Carta Arqueològica de Barcelona - 142/06\nUTM X: 431198.00000 | UTM Y: 4581964.00000\nArrel del seguiment arqueològic al Palau Mercaders es varen excavar i documentar un seguit d’estructures i elements arqueològics que junt amb l’estudi dels paraments conservats indicaren una ocupació de l’indret en època alt medieval (s. X-XII), baixmedieval (s. XIII-XVI), passant per època moderna (s. XVII-XVIII), fins època contemporània, amb la projecció de l’actual Palau Mercaders (finals s. XVIII-XIX).\nLes restes documentades es varen localitzar durant els rebaixos mecànics del pati interior sobreelevat, ocupant una extensió d’uns 150 m².\nEn la resta de la planta baixa de l’edifici tant sols es varen realitzar controls puntuals de rases i forats per a fonamentacions i sistemes de desaigües, però no es varen obtenir resultats positius en quant a la troballa de restes arqueològiques.\nFase I. Estructures d’emmagatzematge en època alt medieval (s. X-XIII).\nAquesta fase és la més antiga documentada en tot el procés d’actuació arqueològica, i està representada per dues sitges localitzades en el fons del pou rectangular de l’extrem nord-est del pati interior, i que segurament pertanyien a una zona destinada a horts i agricultura.\nL’adscripció a aquest període es recolza pels referents arqueològics de la zona i per l’estudi de l’escàs material ceràmica recollit durant l’excavació de les estructures el qual s’abocà en la seva fase d’amortització i darrer ús, donant una cronologia entorn el segle XIII, amb la presència de comunes oxidades i reduïdes, amb la pasta depurada, i amb la olla com a forma de referència en aquest conjunt.\nPer altra banda, la total absència de vidrada ens posa el límit en el segle XIV ja que a partir d’aleshores es comencen a generalitzar els vidrats monocroms i decorats. Aquesta tipologia marcava una diferència notable respecte la documentada en els estrats superiors, principalment representada per comunes vidrades, monocromes i amb decoració variada, representativa de l’època baixmedieval i moderna.\nFase II. La vertebració de la trama urbana en època baixmedieval (s. XIII-XVI).\nA aquest moment pertanyien una sèrie de restes arqueològiques i elements arquitectònics documentats en l’extrem nord del pati interior. S’establiren dos moments d’ocupació dins el període medieval que tenen el punt d’inflexió en el segle XV, quan és amortitzada la fase primigènia per redefinir l’espai arquitectònic.\n1) Primer fase d’ocupació de l’espai: vestigis d’un edifici amb pou (s. XIV-XV).\nEn aquest context, la ciutat de Barcelona visqué, entre els segles XII i XIII una etapa d’expansió urbanística, amb l’aparició de noves viles a l’exterior de la muralla romana.\nAquesta primera fase d’ocupació està representada per un edifici primigeni, amb la troballa i documentació de quatre murs, una fossa sèptica de planta rectangular, i tres nivells d’ús. La major part de les estructures muràries d’aquest moment marcaran les línies de façana per a les fases posteriors, ja que aquestes s’hi assentaran com a fonamentació, o s’hi realitzaran reformes constructives posteriors.\nLes característiques constructives d’aquesta fase es basen en la utilització dels carreus de mida mitjana i petita, disposats regularment en filades horitzontals, tot lligat amb morter de calç ataronjat, de textura sorrenca i granulació mitjana.\nLa planta definida per aquest primer edifici medieval era rectangular, amb una divisió interior, representada per un mur més arrasat. Associades a aquestes estructures es documentaren varis nivells dels quals se’n pot despendre una cronologia aproximada entre els segles XIV i XV.\nGràcies a l’estudi dut a terme per Veclus, SL. Es pogueren incloure dins aquest moment varis elements: una porta adovellada, ubicada en la zona oriental del replà amb l’escala que duu als pisos superiors; i per altra banda, en direcció al pati interior elevat, i passat el distribuïdor amb la gran escala central, a la línia de façana oriental que delimita aquest espai, dos arcs adovellats, tapiats posteriorment, i típics de les plantes baixes dels segles XIV i XV a Barcelona. Els arcs es troben cegats amb configuracions de parament que ens portarien a uns moments a l’entorn del segle XVI, datació relativa a la qual s’atribueix la segregació de zones de la primitiva finca medieval.\n2) Segona fase d’ocupació medieval: redefinició de l’espai arquitectònic i aparició de zones de producció (s. XV-inicis s.XVI).\nA segle XV la fase anterior és abandonada i amortitzada davant d’una redefinició en la distribució de l’edifici originari, degut a noves necessitats econòmiques i socials, que al llarg del segle XVI conduiran al canvi cap a l’època moderna.\nAquest moment estava representat per una segona planta edilícia, aprofitant la línia de façana occidental, el perímetre nord que en la fase anterior no estava representat, i aparegué una nova línea de mur oriental, perpendicular i solidària amb l’anterior, i de la qual se’n conserva un testimoni. Per altra banda, aparegueren en aquesta fase dos trams d’escales, adossats a l’estructura anterior, i al mur perimetral occidental.\nEn quant a la tècnica constructiva, aquesta es manté, però amb la presència d’un nou material constructiu que és el maó massís, que s’intercala en alguna filada, aleatòriament. També, en algun punt d’aquest alçat es denota la presència d’alguns fragments de carreus de majors dimensions.\nUn conjunt de retalls irregulars, sense funcionalitat determinada, documentats s’ emmarcaren en aquesta fase també gràcies a l’estudi del material ceràmic recollit, que ens dóna un moment d’ús entre els segles XV i XVI.\nSembla que en aquest període és quan es dóna la segregació de parts d’edificis medievals i es començà a transformar en el què serà ben entrada l’època moderna: un gran casal, típic de l’època barroca. L’edifici en qüestió és antecedent dels grans casals del segle XVII, exponents de la nova riquesa originària sobretot del comerç. Des del segle XVI, els barris de Sant Pere i Santa Caterina estarien totalment urbanitzats, i ja s’hi haurien assentat artesans i altres activitats comercials.\nFase III. La transformació de l’espai arquitectònic en època moderna i contemporània (s. XVII-XIX).\nContinuant amb el creixement econòmic, iniciat el segle XVI, la presència del Palau Mercaders, construït vers el final del segle XVII, inicis del XVIII, és testimoni d’una època representada pel màxim auge del comerç.\nEn general, la parcel•laria d’època moderna segueixen, a grans trets, l’estructura i l’orientació d’època medieval. Així doncs, es produeix un procés de parcel•lació i divisió dels grans casals medievals, és a dir, un canvi del model de casa medieval cap a model de “casa artesana”. Aquest queda palès en l’excavació, en la majoria de murs datats dels segles XVI-XVIII aprofitant part de les estructures medievals anteriors, sobretot com a fonamentacions de murs perimetrals dels nous edificis d’època moderna.\nAl pati interior del Palau Mercaders, entre els segles XVI i XVIII es produí una amortització de la fase medieval, amb una elevació del nivell del pati interior representada per diversos reompliments de terres barrejades amb restes de material constructiu i pedres. Els murs perimetrals foren aprofitats per fonamentar les noves parets modernes, que es bastiren en aparells irregulars formats per pedres sense treballar, de diverses mides, lligades amb morter de calç blanc, i alternades amb fragments de maons massissos.\nA finals del segle XVII i primeries del segle XVIII, s’inicià el projecte de construcció de l’edifici del Palau Mercaders. Aquesta iniciativa és hereva de la tradició medieval i es definirà per la construcció de volums construïts al voltant d’un gran pati central amb una escala monumental. A més a més es planteja la presència d’un ampli jardí elevat. Aquesta distribució arquitectònica es mantingué sense canvis fins a mitjans de segle XIX quan una part de l’edifici posterior fou coberta.\nEn el procés de reompliment d’aquest espai, i entre el segle XVIII i el segle XIX, es construí una font amb parterre al centre del pati, envoltada de quatre pilars i un nivell de circulació a la banda nord.\nLa font hauria funcionat en el període de màxim esplendor del casal, entre els inicis del segle XVIII fins a mitjans del segle XIX, tot i que els parterres foren introduïts a la França del segle XVIII, embellint els jardins dels palaus de l’Europa neoclàssica.\nTipus: Notícies / documents | Data: 1692\nA partir d'aquesta data es construeix el anomenat\n25 d'octubre del 2006 - 31 de maig de 2007\nMarta Maragall Moreno - Arqueociència, SL.\nCercle Artístic de Sant Lluc / Cercle Artístic de Sant Lluc\nMemòria 142-06 - Memòria 142-06


Victòria del sènior masculi del CB Balaguer a domicili i derrota del femení en l’estrena al Pavelló 1r d’Octubre\nPer Balaguer Televisió | on 1 octubre 2018 | Comenta\nEl sènior masculí del CB Balaguer va debutar aquest passat cap de setmana amb victòria a la pista del CB. Mollerussa “B”. Aquesta primera victòria es va aconseguir gràcies a la bona intensitat defensiva que tot i que el matx va començar igualat, 8-12 a la fi del 1r quart. Poc a poc des de la defensa s’aconseguia recuperar pilotes i poder córrer al contraatac, arribant al 23-33 a la mitja part.\nA la represa, els balaguerins es varen carregar de faltes personals molt ràpidament i els locals van recuperar el desavantatge al marcador des de la línia de tirs lliures, posant-se tan sols 3 punts per sota al marcador, 45-48. Un parcial de 3-15 a falta de 3 minuts per acabar el partit, va aconseguir que aquests obrissin escletxa al marcador i que s’emportessin la victòria en la primera jornada de lliga.\nPel que fa el primer equip femení, les balaguerines es van estrenar al pavelló 1r d’Octubre aquesta temporada 2018/19, contra un rival de la part alta de la taula. L’inici no va ser el somiat, un atac travat, un mal balanç defensiu i una defensa massa passiva va portar al SESE a dominar el partit d’una manera clara durant la primera meitat, només les jugades individuals van fer que en el primer període la diferència fos de només 3 punts, però quan la pilota no va entrar, al 2n període, el SESE va ser molt superior i va arribar a dominar el partit per 14 punts de diferència.\nA la represa la imatge va ser radicalment diferent, les jugadores entregades a l’equip, una defensa imposant i un joc bon col·lectiu ens va dur a capgirar el marcador, i a falta de 3 minuts el Balaguer dominava per 6 punts. Des d’aleshores, un alt encert visitant, juntament a una relaxació local, van fer que el marcador es tornés a capgirar i les blaves es van acabar enduent el partit.\nLa setmana vinent visitem la pista del Sant Gervasi, un equip necessitat de victòria i que no ens posarà les coses fàcils a la seva pista.\nSense resposta per “Victòria del sènior masculi del CB Balaguer a domicili i derrota del femení en l’estrena al Pavelló 1r d’Octubre”


Fes la compra online de material esportiu sense haver de sortir de casa. Amb waveinn ja és possible! És la teva botiga online especialitzada en material de nàutica i pesca. Volem que gaudeixis del teu temps lliure d’una manera única, per això t’oferim una gran varietat de Faldilles de la marca Gill. Dóna un cop d’ull a tots els productes de nàutica i pesca que t’oferim en catàleg, com per exemple Gill UV Tec Skort. Dissenyat per donar-te el màxim confort i seguretat mentre estàs practicant el teu esport favorit o les teves activitats diàries.


'Barcelona Nit d'Estiu', una òpera prima sobre la ciutat rodada aquí\nR.B.NOTICIA30.08.2013 - 13:48h\nÉs la primera pel·lícula del director debutant Dani de la Orden.\nLa protagonitzen els actors Jan Cornet i Francesc Colomer.\nExplica sis històries d'amor ambientades als carrers barcelonins.\nJan Cornet ha conseguido el Goya al mejor actor revelación para 'La piel que habito', que con esta estatuilla suma cuatro en la 26 edición de los premios del cine español.\nBarcelona es cola al cinema en sales i per internet amb l’estrena aquest mes de setembre de l’òpera prima de Dani de la Orden, Barcelona, Nit d’Estiu. Aquest film té entre els seus impulsors a l’Ajuntament, que ha facilitat el rodatge a diversos espais de la ciutat i que també dóna suport a la difusió de la pel·lícula.\nMarc Puig, director de Comunicació de l’Ajuntament, explica que aquest projecte resulta interessant per a la ciutat perquè «òbviament, la pel·lícula és un argument vinculat a Barcelona, de manera que es converteix en una finestra a través de la qual la ciutat es pot mostrar al món».\nLa gran capacitat audiovisual de la ciutat\nPer a Puig, aquesta producció també és un exemple «de la importància i la capacitat creativa que té la indústria audiovisual a Barcelona i a Catalunya». Aquesta cinta, a banda de distribuir-se a les sales de cinema convencionals, ho fa des de la plataforma on line Filmin. Barcelona, Nit d’Estiu ha fet un tour de presentació per localitats catalanes on s’ha projectat la pel·lícula en pre-estrena i amb la presència de l’equip artístic i amb un concert a càrrec del cantant Joan Dausà, que ha firmat la banda sonora.\nTambé amb una sessió de monòlegs a càrrec dels actors del metratge, Milki Esparbé i Cristian Valencia. El passat 29 d’agost, Barcelona, Nit d’Estiu es va projectar a la sala Barts de Barcelona. L’estrena comercial està prevista per al proper divendres 6 de setembre. La cinta explica sis històries d’amor protagonitzades pels guanyadors del Goya Jan Cornet i Francesc Colomer i per Àlex Monner.


Relats. Capítol XV | card.cat\nTambé anàvem a sa canaleta d’es Moli d’Aigua a caçar granots i serps, i a veure com els més grans casaven ocells posant brins enviscats. Sempre hi corria l’aigua, a les parts on corria per terra a l’estiu els ocells anaven a esplugar-se i a beure; fàcilment s’agafaven una dotzena o dues d’ocells. Nosaltres una dotzena no, però de tant en tant alguna serp si que agafàvem, i en sortir d’escola a passejar la serp dins la butxaca! (pobre animal, sense tornar toca aigua més que quant se’ns ocorria que podia tenir set).\nAra vos na contaré una que en ferem aquell temps: a ca nostra, abaix de sa costa d’en Corem, tenìem una alfàbia gran que abans havíem empleada per fer lleixiu; férem una més que bona caçada de cabots (en castellà renacuajos) i les vàrem posar dins l’alfàbia plena d’aigua. Cada dia en sortir d’escola, en venien uns quants a ca nostra per veure si ja les hi sortien les cames, i ma mare i ses veïnades s’encollonaven de nosaltres: ara se pensen que en es peixos les sortiran cames, infentons que son!; però mira per on, en els nostre “peixos” un bon dia les sortiren les comes i hi va haver granots fins dins l’església. Vaja una ploguda de granots, que ha fet en aquest barri, deien, la meva mare no deia res, però pensava: Si, ploguda de granots sense cap gota… però mentre comandi a ca nostra, no en plouran pus de granots.\nDavall es Pont de s’Estació, quan acabava de passar el torrent (abans passava cada any ) quedava una basa durant més de un mes, i allà compareixien granots i anguiles; la mateixa cosa passa davall l’actual pont des futbol, nosaltres ens hi jugàvem la vida (llavors no ho veiem) per caçar una anguila; no sé si heu provat mai d’agafar una enguila dins l’aigua, patina més que una pastilla de sabó banyada dins la dutxa; però, així i tot, de tant en tant, com que qui no es cansa alcansa, n’agafàvem alguna, i les repartíem per amollar-les dins la cisterna, perquè deien que es menjaven els animalons de dins l’aigua.\nBe això no ha fet més que començar, a vegades hi pens i me demano com es possible en el poc temps que teniem abans de començar a fer feina, que féssim tantes coses!. Quina pena que molts d’aquells jocs no es recuperin. Seguirem parlant de jocs.\nAquest article s'ha catalogat com a Local, Opinió i s'ha etiquetat amb Dalmau, Relats per Joan Roig "Dalmau" representant null. Afegeix a les adreces d'interès l'enllaç.


S’apliquen mesures especials de protecció als centres residencials i de dia de gent gran al Montsià, Baix Ebre, Ribera d’Ebre, Ripollet, Terrassa i Sabadell | elsot.cat\nS’apliquen mesures especials de protecció als centres residencials i de dia de gent gran al Montsià, Baix Ebre, Ribera d’Ebre, Ripollet, Terrassa i Sabadell\nLes dades de gent gran mostren una situació de control epidemiològic i es prenen per minimitzar el risc d’infecció en els grups més vulnerables\nA les darreres setmanes s’han detectat, confirmat i notificat diversos brots de coronavirus SARS-CoV-2 en alguns municipis o territoris de Catalunya. Un percentatge important dels casos s’han trobat a partir de la cerca activa dels brots actius i corresponents a persones asimptomàtiques.\nTot i que les dades de gran part del territori mostren una situació de control epidemiològic respecte a la infecció per COVID-19, tenint en compte la mobilitat interna laboral i social dels habitants, i amb l’objectiu de minimitzar el risc d’infecció en els grups de població més vulnerables, es considera necessari aplicar mesures especials de protecció a determinats centres socials.\nEls àmbits territorials d’aplicació d’aquestes instruccions són les comarques del Montsià, Baix Ebre i Ribera d’Ebre, així com els municipis de Ripollet, Terrassa i Sabadell.\nEn l’àmbit dels centres residencials d’atenció a la gent gran i d’atenció a les persones amb pluridiscapacitats, se suspenen els ingressos, les visites i les sortides dels residents a l’exterior, les de curta durada -sortides autònomes dels residents o acompanyades per familiars o cuidadors-, les de caps de setmana i les inferiors a 3 setmanes.\nQueda a consideració de la direcció de cada centre, la possibilitat de permetre sortides de curta durada en casos excepcionals, acompanyats de cuidadors i personal dels centres residencials.\nFins a nova indicació només s’autoritzen les sortides superiors a 3 setmanes, que a la tornada requeriran de l’aplicació de mesures de protecció com si es tractés d’un nou ingrés -prova PCR i aïllament de 14 dies-.\nAquestes sortides, acordades amb els familiars, requeriran de la signatura d’un document de declaració responsable del resident o del familiar que se’n faci càrrec. Aquestes persones seran informades de les mesures de protecció que han de seguir durant aquest període, amb l’objectiu de protegir a la persona resident.\nEs pot permetre les visites en casos d’urgència o necessitat justificada, tot preservant el dret d’acompanyament al final de la vida, i sempre amb les mesures de protecció recomanades.\nAls centres residencials es crearan unitats de convivència estables d’entre 15 i 20 residents, amb separació entre elles, als efectes del desenvolupament d’activitats grupals i sortides als equipaments exteriors de la residència.\nSe suspèn l’activitat dels centres de dia de gent gran, sense perjudici que es puguin valorar l’atenció a casos específics si tenen necessitats socials especials.\nAquestes mesures es podran adaptar, segons la situació i les característiques de cada residència, en funció de les indicacions de l’autoritat sanitària.


El Besòs marca la seva Agenda – Territori Besòs\nJoaquim Calafi juliol 25, 2017\t No comments\nBarcelona, Badalona, Santa Coloma de Gramenet, Montcada i Reixac i Sant Adrià de Besòs dibuixen conjuntament l’estratègia pels propers any d’un territori metropolità central amb un gran potencial de desenvolupament al voltant de la llera del riu.\nL’Agenda Besòs pels propers 10 anys situa el riu Besòs com a element cohesionador de 98 barris amb gairebé 1 milió d’habitants, i prioritza les actuacions per reduir la vulnerabilitat, la formació, el dret a l’habitatge i la millora de l’accessibilitat i la connectivitat, entre d’altres.\nLes cinc ciutats reuneixen tots els seus equips tècnics i polítics en una jornada de treball a la UPC després de més d’un any de feina per definir un primer document consensuat amb més de 130 iniciatives i que marcarà el desenvolupament del nou pla d’acció.\nL’Agenda Besòs vol ser la palanca per a la recerca de finançament i el nou punt de referència per a la definició de totes les propostes de futur del Besòs en matèria d’infraestructures, mobilitat, qualitat ambiental, equipaments i serveis, a partir de la priorització de projectes que facin els municipis i el Consorci.\nSant Adrià de Besòs, 20 de juliol de 2017\nDe territori confós a nova centralitat metropolitana\nL’Eix Besòs comprèn els termes municipals de Badalona, Montcada i Reixac, Sant Adrià de Besòs, Santa Coloma de Gramenet i els districtes de Nou Barris, Sant Andreu i Sant Martí de Barcelona. Hi viuen pràcticament un milió de persones, el que representa el 30% de la població de l’Àrea Metropolitana de Barcelona i el 12% de la població de tota Catalunya, amb una superfície de 81 km2. La manca d’una visió integrada del territori i una llarga història de creixements desordenats, han fet que avui el Besòs sigui un territori fragmentat i confós sense un projecte de desenvolupament urbà definit, on en concentren 16 dels 25 barris més vulnerables de l’àrea metropolitana, una situació agreujada per l’impacte de la crisi econòmica. Però, alhora, és també un territori estratègic pel funcionament metropolità i amb un gran potencial de futur gràcies a elements com la seva centralitat i accessibilitat.\nTots els treballs i la documentació que s’ha generat al llarg de l’últim any per elaborar l’Agenda Besòs es pot consultar al web www.territoribesos.cat\nPer accedir-hi caldrà utilitzar el nom d’usuari i la clau de “premsa”.\nPropostes d’accions de la nova Agenda Besòs\nL’Agenda Besòs ha definit 5 escales diferents d’intervenció: l’aigua, la llera, la vora del riu, els barris i la metròpolis.\nObjectiu: “És un recurs a potenciar i que ha de generar valor diferencial respecte la resta del territori metropolità. L’Agenda Besòs ha de posar sobre la taula una nova gestió del cicle de l’aigua”.\nXarxa d’aprofitament d’aigua freàtica pels municipis. S’aposta per reduir el consum d’aigua potable mitjançant la construcció d’una xarxa municipal d’aigua freàtica. S’estima que es poden incrementar amb 290.000 m3 d’aigua els recursos freàtics aprofitables.\nNous itineraris de l’aigua per millorar l’accessibilitat al parc fluvial, aproximant les dues vores del riu i dels espais de l’entorn.\nSuport al Pla Director del Rec Comtal, actualment en fase de reacció per part de l’Ajuntament de Barcelona.\nObjectiu: “Establir un nou marc de gestió del parc fluvial, en col·laboració amb els agents del territori, per gaudir d’un riu obert a la ciutadania”.\nNova gestió integral del Parc Fluvial 17 anys després de la inauguració de la primera fase del parc i davant el clar augment de la demanda d’ús social. Es planteja elaborar un nou Pla de Gestió Integral, amb l’objectiu d’incorporar, entre d’altres, nous usos i cívics i activitats, millorar l’accessibilitat i connectivitat entre els barris amb la construcció de dos guals a la llera del riu, i crear nous accessos, com ara des del nucli urbà de Montcada i Reixac, entre els carrers de Llevant i Bonavista. Així mateix, potenciar la millora de la biodiversitat,.\nLa desembocadura, àrea destinada als animals salvatges, no accessible per a persones i animals domèstics, amb l’objectiu de potenciar-la com a espai de refugi de la pressió antròpica per la seva importància com a zona d’estada en les migracions de les aus.\nObjectiu: “L’Agenda Besòs, seguint la transformació del riu, proposa treure de l’aïllament, quasi físic, el riu de la resta de ciutat metropolitana, integrant el parc fluvial del Besòs en un sistema de parcs que anirà recollint tots els espais lliures a les vores del riu”.\nAdequació de les obres de la desembocadura del riu Besòs per millorar l’accessibilitat i la connectivitat entre els barris.\nAdequació de la carretera de la Catalana i connexió amb el carrer Guipúscoa, per donar continuïtat al passeig. Es vol donar continuïtat també al carril bici de la Rambla de Guipúscoa a través del carrer de Margarida Xirgu i l’Avinguda Catalana fins a la rampa d’accés al riu.\nFaçana fluvial del polígon Montsolís, reurbanitzant el carrer de l’Avançada separant-lo per una barrera verda de 4 metres d’amplada de la ronda i col·locant un carril bici que recorri tot el front cap al riu.\nFaçana fluvial del Bon Pastor, amb la implantació d’un nou carril bici, així com estudiar els usos de la cobertura de la ronda i la connexió amb un passera per a vianants.\nCamí Fluvial Trinitat / Vallbona, es proposa millorar la relació entre la sortida de metro de Baró de Viver, el Pont de Santa Coloma i la llera dreta del riu, acotant l’espai viari i consolidant un espai de vorera cap al metro i un altre en contacte amb el mur de contenció del riu.\nMillores complementàries al soterrament de la R2 Vallbona /Moncada, es proposa arranjar el camí actual que va des de la sortida del metro de la línia 1 de Baró de Viver fins al centre del barri de Vallbona per convertir-se en el camí fluvial del marge dret. Un nou camí per a vianants i bicicletes.\nObjectiu: “Fomentar una identitat compartida, centrada en el riu com element cohesionador dels barris del Besòs, reforçar l’equitat social, promoure les polítiques actives de formació i garantir el dret a l’habitatge, entre altres”.\nPla Estratègic de l’Habitatge del Territori del Besòs per fomentar polítiques coordinades, promoure habitatge assequible i afrontar les situacions d’alta vulnerabilitat residencials.\nPla d’Actuació Integral per a persones en situació d’Alta Vulnerabilitat Residencial.\nProgrames d’intervenció multidimensional en àrees d’alta vulnerabilitat urbana.\nLa Besossada, terme agafat de les crescudes sobtades del riu, és un esdeveniment popular d’escala local que es vol implantar en el calendari de festes anual per promoure activitats al parc fluvial.\nPla estratègic per la revitalització dels polígons d’activitat econòmica (Montsolís, a Sant Adrià de Besòs), per generar llocs de treball i donant cabuda a iniciatives d’economia social i cooperativa.\nEix Cantabria – Santander – Pius XII, un dels principals eixos de connexió entre Barcelona i Badalona. Ha de ser un eix per facilitar la mobilitat a peu i en bicicleta.\nAvinguda Sanatori – Carretera de Santa Coloma, per millorar la connectivitat amb el marge dret del riu, retirant un carril de circulació del pont per tenir una vorera més ample en el costat mar, amb un espai segregat per vianants i bicicletes.\nApantallament de la C-33 a l’alçada de Montcada, entre la zona residencial i la llera.\nObjectiu: “Establir un model de sostenibilitat econòmica dels barris, impulsat tres nodes d’activitat econòmica basats en la sinergia entre universitat, recerca i empresa”.\nProjectes d’Especialització i Competitivitat Territorial (PECT) Litoral Besòs Territori Sostenible. Es volen impulsar àrees de coneixement i d’activitat econòmica metropolitana fomentant l’economia circular i potenciar el cicle integrat de l’aigua i l’eficiència energètica.\nEix del coneixement Besòs Marina, centrat en l’Alimentació i la Salut amb dues zones principals de coneixement que representen el Recinte Torribera (Diputació) relacionada amb la UB i el Campus Biomèdic Germans Trias i Pujol relacionat amb la UAB, així com el Pla d’Actuació Estratègic IRTA i el sector de la Flor i la Planta Ornamental.\nEix del coneixement Diagonal-Besòs, centrat en l’energia i en l’impacte econòmic i potencial de l’economia circular en l’àrea al voltant del Campus i de l’IREC, on es troba la més alta concentració d’empreses dedicades als recursos energètics.\nParc Agroforestal Metropolità del Pla de Reixac, per potenciar l’activitat agrícola.\nParc de les Tres Xemeneies, per definir un parc d’altes característiques mediambientals, connectat a la desembocadura del Besòs i recuperant el front litoral, i integrant l’edifici de les Tres Xemeneies, en un àmbit amb un valor singular donat que es conforma a l’entorn d’un quilòmetre de platja\n© Territori Besòs 2016


Roberto Prades, un exemple de president - El Periódico Mediterráneo\nEl personatge del club\nRoberto Prades, un exemple de president\nExjugador del Vilafranca FC, des de fa cinc anys és el principal responsable del club\nL’actual president del Renomar Els Ports Fútbol Club, Roberto Prades, representa amb majúscules l’esperit amb el que va nàixer aquesta entitat esportiva i els valors de treball, solidaritat i perserverància dels que pot fer gala el club de l’interior provincial.\nPrades va ser un històric del futbol regional com a jugador del Vilafranca FC, l’equip de la seua població natal. Després de penjar les botes i formar una família, va entrar com a directiu del Renomar Els Ports FC fa 15 anys i des de fa cinc exerceix a més com a president.\nEl seu treball és totalment desinteressat, de fet una altra de les característiques del club és que cap dels seus directius i entrenadors reben remuneració alguna per la seua tasca.\nPrades s’encarrega d’aspectes tan diversos com la gestió de la cantina i del camp de futbol de Vilafranca perquè estiga en les millors condicions per als partits que disputa el club.\ndirectiva / En la directiva del Renomar Els Ports CF l’acompanya com a vicepresident Manolo Guimerá i exerceix com a secretari José Luis Querol. El tresorer del club és Jesús Escribano, mentre que la coordinació està a càrrec de Javier Yeste. La resta dels membres de la junta directiva són Juan Carlos Castel, Javier Ortí, Raúl Monfort, Francisco Solsona, Mane Segura, Francisco Temprado i Auras.


El país més ric del món - Regió7\nNo és el primer cop que mirant una sèrie de televisió noruega o llegint algun Harry Hole surt que aquest país nòrdic és el més ric del món. Fan servir la frase com a contrapunt a alguna cosa que consideren que no és digna del país més ric del món. Per exemple, a la sèrie Wisting tot comença quan troben el cadàver d’un ancià momificat després de tres mesos mort davant del televisor. Així que els protagonistes es demanen com pot passar això al país més ric del món. Fàcil. Això passa perquè els diners cal posar-los al seu lloc just. Serveixen per comprar algunes coses, però d’altres no.\nHi ha mancances per a les quals els diners no són suficients en ells mateixos, tot i que poden actuar de llavor i, si es dona un seguit de circumstàncies, aconseguir que floreixin objectius. Fins i tot per al país més ric del món resulta difícil fer front al problema que suposa el pacte de silenci col·lectiu sobre l’ancianitat. Quan som joves no volem que els vells ens recordin que ens farem grans. A mesura que creixem tendim a copiar absurdament els joves com si així es pogués perllongar la joventut. I quan la decrepitud avança intentem ignorar-la amb totes les nostres forces pel sofisticat mètode de tancar els ulls o mirar cap a un altra banda. Allò que se’n diu la tècnica de l’estruç: ficar el cap en un forat i com que no veus el lleó, el perill deixa d’existir. Però quan obrim els ulls, les taques d’edat sobre la pell continuen al mateix lloc que quan els vam tancar.\nI si als riquíssims països del nord està així la cosa, a l’Europa del sud encara està pitjor. Aquí continuem en l’estadi de la manca de places residencials públiques i les caríssimes mensualitats perquè massa ancianes i ancians hagin de donar les gràcies per poder tenir l’estómac ple i el cor buit.\nEm sembla que els pressupostos que no hi ha manera d’aprovar enguany per l’enèsima picabaralla política tampoc tindran partida per pal·liar la soledat que pateixen milers d’ancians.\nI mentre això passi, qualsevol país serà pobre, digui el que digui el PIB per capita o la darrera enquesta sobre poder adquisitiu. Així que, tenint clar que amb els diners no n’hi ha prou, però també que sense diners l’objectiu a assolir no és més a prop sinó més lluny, cal dissenyar l’ofensiva per terra, mar i aire contra la solitud no volguda. Una altra cosa és que, com lord Byron, pensem que «hi ha un plaer en els boscos sense camins, hi ha un èxtasi a la costa solitària, hi ha companyia, allí on ningú es fa present, al costat del mar profund, i música al seu rugit: No estimo menys l’home, sinó més la naturalesa». Si és així, res a dir.


Qualitat | Grau Vila Qualitat – Grau Vila\nEmbotits artesans Grauvila\nEls nostres Embotits\nBotigues Grau Vila\nLa qualitat és la nostra principal premissa.\nEns distingeix la qualitat en els productes, la qualitat en els processos i la qualitat en el tracte amb els nostres clients i, per suposat, també amb els nostres treballadors. Fomentem els bons hàbits, saludables i de confiança en tots els nostres processos productius i de gestió.\nDels nostres camps, passant per les granges, l’obrador, fins a casa dels nostres clients, garantim una cadena de valor que aposta, especialment, pels valors i el compromís de les coses ben fetes; com abans, com ara, com sempre.\nl’aliment del bestiar\nA Grau Vila comptem amb conreus propis, que ocupen una àmplia extensió de terreny. El control exhaustiu de tot el procés és un dels nostres objectius principals, que s’inicia en aquesta primera fase amb la producció de l’aliment del bestiar als nostres conreus.\nAquest plantejament del procés ens permet dur a terme un seguiment del producte des del seu inici: dels conreus obtenim directament els productes amb els quals duem a terme la cria i engreix del nostre bestiar. A més, emprem les tècniques de conreu més adequades, que complementem amb un equipament tècnic que alhora garanteix el respecte de l’entorn.\nla cria i l'engreix del nostre bestiar\nA les nostres granges duem a terme un control exhastiu durant la cria i engreix del nostre bestiar, i la qualitat del pinso amb el qual l’alimentem és certificada. Aquesta etapa del procés, per tant, otorga una qualitat certificada als nostres productes.\nD’altra banda, les nostres granges compten amb espais adequadament habilitats que garanteixen les condicions higièniques més exhaustives. Només amb aquest control tan exigent podem assegurar la màxima qualitat de tots els nostres productes.\nqualitat final del procés\nEl nostre esperit innovador i la voluntat d’oferir un producte de qualitat han estat el motor que ens ha portat a l’estricte control del conjunt del procés, el qual garanteix els productes més exquisits.\nÉs així com, des del conreu de les nostres terres fins a la comercialització dels nostres embotits, a GrauVila controlem el procés d’elaboració dels nostres productes de principi a fi. Per tant, aquesta metodologia assegura la qualitat de l’article final, sense la necessitat d’un intermediari.\nper millorar la qualitat de vida dels que pateixen aquesta malaltia\nCada vegada són més nombrosos els agents socials i econòmics sensibilitzats amb aquesta malaltia, que se sumen a iniciatives diverses per millorar la qualitat de vida d’aquells qui la pateixen.\nAmb l’objectiu que tothom pugui degustar els nostres embotits, a GrauVila elaborem els nostres productes especialment adreçats a celíacs, que conserven el mateix gust i aroma que la resta dels nostres productes. Formem part d’aquest col·lectiu conscienciat i, avalats per la SMAP, Celíacs de Catalunya, una extensa gamma dels nostres productes ja s’inclou a la nova “Llista d’aliments sense gluten”.\nPol. Ind. Santiga, Puig dels Tudons, 1 nave 83\nc/. Puig dels Tudons, 1 - 08210 Barberà del Vallès (Barcelona)\nTel. 93 729 32 70\n© 2018 Embotits Artesans Grau Vila SL - Tots els drets reservats - Avís legal - Política de privacitat\nSi continua navegant, considerem que n’accepta el seu ús. Pot canviar la configuració o obtenir més informació a la nostra POLÍTICA DE COOKIES.


L'Ajuntament de Cambrils felicita a la centenària Maria Rovira Juncosa — Ajuntament de Cambrils\nL'Ajuntament de Cambrils felicita a la centenària Maria Rovira Juncosa\nEsteu aquí: Inici / Cambrils / Ajuntament / Comunicació / L'Ajuntament de Cambrils felicita a la centenària Maria Rovira Juncosa\nEl regidor de Benestar Social l’ha visitada a casa seva per portar-li un ram de flors i compartir una estona amb la família\nEl regidor de Benestar Social, Josep Maria Vallès, ha visitat avui a Maria Rovira Juncosa per felicitar-la pel seus 100 anys, portar-li un ram de flors i compartir una estona amb ella, la seva filla i el seu gendre.\nEl regidor també li ha la Medalla Centenària de la Generalitat gravada amb el seu nom i l’any de naixement i li ha llegit una carta de part del conseller de Treball, Afers Socials i Famílies, Chakir El Homrani.\nRosa Rovira va néixer el dia 10 de juny de 1918 a Pratdip i va ser la segona d’una família de set germans. Després de tenir la seva filla va marxar a viure a les Pobles, a Mont-Roig del Camp, fins que fa més de 50 anys es va traslladar a Cambrils. Ha estat una persona molt activa i tota la vida s’ha dedicat a treballar al camp i a casa seva. Té dos néts i tres besnéts.


malgratcomunicacio.cat - Portal multimèdia de l'Ajuntament de Malgrat de Mar - Instal·len una línia de vida a la platja de Malgrat Centre\n03-09-2014 / 12:32:08\n04-09-2014 / 09:49:33\nLa línia de vida permet que els usuaris amb mobilitat reduïda puguin gaudir amb més autonomia del bany. L'accés a aquesta zona delimitada s'ha de fer amb la supervisió d'un socorrista.\nLa línia de vida que Marsave, l'empresa que realitza les tasques de salvament i socorrisme a les platges del municipi, ha instal·lat a Malgrat Centre forma part d'una prova pilot, que s'ha posat en marxa coincidint amb la recta final de la temporada. El regidor d'Obra Pública, Serveis i Platges Joan Mercader ha explicat que "si la línia de vida té una bona acceptació entre els usuaris, l'any que ve s'instal·larà al començament de l'estiu, juntament amb altres nous serveis per a persones amb mobilitat reduïda".\nEl servei de salvament i socorrisme a la platja de la Conca i a la Punta de la Tordera es va acabar el 31 d'agost. A Malgrat Centre i l'"Astillero" funcionarà fins el 14 de setembre.\nLínia de vida que s'ha instal·lat a Malgrat Centre. Foto: Marsave\nlínia de vida Malgrat Centre L'"Astillero" platges Joan Mercader salvament i socorrisme Marsave


Westport Woods Hotel & Spa Westport Irlanda - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nQuay Road, Westport Quay, Westport, Irlanda - Veure al mapa\n"Location was great, 15 minute walk to centre of town. 15 min..."\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Best Western Plus Westport Woods Hotel & Spa és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Westport. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb les atraccions principals de la ciutat com Sean Sammon, Hewetson a prop, els visitants de l'hotel estaran encantats amb la seva localització.\nEls serveis i instal.lacions de primera categoria que defineixen l'experiència de Best Western International us esperen a Best Western Plus Westport Woods Hotel & Spa. Mentres estan allotjats en aquestes meravelloses instal.lacions, els clients poden gaudir de recepció 24 hores, instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb banyera hidromassatge, calefacció, servei de despertador, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com centre esportiu, sauna, camp de golf (a 3 km), piscina coberta, spa. Best Western Plus Westport Woods Hotel & Spa és un lloc ideal d'estada pels viatgers que busquin encant, comfort i facilitat a Westport.\nTots els tipus de viatgers (803) Parelles (350) Viatgers en solitari (73) Famílies amb infants petits (211) Famílies amb infants grans (48) Grups (121)


Esport popular amb la Marxa Mar i Muntanya i la Bitàcola Bike\n14/06/2019 Esports - Jordi Rodríguez\nLa Mar i Muntanya, en una imatge d'arxiu. (Foto: J. Cama).\nL’Associació Atlètica Palamós ja té a punt la Marxa Mar i Muntanya, que es fa aquest diumenge, a partir de les vuit del matí. La prova fa quaranta anys i constarà d’un doble recorregut de 12’5 i de 16 quilòmetres, passant per alguns dels paisatges més bonics del municipi de Palamós. La inscripció val vuit euros i, com és habitual, els participants podran gaudir d’un obsequi i d’un entrepà i una beguda a l’arribada.\nEscoltem Joan Pérez, de l'Associació Atlètica Palamós, que ens parla de l'itinerari d'aquesta Marxa Mar i Muntanya.\nDemà dissabte es fa la segona edició de la Bitàcola Bike, que organitza el Club Alpí Palamós. És una cursa en bicicleta tot terreny que combina orientació i tècnica, seguint una ruta preparada per l’organització. S’hi poden inscriure equips de dues, tres o quatre persones, i consta de dues modalitats. Una cursa curta de 22 quilòmetres i 775 metres de desnivell, i una llarga, amb 37 quilòmetres d’itinerari i un desnivell acumulat de 1.350 metres. Dani Tubert, del Club Alpí Palamós, ens explica en què consisteix aquest format de 'roadbook'.\nLa segona Bitàcola Bike es farà demà, a partir de dos quarts de nou del matí. Les inscripcions anticipades es poden fer al web www.inscripcions.cat/bitacolabike2019. El preu és de 10 euros, 15 si us apunteu el mateix dia de la cursa. Els no federats han d'afegir 5 euros més per a l'assegurança. Els socis del Club Alpí Palamós paguen 5 euros en qualsevol dels casos. La sortida és des del parc infantil de Can Pere Tià.\n14/11/2019 - L'Arinco acull un festival de cinema independent\nEl cinema Arinco de Palamós acollirà aquesta setmana que ve el festival de cinema independent...\n14/11/2019 - La Germandat Arturo Mundet inaugura nou local social per fer-hi activitats\nLa Germandat Arturo Mundet enceta una etapa nova en la seva dilatada trajectòria, que ja acumula...\n14/11/2019 - Aquest cap de setmana tanca l'exposició 'Navegants d'aiguamolls'\nEl Museu de la Pesca i la Capella del Carme de Palamós posen el punt i final a l’exposició...\n14/11/2019 - La Unió Bàsquet Palamós camina amb pas ferm en la seva primera temporada\nQuan ja s’han jugat les tres primeres jornades de la segona fase, l’equip de la Unió Bàsquet...\n07/06/2019 - Esports La Marxa Mar i Muntanya fa 40 anys\n06/06/2018 - Esports Nou itinerari per a la Marxa Popular Mar i Muntanya\n14/06/2017 - Esports L'AA Palamós organitza una nova edició de la Marxa Mar i Muntanya\n13/06/2019 - Esports Arriba la 2a Bitàcola Bike amb les seves curses combinades de BTT


L'operació sortida deixa fins a 15 quilòmetresde cues al Berguedà - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nL'operació sortida deixa fins a 15 quilòmetresde cues al Berguedà\nA la C-55 hi va haver retencions des de mig matí fins al migdia entre Castellbell i Manresa\nredacció 06.12.2019 | 23:37\nLes cues ahir al migdia a la C-16, a l'alçada de Berga D. C.\nLes cues ahir al migdia a la C-16, a l'alçada de Berga\nL'operació sortida d'aquest cap de setmana de tres dies ha provocat diversos problemes de trànsit a les carreteres de la Catalunya Central. El Berguedà va ser la comarca on es van produir els principals problemes.\nA l'eix del Llobregat, els problemes de circulació van començar a primera hora del matí, quan un grup de persones va cremar fustes al mig de la calçada a l'alçada de Berga. Van ser els mateixos conductors els qui van apartar el material. Després, al llarg de tot el dia, va ser la gran afluència de vehicles el que va desencadenar un embús monumental.\nA partir de les 11 del matí, les cues van superar els 15 km entre Olvan i Cercs i fer el tram Berga-túnel del Cadí va arribar a comportar més de dues hores de retencions. Els embussos en aquest tram es van allargar durant gairebé tota la jornada i a les 5 de la tarda les cues encara eren d'uns vuit quilòmetres. Al vespre, la situació ja s'havia normalitzat.\nAl llarg del matí també hi va haver cues al Bages. A la C-55 hi havia retencions de fins a 11 quilòmetres entre Castellbell i Manresa i també es van produir altres cues puntuals a l'enllaç entre la C-58 i la C-55 a Castellbell i el Vilar, sempre en sentit nord.\nA l'Alt Urgell també hi va haver complicacions en sentit Andorra. A l'alçada de la Seu d'Urgell, al llarg de tot el matí i també durant bona part de la tarda, les retencions eren a l'N-145 i a l'N-260. Per altra banda, a la C-14 la congestió es concentrava a Oliana amb 5 quilòmetres de cues, a la Ribera d'Urgellet amb retencions de 4,5 quilòmetres, i a Organyà amb dos quilòmetres més de cua, sempre en sentit Andorra.\nEl Servei Català de Trànsit (SCT) va activar el dispositiu per a aquest cap de setmana llarg dijous a les 3 del migdia i preveia que uns 465.000 vehicles sortissin de l'àrea metropolitana de Barcelona. L'operatiu es mantindrà fins demà al vespre i es preveu que la majoria de vehicles tornin a Barcelona a partir de demà al migdia.\nMés enllà de les comarques de l'àmbit de Regió7, també hi va haver importants cues a la C-25 a l'alçada d'Espinelves, on se celebra la fira de l'avet, i a la C-17, amb cues de 20 quilòmetres a Centelles. A l'AP-7 hi va haver cues, al matí, a Sant Celoni i a Cardedeu, de 8 i 10 quilòmetres respectivament, en direcció a Girona.


MÉS per Mallorca s'adhereix a la ILP per regularitzar les persones migrants\nEl Consell Polític de MÉS per Mallorca, celebrat aquest dissabte al Pla de na Tesa, a Marratxí, ha aprovat donar suport a la Iniciativa Legislativa Popular (ILP) per una regularització extraordinària de persones estrangeres en situació administrativa irregular a l'Estat espanyol, impulsada per la plataforma 'Regularización Ya'.\nEl coordinador general de la formació ecosobiranista i candidat a la presidència del Govern, Lluís Apesteguia, ha assenyalat que «en aquest moment tenim unes 500.000 persones que viuen amb nosaltres, però que no gaudeixen dels mateixos drets, i no els podem donar l'esquena. Per això ens adherim a aquesta ILP i exigim a l'Estat que faci un procés extraordinari per regularitzar aquestes persones, com ja s'ha fet a altres estats d'Europa per tal de donar-los els mateixos drets que a la resta de població i construir junts la societat que volem».\nDes de MÉS per Mallorca apunten la necessitat de la regularització per una qüestió d'accés a drets fonamentals, ja que la irregularitat suposa estar «en una condició de vulneració permanent». Apunten que mantenir aquesta situació és «incentivar les situacions d'explotació laboral, assetjament sexual o exclusió social».\nA més, la irregularització de les 500.000 persones afectades també suposa la pèrdua d'una gran aportació econòmica i fiscal, així com d'una riquesa qualitativa per al conjunt de la societat. «Si la seva activitat estigués regularitzada, suposaria una aportació més gran en impostos i, per tant, beneficiaria les arques públiques, a més d'eliminar la competència deslleial», ha manifestat la formació.\nAquesta ILP es va llançar el passat mes de febrer a nivell de tot l'Estat espanyol. L'objectiu de la campanya és aconseguir 500.000 signatures perquè prosperi la iniciativa i, per tant, es pugui debatre al Parlament espanyol la regularització extraordinària de les aproximadament 500.000 persones estrangeres afectades. Aquestes es troben actualment en uns llimbs jurídic, administratiu i de drets essencials. A hores d'ara s'han adherit ja a la campanya més de 750 entitats de tot l'Estat.\nDes del seu naixement, la plataforma 'Regularización Ya' va posar a l'agenda política i mediàtica la necessitat «d'una regularització urgent, àmplia i sense condicions per a les persones migrants indocumentades per una qüestió de drets i de justícia social, i per sortir totes juntes de la crisi sanitària».\nPer altra banda, durant la reunió del Consell Polític ecosobiranista, també s'ha iniciat el debat sobre la proposta de llei per abolir la prostitució, la qual ha estat impulsada recentment per part del PSOE al Congrés espanyol dels Diputats.\nEn aquest sentit, Apesteguia ha apuntat que «des de MÉS per Mallorca, a través de l'espai FeminisMES, hem convocat unes jornades de formació sobre prostitució per aprofundir i avançar en la reflexió sobre aquest tema. Apostam per donar tots els drets socials i laborals que siguin necessaris a totes les persones que es veuen abocades a exercir aquesta activitat, i això comença per abolir la llei d'estrangeria, la principal arma d'esclavització de les dones del segle XXI».\nEs evident que no sempre ens ha d'agradar a tothom tot el que puguin fer i dir els diferents partits polítics. Però cal reconèixer que hi ha alguns partits polítics més valents que altres per afrontar qüestions socials controvertides, que no tenen perspectiva ni garantia de suposar cap rèdit electoral. Son motiu de satisfacció, els debats oberts i transparents que fan a MÉS, sense ànims de guanys electoralistes i si de transformació social cap a un mon més just i solidari.\nPer Hidalgo Santiago, fa 18 dies\nRes per els mallorquins. I fum per els nou vinguts. Aquesta gent no te projecte.


Centenars de participants viuen les '24 hores esportives' de L'Olleria - Portal de Xàtiva\nCentenars de participants viuen les ’24 hores esportives’ de L’Olleria\nTenis, frontenis, fÃºtbol 7 i fÃºtbol femenÃ\nEste passat cap de setmana es van celebrar al Poliesportiu Municipal de lâ€™Olleria les â€œ24 hores Esportivesâ€, que albergaven les modalitats de tenis, frontenis, futbol sala femenÃ i futbol 7. En la modalitat de frontenis es proclamaren campions la parella formada per Carlos Murillo i Joan Vidal, mentre que subcampions foren Vicent Tormo i Dario Fallos, desprÃ©s de perdre 30-22. Com a tercer classificats quedaren la parella formada per Toni MiÃ±ana i J. Enrique Fallos.\nAl tenis es proclamÃ campiÃ³, per segon any consecutiu, el tenista de Montaverner, Santi PenadÃ©s, mentre que subcampiÃ³ tambÃ© per segon any consecutiu fou el tenista local Manu FernÃ¡ndez. En referÃ¨ncia al futbol sala femenÃ, lâ€™equip campiÃ³ va ser les xiques de â€œEl Paradorâ€ de Moixent (5-1), mentre que el conjunt subcampiÃ³ va ser el â€œXe que bÃ³â€, que els Ãºltims dos anys sâ€™havia proclamat campiÃ³ de les 24 Hores Esportives a lâ€™Olleria.\nI pel que fa a les 24 hores de Futbol 7, acabÃ proclamant-se campiÃ³ lâ€™equip dâ€™Ontinyent, â€œTejidos Camposâ€, que es va imposar a la final per 3-0 a lâ€™equip local â€œIndustrial Plastâ€, que va realitzar un gran campionat. En semifinals es quedaren els equips de â€œlâ€™Enigma serigrafiaâ€ i lâ€™equip dâ€™Ontinyent â€œOSFâ€. Com a mÃ xim golejador es proclamÃ el jugador de lâ€™equip campiÃ³ Fernando Campos, i ja per Ãºltim, lâ€™equip menys golejat fou â€œIndustrial Plastâ€.\nPublicado el junio 29, 2010 Autor Categorías Deportes, Eventos, L'Olleria, XàtivaEtiquetas 24 hores esportives, deportes, frontenis, futbol, L'Olleria, tenis\nAnterior Entrada anterior: La originalidad de la II Mostra de MÃºsica Experimental, este sÃ¡bado de madrugada en L’Olleria\nSiguiente Entrada siguiente: Alzira clausura el III Congreso Intermunicipal de la red Afic


Timecode: Seleccionat un curtmetratge català al Festival de Canes | Cultura | EL PAÍS Catalunya\n'Timecode', de Juanjo Giménez, és un dels 10 que competeixen pel premi al millor curtmetratge\nBarcelona 13 ABR 2016 - 18:22\tCEST\nEl veterà director, guionista i productor català Juanjo Giménez (Barcelona, 1963) està encantat amb la selecció del seu curt Timecode per competir al Festival de Canes. "És molt difícil treure el cap amb un curt i Canes et dóna una perspectiva incomparable, és sensacional", ha dit a Efe.\nSegons Giménez, es tracta d'una història "de secrets i descobriments" protagonitzada per dos vigilants d'un aparcament, un dels quals treballa de dia i l'altre de nit. El guió ha estat coescrit entre el propi Giménez –també productor– i Pere Altimira, el seu col·laborador habitual, i en el rodatge han col·laborat els alumnes de l'Escola de Cinema de Reus, ECIR, on Giménez dóna classes.\nEncara que ha dirigit ja tres llargmetratges, un de ficció, Tilt (2001), i dos documentals, Esquivar y pegar (2010) i Contact proof (2014), Giménez es considera "curtmetratgista" i ha signat una desena de curts en la seva trajectòria professional. "No sóc dels que veuen el curt com un trampolí per al llarg. M'agrada fer curtmetratges", ha declarat.\nVa debutar el 1994 amb Hora de cerrar i aquest mateix any va fundar la productora Salto de Eje, que va reconvertir el 2006 en Nadir Films, empresa que ha creat llargs com Estigmas (2009), d'Adán Aliaga.\nEl seu segon curtmetratge, Especial con luz (1995) va ser seleccionat en diversos festivals i adquirit per Televisió Espanyola. Ella está enfadada (1996), Libre Indirecto (1997), guanyador del Premi Canal+ al Festival de Montpeller i millor guió al de Girona, són uns altres dels seus curts.


L'aranès s'estrena a la selectivitat de la mà d'una alumna d'Arties\nActualitzada 13/06/2018 a les 10:58\nLa selectivitat va arrancar ahir per a 1.868 estudiants lleidatans. Aquest any, la gran novetat arribarà demà de la mà d’una alumna de l’institut de Vielha i veïna d’Arties que serà la primera que respondrà en aranès dos exàmens de la fase específica: Matemàtiques i Física. La UdL va assegurar que no hi haurà “cap problema” per corregir-los.\n©Imatges de la selectivitat a les comarques de Lleida\nLes Proves d’Accés a la Universitat (PAU) van començar ahir amb normalitat per a 1.868 lleidatans, però la gran novetat és que, per primera vegada a la història, una alumna farà dos exàmens en aranès. Es tracta de Lourdes Bruna, una jove d’Arties que ha cursat el Batxillerat francès (Batxibac) a l’institut Aran de Vielha. “És un dret que tenim, ja que l’aranès és llengua oficial a Catalunya i espero que no hi hagi cap problema a fer-ho en aquest idioma”, va declarar a TV3. Bruna no necessita fer la fase general de la selectivitat després de completar el Batxibac, un programa educatiu que dóna la possibilitat de tenir el Baxitllerat francès i espanyol alhora, i només es presentarà a les proves de la fase específica de matemàtiques i física.\nEl coordinador de la selectivitat a Lleida, Xavier Carrera, va assegurar que “no hi haurà cap problema per avaluar aquestes proves en aranès”. Va explicar que la universitat té els sistemes lingüístics necessaris per traduir i corregir els exàmens a qualsevol llengua oficial i que compten amb traductors especialitzats. Carrera ho va dir després que el síndic d’Aran, Carlos Barrera, oferís dos lingüistes per ajudar a traduir les respostes i puntuar els exàmens. Malgrat que no està obligada a fer les PAU, Bruna ha optat per fer la fase específica per apujar la nota d’accés a la universitat. Així doncs, la qualificació que Bruna tregui en aquestes dos assignatures l’haurà de sumar a la nota del Batxibac, que en un 70% és la mitjana dels dos cursos i el 30% restant, una prova d’avaluació externa obligatòria per a aquesta modalitat. La possibilitat d’accedir a un grau amb el Batxibac sense haver de fer la selectivitat es va implantar el curs 2014/2015, amb una nova normativa que permet l’accés a la universitat amb un títol de Batxillerat de qualsevol país membre de la Unió Europea.\nDia d'igualtat i d'adjectius\nLes proves de llengua castellana i catalana, les primeres de la fase general, van tenir dos clars protagonistes: el feminisme i l’anàlisi sintàctica. Molts alumnes es van sorprendre favorablement que a la de castellà hi hagués un text sobre la igualtat entre dones i homes de l’escriptor Yuval Noah Harari, cosa que va fer que la majoria es decantessin per aquesta opció en comptes d’escollir l’altra, un fragment de Novelas ejemplares de Miguel de Cervantes. La prova incloïa preguntes sobre La casa de Bernarda Alba, de Federico García Lorca. La part comuna consistia a enumerar els tipus d’adjectius i definir una sèrie d’oracions subordinades. Aquesta part de l’examen va ser la que més dificultats va crear entre els alumnes, especialment la dels tipus d’adjectius.\nQuant a la prova de Català, La plaça del Diamant, de Mercè Rodoreda, i un text argumentatiu de Javier Borràs van protagonitzar les dos opcions d’una prova amb preguntes de Terra Baixa, d’Àngel Guimerà.\nA més, la fase general va ser per a l’anàlisi sintàctica amb un format tipus test. A part d’aquestes dos proves, ahir també es van fer els exàmens d’Història de la Filosofia, Química, Anàlisi Musical, Dibuix Tècnic, Literatura Castellana i Economia de l’Empresa. Aquest últim va generar diverses queixes a les xarxes socials per la seua dificultat.\nD’altra banda, a l’Escola d’Enginyeria de la UAB els estudiants van rebre l’examen de català en lloc del de castellà, cosa que va provocar que quedessin confinats a l’aula durant la pausa. Res comparat amb el que els va passar als estudiants d’Extremadura, que ahir van repetir 7 exàmens perquè la universitat va filtrar per error exercicis d’aquest any. Finalment, el sindicat SEPC va repartir fulls volants pel campus de Cappont criticant que Història de la Filosofia passés a ser de la fase específica i els preus de la selectivitat.\nEl Batxibac, una modalitat que permet no fer aquesta prova\nLa modalitat del Batxibac va ser una iniciativa impulsada pels governs espanyol i francès el 2010 per permetre als alumnes que així ho demanessin poder tenir de forma simultània els títols del Batxillerat dels dos països. Els seus titulats tenen l’opció d’accedir directament a la universitat sense fer la selectivitat.\nAixò sí, llavors la seua nota d’accés serà d’entre 5 i 10 com a màxim. Per això, els que volen entrar en carreres amb notes de tall més altes, o bé fan tota la selectivitat o, com Lourdes Bruna, la seua fase específica. En tots dos casos tenen l’opció d’elevar la nota d’accés a entre 10 i 14. Aquesta modalitat la imparteixen 101 centres de tot l’Estat. A la província hi ha sis instituts que l’ofereixen: el Gili i Gaya i Episcopal a Lleida ciutat, el Joan Brudieu de la Seu d’Urgell, el de la Pobla de Segur, el Vedruna de Tàrrega i l’institut Val d’Aran a Vielha.\nVÍDEO. L‘aranès s’estrena a la selectivitat de la mà d‘una alumna d’Arties


F. Lupiáñez: “Internet canvia la percepció que tenim del metge” | Karma Peiró\n« Allau de participació\nM. Cabrer: “La nostra salut ja pot estar en mans de Google o Microsoft” »\n17/03/2010 per Karma\nE-salut, telemedicina, carpeta clínica compartida, historial virtual electrònic o m-salut són termes que deriven de l’aplicació de les tecnologies de la informació i la comunicació en el t erreny de la salut. L’investigador de l’IN3 i professor de la UOC Francisco Lupiáñez-Villanueva acaba de publicar el llibre “Salut i societat xarxa“, que mostra, amb exemples, com internet ens està canviant la manera d’entendre la nostra salut.\nEl vaig entrevistar durant una hora llarga pel 3cat24 i a mi en va obrir els ulls de tot el que s’està fent a Internet perquè la medicina arribi d’una manera més directa i amb informació pràctica als ciutadans. Per un moment, vaig oblidar les llargues esperes en les consultes del Centre d’Assistència Primària o als especialistes i la decepció dels 7 minuts estrictes de contacte amb el metge. I totes les iniciatives virtuals que m’esmentava em semblaven més properes. Deu ser que sóc ja massa tecnològica.\nAra es parla molt de l’e-salut. Què vol dir?\nÉs l’aplicació de les tecnologies de la informació i la comunicació (TIC) als sistemes de salut, és a dir, als hospitals, centres d’atenció primària, professionals, pacients, legislació, etc. Potser hauríem de treure-li la “e” al terme.\nÉs tot el mateix: prestar serveis de salut a través del mòbil. S’estan produint canvis a la societat i es poden apreciar en l’increment de l’ús de la tecnologia per part de la gent. Els pacients d’ara no són els mateixos de fa 30 anys, ens preocupem més per la nostra salut.\nSí. És una branca de l’e-salut. La visita a distància, l’enviament de proves d’un hospital a un centre d’assistència primària o a un especialista per fer la diagnosis ja són més habituals.\nL’Institut Català de la Salut (ICS) amb l’e-CAP ja tenen una història clínica informatitzada. El següent pas és aconseguir l’historial clínic compartit entre hospitals. I després la Carpeta Personal de Salut, perquè com a pacient, puguis consultar les teves dades mèdiques quan les necessitis.\nAixò seria ideal. Però parlem d’un futur encara llunyà, oi?\nNo tan llunyà. Mira, les ONG també estan fent avenços en el terreny de la telemedicina. STOP SIDA ha fet un web anomenat Navega Seguro perquè els homosexuals puguin fer contactes entre ells i disposin d’un assessor de salut a qui poder preguntar-li dubtes. L’Institut Català de la Salut ha obert el web Sexe i joves, que va en la mateixa línia. Es van adonar que una campanya de prevenció dirigida als joves ja no es pot fer per la tele, sinó per internet. I l’Hospital Clínic té l’Hospital VIHrtual, un espai virtual per als afectats amb el VIH, de manera que no hagin d’assistir presencialment i puguin fer consultes per la xarxa. També tenen un quiròfan en 3D i transmeten\nAquest és el problema. Internet forma part o de l’àmbit organitzatiu, la informació queda a l’hospital i es mou entre els professionals; o de l’àmbit dels pacients que s’organitzen per intercanviar informació a través de comunitats virtuals. Però internet no és present en la relació metge-pacient com un ús comú.\nSí, però és un problema més complex. Primer el metge hauria de tenir una adreça de correu-e públic, després l’haurien de valorar la tasca feta a través d’internet amb els pacients, establir uns protocols sobre el què es pot dir i què no es pot dir de manera virtual. I aquí es barregen temes legals i de privacitat que s’han de regular, etc.\nO sigui, que són els centres de salut els que no s’han posat les piles\nPerquè encara no és una urgència. La demanda més gran de serveis de salut ve de la gent gran, que no són els més internautes. Però quan nosaltres, d’aquí a uns anys, tinguem aquesta demanda de servei sanitari alta reclamarem l’e-salut.\nA finals de l’any passat es va posar en marxa la recepta electrònica. Com està funcionant?\nLes proves pilot estan donant bons resultats. S’està comprovant que hi ha un major control dels medicaments i un estalvi en la despesa farmacèutica.\nCom que està més sistematitzat, les receptes no es repeteixen i es controlen més. De vegades, el metge de capçalera recomana un medicament que és incompatible amb el que ha receptat l’especialista perquè entre ells no es comuniquen. Llavors el sistema ho detecta, alerta el farmacèutic i un dels dos medicaments no es ven.\nEn el seu llibre parla dels e-pacients. Som molts a Catalunya?\nL’e-pacient és el ciutadà que fa servir les TIC per temes relacionats amb la seva salut. Fa un any i mig, més d’un 50% dels internautes catalans ja eren e-pacients. Si ens fixem en el total de la població catalana, això suposa el 24%. Però sospito que actualment n’hi ha molts més. Què passa? Els que estan més connectats són els joves, i aquests són els que tenen una demanda de serveis de salut més baixa.\nLes comunitats virtuals de pacients no cauen sovint en l’alarmisme i la desinformació?\nPotser, però com a pacient busco el que em pugui dir un altre malalt com jo i que m’expliqui cas, símptomes, sensacions, etc. El que cal és que el metge tingui més temps per atendre el pacient que vol contrastar el que es diu a internet amb la seva opinió. Un bon exemple de comunitat virtual és l’anglès Pacients like me.\nEls pacients comenten les seves malalties, però també parlen de les prestacions que els donen els hospitals. Què fa ver el National Health Service? Va comprar la comunitat, que era una iniciativa privada, per fer una mena de control de qualitat dels centres hospitalaris a partir de les opinions dels internautes d’aquesta comunitat.\nAixò seria possible a Catalunya?\nAquí el que passa és que els col·legis professionals estan molt interessats en l’e-salut, i això no ho he vist en cap altre lloc del món. Per exemple, el d’Infermeria de Barcelona promou la Infermera virtual, un web amb continguts per portar una vida saludable. I compta amb el segell de qualitat Health On the Net code. El de farmacèutics dóna petites píndoles d’informació pràctica per a les escoles com els polls, la grip o el mareig en els nens. I els mestres els posen en pràctica.\nEn l’àmbit científic és coneguda la comunitat virtual Research Gate per a l’intercanvi d’informació. N’hi ha alguna semblant només de metges?\nLa més coneguda és la nord-americana Sermo, dirigida a metges. També n’hi ha un canal YouTube per a metges que es diu Medthing i el fan servir per comunicar-se als hospitals. A Espanya, que jo conegui no s’ha creat encara cap com aquesta, tot i que els col·legis professionals estan pensant en projectes similars.\nSeria possible un Twitter entre pacients i metge?\nAixò ja s’està pensant. No és un problema tecnològic sinó cultural i organitzatiu.\nPerò tothom coneixeria les meves malalties…\nPodria ser un Twitter privat amb el teu metge. El problema no és tecnològic, sinó com tractem qüestions com la privacitat i la legalitat. I també perquè encara el gruix de pacients són gent de l’edat de la meva àvia. I a ella li pots parlar d’internet, però no qüestionar-li l’opinió del metge. Ara tenim a Catalunya el repte de la història clínica compartida. El més complicat és creuar les dades entre tots els centres sanitaris.\nCom l’han resolt a la resta d’Europa?\nA Suècia, tots els hospitals estan connectats i la radiologia mèdica funciona molt bé. Al Regne Unit no l’han aconseguit. A Catalunya s’està estudiant la manera de compartir els historials entre tots els hospitals. És una oportunitat.\nArxivat a Entrevistes | Etiquetat carpeta clínica compartida, E-salut, Francisco Lupiáñez-Villanueva, historial virtual electrònic, m-salut, telemedicina | Feu un comentari


SINSCafé. Comença a caminar! | SINS Cardener\nEl passat 19 de febrer de 2015 vam començar el SINS Café. Un espai on volem que sigui un punt de trobada i que ens serveixi per compartir tot allò que afecta al creixement de l’alumnat, els vostres fills i filles, així com també ens ajudi a nosaltres a créixer amb ells, com a pares i mares o professorat.\nEn aquesta primera trobada vam ser sis els pares-mares i dos professors/es, pocs però molt profitosa. Tots vam poder parlar de les dificultats que trobem en l’entrada de l’alumnat al funcionament del centre, com hem anat veient que ha funcionat l’adaptació, avantatges i inconvenients que veiem en la metodologia plantejada i quina feina veuen les famílies.\nVa estar bé perquè tots els assistents van coincidir en la quantitat de feina que el nostre alumnat té cada dia però també es va fer reflex que algunes famílies comentaven que no hi havia massa deures. En aquell moment no vam poder contrastar amb aquestes famílies però sorgia la pregunta: en els casos d’aquests alumnes que no tenen mai feina, quins resultats treuen?\nAquesta reflexió ens va dur a un altre punt, com les famílies controlen el treball de l’alumnat i quin paper té l’agenda?\nAixí vam veure el paper important de la família en la millora continua de l’alumnat i que això no passa per fer un control estricte de l’agenda, o si més no no només. El que vam veure és el paper d’acompanyament que hem d’exercir les famílies provocant situacions en les quals els fills o filles ens hagin d’explicar què saben, com estant portant el treball… En aquest sentit les famílies podeu mirar com tenen els apunts, el recull de conceptes (glossari)… i comprovar quin ritme porta el fill o la filla.\nEn definitiva, que la millor gestió de l’agenda és la que han de fer ells i elles i no els pares. Els pares poden seguir i acompanyar el que realment van aprenent i encoratjar a millorar. No es tant forçar l’agenda com més aquesta feina, que es pot fer dos dies per setmana, en el qual es troben una estona amb el pare i/o la mare i rendeixen comptes. Aspecte que hauria d’anar acompanyat de la revisió a l’agenda, això si, de les seves reflexions i la seva nota setmanal.\nAlgunes de les reflexions que han sorgit:\n«És evident que una de les preocupacions dels pares i sobre tot els de primer, es el tema dels deures. Se’ns va parlar de que existeix una tendència a Europa de canviar aquest tema. L’altre és el seguiment i l’acompanyament del fill per part dels pares i penso que ens aniria molt be alguna xerrada amb mes detall sobre aquest tema.» Ernest\n«Crec que és una gran oportunitat per contrastar opinions sobre els problemes diaris que ens trobem o ens podem trobar amb els nostres fills, tenir en compte com els afronten els altres pares i així tenir més criteri. Penso que és una bona eina i sempre que pugui assistiré encantat.\nD’altra banda, la primera reunió va ser molt interessant i se’m va fer curta. Trobo molt interessant donar-li una temàtica inicial, així podem anar pensant les inquietuds que vulguem exposar.» Josep\n«El SINS Café és un espai on els pares i professors podem compartir les inquietuds quotidianes dels nostres fills.» Antonia\nSi encara no has vingut, apuntat a la propera sessió


Llistant 1 de 10 de 403 notícies disponibles\nEntrevista a Èlia Garcia Ferrer, voluntària del Voluntariat per la llengua (VxL) que condueix el grup de Lectura Fàcil a la Biblioteca Municipal Mestre Martí Tauler de Rubí: Què et va portar a conduir el grup de Lectura Fàcil, ara fa tres anys? Tot va començar en un acte de cloenda dels cursos de català per a adults i del VxL. Jo tot just acabava d'obtenir el nivell C, quan vaig assabentar-me que estaven buscant una persona que es fes càrrec del grup de Lectura Fàcil. En un principi la meva idea era participar en el programa de parelles lingüístiques del VxL, però la possibilitat de conduir el grup de lectura em va semblar molt engrescadora i, alhora, tot un repte, així que sense pensar-m'ho gaire m'hi vaig oferir. Val a dir que jo en aquella època estava a l'atur i també era una manera de mantenir-me activa i de sentir-me útil.\n1 de 41 • 1 2 3 4 5 6 7 8 9 10... Següent


Motel Corsar Tulcea Romania - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nStr. Isaccei Nr.135, Tulcea, Tulcea, Romania, 820226 - Veure al mapa\nMés informació sobre Motel Corsar\nAl visitar Tulcea, vosté es sentirà com a casa a Motel Corsar, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nMotel Corsar també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Tulcea. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix recepció 24 hores, lloguer de cotxes, restaurant, àrea de fumadors.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Motel Corsar no troba competidors en cap categoria.


Superpollo around the world: 16-10-2010 - Nepal - Part 1\nEl primer dia de trajecte s'ha fet més curt del que esperàvem. L'autobús no estava del tot malament i tot i que no parava de donar bots pel deficient estat de la carretera, ha sigut bastant més còmode que qualsevol altre dels que vaig agafar al Rahastan.\nCom ja vaig dir ahir, la primera part del viatge que acaba de finalitzar és potser l'única que tenia una mica planificada, motiu pel qual a partir d'ara el camí a seguir dependrà totalment del que vagi succeint dia a dia. La setmana del Nepal ja està decidida, però quan torni a l’Índia estic pensant que, abans d'anar cap al sud, m'agradaria anar a veure a la família que vaig conèixer el primer dia a l'estació de tren. No queda precisament de pas, però crec que ja que se m' ha presentat l'oportunitat de passar uns dies amb uns locals per veure com viuen i treballen, hauria d'aprofitar-la.\nDesprés d'atravessar uns 100 pobles (cada un amb la seva Rave non stop) hem arribat a la frontera, si és que se li pot dir així. Bàsicament era un carrer on, enmig d'unes botiges, s'hi trobava una "oficina" de la policia de cada país. Quan hem arribat a la d’Índia, se'ls ha anat la llum i ens han hagut d'atendre a les fosques, però després s’ha solucionat el problema i hem entregat els formularis. Al Nepal ha sigut més ràpid, hem pagat els 30 euros de visat i just després ens han portat a l’hotel "Paradise", que tant el Jordi com jo estàvem intrigats per veure com seria. Tot el viatge amb esmorzar i hotel havia costat menys de 10 euros i per tant ens esperàvem dormir en el pitjor "zulo" de les nostres vides. Tot i que el nom de l’hotel donava una petita esperança, quan hem arribat ens hem donat compte que era més una burla que cap altre cosa. L'interior era digne d'una pel·lícula de por i no entenc perquè però, des de dins, es veia caure un munt d'aigua del terrat i semblava que a fora estigués diluviant quan en realitat no queia ni una gota. L’habitació feia fàstic, una pudor d’humitat que semblava una cova, les parets tacades a més no poder i uns llençols que dubto que s’haguessin rentat des de que es van comprar. Tant el Jordi com jo ens ho hem pres a "caxondeo" i quan un dels altres nois que viatjava ens ha dit que tenia taques de sang a la seva habitació, ens hem adonat que tampoc ens podíem queixar.\nDesprés de sopar el menjar preferit del Jordi, uns bons Chowmein amb Ketchup, hem estat parlant una estona amb les noies catalanes, que també s’han apuntat al viatge. Cap de nosaltres tenia ganes d'anar a tancar-se a la casa dels horrors, però vist que demà ens espera un llarg viatge, cap a mitjanit hem pujat resignats cap a l’habitació.\nPublicado por Tetiolo en 11:57 PM


Orue Landetxea – www.demogoda.cat\nde les vacances de 2009\nÉs el so dels esquellots en mig del silenci el que m’ha despertat i m’ha fet treure el cap per la finestra. Muntanyes i vessants de color verd i els dos cavalls continuen allà, al fons, formant part del paisatge… Sembla que avui tampoc ha estat un son! Perquè el son és afable i profund, induït per la frescor del capvespre que flueix pels finestrals entreoberts. Ells encara dormen però jo m’avanço, per prendre el primer cafè, i assegut a la part de fora espero que baixin per l’esmorzar.\nL’olor del pa acabat de coure, o els croissants cruixents, amb suc i llet “kaiku”, melmelades de dos tipus i mantega, i torrades de pa de barra… Com les fem a casa!\nM’ha deixat llegir el diari i hem comentat quelcom de l’actualitat, mentre ella parava les taules. L’Emeteri té una veu dolça i afable, familiar de les que donen confiança, i sense dilació ha deixat la feina per trobar aquell fulletó, d’aquell lloc que volem visitar, i on ve tota la informació. L’Emeteri, amb l’ajut del seu marit Juan, porten la casa rural, fan les habitacions, la neteja i el manteniment. Ella és la cuinera, i també la cambrera, com la mare d’una gran família que per dies va canviant. Tracte professional i alhora familiar, és l’oferta de “Orue Landetxea”.\nAvui per dinar posarà unes mongetes tendres acabades de collir, i l’amanida la farà amb els tomàquets d’aquest cistell que li ha portat un veí. De segon uns filets de carn, també de la zona, i per les postres una mica de formatge d’Idiazabal. Com cada dia, abans de sortir per veure algun lloc interessant i bonic dels voltants, ens anuncia el menú del migdia i per sopar.\nAl acomiadar-nos per tornar a casa ens hem donat dos petons, ens a preparat uns entrepans pel viatge i ens ha regalat unes ampolles deSidra…\nEmeteri, moltes gràcies per aquests dies!\nCategoría: Temps lliure