Superpollo around the world: January 2011\nMai m’ha agradat l'hivern, com suposo que a molta altra gent li passa, sempre he preferit la calor i el sol al fred i els núvols. El meu estat d’ànim varia totalment depenent d’ aquest factor i per aquest motiu vaig decidir començar el viatge al Setembre, emigrant a llocs mes càlids quan la rasca començava a fer presencia a casa.\nTot i que segons la “biblia” Lonely Planet la millor època per visitar el Vietnam comença al Desembre, el temps que hem tingut durant tota l’estància ha sigut una merda com una catedral. Crec que només hem vist el sol dos dies; un era un dia que ens varem tirar 6 hores en un bus i l’altre el dia que marxàvem. Tenint en compte el que he dit al principi, és bastant possible que la percepció de les coses que he vist i viscut al país hagin sigut alterades per aquest fet però, no obstant, crec que m’esperava molt més del Vietnam…\nEls primer dies a Ho Chi Minh els vaig pasar amb dos estudiants koreans que estaven de vacances ,dues brasilenyes que vivien a Austràlia i un irlandès feliç que estava fent la volta al món com jo . Amb ell va ser amb qui vaig anar a visitar les poques coses interessants que te per a veure la ciutat, com el museu de la guerra i…el museu de la guerra.\nTambé vam fer un tour pels afores de la ciutat per veure uns túnels (Túnels de Cu Chi) què van fer servir els del Vietcong durant l’ocupació dels americans i la veritat és què ens va agradar força. A part de poder disparar una metralladora AK-47 (brutal com peta aquest bitxo) vam tenir l’oportunitat de recórrer una part dels túnels tal com ho feien cada dia les famílies que hi vivien durant la guerra. Pensava que no seria capaç de fer tot el tram ja que pràcticament no hi cabia, estava fosc i la sensació de clausfròfobia era enorme, però al final vaig aconseguir fer tot el recorregut, encara que vaig sortir suant com un pollastre. És impressionant pensar que famílies senceres van viure allà dins durant anys…\nDurant aquesta excursió vaig conèixer a la Ari, una noia de Barcelona que amb dos pebrots està fent la volta al món sola, sense deixar de viatjar per països que no són precisament “ massa còmodes” per a noies, com pot ser el cas de l’Índia. La ruta que està fent es bastant semblant a la meva i tot i que ella ara va cap al sud, es probable que ens creuem en uns mesos a Austràlia.\nA part de ser una aventurera va resultar ser una bona culé i per tant, el gran “clássico” de l'any el vaig poder veure ben acompanyat. Què gran va ser: 5 a 0 històric, vist en directe a les 3 de la matinada des de Saigon, amb una catalana, gent de diferents països i, el millor de tot, TOTHOM animant al Barça. És impressionant la quantitat de seguidors del Barça que hi ha arreu del món, amb molta diferència, és el club més seguit juntament amb el Manchester. Un dels personatges que hi havia al bar era un noi de Jordània que era quasi més fanàtic que jo, es veia tots els partits des del seu país, tant els de Champions com fins i tot els de la Copa del Rei. Si és que ja ho diuen què és més que un club…\nAh, m'oblidava!, per si el cas del Francesco no hagués estat suficient per demostrar que el món es un “panyuelo” (mocador queda molt malament), toca’t els ous, la Ari i jo resulta què tenim un amic en comú a Barcelona, un bandarra que anava amb mi al cole i a la uni (Joan imagino que encara deus estar flipant…)\nLa segona parada de Vietnam va ser la ciutat de Da Lat. No és que sigui increïblement maca, però està força bé ja que té un rollito diferent a totes les altres que he vist. D’estil colonial francès i situada entre les muntanyes , el millor que pots fer és dedicar un dia, agafar un tio que et porti en moto a veure les principals coses de la zona: plantacions de café, unes cascades, alguns temples i una casa boja que li diuen la “crazy house” o també “Gaudí house”.\nEl meu “easy rider” era molt bon tio, em va fer una mica de llàstima ja que se li notava que les havia passat putes tota la vida, sobretot durant la guerra. Pel que em va explicar va néixer en un dels túnels i hi va viure fins als 13 anys…que xungo passar tota la infància allà dins.\nEn principi m’havia de cobrar 13 dòlars, però com em va semblar un tio legal, finalment li vaig donar 15 i li vaig pagar el dinar.\nA Vietnam fan servir molt el dòlar perquè la moneda d’aquí, els dongs, no valen practicament res. Quan vaig arribar a l'aeroport, vaig cometre l’error de no documentar-me abans de com estava el canvi i, al anar al caixer a treure diners, vaig pensar que amb 30.000 dongs n’hi hauria més què de sobres. Quan em van dir que 30.000 no eren més de 1,5 $ em vaig donar compte que acabava de pagar més comissió al caixer del què havia tret…cagada per burro.\nA l'sleeping bus que anava cap a Na Trang vaig conèixer a 3 personatges que acabarien sent col·legues de viatge per tot el país: Jon; un vasc dels autèntics que està fent la volta al món, Vincent; un canadenc que està acabant el seu viatge de 4 mesos per Àsia i Gordon; un perla anglès que es dedica a brillar com la seva dent d’or. Ells també s’havien conegut nomes feia un parell de dies i com tots teníem la mateixa ruta pensada, vam compartit hotels i birres a tots els llocs on varem anar.\nPrimera parada, Nha Trang, una merda: Temps fastigós, platja a lo Benidorm i putes que t’intenten robar de nit. El més bonic va ser al bus cap a Hoy An, de nit, on vaig veure un munt de “cuques de llum” volant per damunt dels camps.\nHoi An és força maca però el temps també va ser com de costum, horrible. Plovia tant que al final vam decidir intentar trobar-li la gràcia a la cosa i fer vida normal sota l’aigua com fan els vietnamites. Allà vam viure una de les millors experiències del viatge, quan una dona que vam conèixer al mercat, va accedir a cuinar-nos a casa seva el menjar que li compréssim. Sense demanar diners ni res a canvi, ella i la seva mare ens van preparar uns plats típics vietnamites que van ser del millor que he menjat aquí. Per agrair-li i tenir un record d'ella, com era costurera, li vaig encarregar una camisa a mida. Em va costar uns 10 euros i la veritat és què va quedar força xula.\nLa dona era amable i simpàtica, però no es lliurava de la “ruderia” vietnamita. La majoria de la gent del país, per molt maca que sigui, te una manera de parlar i gesticular que sembla que siguin uns bordes de “cuidao”. Dona la sensació que estiguin sempre com enfadats i la veritat és què, fins i tot sabent que no ho estan, acaba donant pel sac sentir tot el dia crits i veure cares de mala llet. Crec què aquest punt negatiu també m’ha influït al fer la valoració global del país…\nDiria que al Vietnam, com més al nord vas, més bonic és. I seguint aquesta regla, la següent ciutat, Hue, va ser a la què vam dedicar més temps per visitar punts d’interès; Palau imperial, el riu, unes tombes, mercats amb gent tirada dormint als llocs més incòmodes i inimaginables…\nAllà també vam probar el “Ché” una beguda local que dubto que molts turistes hagin probat. Tot i què de sabor no està malament, la textura recorda a certs fluids corporals que no són precisament comestibles (o sí, això ja depen de cadascú...)\nSe suposava que a Hanoi hi havíem d’arribar volant des de Hue, però a l’últim moment vam canviar de plans i vam decidir agafar un sleeping bus de 12 hores. Mai havia pensat què aguantés 12 hores en un autobús (a no ser que hi anés al sostre :) ), però la veritat és què en els de Vietnam vas suficientment còmode. Tenen una mena de llits mig incorporats què, després de prendre’m una dormidina, a mi em van semblar quasi com un llit de matrimoni.\nÉs molt fàcil viatjar pel país, només cal anar a una agència de viatges i ja et tenen preparada una ruta d’autobús amb el qual pots anar parant on vulguis. Trobo que està força bé per gent que no vol complicar-se la vida, però al meu gust és massa estàndard, massa simple. Trobo a faltar el haver de buscar-me la vida com feia a l'Índia, anant de bus local a tren local, sense agències de viatges ni coses exclusivament turístiques que l’únic que fan és allunyar-te de la realitat del país. Opino que, viatjant d’aquesta manera, et limites a veure el que volen que vegis; un país per a turistes amb les comoditats de sempre, però ambientat en una altra cultura.\nHanoi li dona mil voltes a Ho Chi Minh. Tot i què també la veus en un dia, el centre és molt més maco i hi ha més vida en general, encara que la gent potser és més borde que al sud. Des d’allà, regatejant com a rates (que per cert segons el calendari xinés, en soc una) vam reservar els tours de la Bahia de Halong i Sa Pa. Érem conscients de què com menys paguéssim, més merdosos serien, però la veritat és que no ens esperàvem que ho fossin tant.\nEl de la bahía de Halong va ser increïblement merdós. Només baixar de l’autobús la gent ja s’estava discutint amb el guia, que era un borde de collons i no dubtava en encarar-se amb qualsevol viatger. El menjar que ens van donar crec que era més dolent que el que deurien menjar durant la guerra, però el pitjor de tot és què el tour es va limitar a ser un taxi. Els cabrons aprofitaven el vaixell per a agafar gent d’un lloc, portar-los a un altre i la resta mentrestant podien anar mirant les vistes, que no deixaven de ser espectaculars, però acompanyades de la merda de núvols que ens han perseguit des què hem entrat al país.\nUna de les anécdotes a explicar del viatge, va ser una paranoia de la ostia que ens va passar al Jon i a mi mentre dormíem al camarot, per flipar: Jo tenia una mena de mal son i somiava que estava en un carrer molt fosc del Vietnam on no hi havia ningú més. De sobte, em va agafar una rampa a la cama i, mig sonàmbul, vaig fotre un crit de dolor i em vaig incorporar al llit. La reacció del Jon, tot boig, va ser fer també un crit que va despertar a tot el vaixell, agafant-me el braç amb força i dient: AHHHH!!!!!WHO ARE YOU??!!!! Les pulsacions del cor se'm van disparar i jo, encara dins del somni, vaig interpretar que algú havia aparegut d’una ombra que hi havia al carrer fosc. La tauleta de nit que separava els dos llits tenia una làmpara que semblava el barret tipíc del país i això va fer que interpretés que qui m’agafava era un vietnamita que estava dormint al terra i que s’havia despertat al sentir el meu crit. Vaig pensar que ell potser creia que li volia robar o alguna cosa semblant i tot acollonit li vaig contestar: I AM A TOURIST!!!! Després de més o menys un minut de bogeria on els dos incorporats ens repetíem WHO ARE YOU i AM A TOURIST, finalment li vaig dir I AM SPANISH!!! Va ser llavors, quan el Jon va començar a despertar i em va dir: tio, que coño haces?? Jo amb el cor que semblava una turbina, vaig començar a despertar i li vaig contestar: joder! que coño haces tu!!! Poc a poc, amb cara d’al·lucinats i intentant entendre que havia passat, ens vem començar a descollonar.\nEncara no sé si el ron que vam veure per la nit portava alguna cosa estranya, però mai m’havia passat res semblant. (bé almenys a mi, ja que el señors Uri i T-Marc suposo recordaran una historia semblant amb el “muñeco diabólico” a California…jeje).\nEl tour a Sa Pa va estar bastant més ben organitzat i va ser millor en general, encara que el temps va seguint sent de puta pena. Una boira horrible (que en certs moments li donava un aire místic, però al final acabava donant pel sac) ens va acompanyar els dos dies. Vam fer dos trekkings i un d’ells va ser per un camí tant enfangat que cada passa que donaves semblava que anaves a relliscar muntanya avall. Jo portava unes bambes de trekking i no vaig tenir masses problemes, però altres com el Jon o el Gordon, què anaven amb unes bambes de skate i xancletes, semblava que esquiessin en comptes de caminar. Per sort ens acompanyaven la troup de dones i nenes locals que venien productes artesans i els van estan ajudant tota l’estona a mantenir-se dempeus.\nLa veritat és què va ser una pallissa considerable, sobretot el segon dia, però això no treu que el paisatge era molt xulo (quan la fucking boira el deixava veure’l).\nLa nit que vam passar allà la vem dormir en una homestay, ja que tots 4 preferíem compartir el sopar i dormir amb una família local abans què fer-ho en un hotel com qualsevol altre. Va ser molt xulo tot i tenir seus petits inconvenients, com va ser l'aparició d'una rata passejant-se per damunt del meu braç mentre estava dormint al llit. L'ensurt al despertar-me va ser considerable i, encara que sabia que no em faria cap mal, des d’aquell moment ja casi no vaig poder dormir més sentint el soroll que anava fent el bitxo purulant per allà al costat.\nDesprés de Sa Pa vam tornar a Hanoi, on vem reservar un vol per aquell mateix dia cap a Ho Chi Minh. Des d’allà, al dia següent havíem d’agafar un autobús cap a Camboia, per posar fi així als 18 dies de viatge pel país de l’estrella daurada.\nTot i què les vibracions van ser millors al arribar al nord, diria què en general, Vietnam em va decebre bastant. Hi ha diferents factors que van poder influir; el temps, el cansament degut a la rapidesa amb la que vem moure'ns o potser el fet de què estigués en el tercer mes de viatge i potser ja tocava que arribes el primer “bajon”…\nI és què durant aquesta part va ser el primer cop que vaig sentir els efectes negatius de viatjar sol i per tant de temps. A l'haver deixat Barcelona sense tenir cap idea de si tornaria, en aquells moments em sortia la meva part negativa i em sentia com un "homeless". Inclús estant a gust amb la gent que coneixia i gaudint dels llocs on estava, em notava com si estigués estressat o nerviós, probablement de forma instintiva. A vegades encara em segueix passant, crec que el meu cap assimila el que estic fent, però el meu instint troba a faltar certes coses que tenia abans: una casa, una família, un mateix grup de gent, una rutina...El més curiós de tot és què quan el pollo negatiu s'en va, això és precisament el que més m'agrada.\nTornant al Vietnam i ja per acabar, només diria que com quasi tot arreu del mon, crec que és un país amb coses interessants, al que de comunista no li queda res (excepte que el Facebook està banejat), potser massa turístic i on a la primera impressió la gent no acostuma a semblar massa amable. De totes maneres, penso que potser canviant els factors negatius que he comentat abans i fent el viatge per rutes alternatives sense passar per llocs tan turístics, possiblement la valoració que faria seria considerablement diferent...\nPublicado por Tetiolo en 9:22 AM 3 comentarios


3r | Escola Madorell | Pàgina 3\nLes nostres obres i castells\nEls alumnes de tercer, avui dimecres 20 de juny, hem celebrant que acaba el curs i alguns hem aprofitant a presentar una obra de teatre que ens havíem preparat. Tot i que ens ha fet molta vergonya, hem assajat tant que ens ha sortit molt bé.\nTots els companys/es i mestres que ens han pogut veure ens han felicitat!!!\nA més amés, aquests dies, hem demostrat el que hem après sobre els castells, treballant en grup per crear la construcció més realista i original.\nEns han sortit unes grans obres perquè hem cooperat de valent!!!\nLes danses de tercer\nEls alumnes de tercer hem anat a una trobada de danses, on tots els nens i nenes del mateix curs de les escoles de Molins de Rei, han ballat una dansa típica catalana.\nEn el nostre cas, hem fet la mostra del ball de “L’indiot i la sardana”.\nEstàvem molt neguitosos, però com que hem practicat molt, ens ha sortit súper bé, i el més important… Hem gaudit molt!!!\nEls alumnes de tercer hem fet un taller de les olors de la Mediterrània.\nEns hem traslladat a diferents països, i hem conegut alguns plats típics que es fan amb espècies per a que tinguin millor gust. Fins i tot, hem pogut endevinar algunes espècies només per la seva olor, com el safrà que es posa a la paella…\nQue bé que olora la classe, entra gana i tot!!!\nAquesta vegada, estem pesant diferents objectes i estris que podem fer servir en el nostre dia a dia. Així podem saber com funcionen els preus segons els kg, g i l.\nI com que per fer una recepta hem de calcular el temps, és necessari que coneixem les hores, ja que ens ajuden en el nostre dia a dia, per poder arribar a l’hora al cole…\nNo podríem viure sense el temps!!!\nEls nens i nenes de tercer hem fet un pa de pessic i piruletes de xocolata com els cuiners,\ncalculant els quilos, els grams i els litres, amb balances i tot !!!\nVoldreu tastar-ho a casa?\nEls alumnes de tercer estem fent exposicions sobre diversos temes que ens criden l’atenció, com alguns països, professions…\nAixí sabem com hem de preparar un mural, dirigir-nos al públic, quin índex hem de seguir…\nI si hem estat atents, potser tindrem premi…


Laberints íntims | Edición impresa | EL PAÍS\nBarcelona, 2010. 141 pàgines\nÉs evident que l'obra de Toni Sala (Sant Feliu de Guíxols, 1969) presenta una clara dicotomia basada en el punt de focalització i orientació narratives. D'una banda hi ha una producció literària que, sense defugir l'empremta estilística ni les potents figures antilíriques pròpies de la literatura d'aquest autor, se centra en una exploració externa de la realitat: Petita crònica d'un professor a Secundària (2001), Un relat de la nova immigració africana (2004), Goril·la blanc: memòries d'en Floquet de Neu (2003), Quatre dies a l'Àfrica (2005) i Autostop (2007) serien els exponents d'aquesta primera ramificació. A l'altra banda, amb els aplecs de contes Entomologia (1997) i Bones notícies (2001), així com amb les novel.les Pere Marín (1998), Rodalies (2004) i ara Marina, s'eixampla el principal perfil fabulador de la literatura de Sala, un conjunt d'energies destinat a remarcar l'efecte d'estranyament que la introspecció suscita. Marina ratifica que l'anhelada descoberta de la veritat podria no ser agradable i que el vertader coneixement d'un mateix no desemboca en els edulcorats corol.laris de la literatura d'autoajuda, sempre envoltada per aquella apegalosa brisa zen que promet un equilibri i una resolució final. No: Marina exposa els ossos de l'ànima humana.\nAmb un fons fatalista, una alternança entre mar i bosc, i uns paisatges que emfasitzen els caràcters dels protagonistes, Marina estableix un joc de simetries i reconeixements amb Pinya de rosa, l'obra de Joaquim Ruyra, un dels grans prosistes de la nostra tradició literària.\nLa principal línia de força de Marina és el pas del temps, una exploració de la seva arquitectura vertiginosa. En una compressió narrativa que fa que tota l'acció de la novel.la es desplegui al llarg de quatre dies, un home de mitjana edat, professor de secundària, retorna al seu poble natal, Sant Feliu de Guíxols, per passar tot sol —en un apartament de S'Agaró— els dies previs a la festa de Sant Joan, uns dies que aparentment han de rescabalar-lo dels problemes psicològics que l'han mantingut de baixa professional durant un llarg període.\nAmb una vivacitat impressionista traçada amb frases breus que traspassen molta informació i intensitat, el poble i el paisatge circumdant es transformen en el pèndol que aploma el temps d'un home que fa 25 anys va abandonar aquests llocs. Situat sobre una frontissa de l'existència, el protagonista cristal.litza el gran monument evocatiu d'aquesta novel.la gràcies a la intel·ligent superposició entre passat, present i futur, espais interiors galvanitzats respectivament per un antic amor de joventut (Imma Carenar), una família (Maria i Andreu) i un amor ocasional, una postadolescent alemanya (Gabriella), que té la facultat d'arroentar tot el temps col·lapsat de les oportunitats perdudes.\nEn alguns moments, pocs, arran de dilatades descripcions paisatgístiques no del tot harmonitzades amb l'exigència de la trama, aquesta novel.la expressa una significativa ànsia de rúbrica estilística que en cap moment hauria de sincopar o distreure la incontestable força literària de Sala.\nExploració de l'esperit, domini de l'agredolç, novel.la magnificent sobre la perdurabilitat de la memòria, Marina és una portentosa materialització literària d'aquests laberints íntims que anem construint a dins nostre.


Blog de notícies i esdeveniments a la Costa Brava | Hotel Vistabella - 17\nUna de les festes més estimades a Espanya es celebra durant la nit del 23 de Juny, la nit de Sant Joan. La revetlla de Sant Joan coincideix amb el solstici d’estiu i commemora el naixement de Sant Joan el Baptista. Per tot Espanya...\nVol experimentar l’ambient d’un restaurant de platja estil St. Tropez? El Pirata és el lloc ideal! Situat al costat del mar i de la platja El Pirata Beach Club li ofereix una ubicació privilegiada i un exotisme que conviden a somniar. Amb...\nLa Costa Brava és un lloc especial i un dels principals destinacions turístiques del món. Moltes genis com Salvador Dalí, Pablo Picasso, Joan Miró, Richard Hamilton, Frederico García Lorca, Josep Pla, Antoni Gaudí, Marcel Duchamp o Ferran...\nCom és tradició cada any realitzem un vídeo resum de les festes del Xampany de El Pirata. Enguany el vídeo, online des de l’abril ja ha batut tots els rècords anteriors. Amb gairebé 118.000 visites en només un mes, aquest vídeo és el...\nL’Ajuntament de Roses conjuntament amb varis restaurants de la localitat organitzen el dia de la Rosa. Durant els dies 7,8 i 9 de Juny les dones i noies amb nom Rosa tenen la oportunitat de gaudir d’un dinar/sopar en un dels restaurants...


Nom: CAPELLA DE SANT ANTONI DEL TOSSAL\nLocalització: Alàs i Cerc - Cerc (Alt Urgell)\nNúm. Registre / Catàleg: 3698-I\nData Disposició: 09/06/2011\nEsglésia de planta central coberta amb cúpula semiesfèrica sobre petxines, que descansa sobre quatre arcs torals de mig punt, a partir dels quals es desenvolupen tres espais distribuïts a nord, sud i oest en relació a la cúpula central.\nEl temple està capçat a nord, per una capçalera de planta poligonal, de cinc costats, i coberta per volta de quart d'esfera. L'altar és exempt i presenta al front una escena de la vida de Sant Antoni de Pàdua amb rajola pintada, i quatre columnetes a les cantonades, decorades amb trencadís, un tipus de decoració inspirat en l'obra de Gaudí que es troba també al mur presbiteral.\nAl sector occidental de l'església hi ha la sagristia de planta poligonal de cinc costats amb coberta de quart d'esfera.\nAl sector sud hi ha una petita nau als peus del temple coberta amb volta de canó i presenta un cor de fusta en alt que sobresurt respecte de la línia de façana i fa la funció de pòrtic. Al cor s'hi accedeix per una estreta escala de cargol que es troba dins d'una caixa circular.\nLa llum entra a l'església a través de nombroses finestres que consten de motllura de secció rectangular i arcs mitrats, amb coronament triangular. Dues d'aquestes finestres s'obren a la capçalera del temple, flanquejant l'altar major; altres quatre al tambor de la cúpula, dues als laterals de del temple, dues més flanquejant la porta d'accés. A més, de l'ull de bou de forma hexagonal a sobre la façana.\nL'interior de l'església és tot arrebossat, emblanquinat. Les motllures i els elements estructurals són de color ocre clar.\nS'accedeix al temple per la façana sud on trobem el pòrtic sostingut per dos pilars de secció quadrangular als extrems i dues columnes estriades d'ordre dòric que emmarquen l'espai central del pòrtic, ressaltat per un arc mitrat. Aquest tipus d'arc es repeteix en la porta d'accés i les finestres. La façana presenta un perfil esglaonat coronat per una creu inscrita en un plafó quadrangular, decorada amb trencadís. Aquest mateix remat el trobem a les dues façanes laterals.\nEl parament exterior és arrebossat i emblanquinat. Les motllures i altres elements estructurals són ressaltats en color gris i les cobertes exteriors, encimentades, són de color granat.\nLa cúpula central té una coberta en forma de piràmide troncada de vuit costats. Al damunt s'alça un cupulí sostingut per vuit pilarets que conté una campana. El cupulí està rematat per una creu de sis braços molt semblant a les que emprà Antoni Gaudí a les seves construccions. Actualment, només la coberta del cupulí està ornamentada amb trencadís, però abans de la restauració de 1977, aquest tipus d'ornamentació havia estat present a tota la coberta del temple. Església de planta central coberta amb cúpula semiesfèrica sobre petxines, que descansa sobre quatre arcs torals de mig punt, a partir dels quals es desenvolupen tres espais distribuïts a nord, sud i oest en relació a la cúpula central.\nEl temple està capçat a nord, per una capçalera de planta poligonal, de cinc costats, i coberta per volta de quart d'esfera. L'altar és exempt i presenta al front una escena de la vida de Sant Antoni de Pàdua amb rajola pintada, i quatre columnetes a les cantonades, decorades amb trencadís, un tipus de decoració inspirat en l'obra de Gaudí que es troba també...\nLa construcció de l'ermita de Sant Antoni del Tossal, erigida en un espai on no hi ha constància de cap centre de culte anterior, fou ideada per Antoni Secases i Pagès, originari de cal Rajoler d'Alàs i emigrat a Amèrica. Va patir una tempesta en el viatge de retorn i això el va fer prometre que si se'n sortia faria construir una ermita dedicada a Sant Antoni. Va morir poc després del retornar a Alàs (1927) i el projecte encara estava per començar.\nL'obra fou promoguda per dos amics d'Antoni Secases: Joaquim Dalmau, que donà els terrenys, i Rossend Dou, apotecari, que es dedicà plenament al projecte. L'edifici fou projectat per Joan Bergós, arquitecte autor de projectes com l'escorxador de la Seu d'Urgell (1924), la biblioteca Escaler d'Oliana (1926) i redactor del primer pla urbanístic de la Seu d'Urgell (1927). Bergós deixa veure la influència d'Antoni Gaudí en la seva obra.\nLa primera pedra fou col·locada el 22 d'agost de 1930 i el temple era inaugurat el dia 13 de juny de 1931, dia de Sant Antoni de Pàdua, pel bisbe Justí Guitart.\nL'any 1936 la capella fou saquejada i parcialment destruïda i, malgrat la seva restauració després de la Guerra Civil en la dècada de 1970 tornava a estar força deteriorada. Finalment, l'any 1977 es dugué a terme una nova reforma, impulsada per mossèn Joan Pujol, aleshores rector de Cerc, que li donà el seu aspecte actual.\nAvui en dia l'ermita depèn de la parròquia de Cerc i s'hi celebra un aplec anual el dia sant Antoni de Pàdua o bé el diumenge més pròxim a aquesta onomàstica. La construcció de l'ermita de Sant Antoni del Tossal, erigida en un espai on no hi ha constància de cap centre de culte anterior, fou ideada per Antoni Secases i Pagès, originari de cal Rajoler d'Alàs i emigrat a Amèrica. Va patir una tempesta en el viatge de retorn i això el va fer prometre que si se'n sortia faria construir una ermita dedicada a Sant Antoni. Va morir poc després del retornar a Alàs (1927) i el projecte encara estava per començar.\nL'obra fou promoguda per dos amics d'Antoni Secases: Joaquim Dalmau, que donà els terrenys, i Rossend Dou, apotecari, que es dedicà plenament a...


El president i eurodiputat reclama a la cancellera alemanya que la sortida de la crisi econòmica no comporti una reducció dels drets civils i les llibertats\nEl president i eurodiputat Carles Puigdemont s’ha adreçat avui a la cancellera alemanya, Angela Merkel, en un debat al Parlament Europeu sobre el fons de recuperació per a afrontar la crisi econòmica derivada de la covid-19. Puigdemont ha reclamat a Merkel que exigeixi a l’estat espanyol de ‘respectar l’estat de dret’ per accedir al fons de recuperació. ‘Cal exigir als països on es vulneren els drets fonamentals, com és el cas d’Espanya, que respectin l’estat de dret’, ha dit. I ha continuat: ‘Sortir d’aquesta crisi no pot implicar entrar en una crisi de drets civils.’\n‘Els problemes de la Unió Europea no només són econòmics, […] sinó també democràtics’, ha dit Puigdemont, qui ha afegit que també hi havia una crisi de drets civils i llibertats i que calia afrontar-la i consolidar la democràcia.\nPuigdemont ha dit que hi havia estats com l’espanyol on els drets fonamentals estaven qüestionats, i que calia respectar l’estat de dret, posar fi a la persecució d’idees i aturar l’empresonament de dissidents polítics, artistes i periodistes. ‘És un imperatiu legal i moral que Europa no pot continuar defugint.’\nEn el torn de rèplica a diversos eurodiputats, Merkel ha dit que calia respectar l’estat de dret i s’ha mostrat preocupada per la situació a Hongria, però no ha fet cap referència a l’estat espanyol.


L'assignatura és una introducció al món de la salut, en la seva dimensió social, tant a l'hora de generar problemes de salut, com en la importància d'aquesta dimensió a l'hora d'entendre les problemàtiques associades a moltes malalties i a l'hora d'ajudar a abordar aquestes problemàtiques. D'altra banda en l'assignatura s'intentarà transmetre el rol del treballador social sanitari; la feina dels treballadors i treballadores socials que intervenen en problemàtiques relacionades amb la salut, l'autonomia i el benestar de les persones, i en els diferents serveis que conformen la xarxa d'atenció en salut.\n1.1. La salut i les ciències socials\n1.2. L'aproximació de les ciències socials al món de la salut\n1.3. Els àmbits de l'assistència sanitària\n1.4. Diferents maneres d'entendre la malaltia i la salut\n1.5. Les relacions entre metges i pacients\n2. Determinants socials de la salut i la malaltia\n2.1. Classes socials i salut\n2.2. Inmigració i salut\n2.3. Gènere i edat\n2.4. Desigualtats en salut des d'una perspectiva internacional\n3. Context institucional i funcions del treball social en l'àmbit sanitari\n3.1. Organització del sistema públic de salut\n3.2. Nivells assistencials i programes específics\n3.3. Figures professionals de l'àmbit sanitari\n3.4. L'exercici professional del treballador/a social sanitari/a\n3.4.1. Història del treball social sanitari\n3.4.2. Funcions i instruments del treball social sanitari\n4. La salut, la malaltia i el seu impacte sobre les persones i els grups socials\n4.1. El seu impacte en l'entorn i les relacions socials\n4.2. Els conceptes de dependència i d'autonomia\n5. Educació i promoció de la salut: diferents enfocaments\n5.1. Els diferents nivells de prevenció en el camp de la salut\n5.2. Educación per la salut\n5.3. Promoció de la salut\n5.5. Salut comunitària\n6. El treball social en l'àmbit de la salut mental\n6.1. Atenció a la salut mental dins del camp sanitari\n6.2. Concepte de salut i malaltia mental: normal vs. patològic\n6.3. Perspectiva històrica de la intervención en salut mental\n6.4. Psicopatologia: conceptes i criteris aplicats en el diagnòstic de les patologies mentals\n6.5. La xarxa d'assistència en salut mental: serveis i equipaments de la xarxa i nivells d'intervenció\n6.6. El paper del treballador/a social en aquest àmbit


Set anys de l’última victòria del FC Barcelona a Anoeta - FC Barcelona\nHomeFutbolPrimer EquipNotíciesSet anys de l’última victòria del FC Barcelona a Anoeta\nSet anys de l’última victòria del FC Barcelona a Anoeta\nEl Barça no guanya a l’estadi de la Reial Societat des de la temporada 2006/07, quan el conjunt dirigit per Rijkaard va guanyar amb gols d’Iniesta i Eto’o Des d’aleshores, i després de tres anys de l’equip basc a Segona Divisió, els blaugranes encadenen dues derrotes i dos empats L’equip d’Arrasate no perd a casa en Lliga des de l’1 de setembre quan l’Atlètic de Madrid va trencar una ratxa de 10 mesos d’imbatibilitat\nAlexis, en el partit de Copa del Rei d'aquesta temporada a Anoeta / FOTO: MIGUEL RUIZ - FCB\nEl FC Barcelona visita aquesta dissabte l’estadi d’Anoeta deu dies després d’haver eliminat la Reial Societat de la Copa del Rei. Un partit que va acabar amb empat a un i que allarga una mica més la fortalesa a casa del conjunt basc davant el Barça. I és que des de la temporada 2010/11, en què la Reial va tornar a Primera Divisió, els blaugranes encara no han aconseguit guanyar a Anoeta. Aquell curs l’equip dirigit per Guardiola va veure com els de Sant Sebastià capgiraven un gol de Thiago al tram final gràcies a Ifrán i Xabi Prieto. La temporada 2011/12 els blaugranes també van començar el partit guanyant amb dos gols, de Xavi i Cesc, en només un minut. Però Agirretxe i Griezmann van posar el 2 a 2 final. I l’any passat la Reial també va remuntar dues dianes del Barça, a càrrec de Pedro i Messi, i va acabar emportant-se la victòria per 3-2 gràcies a Chori Castro, que en va fer dos, i Agirretxe.\nI a la tornada de les semifinals de la Copa del Rei disputada fa poques setmanes els blaugranes en van tenir prou amb l’empat a un gol a Anoeta, amb gol de Messi i Griezmann. En total, dos empats i dues derrotes des que la Reial va tornar a Primera. L’últim triomf a casa de l’equip basc és de la temporada 2006/07, per 0 a 2, amb gols d’Iniesta i Eto’o.\nTres derrotes aquesta temporada\nPerò Anoeta no només s’ha convertit en un escenari difícil per al FC Barcelona, sinó que aquest any ho està sent per a molts equips. A la Lliga només l’Atlètic de Madrid, l’1 de setembre, ha aconseguit guanyar-hi. Una victòria que, a més, feia trencar una ratxa de deu mesos sense perdre.\nEl balanç és de 7 triomfs, 3 empats, 1 derrota, 27 gols a favor i només 7 en contra en els 11 partits disputats en Lliga aquest curs. Però a la resta de competicions els números a casa de la Reial tampoc estan gens malament. A la Copa, tot i quedar eliminada a les semifinals, no ha caigut derrotada a Anoeta. I enguany també ha jugat la fase de grups de la Lliga de Campions. En aquest cas, en els tres partits jugats a Sant Sebastià va perdre contra el Xakhtar Donetsk (0-2) i el Bayer Leverkusen (0-1) i va empatar a zero contra el Manchester United.


Veus que qüestionen la llei d’eutanàsia\nL’Ateneu Universitari Sant Pacià ha elaborat uns vídeos amb les opinions de Montserrat Esquerda, Joan Viñas, Margarita Bofarull i Francesc Torralba\nDivendres 25 de juny entra en vigor la llei de l’eutanàsia, que va ser aprovada al Congrés dels Diputats el 24 de març passat. D’aquesta manera, les persones que vulguin acollir-s’hi ja podran demanar-ho oficialment. Coincidint amb això, l’Ateneu Universitari Sant Pacià, amb la col·laboració de l’Institut Borja de Bioètica, ha elaborat uns vídeos que recullen veus que qüestionen les "bondats" de la llei d'eutanàsia. Són les opinions de Montserrat Esquerda, Joan Viñas, Margarita Bofarull i Francesc Torralba.\nMONTSERRAT ESQUERDA, pediatra i directora de l’Institut Borja de Bioètica: “Amb unes bones cures pal·liatives i una bona Llei de Dependència, les peticions d’eutanàsia serien marginals”\nJOAN VIÑAS, metge i exrector de la Universitat de Lleida: “Posar-nos a la pell del malalt empatitzant amb ell: quin és el problema que té? Què fa que no tingui ganes de viure? A partir d’aquí, treballar-hi per resoldre els problemes que fan que vulgui marxar”\nMARGARITA BOFARULL, metgessa i presidenta de l’Institut Borja de Bioètica: “Les persones desitgem estar ben cuidades fins al final. Hi ha malalties incurables, però no persones incuidables. S’han de desplegar tots els mitjans perquè la gent pugui morir en pau”\nFRANCESC TORRALBA, teòleg i filòsof: “Aquesta llei afectarà molt greument els grups més vulnerables de la societat. Hem de crear un entorn on tothom hi pugui viure dignament”


Els temps han canviat però el sentit d’aquesta jornada es manté amb tota la seva força. Avui tenim altres formes de celebrar-ho, potser ben adients a la simplicitat i familiaritat amb què Jesús durant el sopar pasqual prengué el pa i el calze i s’hi ens donà com aliment i com a beguda: preneu i mengeu, això és el meu cos; beveu-ne tots que aquesta és la copa de la meva sang, la sang de l’aliança nova…\nPer a entrar-hi per la via recta tenim el tema de l’aliança en la sang.\nEn tot allò que és transcendent o que no és visible als ulls, la comunicació verbal se’ns fa curta i necessitem el llenguatge dels símbols. Un pacte entre dos, posem per cas, és invisible als ulls i necessita símbols que l’expressin: serà un anell (o aliança), una signatura, el document d’un notari… En les antigues cultures orientals els pactes es segellaven sobre les dues parts contraents, amb l’aspersió de la sang d’una víctima oberta en dos i oferta a la divinitat. La sang era símbol de la vida.\nEn la relació amb nosaltres Déu, ja des de l’antigor, se serveix dels símbols del poble. Veiam:\nA la primera lectura -de l’Èxode-: L’Antiga Aliança del Sinaí entre Déu i el Poble quedà segellada amb la sang de víctimes: Llavors Moisès aspergí el poble amb la sang i digué: “Aquesta és la sang de l’Aliança que el Senyor fa amb vosaltres”.\nA la segona lectura -de la carta als Hebreus-: Ara però, Crist s’ha ofert ell mateix a Déu, per l’Esperit Sant, com a víctima sense tara. Per això, i amb molta més raó, la sang del Crist ens purificarà… perquè puguem donar culte al Déu viu. El Crist, doncs, és missatger d’una Nova Aliança…\nI a l’Evangeli: Després prengué el calze, digué l’acció de gràcies (Eucaristia), els el donà i en begueren tots, i els digué: Això és la meva sang, la sang de la Nova Aliança, vessada per a tots els homes.\nJesús mateix és l’Aliança Nova i la seva sang vessada per nosaltres n’és el símbol.\nDes de Moisès fins a Jesucrist el poble d’Israel no parava d’oferir víctimes dels seus ramats. Jesús, en oferir-se ell mateix se’ns dóna en Aliança, una Aliança Nova segellada amb la seva sang. Ja no calen més víctimes: un sol sacrifici per a tots i per sempre.\nEn transcendir l’espai i el temps el Senyor ens dedica també avui i aquí el seu Sacrifici de la Creu: “FEU AIXÒ, QUE ÉS EL MEU MEMORIAL!” Serà el memorial d’aquest Jesús Amic que dóna la vida, memorial d’aquest Jesús que es lliura a tothom particularment a la gent més sofrent, oprimida, famolenca, malalta, explotada, empresonada, pecadora… Són els preferits de l’Evangeli.\nEn la celebració del Corpus, a part de totes les reflexions i elucubracions sentimentals i manifestacions religioses que s’hi pugui fer, la clau de tot està en l’amor fratern en Crist, un amor real i compromès pels més febles i desafortunats del nostre entorn i de la societat.\nEl sagrament del Cos i de la Sang de Crist només té sentit si ens mena a sortir al carrer i a casa amb el mateix tarannà de Jesús-Amor que se’ns mostra a l’Evangeli.\nPer tal que ho anem assolint, la CELEBRACIÓ EUCARÍSTICA ens ofereix:\n- la litúrgia de la Paraula que va convertint la nostra mentalitat en la mentalitat de Jesús,\n- la litúrgia del Sacrifici que fa presenta mans de la comunitat l’ofrena de Jesús a la creu.\n- la litúrgia de la Comunió, taula parada on ens nodrim del mateix Crist i Ell en fa de nosaltres la seva nova presència entre la gent del nostre entorn.\nNo em vull allargar però m’invito a mi mateix i a vosaltres a adorar el Misteri Eucarístic en el moment de la Consagració i tot seguit interioritzar vivament les pregàries que hi segueixen:\n- Oferir: Us oferim, Pare, el pa de vida i el calze de la salvació.\n- Agrair:Us donem gràcies perquè ens heu fet dignes de servir-vos a la vostra presència.\n- Demanar:Us supliquem humilment que l’Esperit Sant ens uneixi en un sol cos...\n- Recordeu-vos, Senyor de la vostra Església…\n- Recordeu-vos dels nostres germans difunts…\n- Us preguem que tingueu pietat de tots nosaltres…\nPER CRIST, AMB ELL I EN ELL\nVÓS DÉU PARE OMNIPOTENT\nEN LA UNITAT DE L’ESPERIT SANT\nREBEU TOT HONOR I TOTA GLÒRIA


MITJA VIDA. PREMI NADAL DE NOVEL·LA 2017. CARE SANTOS. Libro en papel. 9788417031558 Fundació Llibreria Les Voltes\nEn ple estiu del 1950 cinc noies adolescents internes en un col·legi de monges juguen MITJA VIDA juntes per última vegada a «Acció o Veritat» o, com elles en diuen, el joc de les penyores. Dues, les bessones Viñó, estan a punt de començar una nova vida, plena dinterrogants, lluny dallà. Locasió és especial i ho saben, però cap delles espera que aquesta nit es converteixi en un punt dinflexió per a algú més i que sense ni tan sols imaginar-ho acabi marcant el seu camí per sempre.\nLi vaig dir que no la podia perdonar i que tot allò que mhavia explicat fent veure que estava penedida no em servia de res. Que ningú pot perdonar en nom dun altre, així que amb el Vicenç hauria darreglar-ho duna altra manera. Que el perdó no és un intercanvi, sinó un do. Un do que es dóna de franc i que no té cap lògica, per això ningú no pot comprar-lo. Si es comprés, li vaig dir, deixaria de ser autèntic perdó i esdevindria una altra cosa. Aquesta és la raó, vaig dir-li, per la qual no estava en la meva mà fer allò que ella volia. Només podia oferir-li la meva compassió o, encara millor, el meu oblit.


Què és Vagina Dentata? - Definició de Kinkly - Definició | Maig 2021\nQuè és Vagina Dentata? - Definició de Kinkly\nDefinició: què fa Vagina Dentata pixen?\nUna dentada vagina es refereix a un conte popular que implica vagines que tenen dents. Aquestes vagines dentades castren les seves víctimes masculines que no coneixen. Es diu que aquests relats sobre la dentina vaginal són històries de precaució per descoratjar la promiscuïtat i la violació.\njoguines sexuals anals vibrants\nExplica Kinkly Vagina dentada\nLa noció de vagina dentada ha aparegut en moltes cultures al llarg de la història i s'ha atribuït a diversos significats diferents. S'inclouen la idea que el cos femení té por, que representa un sentiment d'ansietat de castració derivat d'una por generalitzada de les dones o que les històries estan dissenyades per suprimir la sexualitat femenina.\nTambé és interessant tenir en compte que els preservatius femenins amb dents s’han utilitzat com a forma de protecció contra les agressions sexuals a l’Índia. També és interessant: hi ha alguns casos notificats de quists vaginals molt rars, que s’assemblen a dents que creixen a l’interior d’una vagina.\nel que està prenent el cap\nhistòries de femdoms suaus\njoc de poni de làtex


El fabricant d'iPhone ajorna la seva entrada en els dispositius per als metaversos mentre refina els sistemes operatius i renova el portàtil més popular\nEl nou portàtil d'Apple. PETER DASILVA / Reuters\nFa uns dies es va saber que l’empresa pantalla que Apple havia fet servir en altres ocasions per registrar discretament marques abans de fer-les públiques havia inscrit la denominació realityOS, amb una tipografia semblant a la de la resta de la família de sistemes operatius del fabricant de l'iPhone. A més, la data de venciment de la reserva és aquest dimecres 8, en plena WWDC22, el congrés anual per a creadors d’aplicacions i serveis que l’empresa ha inaugurat aquest dilluns amb un retorn al format presencial. Això i altres referències que s’han anat trobant al codi d’Apple havia portat alguns observadors a pronosticar que aquest dilluns Apple presentaria un visor propi de realitat mixta (virtual/augmentada), del qual circulen nombroses simulacions per la xarxa.\nEn canvi, tot i reconèixer que l’aparell es troba en fase de desenvolupament –no podria ser d’altra forma: d’alguna manera haurà de retenir Apple els seus fidels clients quan decideixin emprendre el trànsit cap als universos paral·lels que suposadament han d’acabar substituint els smartphones com a mitjà preferent d’interacció amb la tecnologia–, altres analistes asseguraven que el visor encara està molt verd i no es presentaria aquest dilluns. Finalment, aquests escèptics han acabat tenint raó: per veure unes ulleres d’Apple caldrà esperar a presentacions futures.\nDe fet, és probable que la següent pantalla nova on aparegui l’ecosistema d’Apple sigui la del vostre cotxe. Sempre que sigui d’una de les marques d’automoció que a finals del 2023 adoptaran el redisseny de CarPlay, que abastarà totes les pantalles del cotxe i mostrarà altres funcions més enllà de la navegació i l’entreteniment, com ara la climatització, la instrumentació i els sensors. Sembla que hem vist per primera vegada quin aspecte haurien tingut les pantalles de l’iCar, el mític cotxe elèctric d’Apple, si hagués arribat a néixer.\nSistemes operatius renovats\nAl tractar-se d’un congrés per a desenvolupadors i en absència de realityOS, els dos protagonistes de la WWDC22 han sigut les plataformes ja existents: el macOS 13 Ventura per als ordinadors i l’iOS 16 per als iPhones, més les seves variants watchOS 9 per a rellotges i iPadOS 16 per a tauletes iPad.\nLes novetats més visibles d’iOS 16 es troben a la pantalla de bloqueig, la primera que veus quan encens el telèfon, que passa a ser personalitzable amb noves tipografies, icones, colors i widgets amb contingut dinàmic. Les notificacions apilables no amaguen del tot la imatge de fons, i els elements es poden vincular al moment del dia, una dependència que també s’aplica a les pàgines web obertes, les múltiples pantalles d’inici i els missatges. Es posen a l’altura d’altres aplis de xat: es poden editar i esborrar els missatges ja enviats.\nAra el moneder Apple Wallet permet compartir amb un missatge les claus virtuals per obrir portes compatibles. Amb la nova versió d’Apple Pay, els iPhones ja poden fer de datàfons per cobrar als comerços.\nLa funció en família amplia el control sobre els perfils infantils, i a Fotos apareix una fototeca familiar compartida a iCloud, a l’estil de Google Fotos, però amb permisos d’edició per a tothom. L’aplicació Home de domòtica adopta l’estàndard Matter per integrar objectes domèstics d’altres marques.\nEl nou watchOS 9 inclou videotrucades entre rellotges amb Cisco Webex, afegeix més mètriques d’exercici físic, zones de ritme cardíac i fases del son. Una funció nova molt pràctica són els recordatoris de medicació: permet escanejar la capsa del medicament amb la càmera del telèfon, notifica possibles incompatibilitats i ofereix compartir l’estat de medicació amb un cuidador.\nTot i el protagonisme del programari, el tancament de la botiga Apple Store hores abans de començar l’acte inaugural indicava que hi hauria novetats en hardware. Efectivament, Apple ha presentat l'M2, la segona generació del seu processador propi d’altes prestacions i baix consum per a ordinadors, que millora un 18% el rendiment de procés i un 35% el de gràfics del xip M1, i admet fins a 24 gigabytes de memòria.\nEls primers Mac que inclouran l’M2 són el MacBook Pro de 13 polzades i l’ultralleuger MacBook Air, el portàtil més venut del món, que abandona la característica forma de falca per adoptar el perfil pla dels MacBook Pro. L’Air prescindeix del ventilador i recupera l’enyorat connector MagSafe d’alimentació, ara amb càrrega ràpida: un 50% en mitja hora.\nA diferència de molts portàtils amb Windows, la pantalla dels MacBook continua sense ser tàctil. Apple reserva aquesta funció a les seves tauletes iPad. A la presentació, Apple ha destacat sobretot les opcions de treball en grup de la nova versió 16 del sistema iPadOS, però les noves funcions multitasca, que ara permeten superposar diverses finestres i ajustar-ne la mida, poden fer que cada vegada més compradors dubtin entre un MacBook o un iPad amb un teclat extern com a nou ordinador portàtil.\nAl nou macOS 13 Ventura, la funció Stage Manager facilita organitzar i agrupar les finestres obertes a l’escriptori. El navegador web Safari presumeix d’eficiència energètica i compatibilitat amb les tecnologies web més recents. Precisament les dades de StatCounter indicaven fa pocs dies que Safari ja té més de 1.000 milions d’usuaris, i és el segon que assoleix aquesta fita. Encara són menys de la tercera part dels 3.000 milions d’usuaris que té Google Chrome, però cinc vegades més que l’Edge de Microsoft i gairebé sis més que el Firefox de Mozilla. De cara a aquests usuaris, s’afegeix la possibilitat de compartir grups de pestanyes amb altres.\nUna última novetat de macOS Ventura especialment benvinguda en aquesta era de les videotrucades és la continuïtat de la webcam. La càmera de l'iPhone es pot fer servir en les aplicacions del Mac, com l’aplicació Camo Studio, però sense la quota de subscripció anual que alguns paguem i afegint-hi per mostrar els objectes que tens a sobre de la taula al mateix temps que la teva cara. Això donarà lloc a un nou tipus d’accessori: els suports per enganxar l’iPhone a la tapa del MacBook.\nEl que no hem vist\nMés enllà de les ulleres, entre els rumors que no s’han confirmat hi ha també la versió d’Apple Music centrada en la música clàssica, fruit de la compra l’any passat del servei Primephonic. Ni rastre tampoc de l’esperada funció que mostra el rellotge, el calendari i altres indicacions en la pantalla dels iPhones mentre estan apagats, com fan els mòbils Android amb la mateixa tecnologia AMOLED que els mòbils Apple de gamma alta. I una altra incògnita és si només les variants Pro del futur iPhone 14 portaran el nou processador A16, mentre que les no Pro, menys cares, es quedaran amb el mateix A15 que ara porten tots els iPhone 13, trencant així la tradició que tots els models emblemàtics portin la mateixa electrònica i només es diferenciïn pel material de la carcassa i la dotació de càmeres i sensors. Haurem d’esperar fins al setembre per saber-ho.


TÈRBOL ATZUR: LLUÏSA DENÍS, MOLT MÉS QUE LA SENYORA RUSIÑOL\nA la darrera xerrada de CERHISEC, Jordi Quintana, el conferenciant, va reivindicar el paper de les dones compositores, també en el camp relativament frívol de la cançó popular. Un dels noms que va sorgir va ser el de Lluïsa Denís i Reverter (Barcelona, 1862-1946), la dona de Santiago Rusiñol. Com tantes altres dones de l'època, l'ombra del marit, en aquest cas l'ombra d'un personatge genial, va deixar en la penombra, més enllà de l'anecdotari matrimonial conegut, aquesta dama polifacètica i intel·ligent, autora teatral, poeta, compositora i pintora.\nLluïsa Denís va escriure Els caçadors furtius (1931), Una venjança com n'hi ha poques (1931) i el text i la música de diverses sarsueles i cançons. Té un recull de dotze cançons alegres,de caràcter una mica picant i properes al cuplet, L'alegre cantaire. Una part de la seva obra pictòrica es pot trobar al Museu del Cau Ferrat de Sitges però per la xarxa hi ha ben poca cosa.\nLluïsa Denís va conèixer Rusiñol a Sant Hilari Sacalm, es van casar l'any 1886, a l'església de Santa Anna, de Barcelona. Denís provenia d'una família culta i ben situada, el seu pare era francès i també tenia aficions literàries. Com és prou sabut, després del naixement de la seva filla Maria, Rusiñol se'n va anar de viatge i va romandre a París, amb els seus amics i gaudint de l'ambient artístic i bohemi de l'època. Després d'uns anys es va posar malalt i el seu germà i Lluïsa el van convèncer per tal que es tractés i superés la seva addicció a la morfina. Així ho va fer, i Lluïsa i la seva filla es van instal·lar a Passy, a prop de la clínica on romania l'artista i escriptor.\nÉs possible que Lluïsa ja hagués escrit i pintat abans però ho va fer, sobretot, després de la mort del seu marit, el 1931. Va arribar a estrenar diverses sarsueles. Va publicar llibres de poemes, de lletres per cançons, poemes en castellà i també algunes narracions, tot plegat avui molt difícil de trobar, si no és en llibreries de vell. En alguns casos, en copiar-les en aquest blog, he volgut respectar l'ortografia original.\nDel llibre Records de Joventut (Editorial Sanxo, 1934)\nLa Pàtria? Paraula bella\nde tendresa i sentiment.\nTothom enraona d'ella,\ntothom i ningú l'entén.\nLa Pàtria és la que s'estima,\nla que no es pot oblidar,\nla que s'enyora en sorti-ne\ni s´hi deleix per tornar.\nLa Pàtria jamai s'imposa;\nés quelcom del nostre cor\non guardem de la vida\nel més dolç i intens record.\nLa Pàtria on es neix? Mentida!\nS'hi neix per casualitat:\nels que van dar-nos la vida,\nsón ells qui l'han triat.\nI hem nascut sense escollir-la,\nque així ho ha volgut la sort,\nmes la Pàtria es on s'estima,\ni un vol sê enterrat quan mor.\nqu'em puny dins del cor:\nno estan mai d'acord;\nsi un diu una cosa,\nl'altre la desfà.\nI si un plora l'altre\nja es posa a cantar.\nTots dos quasi em peguen\nveient ma tristor:\n-Què tens? Sols gemegues,\nni que fossis bord-\nM'han dit, no veient-ne\nla pena que em fa\nsentir les baralles\nno poguent parlar\nper dir-los, joiosos,\nels fills de tothom,\nperquè aixís, els pares\nsón tots els del món,\nbé en deuen donar\ni alguns que s'estimin\ns'hi poden trobar.\nMes tots dos, vosaltres,\nem doneu tristor,\nquasi no sé riure\nmes sé qu'és el plor...\nper fi, el que em callava!\nTot dos s'han besat.\nI avui l'alegria\nper mi omple el món,\n¡què trist que deu ésser\nser fill de tothom!\nConsells als presumits\nQuan tu ja siguis vell, no vulguis presumir-ne\nfent de jove graciós, ardent i apassionat;\nque fa tristesa al cor per no dir que fa riure\ndonant certa amargor, si algú se n'ha adonat.\nSigues polit, correcte, amb roba que t'escaigui\nelegant i seriós, segons la teva edat,\ni veuràs que hi ha dones que esperen ton somriure\nconeixent tu, aleshores, que encara has agradat.\nI guarda dins ton pit el geni i la tristesa\nperquè tothom en fuig, del que és malhumorat.\nI sempre fes-te càrrec de què la jovenesa\nsols pensa en divertir-se i a tu ja t'ha passat.\nI així per tot on vagis hi portaràs bonança;\nla teva companyia ja mai destorbarà.\nI quan a la fi moris deixaràs enyorança\ni la teva memòria dels teus no es borrarà.\nPobre del que no espera\nServa dintre el teu cor una esperança\nde totes les il·lusions amb què ha somniat.\nQue pobre el qui no espera! L'enyorança\nli dóna l'eterna soledat.\nL'esperança, en el cor fa sortir ales\nper volar molt més lluny que el ver amor,\nqu'és de l'esperit l'essència tan preuada\ncom la que guarda el calze de la flor.\nEspera doncs, i ferm avança\ni apartaràs de tu lo més feixuc.\nAixeca els ulls al cel, ten confiança;\nsi lluites sense fe, seràs vençut.\nEtiquetes de comentaris: cuplet, Lluïsa Denis i Reverter, Modernisme, poesia catalana de dones, Santiago Rusiñol\nGràcies per donar a conèixer una dona que sempre ha estat a l'ombra. Sentia curiositat per saber més d'ella.\n24 de març de 2018, a les 11:35\nNo és fàcil trobar publicacions ni referències, Glòria, ja veus que un dels poemes el vaig copiar del teu blog.\n24 de març de 2018, a les 12:26\nEster Vela ha dit...\nLa compositora Narcisa Freixas va posar música a un dels seus poemes, L'orfenet, a la 3a sèrie de Cançons d'infants.\n21 d’abril de 2018, a les 11:52\nCert, gràcies per la informació, Ester!!!\n23 d’abril de 2018, a les 17:41


Les famílies dels olímpics els envien un missatge de sort i ànim des de Petrer – Ajuntament de Petrer\n> Les famílies dels olímpics els envien un missatge de sort i ànim des de Petrer\nLes famílies dels olímpics els envien un missatge de sort i ànim des de Petrer\nPublicada per Comunicación Ayto. de Petrer el 23 juliol 2021\nA poques hores del començament dels Jocs Olímpics de Tòquio 2020, les famílies dels tres Olímpics petrerins, Paula Arcos, José Ignacio Prades i Gedeón Guardiola, de la mà de l’Ajuntament de Petrer, s’han unit per a enviar un missatge d’ànim i bones vibracions als esportistes.\nSerà demà, dissabte 24 de juliol, a les 09.15 del matí (hora espanyola), quan Gedeón Guardiola s’estrene en els Jocs Olímpics de Tòquio 2020, en un partit que enfrontarà la selecció espanyola contra el combinat d’Alemanya.\nEl diumenge 25 de juliol, a les 12.30 (hora espanyola), serà el torn de les Guerreres, la selecció espanyola d’handbol femení de la qual forma part Paula Arcos i que té a José Ignacio Prades com a entrenador.\nL’alcaldessa de Petrer, Irene Navarro, ha expressat que “en els pròxims dies, tot Petrer estarem pendents de la televisió per a vore els nostres esportistes locals en les Olimpíades”, subratllant que “estic segura que, amb la bona energia de la nostra ciutat, serem capaces de fer-los arribar bones vibracions”.\nDes de la setmana passada, el balcó de l’Ajuntament de Petrer està presidit per una pancarta amb la imatge de Gedeón Guardiola, Paula Arcos i José Ignacio Prades i el lema “Olímpics i Universals. Orgull de Petrer”, acte que va comptar amb la presència de les famílies dels esportistes.


Diversos incendis s'han declarat a les comarques catalanes. Cremen diversos focs: a Tordera, al Maresme, i molt a prop, a Massanes, a la Selva. I encara estan actius els focs de Sant Llorenç Savall i Gallifa. La virulència de les flames ha obligat a evacuar prop de 3.000 persones d'urbanitzacions, en una època en què aquestes zones són plenes d'estiuejants. El primer foc, el de Tordera, ha començat al costat de la carretera Gi-512, a Can Garriga. Els Mossos d'Esquadra han desallotjat tres cases de pagès aïllades i la urbanització Terra Brava. Un dels fronts és de quatre quilòmetres. De moment s'han cremat 300 hectàrees i el foc continua sense control. Minuts després i ben a prop, a Massanes, al costat de l'estació de Renfe de Maçanet-Massanes ha començat el segon incendi, que també es dirigeix cap a Maçanet de la Selva. A causa del foc s'han desallotjat quatre urbanitzacions.\nTordera / Maçanet de la Selva / Massanes\nA les tres de la tarda començaven gairebé simultàniament els incendis de Tordera, al Maresme, i Massanes, a la Selva, l'un a cada banda de l'autopista A-7, que s'ha hagut de tallar al trànsit. Tots dos han avançat amb molta rapidesa en direcció a Maçanet de la Selva, municipi on s'ha instal·lat el centre de comandament per coordinar les tasques d'extinció. Se sospita que els dos focs podrien haver estat provocats. El de Tordera ha començat al costat de la carretera Gi-512, a Can Garriga. Els Mossos han desallotjat tres masies i una urbanització. A Massanes el foc ha començat a prop de l'estació de Renfe i s'han hagut d'evacuar els veïns de quatre urbanitzacions. Aquests dos focs han provocat molts problemes de trànsit, sobretot a causa del fum. És un punt per on passen importants vies de comunicació entre Barcelona i Girona, com l'autopista A-7 i la carretera N-II, i amb moltes carreteres locals, que també han resultat afectades pels talls. Per això durant la tarda hi ha hagut grans retencions de trànsit. Un altre punt problemàtic ha estat Olèrdola, a l'Alt Penedès, on un incendi ha obligat a desallotjar masies aïllades i un bomber ha resultat ferit lleument. Aquest vespre es considerava un incedi de petites dimensions, que ha cremat 50 hectàrees, però hi ha perill perquè la zona és molt poblada. Aquesta tarda s'ha declarat un altre incendi a Llagostera, al Gironès; ha estat molt espectacular i ha obligat a desallotjar tres urbanitzacions. Ha quedat controlat en poc temps, relativament, i ha cremat unes 15 hectàrees.\nControlat l'incendi de Jorba, que ha cremat unes 100 hectàrees\nDetingut un veí de Salou com a presumpte autor de l'incendi a la Selva del Camp\nUna negligència, possible causa de l'incendi que ha cremat una hectàrea de pi blanc a Llafranc


Esquerra Republicana es reforça per plantar cara a la repressió i refermar el lideratge d’Oriol Junqueras i Marta Rovira\nMarta Vilalta durant la Conferència Nacional d'Esquerra Republicana, celebrada el passat 30 de juny i 1 de juliol / ACN\nEl partit republicà es feminitza amb la proposta d’entrada de quatre noves dones a l’Executiva Nacional: Marta Vilaret, Georgina Oliva, Sus Martí i Natàlia Garriga i l’ascens de Marta Vilalta, que passaria a assumir una Vicesecretaria General\nEls canvis en l’Executiva Nacional, com ha explicat la portaveu Marta Vilalta, són per a “reforçar-nos en el camí de construir un país millor per a tots i totes i per plantar cara a la repressió que ens vol escapçar”. “Proposem fer aquest canvi per legitimar les persones que estan encausades i per reforçar el lideratge d’Oriol Junqueras i Marta Rovira malgrat la situació de repressió que pateixen”, ha afegit.\nProposem fer aquest canvi per legitimar les persones que estan encausades i per reforçar el lideratge d’Oriol Junqueras i Marta Rovira malgrat la situació de repressió que pateixen\nAixí, si dissabte s’aproven els canvis proposats per l’Executiva Nacional, el partit passaria de quatre a sis vicesecretaries generals amb la creació de la Vicesecretaria General d’Estratègia, Entorn i Gestió del Coneixement, que encapçalaria Marta Vilalta; i la Vicesecretaria General de Suport a la Presidència i la Secretaria General, que lideraria Marta Vilaret.\nLes vicesecretaries generals de Coordinació Interna, Territori i Organització i d’Acció Política, es mantindrien intactes amb Isaac Peraire i Eduard López, respectivament, al capdavant.\nMarta Rovira i Oriol Junqueras en un Consell Nacional a finals de 2016 / ACN\nPer altra banda, també es produirien, previsiblement, canvis en algunes secretaries:\nLa Secretaria d’Organització passaria a ser liderada per Sus Martí en substitució de la diputada al Parlament i alcaldable a Pineda de Mar, Mònica Palacín.\nLa Secretaria de Salut i Benestar passaria a estar encapçalada per Georgina Oliva, que agafaria el relleu de la consellera de Salut, Alba Vergés.\nLa Secretaria de Política Cultural, Educació i Esports passaria de mans de David Agustí a Natàlia Garriga.\nPer últim, si dissabte s’aprova la proposta de la nova Executiva, Dionís Guiteras deixaria la Secretaria d’ens locals supramunicipals que passarà a estar integrada sota el paraigües de la vicesecretaria general de Coordinació Interna, Territori i Organització d'Isaac Peraire. Guiteras seguirà sent membre nat de l’Executiva Nacional com a màxim representant de les diputacions provincials.\nFeminitzem el partit, incorporant més veus femenines per aconseguir la igualtat, tant al partit com a la societat\nAquestes són les trajectòries professionals de les persones proposades per a un nou càrrec a l’Executiva Nacional:\nÉs de Torregrossa, al Pla d’Urgell. La seva trajectòria acadèmica i laboral van de la mà amb el seu compromís polític. És llicenciada en Periodisme per la Universitat Autònoma de Barcelona, amb estudis de Ciències Polítiques i de l'Administració per la UOC, i actualment cursant un Màster de Direcció Pública a l'Escola d'Administració Pública de Catalunya. Ha exercit de periodista en pràctiques a diversos mitjans. Va treballar de cap de premsa de la Federació d'ERC de Lleida durant dos anys, i a l'Oficina de Comunicació del departament de Governació i Relacions Institucionals. També ha estat diputada al Parlament la X Legislatura i actualment és directora general de Joventut. Va ser militant de les JERC i d'ERC des de la primavera del 2004. A les JERC ha estat portaveu de les JERC-Ponent entre el 2007 i el 2009 i va exercir de secretària de comunicació de les JERC a nivell nacional. Actualment, és la portaveu nacional del partit i fins ara secretària d’Entorn.\nBarcelonina i actual directora general d’Atenció a la Infància i Adolescència (DGAIA). És llicenciada en Sociologia i té estudis en Ciències Polítiques. Ha desenvolupat la seva carrera professional en l’àmbit de les polítiques socials. Va ser diputada al Congrés dels Diputats en substitució de Joan Puigcercós entre 2006 i 2008. També va ser la responsable de la secretaria tècnica de la Fundació Josep Irla i assessora de l'Institut Català de les Dones en plans locals de polítiques de dones. Ha estat tècnica d'Infància i de dones del Consorci de Serveis Socials de Barcelona. Va militar a les JERC, on en va ser secretària de formació entre 2001 i 2003 i d’organització i finances entre 2003 i 2005, també ha tingut diferents responsabilitats dins l’Executiva Nacional, on va ocupar la Secretaria de la Dona i de la de Formació, entre els anys 2007 i 2011.\nNascuda a L’Hospitalet de Llobregat però resideix a Mollet del Vallès. És enginyera tècnica d’Obres Públiques per la Universitat Politècnica de Catalunya i té un màster en Urbanisme i Gestió de la ciutat per la Universitat Oberta de Catalunya (UOC). Ha treballat com a tècnica calculista al sector privat i a l’empresa pública en la gestió d’obres municipals. Actualment exerceix com a professional autònoma en l’àmbit de la redacció de projectes i l’eficiència energètica i és sòcia cooperativista de la cooperativa de consum d’energia verda Som Energia. En la seva trajectòria política cal destacar que va ser cap de llista a l’ajuntament de Santa Maria de Martorelles el 2003, i regidora fins el 2007. Va ser la número dos a la llista a l’ajuntament de Mollet del Vallès el 2011 i el 2015, i regidora des d’aleshores. Des del 2015 consellera de Política Territorial i Mobilitat i vicepresidenta segona del Consell Comarcal del Vallès Oriental.\nEbrenca. És llicenciada en Filologia Catalana amb menció a Filologia Francesa (UB), té estudis de Ciències Empresarials i està cursant el Grau d’Administració i Direcció d’Empreses a la Universitat Oberta de Catalunya. Ha exercit de correctora i traductora de textos del castellà o el francès al català per a diverses empreses, administracions públiques, universitats i editorials com a professional independent autònoma. Des del 2015, ha estat assessora de càrrecs electes municipals i supramunicipals a les Terres de l’Ebre, com a integrant del Grup d’Esquerra Republicana de la Diputació de Tarragona. A més a més, durant més de 10 anys ha estat treballant com a càrrec tècnic de la Federació de l’Ebre d’Esquerra Republicana, de suport als òrgans regional, comarcals i locals del partit.\nDe Sant Cugat del Vallès. És llicenciada en Dret per la Universitat de Barcelona i té un màster en funció directiva a l’Escola d’Administració Pública de Catalunya. L’anterior legislatura va ser la Directora de Serveis de la conselleria d’Economia del Govern i va ser una de les detingudes el 20 de setembre de 2017 en l’operació de la Guàrdia Civil contra l’organització del referèndum de l’1 d’octubre. En la seva trajectòria professional destaca que va ser gerent, entre 2007 i 2016, de l’Institut Català de les Empreses Culturals i professora d’introducció al dret dels estudis d’economia i empresa, entre 1998 i 2014, a la Universitat Oberta de Catalunya.


Sistema de prova de terminals de telefonia mòbil – UPV Innovació\nLa comunicació està en l’origen de la condició humana i és el fonament de la nostra capacitat per a relacionar-nos, transmetre informació complexa i organitzar-nos en societat.\nEls avanços en el camp de les tecnologies de la informació i la comunicació han multiplicat aquesta capacitat i han sigut una de les claus de l’últim cicle d’expansió econòmica. Entre totes aquestes noves tecnologies, la telefonia mòbil ha tingut un paper primordial. Amb un volum global de vendes de 1.300 milions de terminals l’any aproximadament, i una taxa d’introducció en la societat superior al 100%, el telèfon mòbil és avui dia part essencial de les nostres vides.\nEl mercat de la telefonia mòbil evoluciona contínuament. La competència entre fabricants és molt gran. Les principals marques es veuen obligades a traure terminals amb més prestacions i qualitat de servei en uns cicles de vida de producte molt curts, la qual cosa fa que el procés de comprovació previ a la comercialització resulte essencial.\nLes proves d’un terminal nou comprenen un conjunt ampli de verificacions que inclouen la realització de gran quantitat de trucades de veu i dades al llarg d’una ruta predefinida, la recollida de les dades procedents del mòbil i de la xarxa, i el processament i la visualització de tota aquesta informació per a avaluar les prestacions del mòbil i proposar accions correctores.\nFruit de l’experiència i coneixement en xarxes de comunicacions mòbils i desenvolupament d’aplicacions, el Grup de Comunicacions Mòbils de l’Institut de Telecomunicacions i Aplicacions Multimèdia (iTEAM) col·labora des de 1998 amb Motorola Espanya per a desenvolupar aplicacions de suport a la prova i millora dels seus terminals mòbils.\nEn el marc d’aquesta col·laboració, l’iTEAM ha desenvolupat tres aplicacions de suport de la fase de proves: ADT, Automatic Drive Test (gestió i automatització de la realització de bateries de test) WRG, Web Report Generator (compartició web de resultats de proves diàries de Motorola d’àmbit mundial) i Habite, Mobile Reports (obtenció d’indicadors de performance per a estudiar el comportament del mòbil a partir de les dades recollides en els tests).\nInstituto de Telecomunicaciones y Aplicaciones Multimedia


Màster en Nutrició i Alimentació Humana, MNH online UPE | Emagister\nMàster en Nutrició i Alimentació Humana, MNH\nAquest Màster en Nutrició i Alimentació Humana, MNH conté matèries plenament actualitzada del clàssic de la nutrició humana, a la qual s'incorporen les troballes més recents de la investigació bàsica i clínica. Reflecteix els avenços més importants de l'alimentació i nutrició humana. Expansió dels aspectes nutricionals clínics per satisfer les exigències dels metges, nutricionistes i dietistes.\nAquesta formació és per a mi?: 1. Titulats universitaris. Metges, nutricionistes, dietistes.\nRequisits: Un cop finalitzat i superat el curs, l'alumne estarà preparat per desenvolupar la seva feina en els següents àmbits: 1. Sectors sanitaris de l'àrea nutricionista. 2. Treballar en clíniques i establiments relacionats amb la nutrició humana. 3. Ocupar d'aquells llocs de treball on s'exigeixi aquesta especialitat nutricionista i alimentària clínica.\nCICLE PRIMER: NUTRICIÓ I ALIMENTACIÓ HUMANA\nMNH101 Bases fisiològiques i metabòliques\nMNH102 Bases fisiològiques digestives\nMNH103 Bases metabòliques i moleculars de la nutrició\nMNH104 Nutrients I\nMNH105 Principis Immediats\nMNH106 Àcids nucleics i nucleòtids\nMNH107 Fibra dietètica\nMNH108 Vitamines i minerals\nMNH109 Recomanacions nutricionals i alimentàries\nCICLE SEGON: NUTRICIÓ I ALIMENTACIÓ HUMANA\nMNH201 Nutrients II\nMNH202 Aliments rics en lípids\nMNH203 Aliments proteics\nMNH204 Tecnologia alimentària\nMNH205 Aliments funcionals\nMNH206 Probiòtics i Prebiòtics\nMNH207 Seguretat alimentària\nMNH208 Toxicologia alimentària\nMNH209 Pràctica nutricional\nCICLE TERCER: NUTRICIÓ I ALIMENTACIÓ HUMANA\nMNH301 Balanç energètic i hídric\nMNH302 Sentits químics i alimentació\nMNH303 Aigua i equilibri hidroelectrolític\nMNH304 Valoració de l'estat nutricional\nMNH305 Epidemiologia nutricional\nMNH306 Estructura i composició corporal\nMNH307 Nutrició en situacions fisiològiques\nMNH308 Gestació i lactància\nMNH309 Nutrició i activitat física\nCICLE QUART: NUTRICIÓ I ALIMENTACIÓ HUMANA\nMNH401 Nutrició en situacions patològiques\nMNH402 Malalties orals\nMNH403 Síndromes de maladigestión i malabsorció\nMNH404 Malalties del sistema circulatori\nMNH405 Malalties òssies\nMNH406 Sistema de defensa i nutrició\nMNH407 Trastorns del comportament alimentari\nMNH408 Educació nutricional\nMNH409 Genètica nutricional i nutrició personalitzada\nMNH410 Projecte final.\nNo renunciïs a estudiar per falta de temps. La metodologia d'UPE Universitat dels Pobles d'Europa et permet adaptar els estudis al teu ritme vital i professional.\nMàster en Dietètica\nMàster en Dietètica en línia\nMàster en Seguretat alimentària\nMàster en Seguretat alimentària en línia\nMàster en Balanç\nMàster en Balanç en línia\nMàster en Epidemiologia\nMàster en Epidemiologia en línia\nMàster en Toxicologia\nMàster en Toxicologia en línia\nMàster en Metabolisme\nMàster en Metabolisme en línia\nMàster en Educació nutricional\nMàster en Educació nutricional en línia


Pebre Roig Supermercat - La Rambla\nUn grup de veïnes i veïns dels barris del Poblenou ens hem agrupat per crear una nova cooperativa de consum al barri. Som el Pebre Roig i volem obrir el primer supermercat cooperatiu del barri i ser una alternativa de consum popular que sigui ecològica, a preu just per als productors, el més assequible possible per a les consumidores, autogestionat i… cooperatiu!\nLes cooperatives de consum són grups de persones amb uns valors compartits que s’associen per adquirir aliments de forma conjunta al preu més accessible possible. Aquest model no és cap novetat al barri! Les cooperatives, a principis del segle XX, van crear estructures de consum assequible, solidaritat i ajuda mútua que van ser vitals per la classe obrera. Al barri va néixer la Flor de Maig, la més gran de tot l’estat, amb més de 1700 sòcies, vuit sucursals i una granja. El 1936 al voltant de la meitat dels barcelonins adquiria els aliments a través d’aquests espais de consum. El franquisme va acabar amb el somni d’una incipient “república cooperativa”.\nEn els darrers 30 anys, aquest model ha anat reapareixent a Poblenou. Aquest cop, amb l’objectiu de consumir de forma conscient i autogestionada. Així neixen associacions de consumidors com Cydonia, Verdnou, Mespilus, la Unió, Massa Terra o Estevia. En plena pandèmia, però, començava una nova primavera cooperativa al barri. Amb l’impuls de la Taula Eix Pere IV, s’aconsegueix que en tan sols un mes, neixin vuit noves entitats de consum al barri. Poblenou ja era la zona amb més entitats d’aquest estil de la ciutat i tot i això s’aconsegueix doblar tant el nombre de persones vinculades en aquests espais com de les cooperatives en si.\nSense menystenir aquesta fita, aquest fenomen segueix sent petit al barri. De les 100.000 veïnes del Poblenou prop de l’1% en participa. Moltes persones no s’hi sumen o bé pel preu dels productes, per la implicació que suposa o per desconeixement. Per aquests motius algunes veïnes vam decidir intentar fer un salt d’escala i començar el projecte del supermercat cooperatiu de Poblenou.\nEl referent més conegut de d’aquest estil de botigues és el Food Coop de Nova York. Va obrir el 1973 i avui aplega més de 17.000 sòcies. Tothom qui hi compra ha de ser sòcia, i cadascuna ha de dedicar-hi 2 hores i 45 minuts mensuals a fer tasques a la botiga. Són una alternativa de consum popular i autogestionat molt més assequible que qualsevol supermercat capitalista. Seguint aquest exemple han obert supermercats cooperatius arreu: a París, Madrid, Valencià, Manresa, Granollers…\nNosaltres també volem portar aquest model al Poblenou i ser una eina de transformació social. Igual que a Nova York, a Pebre Roig només podran comprar-hi les sòcies, que hauran de dedicar 3h de treball al mes. Aquestes tasques poden ser de reposador i caixa al supermercat, coordinar les compres a un proveïdor, participació en les diferents comissions… Volem que cadascú se senti realitzat amb les tasques que faci alhora que cobrim les necessitats del supermercat. Ser soci vol dir, també,ser propietari del supermercat i tenir veu i vot de les decisions que es prenen a les assemblees.\nEns agradaria poder obrir el supermercat al públic el 2022. Però caldrà, abans, trobar un local, finançament per posar-lo a punt i, sobretot, ser prou sòcies! Perquè el projecte sigui viable necessitem arribar a ser, com a mínim, 300 persones implicades. Si, com nosaltres, vols transformar el barri i fer que el consum ecològic i just sigui assequible a un major nombre de veïnes; suma’t a aquesta aventura cooperativa que és el Pebre Roig!


Sense un protocol clar, encara, pels vuit quilòmetres de platges cambrilenques - Revista Cambrils\nSense un protocol clar, encara, pels vuit quilòmetres de platges cambrilenques\nCom es podrà anar a la platja aquest estiu i en quines condicions segueix sent, ara per ara, una incògnita. Ahir mateix, el BOE remarcava que els ajuntaments podran establir limitacions d’accés i d’aforament a les platges\nPublicat el Dijous, 28 de maig de 2020 10:35h\nBarca de la Guàrdia Civil passant prop de la platja de l'Esquirol, aquest passat dissabte a la tarda | Lluís Rovira i Barenys\nCom es podrà anar a la platja aquest estiu i en quines condicions segueix sent, ara per ara, una incògnita. Ahir mateix, el BOE (Butlletí Oficial de l'Estat) remarcava que els ajuntaments podran establir limitacions d’accés i d’aforament a les platges per assegurar la distància interpersonal d’almenys dos metres entre banyistes. Els municipis podran establir límits en els temps de permanència i d’accés als aparcaments per facilitar el control de l’aforament. El BOE també estableix que cada banyista haurà de tenir disponibles quatre metres quadrats. L’ordre va entrar en vigor ahir mateix. De fet, a totes les zones que es troben a la fase 2 –com és el cas de Cambrils– ja es pot acudir a les platges des del passat dilluns.\nPrecisament el tema de platges va ser un dels més recurrents per part de l'oposició a l'apartat de preguntes del ple ordinari telemàtic d'aquest passat dilluns. Tant el PP, com el PSC i Cs van preguntar quines mesures i en quines condicions es pot anar a la platja a Cambrils. A més, des del PSC, Ana López va comentar que no s'ha cobert la plaça de supervisor de platges –la persona que l'ocupava s'ha jubilat– i, segons va dir, "necessitem tenir-ho tot en ordre i disposar d'un protocol d'usos a les platges". Des de Cs, Juan Carlos Romera també va preguntar a l'equip de govern si "tenen un guió per a l'accés a les platges".\nLluís Abella: "Apel·lem molt a la responsabilitat de la gent"\nSobre el tema de platges, el primer tinent d'alcalde i regidor de Serveis i Medi Ambient –Lluís Abella– va explicar que les reglamentacions de platges s'han anat rectificant i canviant contínuament al llarg de les diferents fases del desconfinament. De fet, el passat dissabte, s'havia publicat una altra reglamentació al BOE en la què es canviaven diferents qüestions. A mode d'exemple, Abella va dir que, "abans es parlava que no es podrien fer servir les dutxes a les platges i ara s'ha dit que sí, però amb una intensificació de la seva neteja; hi ha hagut molts canvis de criteris i hi estem treballant". De fet, Abella va apuntar que s'està treballant en cartelleria informativa a les platges i va dir que, "apel·lem molt a la responsabilitat de la gent, tot i que a vegades és difícil, creiem que en general, la gent està molt conscienciada. Cal fer pedagogia".\n8 quilòmetres de platja a Cambrils\nEl regidor de Serveis i Medi Ambient també es va referir a la particularitat de la costa cambrilenca –molt extensa– ja que té 8 quilòmetres de platja. "La principal problemàtica és la de controlar l'aforament. Nosaltres tenim 8 quilòmetres i està completament obert; és molt complicat fer un control. Alguns municipis han parlat de delimitar les zones –marcant uns cercles–, però hem de ser realistes perquè si cada dia ha de passar la màquina de la neteja de la platja... Estem ultimant tot el tema de platges i fer una tasca informativa a peu de platja".


El prestidigitador - Diari de Girona\njudit pujadó 21.12.2019 | 01:11\nEl prestidigitador Diari de Girona\nLa manera més fàcil d'engalipar el públic que assisteix a una sessió de màgia és distreure'l. Si les coses importants passen a la mà esquerra, el prestidigitador agitarà ostensible la mà dreta, de manera que els ulls de l'audiència es fixaran en aquells dits i en aquella mà que es mou com una au esvalotada. Mentrestant, la mà esquerra del mag farà tot el que ha de fer, amb més o menys traça, per tal que el truc sembli una veritat incontrovertible. I el conill acaba sortint del barret. Aplaudiments.\nLa justícia espanyola mira d'anar seguint la mateixa tàctica. Amb la mà dreta vanta una sentència i uns quants processaments mentre amb la mà esquerra va amagant les males notícies. La idea és que el públic es fixi només en les seves ficcions i que la realitat passi desapercebuda. El públic que va a veure un mag està predisposat a creure's l'engany. El misteri, l'atractiu de l'espectacle, és saber de primera mà el grau de mestratge del prestidigitador. La justícia és una altra cosa, un dels pilars de la democràcia, allò que garanteix que vostè i jo tinguem la sensació que no vivim sota la llei de la selva, on guanya sempre el més fort. L'impuls que sempre trien els feixistes, els que es volen imposar per la força. La justícia, en teoria, ha de ser capaç d'imposar la llei per damunt de les fortaleses i de les febleses de les parts enfrontades. Si deixem de creure-hi, el sistema de garanties s'enfonsa. Si no creiem en el mag no comprarem més entrades.\nAra que la justícia europea assenyala la mà esquerra de la justícia espanyola, com no podia ser d'una altra manera, el sistema de garanties comença a fer aigües. Per la seva banda, la justícia espanyola inhabilita el president de la Generalitat, a veure si el públic només es fixa en això. Però tot anirà caient, benvolguts lectors. Un any més, molt bones festes!


DICCIONARI CATALÀ-VALENCIÀ-BALEAR - Institució Francesc de Borja Moll\nHome > Autors>Antoni M. Alcover>DICCIONARI CATALÀ-VALENCIÀ-BALEAR\nL'obra magna de la filologia catalana, iniciada per Mn. Antoni Ma. Alcover i redactada per Francesc de B. Moll, amb la col·laboració de Manuel Sanchis Guarner i Anna Moll Marquès.\nEn els articles que formen el Diccionari Català - Valencià - Balear es troben reunits els següents valors:\n-LOCALITZACIÓ dels significats i vocables que no són d'ús general, expressant les comarques on són usats.\n-TRANSCRIPCIÓ FONÈTICA de les paraules bàsiques amb expressió de les diferències de pronúncia segons les comarques i dialectes.\n-SINÒNIMS per a les accepcions que es poden expressar amb més d'un vocable.\n-CULTURA POPULAR en totes les seves manifestacions: refranys, cançons, danses, llegendes, supersticions, costums, eines d'arts i oficis.\nEl Diccionari Català Valencià Balear és consultable per Internet\nGràcies a un conveni entre l'Editorial Moll i l'Institut d'Estudis Catalans, patrocinat pel Govern de les Illes Balears, la Generalitat de Catalunya i el Govern d'Andorra, s'ha pogut dur a terme la informatització del Diccionari, del qual s'ha fet una edició electrònica consultable a través d'Internet.\nLa consulta del DCVB en versió electrònica reprodueix la consulta convencional d'un diccionari imprès. Això us permetrà fer-vos càrrec de la riquesa d'informació que conté i de la seva utilitat per al coneixement del lèxic de la llengua catalana en tota la seva varietat. Si desitgeu accedir-hi, l'adreça és la següent: dcvb.iecat.net\nNº Pàgines 9860\nColaborador Francesc de B. Moll Casasnovas


Motius per anar al Psicòleg | Centro Médico Psicologia\nMotius per anar al psicòleg\nPer decidir si anar a un psicòleg, cal analitzar diversos aspectes per determinar si realment és necessari. Moltes persones són escèptiques a l’respecte, i creuen que poden solucionar els problemes per elles mateixes. No obstant això, de vegades no és així i és quan es requereix de l’ajuda d’un professional. Aquests especialistes de la salut mental tenen les eines per defensar qualsevol situació d’una forma professional i eficaç.\nEn general, es recomana iniciar una teràpia psicològica quan es detecta que la persona afectada no pot solucionar un problema per si sola. Dit problema suposa una barrera que li impedeix viure amb normalitat i experimentar un benestar ple, ocasionant un patiment continu.\nMoltes persones triguen temps a acceptar el problema i no acaben d’acceptar que necessiten ajuden. Ja sigui per por, vergonya o la inconsciència, posposen la visita fins que arriba un punt d’inflexió en les seves vides. A més, anar a teràpia segueix sent un tema tabú a la societat, carregat de connotacions negatives.\nLa veritat és que una teràpia psicològica a través d’un tractament personalitzat pot ajudar a moltes persones a resoldre els seus problemes i el malestar emocional, i permetent viure una vida plena i satisfactòria.\nEls motius generals pels quals anar a un psicòleg poden ser diversos, com ara: superar una dificultat emocional com l’ansietat; una vivència dolorosa com un trauma o una malaltia; dificultats amb una parella, la feina o la família; o bé el simple fet de voler millorar personalment.\nA continuació, destaquem les situacions més significatives per les quals acudir a un professional de la salut mental.\nRaons per les quals acudir a un psicòleg\nSentir-se desconnectat d’activitats que abans gaudia\nSi ja no se sent la mateixa passió per fer activitats o veure a familiars i amics, pot ser un indicatiu que alguna cosa no està bé. Si se sent una desil·lusió generalitzada o una sensació d’incomoditat amb un mateix, així com buscar un sentit a la vida, la teràpia pot ser la solució.\nDesprés de patir un trauma i és impossible superar-lo\nEl dolor que ocasiona la mort d’un ésser estimat, l’acomiadament a la feina o la ruptura amorosa, poden ser raons suficients per iniciar una teràpia psicològica.\nDe vegades, moltes persones creuen que el problema serà puntual i que s’anirà amb el temps. No obstant això, no sempre és el cas. El procés de dol pot produir danys en la vida d’una persona ocasionant greus conseqüències com l’allunyament de part dels familiars o amics.\nSi es detecta que no hi ha la mateixa motivació per fer activitats diàries, és moment d’acudir a un psicòleg perquè ajudi a detectar i solucionar el problema. També seria un signe de detecció si la persona reacciona de la manera contrària: volent assistir d’una manera energèticament desmesurada a llocs, esdeveniments o festes, alterant fins i tot la seva capacitat de dormir.\nPatir de dolors diaris d’estómac, cap o sentir cansament\nEls problemes emocionals es reflecteixen en el nostre cos. Per exemple, l’estrès o el malestar intern poden manifestar-se de diverses formes com en mals de cap i de panxa de forma crònica, disminució de la gana sexual, caure refredat recurrentment, etc.\nEls familiars o amics es preocupen\nSi les persones més properes a l’afectat s’acosten per preguntar si tot està bé, és signe que s’han adonat que alguna cosa no funciona bé. De vegades ignorem recomanacions de gent que ens estima, i no hauria de ser així, ja que ells volen el millor per a nosaltres.\nSense un amic pregunta: “Estàs bé? T’he vist una mica desanimat aquests dies “, podria ser un senyal per adonar-se que hi ha un problema, i que des de fora s’està notant.\nPrendre substàncies addictives per no pensar en els problemes\nMoltes persones pensen que la solució als seus problemes és recórrer a la beguda o una altra droga. Així mateix, el voler menjar en excés o la manca de gana, poden ser signes que es busca desaparèixer les emocions o els impulsos que, en realitat, són necessaris atendre.\nSentir malestar en la rutina diària\nSi a la vida diària se sent malestar generalitzat, i que un problema pot comportar altres problemes en el dia a dia com a la feina o les relacions interpersonals, és un senyal que l’ajuda psicològica podria funcionar.\nS’ha viscut una experiència traumàtica a la infantesa\nAquest punt és molt important i en el qual moltes persones es veuen reflectides. Quan es viu una situació traumàtica en la infància o fins i tot en l’adolescència, és recomanable demanar ajuda d’un professional per entendre, acceptar, i resoldre les possibles seqüeles generades. Poden ser situacions de maltractament, violència, abús o abandonament. Aquestes situacions poden deixar una empremta molt marcada en les persones que l’han patit, i tenir conseqüències en els comportaments conductuals en un futur. Per això, és molt necessari iniciar una teràpia psicològica per resoldre-ho. En cas contrari, el pacient podria arrossegar tota la vida.\nBeneficis d’assistir a teràpia psicològica\nLa teràpia amb un professional de la salut mental és summament útil per a tractar aquests casos, i molts més. Així mateix, ofereix múltiples beneficis en caos en què l’objectiu és incrementar el potencial i viure una vida millor i amb més plenitud.\nA través d’una teràpia psicològica, l’afectat pot arribar a:\nEnriquir una relació interpersonal\nSer millors pares o fills\nProsperar en un treball\nAprofundir en el sentit de la vida\nAconseguir disciplina per realitzar exercicis\nDeixar enrere, acceptar, perdonar i oblidar\nMillorar la capacitat d’expressar emocions\nGestionar millor les emocions\nSens dubte, la nostra vida ha estat marcada per situacions que de vegades són incontrolables. Així mateix, resoldre-per nosaltres mateixos pot ser impossible. Per això, l’ajuda d’un psicòleg en aquests casos és determinant i molt beneficiós. A través d’una teràpia adaptada a la situació de cada pacient, és possible aconseguir resultats que faran, din dubte, millorar la seva qualitat de vida per sempre.


Montilla: descarto un pacte amb el PP - Notícies Política - Notícies Política - e-notícies\nPolítica · 25 de Novembre de 2009. 09:47h.\nMontilla: "descarto un pacte amb el PP"\n"Ni Catalunya és Euskadi ni el PSC és el PSE"\nMontilla i Camacho\nEl president de la Generalitat, José Montilla, ha negat en rodó la possibilitat de pactar amb el PP de Catalunya a la propera legislatura durant la seva entrevista a 'Els matins de Catalunya Ràdio'. Montilla ha afirmat que "jo sí que descarto el PP" perqué "és qui més ha combatut l'Estatut" i ha demostrat "una hostilitat permanent contra Catalunya". El president ha insistit que "és impossible de pactar-hi" i que "Ni Catalunya és Euskadi ni el PSC és el PSE".\nJosé Montilla, d'altra banda, ha mostrat el seu "respecte" per les consultes sobiranistes i ha recordat que són "una iniciativa de la societat civil" i que, mentre respectin la llei, no faran res "per entorpir-les o prohibir-les".\nEl PP titlla Montilla de "piròman"\nMas replica Pujol que "el problema és el tripartit"\n"Catalunya necessita una bona sacsejada moral"\n#11 Segimon, Barcelona, 25/11/2009 - 21:43\nFuncionari José, tu pactaràs amb qui digui el PSOE, és a dir, amb qui digui Espanya.\n#10 sankara, barcelona, 25/11/2009 - 18:11\nPactar un pacte "nazional ' amb el PP és el somni del Montilla i de tots els socialistes, el problema per a ells és que afortunadament no sumen\n#9 PP, Barcelona, 25/11/2009 - 16:27\nclar que ho descarta, no sumen, per tant, no poltrona.\n#8 Jo, Bcn, 25/11/2009 - 14:17\nCONSELL DE GARANTIES ESTATUTARIES HI HA MAJORIA ESPANYOLISTA PER UN PACTE PSC-PP Q DURARA ELS 9 ANYS DE VIGENCIA DEL CONSELL. QUE MONTILLA DESCARTA PACTAR AMB EL PP FA RIURE. PACTA EN ELS LLOCS MES DECISIUS.\n#7 ALBERT, catalunya lliure, 25/11/2009 - 12:21\nMentider i botifler! Hauires de dir descarto ser president. ets mes fals que un duro sevillà... faaaaaaaaaaaaals


Cicero scribit: RECONSTRUCCIÓ HISTÒRICA, UN NOU NIVELL D'EMPATIA\nRECONSTRUCCIÓ HISTÒRICA, UN NOU NIVELL D'EMPATIA\nArnau Lario i Margalida Capella\nArnau Lario Devesa és un jove estudiant de clàssiques de l’INS de Premià de Mar, que està realitzant el seu treball de recerca sobre la reconstrucció històrica, dirigit per la professora Margalida Capella.\nL’objectiu del treball és estudiar l’estat de la recreació històrica en aquests moments, i per això està analitzant de forma exhaustiva tots el que forma part d’aquest món, persones que hi treballen, entitats especialitzades i esdeveniments que es realitzen. Tota la feina de recerca que està fent l’està recopilant en el bloc amb el suggestiu nom de “Reconstrucció Històrica, un nou nivell d’empatia” i del qual ja ens hem fet ressò en aquest grup, publicant ja les seves anotacions.\nFa uns dies em va demanar si volia participar en una entrevista, com a President de l'Associació cultural Arraona Romana per parlar sobre la mateixa, el seu present, projectes i el seu futur, que van realitzar el dia 6 d’agost.\nAquí podeu llegir i veure l'entrevista complerta.\nPublicat per Francesc Sánchez a 10:55\nEtiquetes de comentaris: CULTURA, HISTORIA, RECREACIÓN HISTÓRICA\nLOS EDIFICIOS DE GRAN ALTURA Y SU NORMATIVA EN EL ...


El nou edifici de Mataró Energia Sostenible serà una construcció 100% sostenible | Diari Maresme\nEl nou edifici de Mataró Energia Sostenible serà una construcció 100% sostenible\nMataró Energia Sostenible, S.A.(MESSA) ha iniciat aquest mes d’octubre la construcció del seu nou edifici que, mitjançant el Tub Verd, impulsarà aigua freda per a subministrar climatització centralitzada als nous edificis del Front del Mar del municipi.\nConcretament, aquest equipament donarà servei als nous edificis de la zona del parc tecnològic TecnoCampus Mataró-Maresme, el Rengle o el sector d’Iveco; propulsant 1600 m3 cada hora, l’equivalent a 25.000.000 de kWh l’any.\nAquest edifici, que s’ubicarà a la carretera de Barcelona, a tocar de les instal·lacions de l’Estació Depuradora d’Aigües Residuals de Mataró i la rotonda del Rengle, té un pressupost global de 975.000 euros i les actuacions duraran uns 10 mesos.\nL’edifici disposarà d’una superfície global construïda de 1.415 m2, 1.215m2 de sostre industrial – per instal·lar màquines de producció d’aigua freda, bombes d’impulsió i el taller de manteniment – i 200 m2 destinats a oficines. A més, segons informa el consistori, tindrà una imatge exterior prou característica, "ja que combinarà el gris i el verd corporatiu amb els acabats metàl·lics de la façana, amb al qual cosa esdevindrà un edifici singular de la ciutat". També, s’hi col·locaran plaques solars fotovoltàiques al sostre per aprofitar l’energia solar i, així, es reduirà ‘notablement’ el consum energètic de la pròpia instal·lació amb l’objectiu de ser un referent d’estalvi energètic a la ciutat i esdevenint una construcció 100% sostenible.


Troben un fusell amb mira telescòpica en el cotxe dels presumptes assassins de Washington\nEls dos homes detinguts aquesta matinada a l'estat nord-americà de Maryland són els presumptes autors de la mort a trets de deu persones els últims vint dies a la zona de Washington. Així ho afirmen diversos mitjans de comunicació dels Estats Units, malgrat que la policia no ha confirmat que els detinguts siguin els franctiradors. Les detencions s'han fet en una àrea de servei d'una autopista de l'estat de Maryland. Els detinguts són un excombatent de la guerra del Golf, John Allen Muhammad, i el seu fill adoptiu de 17 anys. La policia havia emès una ordre de detenció contra ells perquè creia que podrien aportar dades determinants sobre el franctirador.\nOficialment, la policia té molta cura de no dir que ha detingut els responsables dels assassinats que en les últimes tres setmanes han mantingut en alerta la població Washington. Però les televisions nord-americanes asseguren que els dos detinguts, John Allen Muhammad i John Lee Malvo, fill adoptiu del primer, de 17 anys, són els franctiradors. A més, les cadenes de televisió estan passant un vídeo en què es veu la policia treure un rifle amb mira telescòpica del cotxe dels detinguts. Quan encara s'han de fer les proves balístiques, es creu que aquest rifle faria servir el mateix tipus de bales que les que s'han disparat contra tretze persones a Washington en les tres últimes setmanes. A dins del vehicle la policia també ha trobat un trípode de suport i ha descobert un forat per on presumptament podien haver disparat sense que els veiessin. La policia ha basat la seva investigació en els missatges d'aquestes dues persones, que parlaven d'un compte bancari i d'uns atemptats a l'estat d'Alabama. A més, tenien informació de l'estat de Washington. Mentrestant, a l'estat de Washington, en les últimes hores la policia ha estat escorcollant el jardí d'una casa de Tacoma. Els agents han tallat el tronc d'un arbre, segons sembla buscant proves balístiques que podrien donar alguna pista. Sembla que els dos detinguts haurien fet pràctiques de tir a l'arbre. Els veïns afirmen que quan hi havia l'anterior inquilí se sentien trets esporàdics. Les últimes operacions policials han aixecat esperances entre els veïns de Washington que finalment es posi fi a les morts i a l'angoixa que ha desencadenat el franctirador en una zona habitualment molt tranquil·la. BUSH PARLA DEL FRANCTIRADOR El president nord-americà, George Bush, s'ha referit públicament per primera vegada al franctirador de Washington i ha explicat que ha donat ordres a les quatre forces del govern federal perquè ajudin les policies locals a detenir l'assassí en sèrie, que ja ha mort deu persones.\nEl franctirador de Washington amenaça els nens en un missatge telefònic


PROJECTE D’ENLLUMENAT DEL PONT NOU DE MANLLEU | blogimpulsa\nPROJECTE D’ENLLUMENAT DEL PONT NOU DE MANLLEU\nPosted by blogimpulsa, el blog líder en el sector d' equipaments i serveis municipals on 21 gener, 2019 · Feu un comentari\nEl nou pont d’entrada a Manlleu compta amb il·luminació LED d’última generació, tant per proporcionar enllumenat funcional a vehicles i vianants com per realçar l’elegància de la construcció amb il·luminació arquitectònica programable.\nEnllumenat funcional per a vehicles i vianants\nJa és sabut que fa uns dies va acabar l’obra d’ampliació del nou pont de Manlleu. Amb aquesta millora els vianants el poden creuar d’una forma molt més segura que abans, quan gairebé no hi havia espai a les voreres. Entre les moltes millores que aquesta ampliació suposarà cal sumar-hi la de l’ús de LEDs d’última generació en el seu enllumenat. El fabricant d’Il·luminació i Mobiliari Urbà NOVATILU ha estat l’encarregat de subministrar els punts de llum TOMSK.\nEl TOMSK de NOVATILU és un punt de llum d’estètica molt minimalista i arquitectònica, dotat de doble braç; un d’alt per la il·luminació del vial i un de més baix per la part dels vianants. Amb la instal·lació d’aquestes noves lluminàries l’Ajuntament assolirà un estalvi del 50% respecte el que consumia anteriorment, tot acomplint amb els nivells lumínics reglamentaris.\nEl projecte es complementa amb tot un sistema d’enllumenat arquitectònic per tal de realçar la magnitud de la construcció gracies a un joc de llum i de colors totalment programable.\nL’enllumenat funcional de la part transitable del pont era d’esperar, el que ha estat una sorpresa és el joc de llum i de colors amb el que s’ha il·luminat l’estructura del pont. Partint d’un sistema de projectors MILAN RGBW de NOVATILU totalment programables i treballant de forma coordinada, l’Ajuntament té la capacitat de vestir amb combinacions dinàmiques de colors la seva entrada principal, el pont de Manlleu és un dels punts més emblemàtics del Municipi.\nTecnologia LED de fabricació Nacional\nUn aspecte que cal remarcar és que en aquest sentit l’obra no pot ser més KM0 ja que la tecnologia utilitzada pel projecte es fabrica totalment a les instal·lacions de NOVATILU, empresa les instal·lacions de la qual es troben a uns pocs metres del pont.\nNOVATILU, disseny I fabricació d’il·luminació i Mobiliari Urbà\nNOVATILU és una empresa dedicada al DISSENY i FABRICACIÓ D’IL·LUMINACIÓ I MOBILIARI URBÀ que complementa el seu catàleg amb dues gammes més de producte; Parcs Infantils i Tapes i Reixes de fundació.\nLa seva proposta es basa en oferir productes de disseny a l’abast de tothom, amb la convicció de que aquest atribut no ha de ser una cosa elitista i amb la seguretat de que en la comparativa entre qualitat i preu sempre hi surt guanyant. Com a proba d’això, el fet que avui NOVATILU és l’empresa que més licitacions s’està adjudicant en l’àmbit espanyol tant en enllumenat públic com en elements d’equipament urbà. Èxit que l’ha portat a duplicar any rere any la facturació fins a situar-se com a empresa líder del sector.\nFiled under Il.luminació · Tagged with il·luminació, il·luminació via pública\n← LA INTERVENCIÓ DE MAPEI DURANT LES OBRES DE REHABILITACIÓ DE LA CASA PUIG I CADAFALCH D’ARGENTONA\nREPARACIÓ ESTRUCTURAL D’INFRAESTRUCTURES (BIGUES, PILARS, JÀSSERES…) EN CAS D’EMERGÈNCIA →