Ruptura o reforma (Esther Giménez Salinas)\nCom el 15 de juny de 1977, el 28-A marcarà un nou rumb per a l’estat espanyol\n5 min. 17/04/2019 21:18\nUna estranya sensació de 'déjà-vu' m’acompanya de manera incansable aquests dies, si bé els fets no sempre es reiteren amb la mateixa exactitud, esclar. Ara no faríem servir aquesta expressió en francès per referir-nos a la sensació d’haver viscut una situació que es torna a repetir, sinó que recorreríem a l’anglès amb algun matís, ja que segurament preferiríem parlar de 'challenges' a la vista, més que de coses del passat. He de reconèixer que la introducció permanent d’anglicismes a la nostra manera d’expressar-nos no només m’incomoda sinó que, a més, la trobo absurda. En aquest article trobaran alguns exemples quotidians de fins a quin punt s’han fet habituals en la nostra manera de parlar.\nL’incendi de Notre-Dame té un punt d’al·legòric, d’allunyament de la cultura francesa en la qual tant ens havíem emmirallat, però també perquè amb la catedral s’ha cremat una part de la cultura europea. Faig un salt enrere fins a la Transició. La veig tan distant com la simbologia de la catedral, i em sap greu no tenir la memòria necessària per esbocinar-ne tots els records; tanmateix, no es pot viure del passat, per més important que sigui. Sí que recordo bé, en canvi, les primeres eleccions generals de la democràcia. Aquelles que es van celebrar el 15 de juny de 1977, per primer cop en llibertat des dels temps de la República del 36.\nLa votació va caure en dimecres i calia tenir 21 anys per exercir el dret a votar. Aquella nit, molts vam quedar-nos en vetlla esperant els resultats, però no van arribar fins dos dies més tard. No hi havia enquestes, però els pronòstics també van fallar, i les 'fake news', que aleshores s’anomenaven simplement 'mentides', van dominar part de la campanya de la por, llavors anomenada 'soroll de sabres' i no 'fear campaign', com ara.\nS’hi van presentar un total de 63 partits, coalicions i agrupacions, a més de molts altres candidats independents, i, malgrat la quantitat i la fragmentació de candidatures, es pot dir que va ser en aquestes eleccions on va néixer una forma de bipartidisme que arribaria fins a l’actualitat.\nDes de l’independentisme ens trobem amb una explosió amb signes de ruptura sense que la ruptura s’arribés a produir. Des del feminisme, amb un convenciment més teòric que real, tot i que ja no hi ha marxa enrere\nEs parlava molt de tendències mitjançant l’ús de termes com 'ruptura' o 'reforma', si bé les dades indiquen que la ruptura no la volia més del 20% de la societat.\nPer bé que la història, sens dubte, mai no és igual, tinc la impressió que les eleccions del 28-A també marcaran un nou rumb per a l’estat espanyol. Han passat massa coses aquests anys perquè pensem que poden tenir ni tan sols una pàtina de normalitat.\nEl 'Catalan challenge' ha marcat un abans i un després els últims anys. Segurament és massa recent per poder-ho valorar i el fet de viure-ho en primera persona restaria objectivitat a una anàlisi en profunditat. Però el referèndum de l’1-O, seguit de la DUI, l’exili del president Puigdemont i altres consellers, l’aplicació del 155, la presó preventiva de més d’un any per a bona part del Govern i activistes socials, i finalment la celebració del judici sota la greu acusació d’un delicte de rebel·lió són circumstàncies excepcionals que no s'havien viscut mai. Les eleccions se celebraran mentre encara ens trobem en la fase del judici oral, que va començar el 12 de febrer i que ens està mostrant un enfrontament entre realitat i veritat tan pronunciat com el que hi ha entre acusació i defensa. Una història difícilment harmonitzable, tret que siguem capaços de fer un 'reset' en la comunicació i el diàleg.\nPerò el 28-A no només entra en joc el Procés, sinó també el final, ara sí, del bipartidisme, l’entrada de l’extrema dreta de manera visible a través de Vox i una història diferent que també caldrà reescriure amb la plena irrupció del moviment feminista.\nAixí que, des de l’independentisme, ens trobem amb una explosió amb signes de ruptura sense que la ruptura s’arribés a produir. Des del feminisme, amb un convenciment més teòric que real, tot i que ja no hi ha marxa enrere, i per més que el camí a recórrer sigui llarg. El fet que uns polítics es trobin exiliats o a la presó, com a mínim indica que res és normal i que costarà de reconèixer entre els candidats qui és qui i quin programa defensa cadascú en aquest nou panorama. L’emergència d’una extrema dreta que vol acabar amb allò que ens ha costat tants anys de conquerir és un nou senyal d’alarma, en una Europa amb riscos, com simbolitza l'incendi de Notre-Dame. A això s’hi suma una economia que després de la crisi no ha permès la recuperació de l’ocupació, que ha castigat severament els joves i ha repercutit sobre un concepte de família i societat ben diferent del del 1977.\nA Catalunya, el dilema entre la ruptura o la reforma sembla que un cop més s’inclina cap a la segona opció. No sé del cert fins a quin punt va estar a prop d’una possible ruptura: segur que sobrepassava el 20% de la Transició, però no crec que superés el 47%, cosa que resulta igualment insuficient. Tampoc el feminisme ha aconseguit trencar el mite del sostre de vidre, que de vegades sembla més aviat un sostre de ciment; tot i així, som el 51% de la població.\nProcurem mirar-ho des d'un altre punt de vista i veure el 28-A com una oportunitat perquè cadascú decideixi quin és el seu futur més esperançador. I mentrestant, el meu agraïment a tots els lectors, amb el desig que gaudeixin d’una bona i merescuda Pasqua.


A to B Hotel Londres Regne Unit - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n9 Hanger Lane, Ealing, Londres, Regne Unit, W5 3HH - Veure al mapa\nBarri Ealing Lambeth Waterloo i Southwark Westminster Àrea Metropolitana Sud de Londres Àrea Metropolitana Sud de Londres Wembley Twickenham Kings Cross St. Pancras Aeroport de Luton\nA to B Hotel, ubicat a Ealing, Londres, és una destinació popular per a viatgers. Situat només a del centre de la ciutat, els viatgers estan en un lloc boníssim per a gaudir de les atraccions i activitat de la ciutat. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Statue of Captain James Cook, King George VI Memorial, Ealing Broadway Shopping Centre són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants.\nA to B Hotel també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Londres. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nEntri en una de les 19 habitacions i escapi de l'estrès del dia amb una ampla gama de comoditats com lavabo addicional, catifes, calefacció, telèfon, aparell de televisió. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com jardí que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. A to B Hotel és una elecció inteligents per a viatgers a Londres, i ofereix una estada relaxant i sense molèsties.\nTots els tipus de viatgers (25) Viatger de Negocis (3) Parelles (12) Viatgers en solitari (4) Famílies amb infants grans (3) Grups (3)\nTots els tipus de viatgers (657) Parelles (295) Viatgers en solitari (182) Famílies amb infants petits (54) Famílies amb infants grans (19) Grups (109)


El ministeri de Defensa minimitza un nou vídeo amb militars en actiu fent salutacions feixistes\nEl vídeo, difós per En Marea, mostra membres de l'exèrcit cantant cançons de la División Azul\nCaptura del vídeo difós pel digital En Marea d'una festa amb soldats de l'exèrcit espanyol amb la salutació nazi.\nMadridL'exèrcit torna a ser notícia aquest dimecres. Ara per un vídeo de fa poc més d'un any que ha difós el digital En Marea en què es veuen diferents soldats, alguns d'uniforme i d'altres de civil, cantant i ballant dins d'una carpa militar. És el pont de la Immaculada del 2019 i estan a Paracuellos del Jarama, a la Sierra de Madrid, una de les seus de la Brigada Paracaigudista (BRIPAC) de l'exèrcit espanyol. Els militars canten i ballen fent salutacions nazis una de les cançons d'Estirpe Imperial, una de les bandes neonazis espanyoles més populars.\nSona "«Cara al sol», canción antigua y nueva, «Cara al sol» es el himno mejor, «Cara al sol» y morir peleando, que mi patria así me lo pidió". Es tracta d'una versió de la katiusca russa, adaptada amb lletra dels soldats espanyols de la División Azul que van participar durant la Segona Guerra Mundial a les ordres del nazisme. No és el primer cop que aquesta cançó l'entonen militars recentment. En Marea destaca que el 9 de desembre passat es va difondre un altre vídeo en què es veien militars cantant la cançó Primavera d'Estirpe Social durant unes maniobres el dia abans, la festivitat de la Immaculada, patrona de les tropes d'infanteria.\n— Miquel Ramos (@Miquel_R) 9 de diciembre de 2020\nPel que fa al vídeo, el ministeri de Defensa el minimitza. Fonts del departament liderat per Margarita Robles asseguren a l'ARA que les forces armades estan integrades per 120.000 persones amb diferents ideologies, però que aquestes actituds són mínimes. Primer, destaquen que no porten mascareta i que, per tant, no és un vídeo recent. I, segon, diuen que no està clar que fos una caserna de l'exèrcit. En tercer lloc, emfatitzen que els militars poden celebrar en l'àmbit privat el que considerin oportú –però es troben en un espai públic–. Segons el seu parer, els militars són persones més obertes que molts civils a Espanya perquè "han viatjat".\nL'episodi, que aquest cop afecta militars en actiu, se suma a les diferents polèmiques protagonitzades per membres retirats de l'exèrcit, com ara la carta a Felip VI criticant el govern de Pedro Sánchez i Pablo Iglesias, el xat en què parlaven d'afusellar 26 milions d'espanyols o el manifest en què més de 250 exmilitars es mostraven disposats a "entregar la vida" per defensar Espanya del govern de coalició.\nRufián: "La pandèmia i el colpisme són l'escenari que avui viu Espanya"\nEl debat sobre el paper de l'exèrcit encara cueja al Congrés. El portaveu d'Unides Podem, Pablo Echenique, ha assegurat aquest dimecres que són quatre gats els militars retirats que reclamen "afusellar 26 milions d'espanyols". Però el portaveu d'ERC, Gabriel Rufián, li ha replicat que la "pandèmia i el colpisme és l'escenari que avui viu Espanya". El diputat republicà ha alertat que el colpisme del segle XXI es fa amb "fatxes al carrer, la guerra judicial i mentides al carrer", així com "periodistes i digitals". Al seu torn, la portaveu d'EH Bildu al Congrés, Mertxe Aizpurua, ha advertit a les "forces reaccionàries" després de l'ordre del Suprem de repetir el judici al seu líder, Arnaldo Otegi: "No renunciarem. Vam venir aquí per frenar-los".\nexèrcit Ministeri de Defensa División Azul


JxSí obert a modificar els impostos per a “llimar desigualtats” com vol la CUP\nJxSí, obert a modificar els impostos per a “llimar desigualtats” com vol la CUP\nBarcelona. Dimarts, 17 de gener de 2017\nEl diputat de Junts pel Sí al Parlament, Roger Torrent, ha afirmat que el seu grup negociarà amb la CUP l'increment d'impostos que plantegen els anticapitalistes perquè comparteixen la idea d'aplicar una política fiscal "que llimi desigualtats socials".\n"Val la pena estudiar totes les possibilitats d'un model fiscal que ajudi a redistribuir la renda dels que més tenen als que més pateixen", ha dit Torrent en una roda de premsa al Parlament, en la que també ha defensat que el Govern treballa en aquesta direcció des del 2012.\nTorrent ha detallat que JxSí, el Govern i la CUP negociaran "a tres bandes" les esmenes dels cupaires que, entre altres mesures, plantegen un augment de l'IRPF a les rendes altes i apujar impostos als casinos.\nMalgrat que el diputat ha advertit que encara no han pogut veure les esmenes de la CUP, ha assegurat que “hi ha bona predisposició” entre les parts i que això els fa ser “optimistes”.\nPel que fa al “xantatge” que ha denunciat la CUP, Torrent ha assenyalat que “tothom sap que els pressupostos són necessaris per poder fer política social” i ha conclòs que, políticament, “aprovar els pressupostos és reforçar el primer govern independentista de la història que ens portarà a la República”.\nSobre la negociació dels pressupostos amb la CUP, la portaveu del Govern, Neus Munté, ha dit textualment que “estem en periode de negociació, amb la millor de les voluntats per a que això surti endavant. Estem convençuts que tothom serà responsable i aquests pressupostos arribaran a veure la llum”. En ser preguntada, la consellera ha evitat aclarir si el Govern contempla un increment d'impostos.\nPRESSUPOSTOS La CUP calcula recaptar 500 milions més amb la seva reforma de l'IRPF, Patrimoni i Successions Ainhoa Sorrosal\nProcés Puigdemont: "Aquest any fem el referèndum i comença una nova era" Marta Lasalas


Holiday home Birkemose Denm Sydals Dinamarca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nMés informació sobre Holiday home Birkemose Denm\nAl visitar Sydals, vosté es sentirà com a casa a Holiday home Birkemose Denm, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nHoliday home Birkemose Denm ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix moltes oportunitats d'oci úniques, com bany, sauna, parc infantil. Holiday home Birkemose Denm és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Sydals.


Montse Sáez - Sant Adrià de Besòs - 23/3/2011\nL’Associació Tucans signa un acord amb Caixa Laietana per finançar projectes solidaris\n- El club adrianenc treballa contra la violència de gènere, l'exclusió social i en favor del poble sahrauí\nAhir 22 de març l’Associació Hoquei en Línia Tucans i Caixa Laietana van signar un acord pel qual l’entitat financera atorga una subvenció de 15.000 euros que es destinarà als projectes solidaris que porta a terme aquesta associació esportiva.\nEls signataris del conveni, que té una durada d’un any, van ser per part de Caixa Laietana, Montserrat Álvarez, cap de zona, i per part de l’Associació Hoquei en Línia Tucans, Juan Gallardo, president de l’entitat. En l’acte de signatura, que va tenir lloc a l’Ajuntament de Sant Adrià, va estar present l’alcalde de Sant Adrià, Jesús M. Canga Castaño, i també hi van assistir Gonzalo Preciado, director de l’oficina de Caixa Laietana de Sant Adrià, Miguel Sancho, president del Comitè de Hoquei Línia de la Federació Catalana de Patinatge, i Carlos Ortiz, vicepresident del club d’hoquei en línia adrianenc.\nL’alcalde va agrair a Caixa Laietana la seva col·laboració amb l’entitat adrianenca “en temps difícils per a les entitats bancàries” i va destacar la important tasca solidària que l’ Associació Tucans porta a terme, a banda de la seva activitat esportiva. Montserrat Álvarez va remarcar la voluntat de Caixa Laietana de seguir potenciant la seva Obra Social i Juan Gallardo va agrair la implicació de l’entitat bancària a través d’aquest conveni que farà possible que els programes solidaris de l’associació esportiva puguin continuar endavant i al mateix temps difondre l’Obra Social de Caixa Laietana. Gallardo va comentar a aquest diari que “el club és molt més que una entitat esportiva, perquè fem una gran labor social. Tan gran que moltes vegades fem més solidaritat que esport”. El president dels Tucans explica que moltes de les iniciatives solidàries van començar per “històries que ens hem trobat al club, com casos de pederàstia o de violència de gènere. Al principi treballaven amb recursos propis del club, però la labor social es tan important que hem necessitat el suport de patrocinadors”, comenta Gallardo. Una labor social que comença al mateix club, amb un codi de comportament no només pels jugadors i jugadores, sinó també pels pares, entrenadors, directius, àrbitres, mitjans de comunicació i espectadors.\nA més de promoure l’esport de l’hoquei en línia, l’Associació d'Hoquei en Línia Tucans, fundada el 2002, organitza amb l’Associació Sant Martí Esport diversos projectes de caràcter solidari, en el marc de la seva obra social. Alguns exemples són el campus solidari per a infants sahrauís i nord-africans; el programa “l’Esport contra la violència de gènere”, e l foment de l’esport femení (va ser el primer club d’Espanya en disposar d’un equip d’hoquei línia infantil i juvenil en categoria femenina), la formació de personal tècnic per a la implantació de programes esportius i planificació de futures escoles esportives als camps de refugiats sahrauís (Algèria); la lliga de futbol per a persones sense sostre, etc. A més, el Club d’Hoquei en Línia Tucans col·labora amb altres entitats, com l’Associació Catalana de Traumàtics Cranioencefàlics i Danys Cerebrals (TRACE).\nEn el terreny esportiu cal destacar que l’equip juvenil s’ha classificat per jugar els play-offs de Catalunya després d’acabar tercers a la Lliga Catalana. Els partits es disputaran aquest cap de setmana a Castellbisbal. Els Tucans jugaran la primera semifinal davant el Sant Andreu.\nL'Associació Hoquei en Línia Tucans acull els somriures dels nens i nenes sahrauís\nEsport i solidaritat amb el poble sahrauí\nEls Tucans comencen forts la temporada\nEl femení sénior Silken-Tucans acaba tercer a la lliga regular catalana d’hoquei línia\nEl Femení del Silken-Tucans queda tercer a la Lliga Catalana sènior\nNovembre, mes contra la violència de gènere\nUn festival solidari a Sant Adrià en benefici del poble sahrauí\nTot llest pel Festival CantauRock Solidari 2010


Les dones de Sant Feliu omplen els carrers i també els actes del 8 de Març\nDes del 4 de març i fins al 15 d'aquest mes, Sant Feliu està celebrant el Dia Internacional de les Dones. En els darrers dies han tingut lloc el gruix dels actes.\nDijous 7 de març es va inaugurar l'exposició 'Amb ulls de dona' al Palau Falguera, realitzada per dones del Cercle de Belles Arts.\nDivendres, a la plaça de la Vila, es va fer la lectura coral del manifest del 8 de Març amb representants de diferents col·lectius de dones. Van llegir el manifest Leila Acharki, estudiant; Flavia Reina, de dones musulmanes de Sant Feliu; Montse Blai, tècnica superior de promoció per la igualtat de gènere; Ana Romero, autònoma, i Mercè Fernández i Pepi Martínez, del Consell Municipal de les Dones. La plaça es va omplir de gent per escoltar el manifest i reivindicar la igualtat entre homes i dones. A la tarda es va tornar a llegir el manifest a la pl. de l'Estació, on un nombrós grup de dones es van adreçar a la manifestació de Barcelona.\n40è aniversari del Casal de la Dona omple l'auditori de gom a gom\nL'endemà, el dissabte 9 de març, va tenir lloc a l'Auditori del Palau Falguera el 40è aniversari del Casal de la Dona. Conxita Fernàndez, presidenta del Casal de la Dona, va recordar "les quatre dècades de lluita i treball feminista de l'entitat més antiga de dones del Baix Llobregat"; la situació actual, en la què "continua la lluita contra les velles i les noves formes de poder" i va afirmar que "construir un món més just per les dones és un benefici per a tota la humanitat". Fernàndez va acabar el seu discurs dedicant-lo a totes les dones, especialment a les dones del Casal, i va proclamar: "Ni un pas enrere! Les dones ens volem vives i lliures!".\nMaria de la Fuente, presidenta i directora de l'Observatori IQ, va fer un repàs per la història del feminisme. Un vídeo va resumir la història del Casal de la Dona, i Lidia Muñoz, regidora de Dones i Polítiques d'Igualtat, va tancar els parlaments amb una felicitació col·lectiva pel gran èxit de la manifestació del dia abans, en què les dones "van cridar ben fort que no estem disposades a continuar suportant la xacra que el patriarcat ens imposa, una xacra de desigualtat i d'opressió que ens mata, ens vulnera i ens tracta com a ciutadanes de segona". Muñoz també va reconèixer les fundadores del Casal i totes les entitats de dones de la ciutat.\nL'acte va acabar amb l'actuació musical de Magda Latorre, membre del Casal de la Dona, i el seu fill, el cantant Ramon Mirabet.\nPregó del Dia Internacional de les Dones\nEl cap de setmana encara reservava dos actes importants del Dia Internacional de les Dones: diumenge al matí la pl. de la Vila es va omplir amb activitats del Mercat de dones artesanes, i a les 12 del migdia, davant la porta de l'Ajuntament, exconselleres del Consell d'Infants van llegir el pregó del Dia Internacional de les Dones (veure document relacionat). La lectura va ser seguida per gent que es distribuïa fins al final de la plaça. Posteriorment joves d'Adansa Escola, van contribuir amb el seu art a denunciar la violència de genère i reivindicar el paper de les dones.\nLluiRL'art: "Ismene", al Centre Cívic Mas Lluí\nDins del programa LluiRL'art es representarà divendres 15 de març, a les 21 h, al Centre Cívic Mas Lluí, l'espectacle "Ismene", amb l'actriu santfeliuenca Fina Rius. Una obra amb taquilla inversa, organitzada pel CECBLL i l'Ajuntament.\nÀlbum de fotos dels actes


30,54 € / mes en 6 cuotas\nSistema aerògraf maquillatge Airpod 2.0 TEMPTU + Cartutx de color de base inclòs\nAquest nou sistema de polvoritzat per aire que permetrà una brisa per aconseguir resultats professionals en el seu maquillatge. Inclou el compressor d'aire, la mànega, el sprayer i un cartutx de color base. Cada cartutx permet aproximadament 40 sessions de maquillatge de la cara. Molt més fàcil que airbrushes convencional que requereix una intensa neteja i coneixements previs imprescindibles, amb aquest sprayer, només prémer el gallet i prescindir de producte.\n- La sprayer no requereix de neteja perquè el producte no viatjar a través d'ella (només el cartutx)\n- Els cartutxos són substituïts directament\n- Gràcies a l'aplicació de la composició de l'aire la difuminació del color és ultra natural i la durada es triplica (fins a 18 hores) en comparació amb les tradicionals.\n- Àmplia gamma de colors Temptu per Airpod 2.0: 12 bases de color, de 8 de colors, 8 de brillantor i 5 colors per tan.\nNOTA: si us plau, Digue'ns en el comentari el to de color de base que vulgueu.\n86,88 € 133,88 €\nConjunt Aerògraf Maquillatge...


Xat de vídeo amb les noies de anys gratuït - XAT de VÍDEO #1 - conèixer a una noia o noi en línia!\nTop deu raons per anar a Dinamarca\nFaci'ns arribar a conèixer-los\nEl nord d'Europa, on el petit Regne de Dinamarca es troba, és injustament privats de l'atenció dels turistes, la majoria dels quals prefereixen el país destinacions i pistes d'esquí, i molt béAquesta petita cantonada Nord del món, compta amb una àmplia gamma de llocs interessants, llocs fascinants amb només impressionants paisatges. Vostè pot visitar aquest petit, però molt acollidor i desenvolupat instal·lació, tant a l'hivern com a l'estiu, tot l'any, hi ha una gran quantitat d'entreteniment per a tots els gustos i pressupost. Cadascuna de Dinamarca tenien una cosa en comú: velles granges i castells, bella fiords, llacs i cales, els contes de Hans Christian Andersen, la casa és el famós legal Parc d'atraccions, o platges de somni amb els seus productes complexos i acollidor hotels. De totes maneres, hem estat capaços de triar una de les deu raons per visitar el Regne de Dinamarca.\nUtilitzar un tipus de pentinat per a cada equip\nAlguna vegada has de vestir a un Indi de disfresses, a les nenes? Índia vestits tradicionals consisteixen en una part superior, la faldilla i la xalFamiliaritzar-se amb l'Índia, la moda i vestir a la bella noia Índia vestits. Aquest Indi noia està aquí per demostrar les més recents tendències de l'Índia a l'estil d'articles de moda.\nTingui diversió amb aquest joc de vestir\nElla es vesteixen en un munt de copes i relacionar-los amb les seves faldilles i mocadors.\nAccessoris de la bella Índia noia amb la força de l'Índia joies i formen els seus llavis amb brillant llapis de llavis.\nLliure de la joventut i les dones de la baixa Saxònia, Alemanya)\nEspero que el futur de l'autonomia, l'amor, puresa, i kindheartedness com la gent construir, sinó que tendeixen a aconseguir reduir la puntuacióEstic content per defensar, feble a les espatlles fortes de motivació, recolzar-se en una persona real sobre les sol·licituds d'altres. Això no hauria de passar, no importa quant en ell és estimat i adorat.\nLes dones a la Baixa Saxònia.\nRegistrar de forma gratuïta a totes les regions d'aquest visibles les dones perfil.\nEl lloc està registrat i ofereix oportunitats per a la interacció amb les dones i les noies que viuen a la Baixa Saxònia, i altres regions.\nSi voleu conèixer, crear l'amor i fer nous coneguts, amics, i després de Cites, després gaudir del lloc de Cites.\nDinamarca webcam en línia, mirar la popular càmera\nA la pàgina web"Dinamarca Càmeres"que pugui mantenir-se al dia amb els esdeveniments més interessants en diferents parts del paísAquest acollidor Unit es troba en el Sud d'Escandinàvia, en el si de les mars del Nord i Bàltic. Inclou moltes Illes i part de la Península de Jutlàndia, amb dunes de sorra, boscos de coníferes i de nombrosos estanys. Mar festes i vacances a la danès Riviera platges són especialment populars entre els turistes.\nMés interessant per a l'economia, les ciutats són Copenhaguen, Aarhus, Aalborg i Odense.\nEl Regne de Dinamarca pot legítimament poden donar el títol d'un somni. Hans Christian Anderson, l'autor de la famosa Thumbelina i la Neu Reina llibres, va inspirar-se aquí. Dinamarca sembla no menys fabulós, com els carrers de la seva ciutat complir estils arquitectònics de diferents èpoques, hi ha també es conserven monuments de la Viking edat. A més d'aquestes antigues fortaleses, hi havia hotels moderns. També es pot visitar el Museu de vaixells Víkings i fins i tot fer un recorregut per l'antic cisma capital. Per veure altres espectacles de diferents països, utilitzeu l'enllaç a la llista completa de càmeres en directe en el lloc.\nLloc de cites Petropavlovsk-Kamchatsky, registrat sense un lliure lloc de Cites\nकजाखस्तान रूले, कज़ाकस्तान के वीडियो चैट\nruleta de xat en línia vídeo xat de Cites sense necessitat de registre Xat gratis sense necessitat de registre lloc de cites introducció de fotografies gratuït divertit telèfons foto Cites en línia de vídeo xat de vídeo amb el registre en viu de streaming de vídeo xat vídeo sales de xat en línia difusió


Comitè Empresa TV3: Negociació de conveni: la direcció encarrega un dictamen sobre el RAV\nNegociació de conveni: la direcció encarrega un dictamen sobre el RAV\nAquest divendres s’ha fet una nova reunió de negociació de conveni en la qual hem lliurat a la direcció la plataforma de negociació aprovada en referèndum per la plantilla i hem anunciat el calendari de mobilitzacions que comença la nit del 7 de maig amb una vaga parcial prevista per l’inici de la campanya electoral.\nEn la mateixa reunió, la direcció ha informat el comitè de dos acords del Consell de govern de la CCMA sobre el RAV, que s’havien de fer públics avui en la sessió de control parlamentari de la CCMA que s’ha hagut de suspendre. En primer lloc han acordat demanar als serveis jurídics del Departament de Presidència de la Generalitat un dictamen sobre la sentència del RAV pels treballadors de TVC i, si el dictamen recomana que s’ha d’aplicar la sentència, també han aprovat demanar una aportació extraordinària a la Generalitat.\nPer la nostra banda, hem deixat ben clar que no ens sotmetem als dictàmens que emet una instància que és part interessada en el conflicte, tot i que respectem la llibertat de les parts de la negociadora per fer les consultes que cregui necessàries. La direcció té la facultat de suspendre el RAV declarat il·lícit, i el que cal és que s’atenguin les propostes del Comitè d’empresa per fer assumible la sentència del Suprem: supressió immediata de la retallada i devolució a terminis dels diners descomptats amb anterioritat.\nFinalment, s’ha concretat la nova data per a la pròxima sessió de negociadora que es farà el dia 6 de maig. En aquesta trobada està previst que es tracti sobre la consolidació de les promocions de llarga durada. El Comitè ha proposat aquest tema per la seva urgència i per la reiteració amb què ha reclamat la resolució sobre aquesta situació que afecta centenars de treballadors.\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ja ha desarxivat el conflicte col·lectiu contra el manteniment del RAV a TV3, responent a la demanda dels advocats del Comitè. EL TSJC ha assenyalat data de judici pel pròxim dimecres 29 d’abril. És probable però que no se celebri perquè l’advocat de la direcció al·lega incompetència del tribunal i demana que el tema sigui jutjat a l’Audiència Nacional a Madrid.\nReunió amb el Conseller de presidència, Francesc Homs. El Comitè d’empresa hem demanat una reunió amb el conseller Francesc Homs per parlar de la necessitat de resoldre el conflicte laboral a TVC després de 14 mesos sense conveni i d’arrossegar 4 anys de retallades de drets, de salari i de plantilla. La reunió es farà dilluns que ve a la tarda.\nPublicat per Comitè Empresa TV3 a 14:12


» Ja tenim aquí el tercer ribot Monòlegs políticofestius\nJa tenim aquí el tercer ribot\nUn article curtet perquè vaig una mica de bòlit, però no podia deixar de dir res al tema de la recusació i determinades opinions que he sentit darrerament.\nSempre he sentit parlar de tres poders: executiu, legislatiu i judicial. I el quart poder, diguem-ne, els dels mitjans de comunicació, també més o “menys” (entre cometes) polititzats.\nDoncs bé, tal com he dit avui a Ràdio Gràcia ja hem vist tots els ribots possibles a l’Estatut del 30-S.\nL’executiu espanyol, pactant amb el senyor Mas i Convergència, rebaixa bona part de l’Estatut.\nEl legislatiu espanyol, agafa un altre ribot, en mans del senyor Alfonso Guerra, i retalla parts de l’estatut\nEl poder judicial espanyol vol treure el tercer ribot, a veure què deixen.\nAquest, de la mà d’en losantos ha estat per tot arreu provant de torpedinar el text i pressionant als tres poders en la mesura del possible via l’opinió pública. A veure si al final encara haurà de dir la seva quant a l’estatut.\nI encara em pregunta algú per què sóc independentista, quan la pregunta hauria de ser per què no ho són els altres!!!\nThis entry was posted on febrer 7, 2007 at 8:53 pm\tand is filed under Independència!. You can follow any responses to this entry through the RSS 2.0 feed. You can leave a response, or trackback from your own site.\n20 Responses to “Ja tenim aquí el tercer ribot”\nfebrer 7th, 2007 at 9:36 pm\nveus que bé? amb una mica de sort el tombaràn i en podrem fer un de nou, o pirar quan mirin cap una altra banda 🙂\nfebrer 8th, 2007 at 11:01 am\nJa, ja, Bo el ribot del Mas. Ara veurem que diuen….o si estripen la foto publicament.\nNo hem de patir gens. Si ara hem de fer un nou Estatut, podem fer una copia del andaluç o del valencià que son un percentatge molt gran dels articles que ens retallaran i llestos.\nFeta la llei, feta la trampa. Amb aquesta gent de l’altiplà s’ha de ser pràctic, ells es moren per la filosofia i el dogma. Siguem practics my friend,\nfebrer 8th, 2007 at 12:24 pm\nUix, si ara hem de fer un nou estatut, ja fem la constitució, no?\nfebrer 8th, 2007 at 12:29 pm\nPer a mi fem la Constitució, l’Estatut, la Constitució Europea, i reformem l’ONU. Tinc alguns matins lliures i puc fer-ho. Fet un, fet tots, com diuen.\nfebrer 8th, 2007 at 12:34 pm\nJa ja cani, doncs mira a Gràcia diria que no tenim cap entitat que es dediqui a reformar reglaments, podríes fer-la, 😉 ?\nfebrer 8th, 2007 at 1:21 pm\ncom q no n’hi ha cap? una de ben grossa!! Es diu Ajuntament!! 😀\nfebrer 8th, 2007 at 1:27 pm\nVinga, faré una resposta politica, ja que m’apretes, greips.\nL’Ajuntament el que fa és regular mitjançant ordenances aquells aspectes de la realitat que per si sols mostren un desequilibri evident i que va en contra de sectors que surten desafavorits.\nfebrer 8th, 2007 at 5:18 pm\nÀlex, estic esperant que el TC tombi l’Estatut sencer i comenci la gran onada sobiranista. El mateix Pujol sortirà de l’armari al crit de: “Catalans, ara sí que toca!” Reconec que aquest últim és un dels meus somnis més humits (per inimaginable). El cabdill Pujol liderant la reconquesta catalana… T’ho imagines? La veritat és que anys ha, ingènuament, havia somiat que en Pujol es convertiria en una mena d’Arzalluz quan es retirés. Ja ho he dit, ingènuament…\nD’aquí a 10 dies farà un any d’un 18-F que espero que no fos un miratge. A veure si despertem d’una vegada. “Remember, remember, the 5th of November”…\nfebrer 8th, 2007 at 5:33 pm\nt’ha quedat molt bonic 🙂\nPerò en el sentit estricte el que fa és reformar. Els dos tenim raó 🙂\nhas llegit l’autèntica història del 5th of November? Es tota una tradició: http://en.wikipedia.org/wiki/Guy_Fawkes_Night\nfebrer 8th, 2007 at 10:29 pm\nAl final em fareu que piqui i em faci d’un partit per poder presentar-me a l’ajuntament i fer els reglaments que diu l’alex. Encara que em fa yuyu….\nfebrer 9th, 2007 at 5:59 am\nGreips, sabia la història, però la vaig descobrir després de veure la pel·lícula “V for Vendetta”, que suposo que em va excitar els ànims revolucionaris… 🙂 Si no l’heu vist, la recomano.\nfebrer 10th, 2007 at 2:54 pm\nTotalment d’acord Àlex amb la teva exposició.\nCrec que ara, el que fa falta, és conscienciar a la ciutadania del nostre país que l’única via que ens deixa l’Estat espanyol, és la de caràcter sobiranista. Hem de fer entendre que les regles de joc que planteja espanya estan viciades de base.\nNo és possible que el TC, el qual és l’òrgan que en última instància ha de decidir (prèvia presentació de RI pels agents legitimats a la LOTC)si l’estatut s’adequa, o no, a la Constitució, estigui conformat per magistrats que, o bé es subjecten a la doctrina imposada pel PSOE, o bé a la doctrina del PP (és a dir, cap proposat per partits nacionals no espanyols).\nI no només això. Quan algú s’ensuma que algun d’aquests magistrats té un mínim sentit del federalisme… apa! Sol·licitud de recusació i a prendre pel sac!\nLa lògica plurinacional comporta que la relació Catalunya-Espanya ha d’ésser abordada pels executius dels dos països, els quals haurien de configurar el marc de relacions entre ambdós. I no per un Tribunal configurat per magistrats que responen a la repartició de poder entre 2 partits d’estricte obediència espanyola.\nÉs a dir, posats a fer un símil futbolístic, és com si en un Barça-Madrid l’àrbitre sortís a arbitrar amb la samarreta del Madrid.\nHem de fer entendre a la resta de ciutadans que si Espanya no accepta ni ens vol com som, no hi tenim res a fer a l’estat espanyol. Al llarg dels segles, des de Catalunya s’ha fet un esforç estèril per regenerar la consciència democràtica dels poders fàctics espanyols.\nJa és hora que els catalans fem cas del poeta, i portem a la praxis allò de: Adéu Espanya!\nfebrer 10th, 2007 at 7:18 pm\nHarold, com diuen a les contrades on visc ara, I couldn’t agree with you more, especialment quan dius que “des de Catalunya s’ha fet un esforç estèril per regenerar la consciència democràtica dels poders fàctics espanyols”. Crec sincerament que aquest esforç, al qual gent com Pujol van dedicar tants esforços, han estat en va. I sembla que Mas estigui disposat a caure en el mateix error. Els d’Esquerra va fer el gest d’intentar-ho en donar-li la presidència a Zapatero i col·laborar amb el grup socialista al Congrés, però crec que d’alguna manera ho van fer per simbolitzar una “última oportunitat que donem a Espanya” (i, aprofitant l’avinentesa, per guanyar espai de centre “útil” davant l’electorat), una oportunitat que sabien que tard o d’hora acabaria frustrada, però que els donaria l’oportunitat de dir “veieu? Ho hem intentat però no hi ha res a fer”. Com va dir el Carod en una de les seves frases més encertades, “com som no ens hi volen”.\nI això em porta a un dels arguments més sòlids a favor de voler un Estat propi per Catalunya: l’eficiència. No podem estar dilapidant quantitats exagerades d’energia política, cada dia, dedicades únicament a fer valer el nostre criteri sobre quina és la millor manera de governar-nos. Si tota aquesta energia la puguéssim dedicar, no a discutir amb el veí (l’Espanya castellana) si tenim o no competències per tal cosa o tal altra, sinó a governar-nos efectivament, no tinc cap dubte que la societat catalana s’hauria regenerat espectacularment, hauria superat la majoria dels efectes del rentat de cervell franquista i seria una de les més pròsperes d’Europa.\nfebrer 11th, 2007 at 8:36 pm\nHarold, Monterey Jack,\nm’apunto els vostres arguments, bons, bons!!\nfebrer 12th, 2007 at 9:36 am\nRas i curt. M’apunto a la iniciativa. Ara ja no deixen cap escletxa per altra cosa.\nfebrer 12th, 2007 at 1:11 pm\nHome, potser caldria esperar primer a veure què sentencia el TC.\nfebrer 12th, 2007 at 10:41 pm\nCrec que tens certa raó, auténtico der blaue, però quan les polítiques que un poble considera necessàries per la seva salut social i econòmica, pel seu progrés com a comunitat (permetent un desenvolupament harmònic de la societat), depenen d’una estreta majoria o minoria del tribunal constitucional d’un país deficientment democratitzat com Espanya, em sembla que no cal esperar res.\nPer mi les raons per construir un projecte polític independent que superi la dialèctica amo-esclau que històricament ha marcat la relació entre Castella/Espanya i Catalunya són ja de pes suficient. No suporto més veure tota aquesta energia política malgastada en contrarrestar la mentalitat colonialista d’uns polítics espanyols (i una societat que els escull) que creuen que un ha de ser espanyol “por cojones” i que aquí no hi ha res a debatre.\nEls marcs polítics han de poder-se adaptar a les necessitats de cada poble o comunitat política, i fins que no s’elimini l’amenaça de violència (en forma d’article 8 de la Constitució, per exemple) sobre les vies sobiranistes, molta gent, encara víctima del rentat de cervell que va perpetrar el franquisme, no considerarà la independència viable, pel simple fet que no poden evitar pensar en una resposta militar espanyola. Molta gent de 50 anys en amunt no ho veuen clar perquè aquesta por persisteix. És trist, és tristíssim, però és així. Si tinguéssim un TC com el de Canadà, i la possibilitat d’organitzar referèndums sobre el nostre marc polític, i si puguéssim debatre en igualtat condicions, en un marc constitucional on les cartes no estiguéssin marcades com ho estan ara, “otro gallo cantaria”, que diuen els castellans.\nEn definitiva, jo estic amb Jefferson: qualsevol generació té el dret de decidir el marc polític més adequat a les seves circumstàncies; no hi ha constitucions intocables ni pàtries indivisibles ni unitats sagrades.\nfebrer 12th, 2007 at 11:32 pm\nJo també voldria poder fer un referèndum! Però jo no donaria per fet que el resultat fos el que espereu.\nI per suposat que cap constitució é intocable, però la que hi ha s’ha de respectar…\nfebrer 13th, 2007 at 3:25 pm\nD’acord, sergirt@hotmail.com. 1. Primer s’ha de convèncer amb raons, però com deia, igualtat de condicions en la discussió. 2. D’acord també amb el fet que, en principi, la llei està per complir-la, però sense renunciar a canviar-la (o superar-la, quan es funda un marc nou).\nfebrer 13th, 2007 at 4:33 pm\nPer un error, en l’anterior missatge vaig signar amb el meu correu…\nMira, no vull polemitzar massa. Us heu muntat una festeta d’indepetes i em sembla bé. Ara, imaginem que el TC diu que l’Estatut és plenament constitucional, ja trobareu altres arguments per estar cabrajats amb Espanya…


L'Ajuntament convoca una manifestació de rebuig als atemptats per aquest dijous\nL’Ajuntament de Rubí ha convocat una manifestació en repulsa al terrorisme i de suport a les víctimes dels atemptats de Barcelona i Cambrils per a pròxim dijous 24 d’agost. La concentració, a la qual també s’ha sumat l’associació Rubí Sociocultural i Integració, serà a les set de la tarda a la plaça Pere Aguilera.\nProp d'un miler de rubinencs donen l'últim adéu als dos veïns morts en l'atemptat de Barcelona\nAquest matí a dos quarts d’11, s’ha celebrat a l’església de Sant Pere el funeral dels dos rubinencs morts a l’atemptat de la Rambla de Barcelona. Prop d’un miler de veïns han omplert la basílica i la plaça doctor Guardiet i entre aplaudiments han donat l’últim adéu als dos rubinencs. Aquest és el primer funeral de les víctimes dels atemptats terroristes de Barcelona i Cambrils.


Ausgang | Aina Mercader | Art : July 2019\nUn recorregut (ple de vaivens) per la fascinació d'artistes i creadors pel món del motor. I alguns apunts sobre la consideració de l'automoció com a patrimoni cultural\nDes de l'aparició de l'automòbil, durant la segona revolució industrial, a mitjans del segle XIX, el cotxe ha esdevingut un tema recurrent per als artistes de diferents estils i èpoques. A Catalunya, el primer vehicle amb motor d'explosió data del 1890 i el pintor Ramon Casas li dedica algunes de les seves obres, on es fa palès el seu interès per aquest nou giny i la fascinació per la velocitat i les innovacions tecnològiques, com en el cas de l'imponent Ramon Casas i Pere Romeu en un automòbil (1901) que forma part de la col·lecció del Museu Nacional d'Art de Catalunya (MNAC). El cotxe és, per la burgesia emergent de la capital catalana, un símbol d'opulència i distinció. Uns anys més tard, el 1909, el diari Le Figaro publica el Manifest del Futurisme, signat per Filippo Tommaso Marinetti, on es fixen les bases d'aquest moviment avantguardista i es proclama que “un cotxe de carreres amb el seu capó adornat amb grans tubs semblants a serpents d'alè explosiu... Un cotxe brogent, que pareix que corre sobre la metralla, és més bell que la Victòria de Samotràcia”. L'automòbil es consolida com a icona de modernitat i progrés.\nRamon Casas, Ramon Casas i Pere Romeu en un automòbil (1901)\nSense la intenció de desenvolupar un llistat exhaustiu dels artistes que en un moment o altre s'han sentit atrets pel món del motor, val la pena subratllar la importància que ha tingut en la producció d'alguns d'ells. Destaca la rellevància que tingué, per exemple, en el treball de Salvador Dalí. En aquest sentit, sobresurt, entre altres peces més primerenques, la desconcertant Restes d'un automòbil donant a llum a un cavall cec que mossega un telèfon (1938) o l'Automòbil vestit (1941), en la qual apareix un Cadillac cobert amb teles elegants. El també surrealista René Magritte contraposa la rapidesa d'un cavall i d'un vehicle en La còlera dels déus (1960). És precisament a partir de la segona meitat del segle XX que l'automòbil es considera una obra artística per si mateixa i és present al Museu d'Art Modern de Nova York (MoMA). Entorn de les diferents tecnologies vinculades a l'automoció, destaca la instal·lació Home, màquina i moviment (1955), de Richard Hamilton; o la instal·lació Fandango (1975), així com els cotxes semienterrats de Wolf Vostell. A mitjans dels setanta, Alexander Calder intervé en un vehicle BMW; des de llavors s'obre la veda i diferents artistes de renom internacional com Andy Warhol –qui, a més, el 1986 realitza, per encàrrec de la Mercedes Benz, la sèrie de serigrafies Cars–, Frank Stella, David Hockney, Jeff Koons o César Manrique utilitzen els cotxes de carreres de la casa com a llenç. En aquesta mateixa línia d’actuació, Josep Guinovart, a mitjans del vuitanta, pinta per encàrrec de Lluís Bassat un Ford Fiesta, que fa un parell d'anys es va exposar a la Nau Gaudí de Mataró, espai d'exhibició de la col·lecció del publicista. Per la seva banda, Francesc Torres és un dels creadors més interessats a treballar entorn dels cotxes –de totes maneres i mides–, com en la instal·lació Belchite/South Bronx: un paisatge transcultural i transhistòric (1988). A més, va incloure un cotxe accidentat per donar la benvinguda a l’elogiada exposició La capsa entròpica (2017) del MNAC. Aquesta mena de catàleg abreujat no es pot tancar sense esmentar el vídeo i cotxe amb el lluminós No? Future! (2006), de Jordi Colomer, ni la polèmica instal·lació Ideologies oscil·latòries (2015), de Núria Güell i Levi Orta per al festival de cultura contemporània Ingràvid. Es tractava d’un Fiat vell, de color blanc, folrat amb adhesius de simbologia franquista que havia de transitar per la ciutat però que va acabar censurant l’ajuntament de Figueres.\nArts & Cars & Mobility\nPrecisament amb la idea d'identificar els artistes que acostumen a treballar entorn o a partir de l'art i automoció, entès des del cotxe, com a màxim exponent, però també tenint en compte aspectes de disseny i qüestions mediambientals, i amb la intenció d'endreçar el mapa de museus i col·leccionistes que hi ha a Catalunya, Ricard Planas, editor de Bonart Cultural, dirigeix, amb la coordinació de Daniel Fuentes, dissenyador i expert en comunicació, la complicitat de Jaume Perarnau, director del Museu Nacional de la Ciència i de la Tecnologia de Catalunya (mNACTEC), i el Departament de Cultural de la Generalitat, el Pla estratègic Arts & Cars & Mobility sobre el patrimoni de l'automoció a Catalunya. "Es tracta de promoure una recerca –explica Planas– sobre com els artistes, per exemple de Ramon de Casas a Francesc Torres, s'han apropat al món del motor, descobrir la relació de l'art contemporani amb l'automoció, i de retruc identificar les col·leccions privades de Catalunya i els diferents entesos i col·leccionistes, com el cas de l'artista Albert Gusi o els galeristes Huc Malla i Fidel Balaguer".\nPer a la primera diagnosi d'aquest pla estratègic, els impulsors han tingut en compte diversos indicadors des de l'òptica cultural i patrimonial. I és el fet que no existeix en l'actualitat cap organisme que vehiculi la realitat del patrimoni automobilístic des del vessant cultural, ni cap museu de l'automoció a Catalunya des de l'òptica de patrimoni cultural. Per altra banda, entre altres indicadors, se subratlla que hi ha una realitat històrica en el sector del motor a Catalunya (enginyers i pilots de Fórmula 1 de renom internacional, com el cas del col·leccionista d'art Francisco Godia, per exemple; així com marques mítiques, com Hispano Suiza, Pegaso o Seat); i que existeix un clúster de la indústria de l'automoció que general el 30% de les exportacions; així com un important teixit de col·leccions privades, en les quals, en alguns casos, no es produeix un relleu generacional efectiu.\nAmb tot això sobre la taula, es planteja un programa entorn de la unió de l'àmbit del motor en un sentit ampli (cotxes, motos, cars, tractors, camions, furgonetes, avions...) amb el món de l'slot, els cotxes de joguina, més coneguts, aquí, gràcies al nom de la marca Scalextric. D'aquesta manera es vol treballar partint de les col·leccions i les intervencions tant a nivell macro com micro, tal com es va plantejar en l'exposició Ultraenergia: la joguina elèctrica com a realitat anticipada sobre els reptes de l'energia del futur, comissariada per Ricard Planas, i que es va poder veure fins al febrer a l'espai Eat Art de la Fundació Lluís Coromina. En el camp micro, Bonart Cultural va promoure fa nou anys, conjuntament amb la Fundació el Somni dels Nens i Sclaextric el projecte Art i joguina, en el qual diversos artistes, com Carlos Pazos, Joan Fontcuberta, Lluís Vilà o Eduard Arranz-Bravo van intervenir i redissenyar un grapat de cotxes de joguina que després es van vendre en una subhasta benèfica a la sala Balcli's.\nEl projecte Arts & Cars & Mobility perfila l'ecosistema cultural de l'automoció a Catalunya, tenint en compte diferents vessants: art, disseny industrial, ciència, artesania, disseny gràfic. Es pretén dibuixar el patrimoni de l'automoció de Catalunya, tenint en compte els marcs existents: a partir de col·leccionisme públic i privat; els esdeveniments, com la Fira d'Slot Clàssic de Vic o el Saló Automobile de Barcelona; les entitats, com el RACC, la Federació Catalana de l'Automobilism; sense deixar de banda la història de la indústria de l'automoció del país; les infraestructures, com el Circuit de Barcelona o el Museu del Joguet; i pel que fa al coneixement, el Centre Professional de l'automoció, l'Elisava o la Universitat Politècnica de Catalunya. Tot plegat comporta una tasca de recull, identificació i diagnosi de cara a treballar en un "hipotètic museu de l'automoció de Catalunya –reconeix Planas– o fer un museu de museus aprofitant els centres que ja hi ha arreu del país, fomentant una xarxa d'interrelacions". El dibuix del mapa museístic de l'automoció, segons aquest mateix pla estratègic, inclou deu centres, entre els quals hi ha mNACTEC (Terrassa), el Museu de Cotxes d'Època – Marc Vidal (Riudoms), Retro Auto – Moto Museu (Barcelona), Museu Digital SEAT (Martorell), Gevicar (Caldes de Montbui), la Col·lecció d'Automòbils Salvador Claret (Sils), la Col·lecció Ramón Magrinyà (Martorell), el Museu de l'Automoció Roda Roda (Lleida), el Museu Moto (Basella) i la Col·lecció de Motos (Caldes de Boí). "Es tracta de fixar i consolidar el nostre patrimoni automobilístic amb un gran museu de les arts de l'automoció com l'Enzo Ferrari d'Itàlia o el Petersen dels EUA", conclou Planas.\nArts & Cars & Mobility es presenta, juntament amb algunes obres d'artistes i slot al saló de l'automòbil de Barcelona, que se celebra de l'11 al 19 de maig a Fira Barcelona.\nTags: Revista Bonart 0 comentarios\nTags: Daniel G. Andújar, Morente, Museu Picasso, Pablo-Picasso, Time Out 0 comentarios\nTags: 4’33’’ (Bonart), Francesc Abad, Revista Bonart 0 comentarios


Mà de ferro del Govern per combatre les infraccions durant el nivell 4 d'alerta\n29 novembre 2021 06:08\nGómez ha recordat que la incidència acumulada de la Covid-19 en els darrers 14 dies en el conjunt de les Balears continua la tendència a l'alça.\nAtesa l'evolució de la pandèmia de coronavirus a les Illes Balears, que ha empitjorat els darrers dies, i amb el doble objectiu d'incrementar el nivell de compliment de les mesures preventives i contribuir així a evitar les situacions que afavoreixen els contagis, el Govern ha decidit endurir el règim sancionador per a determinades infraccions de la normativa Covid-19 en nivell 4 d'alerta. Així ho han explicat aquest dissabte la consellera d'Administracions Públiques i Modernització, Isabel Castro, i la consellera de Salut i Consum, Patricia Gómez.\nGómez ha recordat que la incidència acumulada de la Covid-19 en els darrers 14 dies en el conjunt de les Balears continua la tendència a l'alça i ha registrat un nou increment respecte de fa una setmana. Ha passat de 237,4 casos per cada 100.000 habitants 328,7 (un 40% més), d'acord amb el que recull l'informe 30 del Servei balear d'Epidemiologia que es publica aquest divendres i que recull informació fins al 17 de desembre.\nPel que fa a Mallorca, que es troba actualment en nivell 4 d'alerta, també ha registrat un increment destacat de més d'un 40 % en la incidència en només 7 dies. Ha passat de 272,9 casos detectats per cada 100.000 habitants (2.445 diagnòstics en 14 dies) a 386,6 (3.464 positius en les darreres dues setmanes).\nGómez ha afegit que tot i els esforços de la ciutadania, que compleix de manera molt correcta amb les normes i recomanacions per evitar els contagis, encara hi ha situacions que suposen un greu perill per a la salut pública. Per aquest motiu s'ha considerat adequat endurir les sancions per a determinades infraccions que suposen un major de risc de contagi.\nEn aquest sentit, la consellera Castro ha explicat que segons la modificació prevista del Decret llei 11/2020 de 10 de juliol, pel qual s'estableix un règim sancionador específic per a fer front als incompliments de les disposicions dictades per a pal·liar els efectes de la crisi ocasionada per la Covid-19, durant el nivell 4 les infraccions considerades lleus i greus podran passar a ser considerades com a greus i molt greus, arribant les possibles sancions des de 60.000 euros fins a 600.000 euros i a la possibilitat d'ordenar el tancament d'un establiment.\nCastro ha afegit que quan el nivell d'alerta sanitària és màxim, com és el cas ara mateix, resulta necessari actuar amb major diligència en el compliment de les mesures per a pal·liar els efectes de la pandèmia. És per això que esdevé necessari augmentar les sancions per la comissió d'aquestes infraccions.\nD'altra banda, ha destacat que els operatius conjunts d'inspecció que s'han reforçat amb motiu de les festes nadalenques vigilaran especialment l'activitat de comerços, centres comercials, establiments de restauració i bars per garantir que es respectin les normes, també en aquests espais d'oci.\nCastro ha recomanat evitar les aglomeracions en els comerços i centres comercials, i ha aconsellat esperar o tornar-hi més tard si el comerç al qual es vol accedir es troba molt concorregut. Així mateix ha recordat la importància de seguir les recomanacions de distància, mans netes i mascareta quan no s'estigui consumint.\nL'estratègia respon a la necessitat d'augmentar el grau de compliment de les mesures establertes. En aquest sentit, cal destacar que des de l'activació dels operatius conjunts entre inspectors de la CAIB, Policia Nacional espanyola, Guàrdia Civil i Policies Locals, s'han realitzat 1.059 inspeccions i s'han aixecat 789 actes per incompliments de la normativa.\nDes de l'entrada en vigor del decret llei sancionador el passat mes de juliol i fins al 7 de setembre, s'han registrat 5.532 denúncies (incloses les aixecades per altres administracions que han estat remeses a la Conselleria d'Administracions Públiques i Modernització), de les quals 4.870 corresponen a particulars i 662 a establiments.


la serp blanca: Els mecanismes de la ficció\nEls mecanismes de la ficció\nDes que el novel·lista anglès E.M. Forster va publicar, el 1927, Aspects of the novel (n’hi ha traducció al català: Aspectes de la novel·la. Columna), molts escriptors —novel·listes i/o crítics— han publicat llibres de caràcter semblant, com ara L’art de la ficció de David Lodge o Cartas a un joven novelista de Mario Vargas Llosa. Aquests llibres es caracteritzen per tractar una sèrie de motius recurrents —el punt de vista narratiu, els personatges, els diàlegs, etc.— i per oferir nombroses il·lustracions i comentaris de passada d’obres fonamentals de la novel·lística. Tot plegat sol quedar una mica deslligat, però sempre s’hi poden trobar observacions que valen la pena.\nUn altre llibre que es pot afegir a aquesta llista és Los mecanismos de la ficción (How Fiction Works) de James Wood, un dels crítics més populars i influents de les lletres nord-americanes. Aquest llibre planteja, entre moltes altres, les preguntes següents: és real el realisme? Què és un personatge? Quin és el punt de vista del narrador i com funciona? Per què ens commou la ficció? James Wood, que també és novel·lista, remarca que en el seu assaig ha intentat plantejar qüestions teòriques i contestar-les de manera pràctica. És a dir, fer preguntes de crític i oferir respostes d'escriptor.\nSobre la narració en primera i en tercera persona, Wood observa que la narració en primera és més fiable que poc fiable, que la narració en tercera persona és molt més parcial que omniscient i que la suposada omnisciėncia és pràcticament impossible: «De seguida que algú conta una història sobre un personatge, la narració sembla voler emmotllar-se entorn d'aquest personatge, mesclar-s'hi, adoptar-ne la manera de pensar o de parlar. L’omnisciència d'un novel·lista ràpidament es converteix en una mena de secret compartit». Hi ha sempre una tensió bàsica en contes i novel·les a causa de la dificultat de reconciliar les percepcions i el llenguatge de l'autor amb la percepció i el llenguatge del personatge.\nPer a Wood, la narrativa moderna naix amb l'obra de Flaubert: «Hi ha un abans i un després de Flaubert; ell va establir de forma decisiva el que la majoria de lectors i escriptors pensen que és la narració realista moderna, i la seua influència és quasi massa familiar per resultar visible». Wood confronta Flaubert amb Balzac per fer veure algunes de les novetats principals que el primer introdueix en l’art de la novel·la. Balzac observa molt en la seua ficció, però l’èmfasi el posa sempre en l'abundància, en lloc de la intensa selecció dels detalls que du a terme Flaubert. D’altra banda, i a diferència de Flaubert, Balzac no té un compromís especial amb la impersonalitat de l'autor i se sent lliure de trencar-lo amb teories, digressions i fragments d'informació social.\nPel que fa a aquest últim punt, Wood admet que no deixa de ser paradoxal que la impersonalitat narrativa reivindicada per Flaubert anés de bracet amb l'elevada personalitat del seu estil. Tolstoi, en canvi, s'apropa molt més a una idea canònica de l’omnisciència de l'autor, perquè utilitza amb més autoritat i naturalitat un model d'escriptura, mitjançant el qual un escriptor apel·la confiadament a una veritat universal o acceptada per tots, o a un corpus de coneixement cultural compartit.\nA partir de Flaubert la prosa narrativa afavoreix els detalls expressius i brillants, privilegia un alt grau d'observació visual, manté una actitud poc sentimental i evita els comentaris superflus, jutja el bé i el mal amb neutralitat i cerca la veritat, encara que aquesta puga repel·lir-nos. El lector té la sensació que Flaubert escodrinya la realitat de manera indiferent, com una càmera. No s’adona del que ha quedat exclòs fora de l'enquadrament. No nota el que Flaubert ha decidit no observar. Però cada detall ha estat triat i aïllat magníficament. Flaubert augmenta la intensitat del contrast entre els detalls importants i els no importants, i crea una tensió entre el que és espantós o estrany i el que és quotidià o banal. El fet excepcional es mescla amb l'habitual com si tots dos fossen iguals. L'artifici, doncs, es troba en la selecció dels detalls.\nJames Wood afirma que la història de la novel·la es pot contar com el desenvolupament de l'estil indirecte lliure i com l'auge progressiu del detall. En Cervantes i en Austen no hi ha detalls: «Austen no ens parla del decorat visual que trobem en Balzac o en Joyce, i a penes s'atura a descriure el rostre d'un personatge. Roba, clima, interiors, tot es troba elegantment comprimit i disminuït. Els personatges secundaris en Cervantes, Fielding i Austen són teatrals, sovint formularis i a penes es fan notar en un sentit visual». Des de Flaubert, en canvi, tenim la sensació que l’ideal de l’escriptura novel·lesca és una processó de detalls encadenats.\nMoltes vegades els detalls irrellevants que trobem en les novel·les tenen la funció de fer-nos sentir que la vida és així. La seua insignificança és precisament el seu significat. Tenen la funció fonamental, a més, d'evocar el pas del temps. En les narracions antigues, en la Bíblia, és molt difícil trobar-hi detalls gratuïts. En la ficció actual els detalls o són rellevants o són estudiadament irrellevants. En realitat, no hi ha detalls irrellevants en la ficció.\nWood comenta i critica la tradicional distinció entre personatges redons i plans, proposada per Forster en Aspects of the Novel i dedica també uns capítols al que ell anomena empatia i complexitat, al llenguatge i al diàleg. En el capítol que tanca el llibre, titulat «Veritat, convenció, realisme», hi esmenta diverses manifestacions critiques que coincideixen a considerar caducada la novel·la realista, com la del novel·lista Ricky Moody, per al qual el gènere de la novel·la realista resulta políticament i filosoficament dubtós, i sovint avorrit. Més encara: s'ha convertit en una convenció morta, relacionada amb un cert tipus de trama tradicional, amb principis i finals previsibles, que assumeix que el món es pot descriure, amb un vincle ingènuament estable entre paraula i referent. Etcètera.\nO la de Barthes, el qual afirmava que no hi ha cap forma «realista» de narrar el món: ens movem simplement entre distints gèneres de composició de la ficció, que competeixen entre ells. El realisme és precisament el més confús i potser també el més obtús, perquè és el menys conscient de quins són els seus procediments. Ni és realista ni es refereix a la realitat. És només un sistema de codis convencionals.\nWood accepta que tota la ficció narrativa és convencional d'una manera o altra, però objecta que si es rebutja cert tipus de realisme per ser convencional, aleshores caldrà rebutjar per la mateixa raó el surrealisme, la ciència-ficció, el postmodernisme autoreflexiu, etc. D’altra banda, que en un estil literari estiguen implicats l'artifici i la convenció no significa que el realisme o qualsevol altre estil narratiu siguen tan artificials i convencionals que no puguen referirse a la realitat. En última instància, per a Wood la qüestió de la referencialitat en la ficció és errònia, perquè la ficció no ens demana que creguem en coses, en un sentit filosòfic, sinó que les imaginem en un sentit artístic. El que és important és que siga creïble. Wood proposa substituir la paraula sempre problemàtica de «realisme» per una altra més problemàtica encara: la de «veritat». Així, encara que La metamorfosi de Kafka no representa uns esdeveniments probables o típics, seria l’expressió d'una veritat clarificadora.\nAquesta qüestió es complica una mica més perquè els termes «realista» i «realisme» s’utilitzen sovint en un sentit purament valoratiu. Robbe-Grillet deia que tot escriptor creu que és realista i que ningú s'anomena a si mateix abstracte, il·lusori, quimèric o fantàstic. Wood embolica una mica més la troca afegint-hi alegrement que hi hauria un realisme «bo», el representat per Flaubert o George Eliot, i un altre de dolent, amb exemples com Le Carré o P.D. James. Aquests últims serien els qui mereixerien l’acusació de «convencionals». Els més convencionals de tots ens aboquen una prosa característicament convencional, resumeixen bruscament un personatge quan entra per primera vegada en una novel·la, trien detalls que resulten servicialment «reveladors», etc., etc. De tot això, conclou Wood, se'n podria dir realisme comercial, el qual ha acaparat el mercat i s'ha convertit en la marca més potent de la ficció. Ja posats, hauria pogut anunciar solemnement que tots els novel·listes són convencionals, però que n’hi ha que són més convencionals que altres.\nTot plegat no deixa de ser un bon embull. I el que no diu Wood és que, convencionals o no, els narradors de les novel·les actuals solen ser més pesats que els armaris de lluna.\nPublicat per Enric Iborra a 19:20\nEtiquetes de comentaris: 4.3. L'eixida del Romanticisme: la novel•la realista i naturalista, Gustave Flaubert, James Wood, Roland Barthes


Les lliçons suspeses de la COVID-19 - poblelliure.cat\nBy Encarna Canet Benavent on 28 juliol, 2020 in Opinió\nMés de 830.000 llars a tot l’estat espanyol poden ser potencialment beneficiaries de l’Ingrés Mínim Vital (IMV), llars en les que viuen 2’2 milions de persones, la meitat menors, segons el Ministerio de Inclusión, Seguridad Social y Migraciones. Queden fora d’aquest IMV aquelles persones que no tinguen almenys 1 any de residència legal i efectiva excepte en situacions de violència de gènere, tracta i explotació sexual. Important anotació per als que auguren per ignorància o mala intenció, un efecte crida a la immigració il—legal.\nTot i ser necessari aquest IMV no arribarà a cobrir les necessitats que ja teníem i les nou vingudes, donat que a l’Estat Espanyol i amb dades de 2019 ja teníem 2’6 milions de persones en pobresa severa i 10 milions de persones en risc de pobresa i exclusió, segons la Xarxa Europea contra la Pobresa i l’Exclusió (EAPN). Com popularment diem, no ens arribarà ni a les soles de les sabates.\nHem hagut de patir i encara patim una calamitat sanitària d’abast mundial per a que els governants sistèmics del color que siguen, s’adonaren o no pogueren amagar que el sistema de prestacions socials per a persones necessitades és del tot insuficient, – i més encara des de les retallades socials de la darrera dècada- amb diferents graus de cobertura i de protecció en funció de la pertinença geogràfica i del disseny que li han volgut donar els partits polítics de torn de cada CCAA.\nAçò ja portava anys denunciant-se des de la societat civil, el sindicalisme compromès i els col—lectius professionals del món social, tot i que poques vegades han estat escoltades. Segons la Asociación de Directores y Gerentes de Servicios Sociales les diferències son tantes que a Euskadi reben la Renda Garantida d’Ingressos 3 de cada 4 persones que viuen baix el llindar de la pobresa, mentre que al conjunt de l’Estat Espanyol únicament reben una renda mínima d’inserció (amb diferents denominacions) 8 de cada 100 persones en la mateixa situació. Si a Euskadi ja és injusta – ja que no es cobreix el 100% – a la resta no hi ha ni per a començar. Un veritable drama social!\nL’impacte econòmic de la COVID-19 ha castigat majoritàriament a les dones i les persones joves menors de 35 anys, ja que són les més sobrerepresentades en els sectors més afectats per la crisi com l’hostaleria, el comerç i les activitats artístiques o recreatives; estos sectors els ocupen el 44% de les dones i el 48% de joves segons l’Informe Anual del Banc d’Espanya (2020). Podem dir que la pandèmia sí entén de vulnerabilitats de classe i de gènere.\nEl mercat laboral, funcionant amb criteris empresarials, ha mostrat la seua vulnerabilitat, amb 1’4 milions de treballadores i treballadors afectades pels ERTOS i una taxa de temporalitat del 25’2% de mitjana, front al 13’9 % de la Unió Europea.\nCom era de suposar aquest impacte no ha estat igual a tota Europa sent els més mal parats els països del sud que tenen més ocupació precaritzada en activitats com el turisme i els serveis a persones (sectors que han hagut de tancar i confinar-se) mentre que el centre i el nord d’Europa han pogut treballar o teletreballar en els seus sectors productius forts. L’Estat Espanyol és de tota Europa qui té major percentatge d’activitat que ha tancat, concretament el 14’2% mentre que la mitjana d’Europa ha estat el 7’8% segons l’Observatori Social La Caixa (2020).\nCaritas s’està veient desbordada en incrementar-se en un 57% el nombre de persones necessitades ateses, i els serveis socials municipals rebran possiblement a finals d’any uns 10 milions de persones, ja que abans de la pandèmia n’atenien 6 milions.\nPerò no tot és patiment. Mentre tot açò ocorreix la proporció dels ingressos de les classes altes ha augmentat als darrers anys passant del 35’9% (2006) a 39’9% en 2015. L’elit més rica (les grans fortunes), ha augmentat la seua quota d’ingressos de l’ 11’6% (2003) al 15’5% (2015).\nTrobem la paradoxa que l’1% de la població més rica de l’Estat Espanyol obté més ingressos que el 50% de la població més pobra, que ha vist reduïts els seus ingressos fins el 14’6% (2015). Per tant les desigualtats a l’Estat Espanyol han anat augmentant a causa de que els ingressos s’han concentrat en unes poques mans fruit dels rendiments de capital que s’aprofiten de totes les retallades de drets socials a la majoria treballadora. Es l’estat on més s’ha intensificat aquesta acumulació d’ingressos i la desigualtat social.\nTot i això sembla que el més preocupant per alguns governants siga controlar el possible frau en el cobrament de l’IMV. En aquesta conjuntura malbaratar 500 euros en mans de persones necessitades pot ser més decisiu que el fet que les grans fortunes no paguen impostos.\nPer a superar aquesta penosa situació, des de la solidària Unió Europea s’acorden uns paquets d’ajudes i inversions condicionant a l’Estat Espanyol i altres estats del sud a comprometre’s a fer determinades polítiques al gust dels neoliberals del nord. És molt preocupant que una vegada i una altra s’exigisca «reforma de les pensions» i més «reformes laborals» que sempre vol dir, rebaixa de les pensions i reducció de drets laborals. Podem començar a tremolar doncs, si la reconstrucció es pretén fer sense els pilars mestres de la política social i sense el fonaments dels drets laborals. Una reconstrucció en l’aire.\nSi ens oblidem que vivim en societats amb interessos contraposats, pot semblar que les lliçons de la COVID-19 sobre les polítiques austericides no les han pogut aprovar. Imagine que un govern progressista optarà per reforçar els serveis públics i donar prioritat al benestar social de les persones, l’educació, la sanitat, l’habitatge, la seguretat social, els serveis socials, les cures a les persones, la conciliació, l’ecologia… que com hem vist durant aquesta crisi son els imprescindibles per al manteniment de la vida.\nEl moment del «quina mala sort hem tengut amb aquesta crisi» ja ha passat i ja no es sosté. Malgrat que esta crisi sanitària concreta no ha tengut causes polítiques (directes no, però derivades sí), la resposta que donem a partir d’ara sí serà política i pot ser a favor de les persones o contra nosaltres.\n[Aquest article es publicà originalment a Levante-EMV]\nWritten by Encarna Canet Benavent


/Curs PADI Scuba Diver a Palamós.\nDisponibilitat: des de 19/04/2017 fins a 01/10/2021\nSportravelling us ofereix la possibilitat de realitzar el curs inicial al submarinisme recreatiu amb certificat internacional PADI.\nAmb el curs de Scuba Diver us endisareu en el món del submarinisme i us preparareu de la millor manera pel curs OPEN WATER DIVER.\nDurant el curs i sempre amb l'ajuda d'un supervisor, us submergireu a una profunditat màxima de 12 metres i aprendreu les tècniques bàsiques de busseig autònom.\nEntre d'altres aprendreu a:\nOmplir d'aire el tanc de busseig\nMantenir la calor sota l'aigua\nCondicions de Curs PADI Scuba Diver a Palamós.\nVeure condicions generals de contractació o Polítiques de cancel·lació de Curs PADI Scuba Diver a Palamós.\nDurant la realització d'aquest curs amb certificat internacional PADI podreu escollir diverses ubicacions on dur a terme les immersions, aquestes són algunes de les zones que us proposem:\n1) Boreas: es tracta d'un remolcador alemany construït el 1938 que, després de molts anys abandonat al port de Palamós, va ser adquirit per dos centres de submarinisme que, l'any 1989, el van enfonsar a la zona de "la Llosa de Palamós". Avui descansa a 32 metres de profunditat creant un escull artificial. Profunditat: 21-34 metres / Dificultat: mitjana\n2) Pere Grau: el lloc es troba a pocs minuts de navegació del port i és una immersió ideal pels OWD per la seva senzillesa i adequada profunditat. Profunditat: 6-21 metres / Dificultat: baixa\n3) Ullastre 1, 2 i 3: aquests tres enclavaments estan situats davant la costa de Llafranc i són tres muntanyes submarines de diferents dimensions i profunditats. Profunditat: des dels 8 metres fins passats els 50 / Dificultat: mitjana\n4) Cala Margarida: es troba a només cinc minuts del port. És una immersió senzilla i ideal per poder gaudir dels seus diversos microsistemes. Per les seves característiques és perfecta per a principiants i fotosub. Profunditat: 0 - 21 metres / Dificultat: baixa\n5) Illes Formigues: petit grup d'illes i canons davant el Cap de Blanes. Profunditat: 7-32 metres / Dificultat: mitjana - baixa\n6) Roca Roja: majestuosa roca situada davant Platja d'Aro. Profunditat: 9-32 metres / Dificultat: baixa\n7) La Llosa de Palamós: a deu minuts de navegació trobem aquest punt ideal per tot tipus de nivells (des de OWD fins al més avançat). Profunditat: 7-34 metres / Dificultat: baixa - mitjana Feu-nos constar a l'apartat "Observacions" que us apareixerà durant el procés de reserva de l'activitat quina sortida us agradaria fer.\nLa teoria i el professor\nPer realitzar aquesta activitat heu de saber nedar i tenir com a mínim 10 anys. Si sou menors d'edat haureu de portar una autorització dels vostres pares o responsables legals.\nEn cas de tenir qualsevol d'aquests problemes, serà necessari entregar un certificat mèdic que us autoritzi a fer l'activitat. En cas de no portar aquest justificant, no es podrà realitzar el curs.


Dia litúrgic: 1 de Juny: Sant Justí, màrtir\nText de l'Evangeli (Mt 5,13-19): En aquell temps, Jesús digué als seus deixebles: «Vosaltres sou la sal de la terra. Si la sal perd el gust, amb què la tornaran salada? Ja no és bona per a res, sinó per a llençar-la fora i que la gent la trepitgi. Vosaltres sou la llum del món. No es pot amagar un poble posat dalt d'una muntanya, i ningú no encén una llàntia per posar-la sota una mesura, sinó en el portallànties, perquè faci llum a tots els qui són a la casa. Que brilli igualment la vostra llum davant la gent; així veuran les vostres bones obres i glorificaran el vostre Pare del cel» (...).\nSant Justí, màrtir (100-165)\nAvui parlem de sant Justí, filòsof i màrtir, el més important dels Pares apologistes del segle II. Nasqué a l’antiga Siquem, a Terra Santa. Durant molt de temps cercà la veritat, tot pelegrinant per diverses escoles de la tradició filosòfica grega. Finalment, tal com ell mateix narra en el seu “Diàleg amb Trifó”, un misteriós personatge, un ancià amb qui es trobà a la platja del mar, primer el va confondre, demostrant-li la incapacitat de l’home per a satisfer únicament amb les seves forces l’aspiració a la realitat divina. Després, li explicà que havia de consultar els antics profetes per a trobar el camí de Déu i la “veritable filosofia”. En acomiadar-se, l’ancià l’exhortà a la pregària, per tal que qui se li obriren les portes de la llum.\nAl final d’un llarg camí filosòfic de recerca de la veritat, arribà a la fe cristiana. Fundà una escola a Roma, on iniciava gratuïtament els alumnes a la nova religió, que considerava con la veritable filosofia, ja que en ella havia trobat la veritat i, per tant, l’art de viure de manera recta.\n—Per aquest motiu fou denunciat i decapitat al voltant de l’any 165, en el regnat de Marc Aureli, l’emperador filòsof a qui sant Justí havia adreçat una de les seves Apologies.


Classe Romaní - Llar d'infants La Marieta\nEl nom d’una altra classe és Roman és una planta originària de la Mediterrània però actualment creix en moltes zones d’Europa, el nord d’Àfrica, lOrient Mitjà i Califòrnia. El seu nom ve del llatí rosmarinus, que significa rosa del mar. A l’antic Egipte se’n cremaven les branques amb encens i es collocaven sobre els cossos dels faraons difunts per ajudar-los a buscar una nova vida millor. Els grecs dedicaven el romaní a Apollo, déu del sol, la medicina, la música, la poesia i les profecies. Per als romans, era sagrat i sel considerava un símbol de lleialtat, de coneixement de la mort, de record i dintel·ligència. Era també un símbol de l’amor i de l’amistat. Es considerava que el romaní donava poder de concentració, activava la memòria i afavoria el record.\n#SQV #Sabadell #Terrassa#Rubí #EscolaBressol\nSegüent Classe Poliol\nPrevi Classe Farigola


Els contes de la Magda: 2014-04-13\nCada matí arriben a l’estació al voltant de les set, quan encara no hi ha gaire gent. Seuen en l’únic banc que hi ha davant de les vies. S’hi queden una hora, més o menys, i se’n van una mica més encongits, amb els ulls una mica més buits.\nFa molts anys que van baixar del tren, ell i la mare. En devia tenir uns sis anys i la mare era jove i esvelta. Ja no recorda com hi havien pujat. O qui els havia fet pujar. Entre ells no en parlen mai, d’aquestes coses. Recorda imatges disperses. El tren ple de gom a gom. Ell seu separat de la mare, entre gent que parla molt alt. Els germans en altres vagons, no sap on. La mare pregunta a cada parada si és aquí on han de baixar. Sembla espantada. Devien haver passat molt de temps allà dins. Potser dies. Potser mesos. No ho recorda. Té set. I la mare no para de preguntar si és aquí on han de baixar. Però la seva parada no arriba mai.\nAixí i tot d’alguna manera van baixar. En algun moment el tren es va parar i ells van baixar. I la mare crida, crida molt. No troba els germans. No troba els germans. No pot parar el tren que es torna a posar en marxa. La mare crida, és el que més recorda, mentre ell sent les seves ungles com li trenquen la samarreta, la seva samarreta estimada, amb l’escut de l’equip del pare, de tant fort que l’estreny. És així com acaba el malson. Ves a saber què era aquell tren. Ves a saber com hi van pujar. No té ganes de preguntar-li. No té ganes de saber-ho.\nA l’altre costat de les vies un home de cabells grisos camina de pressa, evitant mirar cap a ells. És un dels que el van ajudar quan era jove. A buscar feina, a arreglar el cotxe o a portar la mare a cal metge. Al principi tothom els ajudava. Algú fins i tot quan ell ja era un adult. Però a poc a poc es van anar cansant i desapareixent. El seu era un mal que no es curava i la gent se n’avorria. Va haver d’aprendre a arreglar el cotxe ell sol i a cuidar-se de la mare ell sol. La vida és així: sempre hi ha un tren on anem a parar sense saber ben bé ni com ni perquè i del qual ens costa baixar o del qual a vegades fins i tot no aconseguim baixar mai. Pot ser una malaltia, pot ser un amor. Pot ser una guerra. Malsons sense sentit, que no volem recordar però tampoc no es deixen oblidar.\nS’espolsa les mànigues de l’abric ja vell mentre mira la mare amb trista indiferència: ho va ser mai, de jove, es pregunta. Potser fins i tot els records són només còpies d’il·lusions passades. Li agafa el braç, esquelètic i fred, i l’ajuda a aixecar-s’hi. Hem de tornar demà, fill. Sí, mare.\nPublicat per contesdemagda.blogspot.com a 13:00 Cap comentari:\n▼ d’abril 13 - d’abril 20 (1)


Proyecto de construcción de una terminal de contenedores en la dársena sur del puerto de Castellón (Castellón). Edificación y redes\nMartínez-Bernal Martí, D. (2015). Proyecto de construcción de una terminal de contenedores en la dársena sur del puerto de Castellón (Castellón). Edificación y redes. http://hdl.handle.net/10251/55179.\nPor favor, use este identificador para citar o enlazar este ítem: http://hdl.handle.net/10251/55179\nName: ANEXOS_DIEGO ...\nTitle: Proyecto de construcción de una terminal de contenedores en la dársena sur del puerto de Castellón (Castellón). Edificación y redes\nAuthor: Martínez-Bernal Martí, Diego\n[CA] L’objecte del present Treball Fi de Grau consisteix en la construcció d’una terminal de contenidors de superfície de 52,85 Ha localitzada a la Dàrsena Sud del Port de Castelló. Degut a les previsions de tràfic del ...[+]\n[CA] L’objecte del present Treball Fi de Grau consisteix en la construcció d’una terminal de contenidors de superfície de 52,85 Ha localitzada a la Dàrsena Sud del Port de Castelló. Degut a les previsions de tràfic del port junt a l’entrada en el port d’una gran naviliera com és CMA-CGM, s’estima que para 2.020 les terminal existents en el port no serán capaços d’acollir els tràfics prevists, per tant el port es trobarà fora de mercat en el tràfic de contenidors. Per a la construcció del port s’han considerat diverses alternatives, a partir de diferents criteris tant constructius com d’implantació i tipología de mitjans mecànics, així com de financiació. Finalment la solución adoptada consisteix en la construcció de la infraestructura en una única fase, augmentant en fases posteriors l’àrea disponible per a emmagatzemament i afegint mitjans mecànics per a anar augmentant la capacitat en tres successives fases. Finalment, per a l’any horitzó s’obté una capacitat de 1.750.000 TEUS. Amb aquesta ampliació del port es podrá acollir barcos Super Post Panamax amb una capacitat de fins 9000 TEUS. Per a su construcció s’hauràn de realitzar activitats com dragatge, fabricació y col·locació de caixons per a l’alineació del moll, farcit de l’esplanada amb material de dragatge, construcció de la superestructura del moll amb la biga cantil i les defenses i bol·lards, construcció de les edificacions i per últim, es realitzarà la pavimentació e instalació de xarxes com el drenatge o enllumenat. Així doncs, durant les obres, també s’efectuarà el seguiment del programa de vigilància ambiental i del plan de seguretat i salut. En la terminal es poden observar tres zones clarament diferenciades: zona d’operació, emmagatzemament i complementària. La zona d’operació està formada per el moll de 1.050 metres de longitud y 60 metres de fons. En aquesta zona és on es realitzen les operacions de càrrega i descàrrega i, és el lloc dissenyat per a l’atracada dels barcos i on estaràn ubicades les grues de la terminal. La zona d’emmagatzemament, on la superficie és de 41,9 Has, està destinada a l’emmagatzemament de contenidors. En aquesta zona és on s’acopien els contenidors, apilats en una altura mitjana de 3 metres i es manipulen mitjant RTGs, els quals els depositen en les plataformes de la terminal o en els camions que porten o tornen els contenidors. Ací també es troben les passarel·les reefer per als contenidors refrigerats. La zona complementària inclou les edificacions com l’edifici d’oficines i la nau taller així com els accessos a la terminal amb el PIF o els aparcaments. La duració d’execució previst per a la fase 1, la principal, és de 27 mesos, sent 33 mesos la duració total de les obres. El pressupost d’execució per contracta ascendeix a 293.492.904,57 euros, mentres que el de la fase principal és de 215.028.107,36 euros. [-]\nSubjects: Container , Pier , Port , Contenedors , Castelló , Moll , Terminal , Puerto , Contenedores , Castellón , Muelle


'Horóscopo Mágico', la pàgina més fiable pel teu horòscop i prediccions\nEl portal s'ha convertit en una referència aquest 2018\nper Redacció dilluns, 20 d’agost 2018 - 15:38h | Actualitzat a 21/08/2018 10:21h\nLes prediccions diàries a Horóscopo Mágico | cedida\nÉs evident que en la nostra rutina diària ens hem d’enfrontar a moments en què hem de decidir, on trobem dubtes i reptes. No només de negatius, també canvis positius si som capaços d’escollir bé. A vegades, doncs, cal conèixer els obstacles i si escollim bé, podem créixer a nivell interior, mentre que a vegades, la vida se’ns pot complicar si escollim malament.\nÉs molt important, doncs, poder avançar-nos, saber què ens pot passar. Això és, doncs, un fet clau, ja que el nostre futur pot dependre d’això, així com el nostre èxit en tot el que ens proposem. I, encara que costi de creure, fa milers d’anys que hi ha opcions d’anticipar-nos al futur gràcies a les prediccions de l’horòscop.\nLes prediccions més fiables, a Horóscopo Mágico\nI és aquí on rau la importància que ha adquirit el portal Horóscopo Mágico, que diàriament ens ofereix de manera gratuïta la predicció de cada un dels 12 signes del zodíac. A partir de la pàgina 'HoróscopoMagico.com”, podràs conèixer tot el que et passarà durant el dia i en especial tot allò relacionat amb la salut, els diners i l’amor.\nGràcies a les alienacions que els planetes adopten en l’univers en determinats moments, podem saber que ens oferiran els astres i gràcies a Horóscopo Mágico, també poden tenir les nostres pròpies prediccions mensuals i anuals, així com molts altres aspectes de la nostra manera de ser.\nCom ja hem comentat, es tracta d’una pàgina totalment gratuïta i amb una forta presència tant a Facebook com a Instagram, que ofereix unes prediccions molt detallades, personalitzades i on els 12 signes acumulen un gran protagonisme. Gràcies a això, et pots marcar el teu propi itinerari, fet que t’ajudarà a saber quina és la fortuna que tenen els astres preparada per tu.\nA més a més, a Horóscopo Mágico hi podràs trobar articles especialitzats sobre molts temes d’interès. Tots aquells dubtes existencials sobre nosaltres, com ara els nostres talents, els defectes que tenim, aquells trets distintius de la nostra manera de ser, tenen la seva resposta en aquest portal. Estàs enamorat i necessites consells o algun ritual? Vols saber com ser millor al llit amb la teva parella? Aprofita el coneixement d’Horóscopo Mágico per dur-lo a terme.\nTotes aquestes respostes hi són, així com molta més informació útil per al teu dia a dia, així com el de la teva parella. No ho dubtis, el futur i els millors consell,s a HoróscopoMagico.com.\nMagic Horoscope, l'horòscop en anglès\nPer si fos poc, també podem consultar les nostres prediccions en llengua anglesa, a 'Magic Horoscope', on podeu trobar tots els continguts que ja hem esmentat en aquest idioma. Magic Horoscope compta també amb perfils importants a les xarxes socials i seguidors d'arreu del món.\nCatalunya Cuina, la pàgina amb totes les receptes catalanes\nEls deliciosos productes que han arribat a Mercadona per arrasar a l'estiu per 3€


≫ Comprar Llibres Segon Batxillerat > Mejor Precio 2022\nBenvingut/a al nostre blog de llibre en català. Aquí podràs trobar diferents productes de Amazon relacionats amb el llibre en català de la categoría Batxillerat. La lectura és una de les pedres angulars per adquirir coneixement. Llegir, la lectura, és una de les millors habilitats que podem conseguir. Ella ens acompanyarà al llarg de les nostres vides i permetrà que adquirim coneixement, i que entenguem el món i tot allò que ens envolta. També que puguem viatjar a qualsevol espai sense desplaçar-nos enlloc o que puguem ser la persona que vulguem ser per un moment. I és que llegir ens obre les portes del coneixement i dóna ales a la nostra inspiració i imaginació. Aquí pots trobar Llibres Segon Batxillerat\n1 ≫ Más Vendidos: Llibres Segon Batxillerat\n2 ➤ Más sobre Llibres Segon Batxillerat\n≫ Más Vendidos: Llibres Segon Batxillerat\n➤ Más sobre Llibres Segon Batxillerat\nPrecio y opinión de Llibres Segon Batxillerat\nLlibre Ctma Segon Batxillerat\nBarcanova Llibre Historia Segon Batxillerat\nHistoria D’Espanya Segon Batxillerat Llibre\nLlibre D’Historia De Segon De Batxillerat\nEl Llibre De L’Hivern Infantil\nFicha Bibliografica Llibre Catala Cruilla


Avantatges de la gespa artificial: gespa barat per a jardins i piscines. Amb poc manteniment\nGespa artificial sostenible d’alta qualitat\nAvantatges i beneficis de la gespa artificial\nTens un jardí amb gespa natural però sempre està sec i sense força?\nPle de parts sense gespa i males herbes?\nQuan fa molt sol o gela perd el color verd i es torna groguenc?\nNo tens temps ni energia per segar-ho?\nAmb la gespa artificial de Minotgreen tot això no tornarà a passar…\nNo fa falta segar, tampoc cal abonar ni regar, perquè es mantingui verda. Tot això comporta un important estalvi en la maquinària i el temps necessaris pel seu manteniment.\nLa gespa artificial representa cuidar el medi ambient en molts sentits.\nMenys reg comporta una reducció considerable del consum d’aigua.\nMenor contaminació mitjà-ambiental\nDeixar de segar contribueix, d’una banda, a reduir el cost ambiental i de les administracions quant a la gestió de residus de la sega, i per una altra, s’estalvia en consum de combustibles.\nMenys contaminació de la gespa\nEn deixar d’usar productes químics, fertilitzants, fungicides o fitosanitaris el subsòl no es contamina.\nÉs antialèrgic i ignífug. No pren!\nÉs 100% reciclable\nLa gespa artificial Minotgreen, en tenir una base de poliuretà, és reciclable. A més té la certificació ecològica i social de MADE IN GREEN (creada per AITEX).\nIgual que la gespa natural\nPerfecta imitació de gespa natural, tant en l’aspecte com en el seu tacte.\nPerfecte per a zones infantils\nAcabat net, suau i segur. La gespa artificial és ideal com a zona de jocs infantil.\nLa instal·lació i col·locació de la gespa sintètica és senzilla i ràpida.\nDurabilitat mínima de 10 anys i garantia passats 8 anys.\nEl clor no danya\nEn els jardins amb piscines, el clor no afecta a la gespa artificial.\nLa gespa artificial no es veu afectat ni per les pluges, ni per les gelades, ni per un intens sol (està especialment protegit contra els rajos UV). Sempre té la mateixa aparença. A més, en contrast amb la gespa natural, la gespa sintètica té una gran capacitat de drenatge. I poc després d’haver plogut, es trobarà ràpidament sec i sense tolls.\nÉs compatible amb les nostres mascotes\nResum comparatiu del manteniment de gespa natural i sintètic\nPerò… Quan parlem d’un estalvi de temps i diners en el manteniment de gespa natural a què ens referim?\nManteniment (exemple per a aprox. 100 m2)\nMitjans tècnics i humans 1 o 2 persones – requereix maquinària de jardineria 1 persona – No fa mancada maquinària, només cal escombrar-ho ocasionalment.\nTreballs necessaris Abonar 2 vegades a l’any.\n• Replantacions: 6/7 vegades per any.\n• Fertilitzants: 3 o 4 vegades per any.\n• Químics agrícoles: 3 o 4 vegades per any.\n• Remoure herbes: més de 5 vegades a l’any.\n• Tallar la gespa: constantment. Escombrar ocasionalment les fibres i netejar les impureses més grans.\nConsum d’aigua. Alt consum d’aigua. Pràcticament nul.\nPer tots aquests motius, creiem que encara que la instal·lació de gespa artificial suposa una inversió inicial més elevada que en el cas de la gespa natural, el seu cost s’amortitza amb escreix en molt poc temps. I representa l’opció més còmoda i sostenible.\nAconsegueix un pressupost gratuït, sense cap compromís i amb finançament de varis mesos


Dolors Sabater: 'L'independentisme no es pot encallar en l'acció antirepressiva'\tDolors Sabater: 'L'independentisme no es pot encallar en l'acció antirepressiva'\nPSC, PP, Ciutadans, la CUP i En Comú Podem han votat en contra del projecte, que no arribarà al ple\nLa llei Aragonès no s’aprovarà. La comissió d’Economia i Hisenda ha tombat el dictamen del projecte de llei de contractes de serveis a les persones –més coneguda com a Llei Aragonès– i no s’arribarà a votar al ple. Durant la comissió els grups de l’oposició, Cs, PSC, CatECP, CUP, PPC han votat en contra del dictamen i de la major part de les esmenes, mentre que JxCat i ERC hi ha votat a favor però s’han quedat en minoria. JxCat i ERC volien retirar el punt que feia referència al dictamen, però els grups a petició de la CUP han votat ampliar l’ordre del dia per incorporar la qüestió, que ha quedat rebutjada.\nSegons fonts d’ERC, el projecte de llei de contractes de serveis a les persones podria arribar al ple tot i haver estat rebutjat en comissió. Tot i això, les mateixes fonts concreten que el grup encara no ha valorat cap dels possibles escenaris.\nDurant la comissió, el relator de la ponència, Jordi Albert (ERC), ha retret als diputats de les formacions que no presentessin cap esmena a la totalitat si estaven en contra del model de la norma i els ha recriminat ‘tirar per terra’ tota la feina feta en ponència. En aquest sentit, ha assegurat que ‘cap administració pública pot gestionar directament el cent per cent dels seus serveis’ i ha reivindicat, per tant ‘una bona llei’ que ‘posi les persones al centre’, com creu que feia aquesta.\nAixí, ha lamentat que sense l’aprovació de la llei ‘hi continuarà havent contractes’ i ha insistit que el que pretenien era que l’administració ‘tingués el màxim control possible’ sobre la seva execució. ‘Ara mateix algunes empreses els incompleixen o no estan a l’alçada de la qualitat exigible i l’administració no té cap mecanisme al seu abast per extingir el contracte’, ha remarcat.\nLa diputada de CatECP Marta Ribas ha defensat que la ‘llei Aragonès’ és una oportunitat ‘perduda’ en la gestió de les persones i els serveis públics i ha criticat que el Govern no hagi ‘blindat’ la gestió directa dels serveis públics. Ha criticat que el govern ‘hagi començat la casa per la teulada’. ‘Avui es plasmarà en la votació de la llei el seu fracàs i el de la opció del govern’, ha subratllat.\nEl PSC, per la seva banda, ha reconegut que durant la ponència ‘s’ha millorat la llei, però no de manera suficient’. La diputada Alicia Romero s’ha queixat que ‘era una llei que ja va començar malament’, tot i que ha reconegut la bona feina de Jordi Albert (ERC) i Josep Maria Forné (JxCat) per la ‘cintura’ durant les negociacions. ‘El que passi aquí no és culpa seva’, ha dit en referència a la no-aprovació. A més, Romero ha remarcat que moltes de les coses que plantejava la norma es poden recollir en una nova Llei de Contractes estatal i ha apostat, per tant, per ‘no duplicar lleis’ ni ‘complicar la vida al ciutadà’.\nLa diputada de la CUP-CC Maria Sirvent ha dit que avui és ‘un dia de celebració per qui defensa els serveis públics’, en referència al fet que es tombi el dictamen, i ha retret al Govern que fes una llei ‘per vendre’s el país al millor postor’. Per a la CUP, la norma consolidava el model público-privat i regulava la privatització dels serveis públics ‘més essencials per a la vida’. A més, ha remarcat que els serveis més afectats eren precisament els que més havien patit les retallades, així com els treballs de cura i dependència, ‘feminitzant’ així la pobresa, segons ha considerat.\nEl diputat del PP Santi Rodríguez ha defensat el vot contrari dels populars perquè no s’ha acceptat ‘cap de les seves esmenes’ i perquè la llei no tractaria amb ‘igualtat’ els diferents operadors econòmics que concorren a les licitacions i se’n ‘expulsaria a alguns’.\nFinalment, el diputat de JxCat Josep Maria Forné ha dit que no el fet que es rebutgi el dictamen no és una celebració sinó ‘un error’. Ha acusat les formacions de l’oposició de votar amb ‘contradiccions’ i ‘tactisme’. En aquest sentit, ha avisat la CUP que la contractació externa en els serveis públics ‘continuarà existint’ i que quedarà reeixida per una llei estatal.\nL’oposició força abordar el dictamen\nAbans que s’hagi pogut celebrar la votació, els grups parlamentaris de Cs, PSC, CatECP, la CUP i el PPC han aprovat aquest dilluns a la comissió d’Economia i Hisenda ampliar l’ordre del dia per forçar la votació del dictamen. JxCat i ERC han desconvocat prèviament la convocatòria per tractar la qüestió, motiu que ha portat als grups a reclamar que s’ampliés l’ordre del dia de la comissió.\nUn cop ampliat l’ordre del dia, la presidenta de la comissió Teresa Pallarès consultada pel lletrat ha informat que es contactaria amb el ponent relator de la llei Jordi Albert perquè assistís a la comissió per presentar-ne el dictamen.


Poemes al Pati: Dos poemes d'Eugenio Montale\nDuresa, fratalitat, pessimisme... hi ha art, religions, actituds que resulten tòxiques, epidèmiques. Allunyo la canalla d'això.\nEls dos poemes recorden el símbol del vent com a èina lingüística, cinematogràfica amb la que s'expressa l'oposat a la presència de l'amor, l'alegria en els àrbres genealògics.\nIgor 19 de diciembre de 2013, 8:48\nJo no sé qui se'n va i qui és queda. I tampoc sé perquè Montale està tan poc traduït al català, bé, Montale, Ted Hughes, Thomas Transtromer (només un llibre que jo sàpiga), Pessoa, Marcial...\nEl nostre buit és enorme. Serà el vent que s'ho endú tot.\nSalut (i feliç 2014!)\nTORO SALVAJE 19 de diciembre de 2013, 11:12\nGràcies per compartir tants poetes que no hauria llegit mai.


Tratamiento legionella en Barcelona | Diset Control de Plagas ®\nL’equip tècnic de Diset control de plagas porta més de 20 anys realitzant tractaments de Legionel·la i el nostre objectiu és ajudar els nostres clients millorant la qualitat de l’aigua i prevenir possibles intoxicacions.\nRealitzem un estudi personalitzat de les seves instal·lacions i valorem els riscos exposats de la legionel·la basats amb les pautes del RD 865/2003.\nElaborem un programa d’auto control específic i suggerim totes les mesures correctes per cada cas.\nApotarem formació especifica els treballadors perquè efectuin les operacions de manteniment de forma correcte.\nExperts en tractament de legionel·la\nLa legionel·la és un bacteri ambiental que està repartit per tot el món i el seu nínxol natural són les aigües superficials com els llacs, rius o zones humides.\nAquest bacteri és perillosa perquè és capaç de sobreviure en un ampli interval de condicions físiques i químiques.\nLa infecció de la legionel·la es traspassa solament per via aèria. Et pots infectar mitjançant inhalació, no per beure aigua infectada.\nSíntomes de la legionel·la\nÉs important realitzar el manteniment de prevenció i control de la legionel·la de la mà d’experts, ja que aquesta bacterià és la causant de greus malalties i hem d’estar previnguts. Aquesta bacterià pot crear danys físics sobre les persones com:\nEl bacteri de la legionel·la pot crear pulmonia\nDolors articulars, musculars, febre i diarrea\nel bacteri de la legionel·la pot crear forts marejos\nLa legionel·la pot crear diarrea.\nFAQ sobre el tractament de la legionel·la\nLa Legionel·la, es un tipus de bacteri que té forma de bacil, és ha dir que la seva forma s’ha sembla a una barra o bastó. Els bacteris bacil, es divideixen en dos classes segons la forma de la seva paret cel·lular: Bacil Gram positiu i Gram negatiu. Aquestes diferencies estructurals els fan més o menys resistents els anticossos.\nVeure les bacteris des del microscopi es pot identificar a quin correspon cadascun:\nBacil Gram positius, desprès d’aplicar la prova de coloració en el laboratori (tint de Gram), mantenen un un tint violeta o blau. La raó perquè succeeix és que no tenen membrana cel·lular exterior, però si una gran quantitat de peptidoglucano que és l’encarregat de protegir i evitar que els bacteris es trenquin en ambients aquàtics per osmosis (pas de l’aigua per les membranes semipermeables). Aquests bacteris no solen ser patògens. els podem trobar a la pell, la boca i en els òrguens digestius o respiratoris.\nBacil Gram negatiu, contrari els Bacils Gram positius, al realitzar la mateixa prova es torna a una coloració vermella o rosada i és degut perquè tenen una membrana cel·lular exterior, a més hi ha pas de l’aigua a traves de la seva membrana.\nA prop del 95% d’aquests bacteris són font de malalties per les persones i desenvolupen resistència amb facilitat els antibiòtics.\nTractament de la legionel·losis\nEl tractament de legionel·la en tots els casos, es tenen d’iniciar a la major brevetat possible des del moment de la infecció.\nEl primer pas és el subministrament d’antibiòtics durant almenys 14 dies. Si l’afectat té les defenses molt baixes, tindrà de continuar el tractament durant aproximadament 3 setmanes.\nLa forma en que es realitza el tractament pot ser intravenosa i en els casos que sigui necessari, es complementa amb oxigen a travès d’un respirador.\nMètodes de prevenció de la legionel·la\nEs té de mantenir l’aigua de les instal·lacions, tan dels diferents centres, negocis, empreses, hotels o inclús, les cases en condicions òptimes de salubritat, portant un control correcte. Uns consells molt útils per aplicar són:\nDissenyar correctament les instal·lacions per evitar estancament d’aigua.\nDesinfecció del lloc (en ambients tancats) per evitar la propagació dels bacteris.\nMantenir netes les aixetes, dutxes i tots els canals de distribució de l’aigua.\nDesinfectar periòdicament (un cop l’any) els filtres i difusors de l’aigua.\nControlar els circuits de l’aire condicionat.