la XXXVI Assemblea General celebrada avui a Vic, amb més d’un centenar d’AMPA assistents,\nLes AMPA de Catalunya reclamen polítiques efectives per solucionar la pobresa infantil i garantir la igualtat d’oportunitats\n· El conjunt d’AMPA assistents a la trobada anual de la FaPaC han mostrat el seu rebuig a l’actual model educatiu de baix cost on els perjudicats són els alumnes.\n· La implicació de les famílies, l’alumnat i el professorat ha estat cabdal perquè l’escola actual no s’enfonsi enmig d’un escenari de retallades contínues i manca de suport real de l’administració.\n· Eradicar la pobresa infantil, garantir beques menjador necessàries, vetllar per l’escola inclusiva i desobeïr la LOMCE són alguns dels eixos del programa d’actuació que la federació ha aprovat per a aquest any.\nBarcelona, 5 d’abril de 2014\nLa FaPaC ha celebrat aquest matí a la ciutat de Vic la XXXVI Assemblea General sota el lema “Nosaltres no tanquem”, amb la participació de més d’un centenar d’AMPA de tot Catalunya.\nLes AMPA assistents han coincidit en reclamar a les Administracions que intervinguin amb polítiques efectives, no només preventives i omeopàtiques, per solucionar la pobresa infantil existent, un dels problemas actuals més preocupants que incideix negativament en l’educació. Un 33% de la població infantil catalana està en risc d’exclusió social (Informe Funcas 2014). Hem d’evitar que els infants que pateixen la pobresa no esdevinguin “malalts crònics” i tinguin hipotecat el seu futur. En aquest sentit, la FaPaC urgeix al Departament d’Ensenyament a fer un esforç real perquè totes les seves actuacions garanteixin realment la igualtat d’oportunitats entre tot l’alumnat, ja que és un factor decisiu per millorar l’èxit educatiu.\nLa FaPaC ha recordat el paper cabdal de les famílies per mantenir l’escola actual i, per això, ha demanat a l’administració que aposti per les persones implicades en l’educació, obertes a col·laborar per no posar en joc el futurs dels nostres fills i filles.\nLes principals línies d’actuació aprovades en l’assemblea es ressumeixen:\n· Treballar contra la Pobresa infantil en col·laboració amb entitats, associacions i administracions públiques. S’ha d’invertir en la infancia perquè és una inversió de futur. Sense cuidar com cal els nens i nenes no tindrem futur com a societat.\n· Seguir evidenciant que les Beques Menjador són insuficients tot i l’increment del pressupost en 1,8 milions d’euros el 2013, i 8 milions el 2014. Queda curt per atendre totes les necessitats creixents derivades de la crisi. Seguirem treballant perquè hi hagi beques menjador per qui ho necessiti.\n· S’ha creuat la línia vermella amb l’Escola Inclusiva, doncs no està garantit un sistema educatiu en igualtat d’oportunitats per a tothom. Són necessaris recursos i polítiques reals per garantir un sistema inclusiu que impliqui aconseguir que els alumnes puguin aprendre igual malgrat les seves diferències, siguin quines siguin.\n· LOMCE, seguir explicant, comunicant i treballant per una resistència activa a tot el territori, per tots i cadascun dels punts de la llei. Fomentarem la desobediència als aspectes més injustos de la llei i el treball en positiu per superar aquesta norma tan sectària i partidista.\n· Seguir treballant pel no tancament de línies i/o escoles públiques sense causes objectives o per polítiques arbitràries. Vetllar per l’equilibri i defensar la reducció de ràtio com un element d’increment de la qualitat educativa dels centres.\nGarantir que hi ha prou places públiques i d’opció educativa laica a l’abast de la ciutadania, i defensar projectes pedagògics existents que milloren l’èxit educatiu.\nEn el decurs de l’Assemblea, també s’ha posat èmfasi en la continuïtat del Projecte Clau on ja hi participen més de 50 AMPA per impulsar actuacions per l’èxit educatiu.\nD’altra banda, s’han donat a conèixer públicament els 15 projectes d’AMPA finalistes en els Premis FaPaC (categories: Tothom a l’AMPA, AMPA Solidària, Fem xarxa per l’èxit educatiu) seleccionats pel Jurat d’experts. A partir d’ara i fins al 30 d’abril s’obre un període de votació popular perquè tothom pugui votar pel seu projecte favorit a través de la web: http://www.fapac.cat/premis-fapac\nOficina de Premsa i Comunicació de la FaPaC\nTambé podeu consultar el Manifest de l’Assemblea.\nStop Llei Wert\n4 Desembre, 2012 4 Desembre, 2012 ampaescolacolors Deixa un comentari\nUs deixem l’esborrall de l’avantprojecte de llei:\nAixí com un enllaç per signar en contra:\nAmb el futur dels nostres fills no es juga!\n22 Mai, 2012 22 Mai, 2012 ampaescolacolors Deixa un comentari\nConcentració contra les retallades\n14 Mai, 2012 31 Mai, 2012 ampaescolacolors Deixa un comentari\nDijous 31 de Maig, concentració a la plaça de l’Ajuntament de Les Franqueses a les 19:30 hores.\nAnem-hi tots de groc!\nLes Ampa de les escoles i instituts de Les Franqueses defensem l’ensenyament públic de qualitat.\nVeniu amb nosaltres a la concentració groga.\nAquest any ens ha estat concedit el Pla de Consum de fruita a les escoles. Recordeu ficar fruita a la carmanyola tots els dimecres. Des de l'escola ens avisaran quan no calgui portar-ne, ja que un dimecres al mes l'escola rebrà fruita per tots els alumnes.\nAjuntament de Les Franqueses del Vallès\nBIblioteca de Les Franqueses\nTres+Educa Activa (Menjador)\nEscoles de Les Franqueses\nJoan Camps i Giro\nJoan Sanpera i Torras\nLa nostra escola: Colors\nInstituts de Les Franqueses\nAmpa El Til·ler\nAmpa Joan Sanpera\nFAPAC Mes informacio sobre els AMPA\nActa Reunió (19)\nFestes populars (8)\nJunta Ampa (22)\nTaller AMPA Escola Colors (5)\nacta altres ampas anglès Bellavista biblioteca canvis carnestoltes casal castanyada col·laboracions conte cultura disbauxa eleccions escolteu estiu Extraescolars fapac Festa Major festa popular grup teatre halloween informació jornada intensiva junta junta ampa juny manaments manifest Menjador menjars del món menú mobilitzacions monitoratge obra octubre petit princep pla de barris portes obertes preinscripcions projectes recapta reciclatge resum Retallades reunió rua sant jordi solidaritat summer camp tallers Teatre Teatre Bellavista vaga22M\nRT @SaposyPrincesas: Los museos al aire libre ¡¡también existen!! Aquí tienes una fantástica selección de algunos de ellos para visitar con… 2 days ago\nENTREGA PREMIS CURSA ESCOLA COLORS 2018 ampaescolacolors.wordpress.com/2018/06/21/ent… https://t.co/bagiNAyfok 3 days ago\nEXTRAESCOLARS CURS 2018-2019 ampaescolacolors.wordpress.com/2018/06/14/ext… 1 week ago\nFESTA FINAL DE CURS 22.06.18 ampaescolacolors.wordpress.com/2018/06/10/fes… https://t.co/FR7bth9Lps 1 week ago\nCloenda handbol Coaliment ampaescolacolors.wordpress.com/2018/06/10/clo… 2 weeks ago


Song: "No negaré que el Barça està interessat en mi, però sóc feliç a l'Arsenal"\nEl migcampista no vol "mentir" respecte a l'interès blaugrana, i diu que "les especulacions sobre el meu futur continuaran fins que es tanqui el mercat"\nARA Londres 13/08/2012 15:34\n260x366 Alex Song celebra un gol amb l'Arsenal / ARSENAL.COM Alex Song celebra un gol amb l'Arsenal / ARSENAL.COM\nAlex Song, migcampista de l'Arsenal pretès pel Barça, ha reconegut aquest dilluns l'interès dels blaugranes per obtenir els seus serveis. En una entrevista a 'Sky Sports' el camerunès no ha volgut "mentir" respecte a aquestes informacions, tot i que ha assegurat que és "feliç a l'Arsenal".\n"No negaré que el Barça està interessat en el meu fitxatge, però sóc jugador de l'Arsenal i sóc feliç a l'Arsenal", ha dit Song. El migcampista ha afegit: "El Barça és el club més gran del món, i qualsevol especulació sobre el meu futur continuarà fins que es tanqui el mercat".\nSong és un dels jugadors que estan a l'agenda del Barça, i el club vol la seva incorporació per cobrir la baixa de Keita, que aquest estiu ha decidit abandonar la disciplina blaugrana per jugar al futbol asiàtic.\nPrimera oferta del Barça per Song: 15 milions


La Fundació Baleària inaugura l’agenda cultural del 2022 amb diferents exposicions – Sinergias · Art Visual i Escènic\nLa naviera comença l’any nou amb quatre exposicions que es podran visitar, durant tot el mes de gener, a les Llonges de la Cultura.\nDel 7 al 30 de gener – Torre dels Ducs de Medinaceli, El VergerMostra col·lectiva que reuneix 53 artistes balears, valencians i gallecs.El nexe d’unió d’aquesta exposició no és un tema, és la base de totes les obres: el canyís. Aquesta meravellosa fusta, gastada per les inclemències dels anys i del temps, que ara com tocada per una làmpada màgica cobra nova vida omplint els espais de color.\nRamón Company – “Labyrinthus”\nDel 8 al 30 de gener – Casa de Cultura de PedreguerSovint trobar la sortida no és una empresa senzilla. La nostra societat està immersa en la recerca a multitud de respostes, que planteja interrogants en un món convuls i en moltes ocasions deshumanitzat. Aquest recull d’obres, qüestiona precisament, la dificultat per trobar-ne la sortida a aquests caminals intrincats.\nAmparo Sard – “Plàstic”\nDel 8 al 30 de gener – Torre del Rellotge, Ondara“Plàstic” és una instal·lació de gran format realitzada en plàstic reciclat. Un autoretrat fragmentat de l’artista que intenta ser recompost de forma artificiosa per crear allò que ella anomena “La tensió que posa el pes de la veritat.\nL’Art a la Marina Alta\nDel 8 al 30 de gener – Taller Turia, Els MagazinosEl Calendari 2021 de l´Institut d´Estudis Comarcals de la Marina Alta (IECMA) ha reunit de manera excepcional a 24 artistes contemporanis com a homenatge a la variada creació artística de la comarca. Art valencià en estat pur.


Activant Atom 1.0 al WordPress - Bitacolitis Aguda\nActivant Atom 1.0 al WordPress\nAhir me va pegar per validar el blog amb els distints validadors que hi ha. Valida com a XHTML 1.0 Strict, les CSS també validen els Feed RSS també validen, però l’Atom no. Oh Wait!!\nEn el validador me sortia un missatge que deia el següent: “line 1, column 38: This feed uses an obsolete namespace” i aun altre lloc diu “Atom 0.3 Support Deprecated”. Vaig decidir investigar. A la pròpia web del validador hi ha un enllaç on t’explica el problema que tens i a més com ho pots solucionar. Hi ha vàries maneres, inserir un plug-in o un pegat al WordPress.\nM’he decidit pel plug-in de Benjamin Smedberg, es molt simple d’instal·lar, com tots els plug-ins de WordPress. Simplement descomprimim el fitxer i copiam el contingut a wp-content/plugins, llavors anam al panell d’administració del nostre blog, a la secció plug-ins i l’activam.\nUna vegada activat TOTS els feeds passen a ATOM 1.0.\nUna vegada fet això ja valída com a Atom 1.0.\nVos pas a detallar els llocs on he trobat informació sobre aquest tema, fins i tot hi ha un rfc, concretament el RFC4287, el qual descriu l’estructura de l’àtom.\nLlavors hi ha el validador, sense el qual no m’hagués donat compte que no validava, és el FeedValidator. Llavors hi ha dues webs que he trobat on donaven sol·lucio, una es la del plug-in de Benjamin Smedberg, i l’altre és snellspace.com on l’autor ha desenvolupat un pegat. Te dues versions, una per PHP5 i un hack que li feren per poder correr amb versions inferiors. Com a darrer terme, però per això no pitjor, es la web AtomEnabled on expliquen que és atom, per a que serveix, qui ho fa servir, etc..\nPerdonau les molèsties que pugui ocasionar en els vostres lectors de feed, aquest blog ara passa a Atom 1.0\nAtualització:M’he refet, deixaré així com estava abans, ja que pareix que hi ha problemes. No es visualitza correctament.\nAquesta entrada s'ha publicat en Programari el 30 desembre 2006 per benetj.\n← Cita Moltes felicitats! →


Al Pati de l’Ós no hi ha cap ós | Rondaller\n13 Mai 2016 · by rondaller\t· in Maresme, Passejades a peu.\t·\nExplica un vilatà que als temps de la baldufa, els nens de Calella (Maresme) entraven a la finca del senyor Pelai a robar fruita. El propietari els amenaçà de dur-los a la presó. El mestre de l’escola, sabent que això no serviria de res, espantà als nanos dient que a la finca hi havia una cova habitada per un ós. No sabem si va funcionar, però ara al Parc Dalmau trobem el Pati de l’Ós, un gran espai sota els pins.\nPerò el parc és més que això. Fem una volta?\nLa primera impressió és la d’un lloc decadent que demana una bona inversió. Però precisament aquest fet li confereix un aire romàntic.\nEntrem per la porta principal que dóna a la carretera. Per cert, el parc Dalmau també és conegut com Els Pins de Pelayo, nom que a més és el títol d’una sardana.\nPasseu sota la bonica pèrgola (1) d’estil anglès. Si és primavera, estarà plena de flors de lilà.\nA l’altre costat, trobem el bust de l’alcalde Dalmau i també unes rajoles amb la Pregària de l’arbre (2), un poema anònim que he vist en altres parcs. Si us fixeu, a la cantonada hi ha, molt petit, l’escut de la ciutat una mica reinterpretat: un gos (ca), una cala (hauria de ser una ala) i uns estels.\nPugem uns graons i un nen mutilat damunt un cargol de pedra sembla que encara no ha perdut les ganes de jugar. Escultures similars les trobem a altres llocs, com Valls o Premià de Mar. Potser és merament decoratiu, però el cargol té una simbologia religiosa relacionada amb la resurrecció divina, ja que després d’hivernar, cada estiu torna a la vida.\nDarrere tenim un sortidor de pedra que dóna frescor al lloc (3).\nEntrem a un petit jardinet (4), mig ocult pels xiprers o veiem un poema sobre Calella i un parell de mosaics de rajoles.\nReprenem el camí principal i veiem una romàntica estàtua de principis del XX (5) que probablement havia estat un fanal i que recorda vagament a la Llibertat de Nova York. Podria tractar-se d’alguna deessa de la mitologia grega, com Deméter que buscava a la seva filla raptada per Hades o bé Hestia, deessa de la llar també representada amb un foc a la mà.\nEn un revolt ens espera el monument a Félix Rodríguez de la Fuente (10), famós als 70 pels programes televisius sobre animals. No és l’estil de monument que més m’agrada, però no fa lleig.\nPodeu baixar per les escales (15), anomenades ‘laberint’ pel seu traçat, o bé pel camí fins al punt d’inici.\n– La història de l’òs: mitologiacatalans.blogspot.com\n– Jeroni Martorell: wikiwand.com\n– El projecte de la pedrera: vilaweb.cat\n– Refugi antiaeri: premsa.gencat.cat\n– El centre històric\n– Tot seguint l’antic Camí Ral\n2 responses to “Al Pati de l’Ós no hi ha cap ós”\nXavier 16 Mai 2016 a les 10:17 · · Resposta →\nrondaller 16 Mai 2016 a les 16:58 · · Resposta →


L’Ajuntament de l’Espluga decreta les primeres mesures econòmiques per pal·liar els efectes del COVID-19 en famílies, establiments i comerços | EFMR.cat\nInici Notícies Economia L’Ajuntament de l’Espluga decreta les primeres mesures econòmiques per pal·liar els efectes...\nL’Ajuntament de l’Espluga decreta les primeres mesures econòmiques per pal·liar els efectes del COVID-19 en famílies, establiments i comerços\nAvui s’han aprovat les primeres mesures de caràcter econòmic per respondre a algunes conseqüències de caràcter econòmic a causa restriccions per aturar la pandèmia del COVID-19. Aquestes primeres mesures tenen com a objectiu a rebaixar la pressió econòmica de les famílies usuàries de la Llar d’Infants Municipal i de l’Escola Municipal de Música i dels comerços i establiments que no poden fer ús de l’espai públic com ara les terrasses dels bars o les parades de mercat que no poden atendre al públic mentre duri aquest estat d’alerta.\nAquestes mesures es concreten en retornar o no cobrar els imports de les taxes i preus públics dels serveis públics que no es presten. En aquest sentit, les famílies no hauran de pagar les quotes ni de la Llar d’Infants Municipal ni de l’Escola Municipal de Música mentre no hi hagi activitat docent. Aquesta mesura tindrà caràcter retroactiu, des del 13 de març, moment en que es va suspendre l’activitat dels equipaments educatius municipals.\nA més a més, també es retornaran o no es cobraran els imports de l’ocupació de la via pública del mercat ambulant setmanal i de les taules i cadires de bars i restaurants. La Generalitat va decretar que a partir del 14 de març els bars i restaurants ja no podien obrir i, per tant, a partir d’aquesta data els establiments d’aquests tipus, quedaran exempts de pagar les taxes corresponents a l’ocupació de la via pública fins que no s’aixequi la prohibició.\nAquestes mesures s’afegeixen a la gratuïtat de la zona blava que va decretar el govern espluguí aquest dilluns dia 16 i que s’allargaran com a mínim fins al proper 29 de març.\nLa possibilitat d’implementar noves mesures en les properes setmanes\nL’Ajuntament també planteja altres mesures que es poden implementar en els propers dies però que requereixen un estudi i planificació prèvia abans d’aplicar-les ja que la situació financera actual de l’Ajuntament de l’Espluga està marcada per l’aplicació del Pla Econòmic Financer i cal estudiar com afecten a la regla de la despesa i l’estabilitat pressupostària.\nLes opcions que s’estan valorant són la de modificar les Ordenances Fiscals per incloure bonificacions en alguns impostos que afecten als comerços o crear una línea d’ajut per a comerços i establiments afectats pel confinament.\nAquestes accions es plantejaran un cop es puguin aprovar els pressupostos del 2020 i aquests estiguin en vigor. I en aquest sentit, també s’espera que a mesura que la situació sigui més estable i el marc legal de les noves mesures més definit puguin arribar ajudes d’altres administracions supralocals.\nAlgunes administracions també han anunciat mesures que afecten als establiments, com per exemple, des de l’Agència Catalana de l’Aigua s’ha anunciat avui mateix que s’aplica una reducció del 50% del cànon de l’aigua a tots els usuaris domèstics durant dos mesos (abril i maig) o també una reducció del 50% del cànon que paguen les indústries i la resta d’activitats econòmiques (petites i mitjanes empreses, comerços i autònoms).\nD’altra banda, el cobrament dels impostos municipals que són gestionats per BASE, també tenen novetats. Els cobraments fraccionats, ajornats o personalitzar que s’havien de cobrar a partir del 20 de març queden ajornats, almenys, fins el 30 d’abril.\nAltres mesures adoptades per l’Ajuntament de l’Espluga en els darrers dies en relació a la pandèmia del COVID-19\nL’equip de govern de l’Ajuntament de l’Espluga està fent seguiment de les indicacions de totes les administracions des del primer moment que Protecció Civil va activar la Pre-Alerta del Pla Procicat, el dia 3 de març de 2020. Posteriorment, i des de l’activació del pla s’han decretat diverses mesures en la línia de tancament d’espais públics, dels centres educatius de gestió municipal i de la majoria de serveis de l’Ajuntament. També es van anul·lar diversos actes i esdeveniments i s’està vetllant pel compliment del confinament i per fer arribar a la població tota la informació oficial relativa a la situació actual.\nA més, des de les diverses regidories s’ha intentat fer seguiment dels serveis, comerços, centres educatius i sectors més afectats per les mesures per tal de fer-los arribar informació actualitzada.\nPer altra banda, també s’està en coordinació amb la iniciativa de voluntariat “Ajudem-nos Espluga de Francolí, xarxa de suport i cures”, amb qui s’estan concretant properes accions. I també, des de la Biblioteca Municipal Mossèn Ramon Muntanyola es participa a les iniciatives “Tot anirà bé”, “Tot sortirà bé” i “La cultura a casa” fent una crida a la participació a les famílies Espluguines confinades.\nArticle anteriorComencen els controls conjunts dels cossos policials a Montblanc\nArticle següentL’exèrcit ja pren mides a Montblanc per construir el pont de la Crusvi


El poc encert davant la porteria provoca la derrota del Reus B Cambrils davant el Cerdanyola - Revista Cambrils\nEl poc encert davant la porteria provoca la derrota del Reus B Cambrils davant el Cerdanyola\nPublicat el Dilluns, 21 de gener de 2019 11:49h\nPugna al mig del camp entre jugadors del ReusB Cambrils i el Cerdanyola | Lluís Rovira i Barenys\nReus B Cambrils 0 - Cerdanyola FC 1\nEl CF Reus B Cambrils va perdre per la mínima davant el Cerdanyola FC en un partit on els roig-i-negres no han estat encertats de cara porteria. Tot i tenir el control de l’encontre i monopolitzar el joc, el filial no va aconseguir finalitzar en atac. L’equip d’Albert Company s’ha trobat davant un rival que ha marcat gol en una de les escasses ocasions de les que ha disposat.\nEls jugadors locals han estat els principals dominadors de l’encontre. Els roig-i-negres van anar madurant el partit des del primer minut i a mesura que avançava l’electrònic van arribar les ocasions. Els visitants, però, van ser els primers en trepitjar àrea, l’única ocasió perillosa rival de la primera meitat, amb un xut que ha sortit per sobre de la porteria de Dani Parra. Poc després, el CF Reus B Cambrils va avisar mitjançant Ruben Enri. A partir d’aquí, els roig-i-negres van passar a controlar l’encontre. El davanter roig-i-negre va gaudir d’una nova oportunitat al minut 30 amb una rematada de cap que va sortir massa alta. Abans, Oriol Ayala va haver de ser substituït per lesió i el seu lloc el va ocupar Pau Rosales. Les ocasions mes clares van arribat poc abans del descans. Iker Goujón vaser el protagonista amb dues accions de perill. La primera, una rosca que va sortir fregant el pal dret. En la segona oportunitat, l’extrem roig-i-negre va enviar la pilota al travesser després de realitzar un xut des de l’interior de l’àrea.\nA la represa, el davanter del filial va tornar a trepitjar àrea rival amb una rematada de cap que va aturar ‘in extremis’ el porter visitant. Tot i les constant ocasions locals, el Cerdanyola FC es va avançar en el marcador al minut 52’ en l'única ocasió que van disposar. El CF Reus B Cambrils va continuat fidel al seu estil de joc i va protagonitzar la majoria d’ocasions. Gori López, al 65’, va fregar el travesser després d’un xut de falta directa i Modest Notario, després d’entrar per Dome, ho va provar des del balcó de l’àrea. En els minuts finals, el Cerdanyola FC va intentar fer mal mitjançant el contraatac però es van trobar davant una ben ordenada defensa local. Per la seva part, el CF Reus B Cambrils ho va intentat fins el darrer moment però no va aconseguir posar l’empat en el marcador.\nAmb aquest resultat, els roig-i-negres se situen a la 10a posició del grup 5 de Tercera Divisió amb 35 punts. El proper partit del filial està previst pel proper diumenge 27 de gener a les 12.00 hores al camp de la UE Sant Andreu.


20 abril 2021 15:46\nPaquita Giménez | 20 desembre 2002\nBarceló, Feliu, Tous i Yarza, els presidents que ha tingut la Fundació.Fotos: T.MONTSERRAT\n«Sense dubte la Fundació manté viu l'esperit de Miró». Damià Caus, litògraf, amic i un dels col·laboradors de l'artista català es desplaçà des de Barcelona per assistir a l'aniversari del centre que va somiar «una persona molt senzilla, humana i treballadora, que sempre duc al cor», recordà amb emoció. També des de la Ciutat Comtal, l'artista Joan Barbarà va voler ser present a l'acte per la seva vinculació «total i absulata amb el Miró» de la qual ha volgut deixar testimoni al gravat que ha realitzat amb motiu de l'aniversari.\nPer la seva banda, el món de la política, tot i l'absència de representants del Govern balear i del Consell de Mallorca, va comptar amb una nombrosa representació municipal. A més dels portaveus de l'equip de Govern municipal, Jordi Llabrés, Pedro Àlvarez, Maite Giménez i Jaume Gil, entre d'altres, Francisco Mellado i Rosa Marqués (PSOE), i Gabriel Barceló (PSM) assistiren salvant les diferències polítiques «perquè creim que hem de donar suport a la gran tasca que va fer Joan Miró», afirmà Mellado.\nAl discurs del batle de Palma, que serví com a preàmbul a la inauguració de l'exposició Miró i Mallorca i Empremtes d'Àlvar Balasubramaniam, Fageda va fer una balanç positiu dels deu anys de vida pública del centre, destacant com la Fundació ha assolit el reconeixement «arreu del món». En aquest punt, el batle assenyalà subtilment la importància que la Fundació sigui coneguda per la seva activitat, «i no per motius aliens i per esdeveniments externs que estan al marge de la seva realitat artística i cultural».


Fent i desfent: BON INICI DE CURS PER A TOTHOM!!!\nPublicat per Marta a 16:48\nPLASTIQUEM - Espe 11 de setembre de 2013, a les 20:23\nBon inicic de curs Marta. Demà toca omplir la moxitlla d'entusiasme i il.lusió per la nostra feina. Una forta abraçada i fins aviat.\nMagda 11 de setembre de 2013, a les 21:11\nUffffff has treballat a contrerellotge ehhhhhhhh és que això de les obres.\nPerò al final tot a punt.\nQue vagi molt i molt bé i records a la gent de Vidreres.\nFany Sedano 11 de setembre de 2013, a les 21:53\nQue tinguis molt bon inici de curs Marta!!Un petonet molt fort!\npetit món 11 de setembre de 2013, a les 22:41\nMalgrat els entrebancs que reiteradament el Departament ens va "regalant" els mestres som d'una casta especial, no ens donem mai per vençuts !!!\nQue demà sigui un gran dia i que el nou curs que comença et vagi molt i molt bé.\nlluna 11 de setembre de 2013, a les 22:46\nT'entenc perfectament Marta. Nosaltres també hem estat d'obres i ens ha tocat treballar una mica més del compte. Malgrat tot, molt bon inici de curs!\nAna Martínez 11 de setembre de 2013, a les 23:31\nMarta a pesar de los inconvenientes con los que te has encontrado, te deseo un muy feliz inicio de curso!!!!! El abecedario me parece muy original. Un beso.