Ramon Ferré compleix el seu segon mandat com alcalde de Calafell. | Àngel Ullate\n«La inseguretat ha crescut molt amb la pandèmia i ha provocat que la gent vagi amb por pel carrer»\nTarragonaDigital entrevista l'alcalde de Calafell, Ramon Ferré, en l'equador del seu segon mandat\nper Marc Guitart 08/10/2021 06:00h\nDesprés de divuit mesos de pandèmia calia parlar de nou amb l’alcalde de Calafell, Ramon Ferré, per repassar alguns dels temes candents del municipi. L’oci nocturn, els botellots, la inseguretat, les pantalles d’Adif o el projecte per fer cent pisos socials són alguns dels temes destacats. Una entrevista que també aclareix la incògnita de què farà el batlle calafellenc quan acabi el seu segon mandat.\n—Com ha anat l’estiu quant a ocupació i turisme?\n—Ha anat millor que l’any passat, tot i que encara lluny de les xifres d’abans de la pandèmia. El juliol va començar una mixa fluix, però a poc a poc s’ha anat animant i, en general, els comerciants i els hotelers amb qui he parlat estan contents. Esperem que serveixi per aguantar tot l’hivern, que és llarg i dur.\n—Sabeu si seguirà molt de temps obert el centre intermedi de vacunació?\n—No ho sabem. El lògic seria que ara la vacunació es fes des dels CAP, perquè el ritme ha afluixat molt. Caldria replantejar aquests punts.\n—Un dels sectors més afectats per les restriccions ha estat el de l’oci nocturn, que a Calafell és important. Vosaltres ja plantejàveu un canvi de model abans de la pandèmia. Com està el tema?\n—Sí, ja treballàvem amb un pla de millora que vam contractar just abans de la pandèmia. Hem parlat molt amb el sector i tenim propostes sobre la taula, que hem hagut d’avançar per la situació actual. Un exemple és el Pica-Tasta que hem fet cal carrer Monturiol, buscant canviar el tipus de públic, més adult, i adaptant els horaris.\nHem posat terrasses al carrer, amb controls d’accés, i crec que això és una cosa que ha arribat per quedar-se. Volem fugir de tot el que teníem fins ara, coses com fomentar els botellots o vendre alcohol fora de la llei. L’aposta que hem fet, tant l’Ajuntament com els mateixos establiments, es quedarà, i aquell oci nocturn que tancava a altes hores de la matinada i provocava incidents, a Calafell s’està acabant.\n—El sector veu amb bons ulls aquest canvi?\n—Sí, perquè també veuen que tenen menys problemes, tot i que potser no guanyen tants diners. Això fa que sigui un oci més saludable i més adaptat al turisme familiar, que és el que som.\n—Un problema molt estès i greu és el dels botellots. Teniu afectació al municipi?\n—Sí, hem tingut episodis al Parc Empresarial, que, quan s’hi ha actuat, s’han desplaçat a altres indrets. Estem posant mesures perquè no es repeteixi. Però és cert que, sense oci nocturn, el jovent ha buscat alternatives i han aparegut botellots on abans no n’hi havia.\n—S’acompanyen d’incivisme i actes vandàlics?\n—Sí, bastant sovint hi ha hagut baralles i incidents. També es barreja amb altres coses, com amb les ocupacions conflictives o amb bandes que queden per barallar-se. Però és un problema generalitzat a tota la societat, el tipus d’oci s’ha de replantejar en general.\nTarragonaDigital ha entrevistat l'alcalde de Calafell aquest octubre de 2021. | Ajuntament de Calafell\n—Del tema de les ocupacions, s’ha acabat contractant seguretat privada per fer tasques de vigilància? Ho vau anunciar a principis del 2020...\n—Estem intentant-ho, però no és fàcil. La veritat és que el nombre d’incidents, de baralles, de violència al carrer i d’inseguretat, en definitiva, ha augmentat amb la pandèmia cap aquí. Això ha provocat que la gent vagi amb por pel carrer.\nÉs una cosa que es veu diàriament als informes de la policia. Especialment quan hi ha hagut tancaments de negocis, amb poca llum a l’hivern, tota aquesta inseguretat s’ha apoderat del carrer. I la veritat és que passaves per carrers cèntrics i feia una mica de respecte.\nAixò ens preocupa molt i volem intervenir de manera més contundent, tot i que la llei no dona massa marge. Però estem explorant maneres de poder garantir la seguretat dels veïns, perquè aquest és l’objectiu. Ha arribat un moment que la via policial i la via judicial no són suficients, i ens hem de replantejar tot el sistema de seguretat.\n—Heu demanat, junt amb Cunit, una caserna dels Mossos...\n—A veure, jo si ens fa una caserna, perfecte, però soc conscient de la realitat i tampoc vull fer volar coloms. La situació actual, a nivell de dades i de números, no està per fer una caserna. El que sí que hem fet és demanar un reforç de Mossos, aprofitant la promoció que es farà per dotar el cos de 300 nous agents.\nA la comarca som catorze municipis i hi ha només quatre patrulles en marxa, que és pràcticament el mateix nombre que quan es van desplegar aquí. En canvi, hem crescut molt des d’aleshores. Passa el mateix amb els Bombers, raó per la qual també hem demanat un increment d’efectius.\n—I podeu incrementar efectius de la policia local?\n—La policia local el que no pot fer és assumir feines que li pertoquen als Mossos. El nivell d’inseguretat s’ha traslladat a tots els municipis i quan es demana la presència dels Mossos, no donen abast. Col·laborem amb el que podem, però al final els agents de la policia local s’acaben posant en risc, i hi ha coses que no podem assumir, per molt que ho demanin.\n—Per tancar el capítol de la inseguretat, com està la situació a l’estació de Segur de Calafell?\n—Havia millorat força durant un temps, però és cert que en aquests últims mesos, fruit de tota aquesta situació que comentàvem, s’ha tornat enrere. Hem començat a treballar en un nou dispositiu amb els Mossos per actuar a aquella plaça, com ho vam fer anys enrere i va donar uns certs resultats. Recuperarem aquest dispositiu, perquè la sensació d’inseguretat i els conflictes han tornat.\n—Parlant de trens, quina és principal afectació que tindria a Calafell el projecte de les pantalles acústiques?\n—El principal problema és l’impacte visual. Ara estem acostumats a una transparència i una permeabilitat que es perdria amb un mur de quatre metres d’altura, que és el que es preveu per Calafell. Passes de tenir una sensació d’obertura a tenir un mur de Berlín.\nNosaltres creiem que hi poden haver alternatives, com ara que una part del mur sigui transparent o que sigui més baix. O que no es faci cap mur i s’insonoritzin els habitatges.\n—Adif es mostra obert a aquestes opcions?\n—El que més ens ha sorprès és que des d’Adif no ens han vingut a explicar el projecte en cap moment ni a preguntar què ens sembla. És cert que els últims anys hi ha hagut moltes queixes pel soroll i el pas lògic, després de fer el tancament de vies, era mirar de reduir l’impacte acústic. Però ho volen fer de la manera més directa, fent una trinxera elevada perquè passi el tren pel mig.\nContenidors trencats a Calafell. | Ajuntament de Calafell\nMunicipalització de la recollida de brossa i la neteja viària\n—Enguany heu recuperat els serveis de neteja viària i recollida de residus? Creieu que ara són més efectius?\n—A veure, hem tingut molts problemes perquè, en recuperar els serveis, ens hem trobat amb moltes coses que no funcionaven, sobretot a la recollida de residus. Ens van deixar els pitjors camions, efectius que mai havien fet el servei a Calafell, i ens vam trobar una situació perquè volgudament fracasséssim. I el nostre objectiu va ser no fracassar aquest estiu, i crec que ho hem aconseguit.\nHem passat l’estiu sense incidents importants, tot i haver d’arreglar 500 contenidors trencats o patir sabotatge a les càmeres de la planta de transferència de residus. Hem tingut molts problemes de logística i implantar el servei ens ha costat bastant, obligant-nos a fer una despesa afegida.\nAra creiem que el malalt que vam agafar ja el tenim estabilitzat, i estem intentant, a poc a poc, tenir la maquinària nova. La de la neteja viària ja la tenim pràcticament tota i estem licitant la de la brossa. Quan hàgim renovat el material, introduirem canvis en el model de recollida, començant per la recollida comercial, que la volem fer obligatòria a tot el municipi.\n—Calafell segueix creixent en població i hi ha molta necessitat de pisos, especialment de lloguer social. Amb tots els pisos buits que hi ha, cal fer obra nova?\n—El problema dels habitatges buits és que la Generalitat no ha sigut capaç de mobilitzar-los. És un fracàs evident i a Calafell no ens ha aconseguit cap pis. Els únics que hem aconseguit han estat mitjançant un conveni amb la Sareb, que dels que havien de ser han acabat sent tres o quatre.\nAra hem començat a fer una bossa de famílies que necessiten lloguer social al municipi, hi ha unes 30 famílies apuntades, però el nombre creixerà. Hem rehabilitat cinc habitatges des de l’Ajuntament que també els destinarem a lloguer social. Aviat adjudicarem tots aquests.\nPerò no hi ha hagut prou pressió política perquè els bancs cedissin aquests pisos per a fer lloguer social. Hi ha hagut molt poca voluntat també dels bancs. Al final t’acabes espavilant pel teu compte i estem acabant de perfilar un projecte per construir més de 100 pisos nous per a lloguer social.\nEls farem amb dues fases, en un espai que hi ha entre el poble i la platja. Construir de nou ara és més car que abans, però donat que els solars són de titularitat municipal, tenim molt madur poder fer aquests habitatges socials. Tindran el preu de lloguer que estipula la Generalitat, entre 300 i 450 euros mensuals.\nSeran per a famílies que tinguin algun ingrés i puguin assumir aquest lloguer. Ja tenim a punt el plec de condicions perquè passi pel ple els pròxims mesos i puguem ja licitar la construcció. Serà una concessió llarga perquè l’empresa es faci càrrec de la gestió.\nL’Ajuntament només haurà de derivar la gent que ho necessita a través de la bossa de lloguer. Crec que amb un any i mig ja els podem tenir construïts.\n—Després d’aquests mesos complicats per la pandèmia i tot el que ha comportat, hi ha forces per un tercer mandat?\n—Abans de les últimes eleccions no érem conscients del suport que tindríem. No esperàvem aquell resultat després d’un mandat tan complicat com el que havíem tingut. La pandèmia ho ha complicat molt tot, perquè quan agafàvem empenta ens va tallar les cames pel mig, i vam haver de parar per arrencar de nou.\nEncara estem mirant de recuperar el ritme que teníem a finals del 2019, després de viure una situació inèdita i molt complicada. Nosaltres el que volem és continuar el nostre projecte i tenim coses molt il·lusionants i engrescadores que poden transformar molt el municipi. Però el fet que quedin menys de dos anys pot fer que algunes no arribin a sortir, tot i estar a punt.\nSi no hi hagués hagut la pandèmia ara no sabria què dir-te. Però amb l’escenari que hem tingut, jo quasi que et diria que intentaré repetir un mandat més, si el partit ho vol, per poder acabar aquests projectes grossos.\nÚLTIMA HORA Baix Penedès Ajuntament de Calafell PSC Calafell Ramon Ferré Calafell Policia local habitatge


Policía Local archivos – Pàgina 21 de 21 – Vinaròs News\nPolicia local auxilia un bussejador que havia patit una crisi d’asma\nORDRE PÚBLICVINARÒS 17 juny, 2018\nPoliciaLocalVinaròs Es mobilitza embarcació servici vigilància platges per a auxiliar a un bussejador que havia patit una crisi d’asma en els penya-segats de cala Triador. Eficaç i ràpid rescat sense lamentar danys personals. Llegeix més\nDenunciat un bar per vendre cigarrets solts a menors d’edat\nORDRE PÚBLICVINARÒS 16 juny, 2018\n@PoliciaVinaros Després de denúncia verbal d’un particular, realitzem inspecció a un bar el qual estava venent cigarrets solts a menors d’edat. Se li localitzen uns quants paquets de tabac darrere la barra. Per tal motiu se li formula denúncia per infracció a la llei del tabac. Llegeix més\nEl sindicato SPPLB denuncia “falta de interés y el pasotismo hacia el Cuerpo de la Policía Local de Vinaròs”\nORDRE PÚBLICVINARÒS 4 juny, 2018\nNOTA DE PRENSA El Sindicato Profesional de Policías Locales y Bomberos (SPPLB) denuncia por medio del presente escrito ante los medios de comunicación lo siguiente: Recientemente, por parte del Ayuntamiento de Vinaròs se ha publicitado en prensa que trasladará la Oficina Integral de Atención al Ciudadano (OIAC), que por... Llegeix més\nLa Policia Local fa balanç de les tasques realitzades durant 2017\nVINARÒS 15 març, 2018\nNOTA DE PRENSA La Policia Local de Vinaròs acaba de presentar la seua memòria de labors del 2017, un any que, assenyala el comissari Juan Manuel Doménech, “ha vingut marcat significativament per un salt qualitatiu i quantitatiu en la tasca de la Policia Local de Vinaròs, amb la incorporació... Llegeix més\nORDRE PÚBLICVINARÒS 26 febrer, 2018\nNOTA DE PRENSA Durante el año 2017 han sido gestionados por la unidad de VioGen de la Policía Local de Vinaròs, un total de 28 expedientes, de los cuales 9 continúan en activo con mesuras de protección policial. Así mismo, se han realizado 286 actuaciones relacionadas con la protección... Llegeix més\nCampanya sobre alcohol i altres drogues\nVINARÒS 21 desembre, 2017\nPoliciaLocalVinaròs @PoliciaVinaros 7 Resultats de la #campañaDGT que vam fer del 11 al 17 de desembre, controls de #AlcoholYOtrasDrogas. Total proves alcoholemia: 94 infracció administrativa: 4 Diligències judicials alcohol: 1 Total proves drogues: 3 drogues: 1 Llegeix més\nFerit greu ciclista de 15 anys en ser embestit per un cotxe\nORDRE PÚBLICVINARÒS 9 desembre, 2017\nPoliciaLocalVinaròs @PoliciaVinaros 2 Intervenim en accident a l’avda. Castelló, un cotxe embesteix a ciclista, que resulta amb lesions molt greus. @GVA112 aten jove de 15 anys el qual és traslladat d’urgencia amb helicòpter La causa de l’accident ha estat una imprudencia del ciclista. La conductora del cotxe dóna negatiu en alcohol i... Llegeix més\nAccident al Camí d’Alcanar\nALCANARORDRE PÚBLICVINARÒS 9 desembre, 2017\nPolicia Local de Vinaròs.- Intervenim junt a @SIAB_Castellon en un accident per surtida de la via al camí d’Alcanar. Velocitat excessiva possible causa de l’accident, el conductor a resultat il.lés. Llegeix més\nLa policia de Vinaròs intervé abundant material falsificat\nORDRE PÚBLICVINARÒS 19 novembre, 2017\nWEB DE LA POLICIA LOCAL Incautació este matí de gran quantitat de material falsificat de diferentes marques conegudes, fem diligencies judicials per pressumpte delicte contra la propietat industrial. El material intervingut queda a disposició judicial Llegeix més\nPolicia Local de Vinaròs passa balanç de sancions administratives\nORDRE PÚBLICVINARÒS 19 octubre, 2017\nDE LA WEB DE POLICIA LOCAL En el que portem d’any 2017, en els controls de vehicles que realitza la Policia Local de Vinaròs, per a detectar les persones al volant que conduïxen davall la influència de begudes alcohòliques i davall els efectes de substàncies estupefaents, presenten un saldo... Llegeix més


La crique de l'evole Neuchatel Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Fer un comentari al lloc web\nLa crique de l'evoleApartamentEvole 95, Neuchatel, Neuchatel, Suïssa, 2000 - Veure al mapaExcepcional9,7Basada en30comentarisLa crique de l'evoleVeure més fotos"Very pleasant apartment, tastefully decorated. Mostly well..."MarkUnited StatesVeure més fotosVeure totes les 24 fotos\nPer als viatgers què vulguin captar les imatges i els sons de Neuchatel, La crique de l'evole és l'el·lecció perfecta. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat. El La crique de l'evole, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Gaudiu de les comoditats d'alta gama com ara aire condicionat, calefacció, balcó/terrassa, insonorització, aparell de televisió per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Les instal.lacions d'oci de l'hotel, que inclouen jardí estan dissenyades per escapar i relaxar-se. Gaudeixi d'incomparable serveis i d'una localització de prestigi a La crique de l'evole.


Idò: de setembre 2013\nEl que està passant a Balears\nMireu aquest vídeo, que ho explica molt millor del que ho puc explicar jo, i amb molta més gràcia.\nUna abraçada enorme a tothom que està resistint.\nA Barcelona també hi haurà una manifestació, a les sis de la tarda.\nSi voleu, podeu col·laborar amb la caixa de resistència, al ccc 2056-0009-74-4102003418, de la Caixa Colonya. Penseu que els i les docents estan fent un esforç enorme per mantenir aquesta vaga, i ho fan no en benefici d'ells, sinó en benefici de l'ensenyament de qualitat.\nSi estimeu la llengua, si estimeu aquest petit país, la nostra cultura, col·laboreu tant com pugueu, ni que sigui fent-ne difusió.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 00:43 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Mallorca, Política, Vídeo\nA vegades penso en la vida com un tot. Què passaria si el temps no fos consecutiu? Si tot passés a l'hora?\nSaps què m'ha fet pensar-ho? Això que em vas dir ahir:\n"No va quedar res per a mi", i noto en les teves paraules aquest tel de tristesa que des d'aquells dies no t'abandona. I jo penso que sí, que Déu n'hi do, el que et va quedar, d'aquella història intensa i devastadora que va estar a punt de fer-te trencar amb el que eres fins en aquell moment i et va trasbalsar de soca-rel.\nPotser sí, tot està passant. Ara. Estan naixent els teus fills, just ara et peles els genolls amb aquella bicicleta nova, ara per primera vegada entres dins una dona, i tens a la pell el pessigolleig de les onades i la coïssor de les ortigues, ara estàs exhalant el darrer alè, ets just en aquests moments al bressol i al taüt, i aprens a caminar i et capbusses en un mar immens, tot el món davant teu, i tot el passat a l'esquena.\nPotser tot és ara, i l'únic que varia és la nostra consciència, que va avançant pels esdeveniments en un sentit lineal, i per protegir la nostra pobra intel·ligència necessita passar de llarg, sense aturar-se, perquè no ho podem copsar tot de cop.\nPotser tot està passant. A vegades ho penso, qui sap si per consolar-me en nits tristes, perquè em nego a deixar anar a la gent que ja no hi és i encara sento tan a prop meu, o perquè hi ha coses que em fan més mal del que racionalment penso que m'hauria de fer donat el temps que fa que va passar, i prefereixo pensar que sóc sensible als moments que viuen en mi, tots junts.\nEt va quedar això, et dic finalment, tot el que t'estremeix, malgrat els anys. Els seus ulls de tardor que van mirar-te com ningú mai t'havia mirat. Aquell cos ple de sorpreses.\nAquests moments que et fan vibrar. Malgrat ella et digui que ja no sent res per tu, i que mira endavant. Encara, en algun moment del temps, t'embriaga l'aroma del seu cabell.\nElla no ho viu així, em dius. I jo et dic que potser es vol protegir de tu, que si realment no l'importessis, no li faria res veure't.\nTrist consol dels amants abandonats.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 17:14 Cap comentari:\nCom treballava la peixatera\nAvui, aprofitant que quan hi he passat no hi havia ningú, he entrat a una peixateria nova que han obert al barri. La peixatera era una dona una mica més jove que jo, i com moltes peixateres, malgrat el davantal anava molt més mudada i pintada que jo.\nM'ha rebut amb un somriure. Jo estava mig distreta, li he demanat lloms de salmó.\nHa agafat un salmó i me l'ha mostrat, mira que maco, m'ha dit amb un deix d'orgull. L'ha deixat damunt el tallant, i després d'escatar-lo enèrgicament, ha començat la seva operació de precisió amb un ganivet enorme que a les seves mans semblava lleuger.\nNo duia guants, i he pensat que amb la temperatura a la que està el peix i la humitat era estrany que no es protegís, perquè se la veia molt coqueta.\nI després li he mirat la cara. Feia un posat de concentració que a mi m'ha fascinat. Amb una habilitat i una precisió que a mi m'ha fet recordar una virtuosa del piano, ha tret totes les espines estirant-les amb unes tisores fent de pinces, talment com si estigués arreglant la peça per a un bebè o un amant.\nQuan ha acabat, se l'ha mirat satisfeta i ha mig somrigut, ja està, diu, i ha fet un darrer gest: amb les puntes dels dits l'ha acariciat amb gràcia, satisfeta de la seva obra d'art, buscant si se li havia escapat alguna espina.\nM'ha donat el paquet, amb una branqueta de Julivert i un somriure ben ampli.\nI jo he pensat quin goig de peixatera. Quin gust, la gent que li agrada la seva feina. Que maco que seria que tothom pogués gaudir del que fa per pagar la hipoteca, que tant qui et ven el peix, com qui té cura dels teus a l'hospital o qui dissenya les cases on viuràs faci amb amb passió el que li toca fer.\nI jo, que estic començant el curs amb un munt d'adolescents bulliciosos, he rebut una lliçó d'aquesta dona, i a l'hora de dinar he parlat d'ella als meus fills.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 08:37 3 comentaris:\nAgafats de les mans\nQuan jo era joveneta estava enamorada d'un noi amb el que coincidia a missa. Com que la missa era una mica hippie, (i el noi també, ara que ho penso) a l'hora del parenostre ens donàvem tots les mans, i cantàvem amb els ulls tancats.\nI sabeu, jo pensava que d'alguna manera, alguna connexió teníem, perquè jo tocava mans que tocaven mans que tocaven mans que el tocaven a ell. I em sentia super feliç, pobreta jo.\nAhir pensava en això, a la via catalana. Perquè un munt de gent que conec hi era, i també un munt de gent que no conec, o que conec de vista i em van fer pensar, mira, aquest/a també. I estàvem això, agafats de la mà, simplement, i un agermanament ens unia. Hi vaig veure coneguts bastant "carques", d'altres de la "progresia", gent de diferents races, hi vaig veure molts castellano-parlants, gent de missa, algun musulmà, joves, i àvies, i nens i nenes, i segur que tots votem coses ben diferents, i és possible que ens costaria posar-nos d'acord en moltes coses, potser fins i tot en la idea de com volem que sigui Catalunya...però ahir vam ser capaços d'aturar-nos i donar al món una lliçó de civisme i d'unió.\nPer cert, el noi aquell fa molt temps que no en sé res, però sé del cert que ahir, en algun moment, vam tornar a tenir aquella connexió: tocava mans que tocaven mans que tocaven mans.... que el tocaven a ell.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 21:37 1 comentari:\nTinc un parent que es va casar perquè la seva novia estava deprimida, i la psicòloga li havia recomanat que busqués algun entreteniment, alguna cosa que li fes molta il·lusió. Total, que van fer un casament de pel·lícula: amb dames d'honor, i músics i mil fotògrafs, vestits sumptuosos i un gran sopar.\nEvidentment el matrimoni va durar molt poc. De fet, em sembla recordar que es van separar tornant del viatge de noces, o sigui, que ni van viure junts... i el problema que van tenir els fotografs per cobrar les fotos, ni us ho dic.\nPensava en això ahir, quan veia el desànim dels madrilenys per no tenir els jocs olímpics de 2020.\nJo he viscut uns jocs olímpics, sé la il·lusió que fa, i ja sabeu que els madrilenys em cauen molt bé. Em sap greu que no tinguin aquesta injecció d'il·lusió. Em sap molt greu per ells, de debò.\nPerò una part de mi pensa que potser és millor, per ara. Més que res, que en un context d'austeritat tan fort, retallant en educació i sanitat, fer una orgia econòmica com uns jocs olímpics, em fa molta basarda. I molt més veient qui està al poder (no em refereixo al partit en concret, sinó a la casta política)\nPenso que és molt millor esperar una mica. Fer fora aquesta xusma corrupta (que haurien estat, segur, els més beneficiats) i optar en un millor moment. I viure uns jocs olímpics sense que s'enriqueixin de sota-mà els de sempre.\nPerquè els madrilenys es mereixen uns jocs, i els han de tenir, però potser ara no és el moment. I la il·lusió de preparar-los, els hauria encegat i ara potser és hora de solucionar altres coses, no sigui cas que ens trobem com la noia aquella que es va casar per distreure's d'una depressió.\nEs mereixen aquesta festa, i confio que la tinguin, i que jo la pugui veure.\nUna abraçada als madrilenys.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 09:15 Cap comentari:\nDedico aquesta entrada a tots els que avui tornaran a la feina.\nUna abraçada, i que tinguem un bon curs.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 00:00 Cap comentari:\nResum de les vacances\nAquest any he fet vacances del blog. La veritat és que no ho tenia previst, però m’han passat varies coses.\nPrimer, la necessitat de desconnectar, de veritat. De no fer res. D’endreçar el cap i l’ànima, i no estar tan pendent d’aquest munt d’obligacions que m’auto-imposo i que a vegades em sobrepassen.\nSegon la correcció de la novel·la, que em porta més feina de la que em pensava. Espero que valgui la pena tant esforç, tot i que he de dir que és un esforç que m’agrada. Sento que necessito fer-ho, no sé si m’explico.\nNo us penseu, però, que no he escrit per a aquest blog. El que passa és que a Mallorca he tingut dificultats per connectar-me a internet. Vaig començar a escriure alguns posts, decidida a publicar-los en quan pogués accedir a una wi-fi. Però després vaig veure que els posts anaven caducant.\nUn d’ells us explicava com està la meva gata, que ha superat la malaltia que va tenir a principis de Juliol... però que va tenir un atac epilèptic que ens va espantar moltíssim, que també ha superat. (li calculo que deu haver gastat cinc o sis vides ja...)\nUn altre us parlava d’una noia brasilera que em vaig trobar a la consulta del veterinari, molt angoixada perquè no podia pagar el tractament del seu gat. Em va dir que aquell gat havia estat la seva única companyia quan va arribar aquí. Jo passava el meu calvari també pensant que la meva gata estava moridora, i vam plorar juntes una estona. Em pregunto ara com haurà acabat aquella història. Tinc ganes de tornar al veterinari per preguntar-li com està el gat de la noia brasilera, de la qual no sé el nom.\nEn un altre us parlava dels veïns de tota la vida, (i quan dic tota, dic tota!) i la relació tan especial que tenim amb els veïns del lloc on estic a l’estiu. Ens apreciem molt, sabeu? Solem fer xerrades durant el dia, cadascú a casa seva, parlant de tot i de res, escombra em mà, o regant les plantes, o veient els nens (abans nosaltres, ara els nostres fills) jugar. I en aquest post, us deia que sento que la gent passa, però “na Maria de’s costat”, com en diem a casa nostra, està sempre allà, al capdavant de la seva extensa família, rebent-nos cada estiu i posant-nos al dia de tot.\nUn altre post parlava de Mallorca. De la meva perplexitat. Per una banda cada vegada més la gent sent a Mallorca la necessitat de lluitar per la llengua, per la nostra cultura, per la nostra manera de fer. Això però, és una reacció davant d’un govern absolutament exterminador, que malmena la llengua i la cultura pròpies de manera gairebé feixista. Us parlava de la demencial llei d’educació, de consellers que només parlen en castellà “para que nadie se sienta excluído” (sic) de la voluntat del govern d’en Bauzà de diluir la nostra cultura. I dic diluir però podria dir aniquilar. I la meva perplexitat és pel convenciment que a les properes eleccions... la gent els tornarà a votar! I de debò que no ho entenc.\nI com sempre, hi havia un post en el que intentava compartir els meus sentiments: després de passar una nit a una cala salvatge i d’haver nedat a primera hora del matí en una aigua de cristall amb peixos fugissers i meduses amenaçadores, vaig tenir un moment d’allò que en diuen epifania. Un sentiment de goig, d’agraïment pel que estava passant. Una alegria profunda. I vaig fer-me una promesa d’intentar retenir aquesta pau quan la meva vida torni a la normalitat, que en el meu cas vol dir un ritme trepidant, poques hores de son, i el sentiment perpetuo de no aconseguir arribar a tot. Volia explicar-vos-ho, però em va sortir un escrit cursi que em nego a compartir amb vosaltres. Però al cap d’uns dies, (el dia 28 d’agost) a la Vanguàrdia, vaig trobar un article de Carina Ferreres que retratava ben bé el que jo us volia dir. Acabo, doncs, amb una cita d’aquell article.\nA partir d’ara aquest blog retornarà al seu ritme habitual, d’almenys una entrada per setmana.\n“Siempre me despido de las calas pensando que al amanecer del día siguiente será igual de bello, aunque yo ya no lo vea, que seguirá siendo así todo el año, cuando despierte a oscuras en mi habitación de Barcelona”


Linda B. Buck - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n29 gener 1947 (74 anys)\nSeattle (Estats Units d'Amèrica)\nUniversitat de Washington - Bachelor of Science\nCentre Mèdic del Sud-oest de la Universitat de Texas - Philosophiæ doctor\nBiologia i neurociència\nbiòloga, catedràtica, metgessa, professora d'universitat, neurocientífica, científica\nUniversitat de Washington (2003–)\nCentre Fred Hutchinson de Recerca del Càncer (2002–)\nHarvard Medical School (1991–2002)\nRoyal Society (2015–)\n(2015) doctora honoris causa per la Universitat de Harvard\n(2004) Premi Nobel de Medicina o Fisiologia\n(2003) Premi Gairdner\n(2002) Premi Perl-UNC\n(1996) Premi Rosenstiel\nVa néixer el 29 de gener de 1947 a la ciutat de Seattle, població situada a l'estat nord-americà de Washington. El seu pare, d'ascendència irlandesa, és enginyer en electricitat i passa el temps inventant coses i la seva mare és filla d'immigrants suecs. Va estudiar medicina a la Universitat de Washington, on es va graduar el 1975 i s'especialitzà en microbiologia. L'any 1980 obtingué el doctorat en immunologia a la Universitat de Texas,sota la direcció de Ellen Vitetta, i posteriorment cursà estudis postdoctorals a la Universitat de Colúmbia, sota la direcció de Richard Axel.\nL'any 1991 es traslladà de Nova York a Boston,, on li oferiren un lloc com a professora assistent al departament de Neurobiologia de la Facultat de Medicina de Harvard, on es quedaria durant deu anys, aconseguint convertir-se en Full Professor. Durant aquest període, l'any 1994 conegué Roger Brint, un brillant científic, company de feina i, posteriorment, parella seva.\nEl 2002, Linda tornà a Seattle on li oferiren una feina com a professora afiliada de fisiologia i bioquímica a la Universitat de Washington. Així mateix la trucaren del Centre de Recerca del Càncer Fred Hutchinson de Boston i esdevingué investigadora de l'Institut Mèdic Howard Hughes a Nova York.\nEspecialista del sistema olfactiu, inicià la seva recerca sobre les feromones i l'olfacte, observant com les olors es detecten al nas però s'interpreten al cervell. Al costat de Richard Axel aconseguí clonar receptors olfactius, demostrà que provenen de la família dels receptors adaptats de la proteïna G. Analitzant l'ADN de rates van estimar que hi ha d'haver almenys mil gens diferents per als receptors olfactoris en el genoma dels mamífers.\nAixí mateix ha realitzat estudis sobre l'envelliment subjacent dels mecanismes i l'esperança de vida de la Caenorhabditis elegans, un nematode molt estudiat en neurologia pel fet de ser un dels organismes més elementals que posseeix sistema nerviós.\nL'any 2004 fou guardonada, juntament amb Richard Axel, amb el Premi Nobel de Medicina i Fisiologia pel descobriment, l'any 1991, de la família dels gens dels receptors olfactius i dels primers nivells de tractament de la informació pel sistema olfactiu.\n↑ «Linda B. Buck». L'Enciclopèdia.cat. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\n↑ 2,0 2,1 2,2 2,3 2,4 Merle-Béral, Hélène. 17 mujeres premios Nobel de ciencias (en castellà). Barcelona: Plataforma, febrer de 2018, p. 224-227, 229. ISBN 9788417114695.\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Linda B. Buck\n(anglès) Pàgina de l'Institut Nobel, Premi Nobel de Medicina i Fisiologia 2004.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Linda_B._Buck&oldid=28013623»


Zalamero - Lliures en la diversitat\nTeresa Carrill i Diego Lillo, Espanya, 2020\nÉs estiu i en Martín ho vol tot. Vol totes les noies, tots els nois, cada hora de sol, cada nit, totes les camises de colors! Vol ser el protagonista de tots els estius. Per què s’ha de triar només una cosa?\nDonar a conèixer representacions audiovisuals sobre experiències bisexuals en l'adolescència\nReflexionar sobre la importància d'establir vincles sexuals basats en la cura\nRelacionar les obres cinematogràfiques amb altres creacions artístiques\nEn una de les seqüències inicials de la pel·lícula, una de les noies pregunta al grup d’amics: si haguéssiu de triar, us agradaria més viure de nit o de dia?\nMartín respon que ambdues, que a ell no li agrada haver de triar. Aquest diàleg forma part de la caracterització del protagonista. Com definiríeu la identitat sexual de Martín? Què en penseu sobre el plantejament de les identitats sexuals com una opció? Considereu que totes les identitats ho són? En quin moment vau ser conscients d’haver escollit cap a quines persones s’orienta el vostre desig sexual? Situar l’heterosexualitat com a norma imposada a diferència de la bisexualitat i l’homosexualitat, que es defineixen com a opcions.\nLa lectura d’estiu d’en Martín és Don Juan Tenorio, de José Zorrilla. En una escena, Malena li agafa el llibre i llegeix un fragment:\n“No es un amor terrenal\ncuanto ve, inmenso voraz.”\nQuina és la idea de l’amor que transmeten aquests versos? Quina és la perspectiva sobre l’amor que defensa Martín?Investigar sobre el personatge de Don Juan i la seva caracterització en el llibre d’aquest autor. Quina relació hi ha entre ell i el protagonista de la pel·lícula? Relacionar la figura de “seductor” amb l’expressió de gènere. Quines característiques del personatge creieu que tenen relació amb una masculinitat normativa?\nMartín diu que li agraden tots els amors i que això li permet circular entre diferents relacions sense cap mena de problema. Malena li replica que això ho han de dir les “afectades”, o sigui, que seduir a tothom pot no ser ben viscut per les altres persones.\nMés enllà de la seva bisexualitat, a Martín li agraden les relacions poliamoroses, o sigui, poder tenir un lligam afectiu i sexual amb més d’una persona alhora. Què creieu que s’ha de tenir en compte en aquest tipus de relacions per a què tothom implicat en pugui gaudir i sentir-se cuidat/da?\nGairebé al final de la pel·lícula, Martín se’n va del pis compartit amb les altres noies i noi. Mentre s’allunya, mira a la càmera i interpel·la al públic. Ens pregunta sobre quin final desitgem: “Segueixo buscant conquistes o canvio i sóc clar amb la resta?”. Què en penseu? Com acostumen a ser els finals feliços de les pel·lícules? Segons la vostra opinió, quin hauria de ser el final d’aquesta pel·lícula tenint en compte models de relació basats en el respecte i en les cures?


El mercat de la Boqueria posa rumb a Nova York\nPublicació: dilluns 15 de maig 2017, 12:49h\nEn els pròxims anys, Nova York crearà el projecte immobiliari més gran de la història dels Estats Units i de la ciutat americana. Es tracta del Hudson Yards, un impressionant conglomerat de restaurants, apartaments, tendes i oficines al costat del riu Hudson. Allà hi haurà un centre culinari de 3.250 metres quadrats, dirigit pels xefs Ferran i Albert Adrià, juntament amb l'asturià José Andrés, el conegudíssim xef espanyol al país de la Coca-Cola. Serà un dels restaurants estrella dels Estats Units, i estarà totalment inspirat en el mercat de la Boqueria de Barcelona.\nEls tres xefs, que junts sumen fins a vuit estrelles Michelin, portaran el millor de la cuina catalana i espanyola a aquest súper espai culinari, que es convertirà en temple de la gastronomia de casa nostra a Nova York.\nJosé Andrés és deixeble de Ferran Adrià, i va guanyar l'any passat dues estrelles Michelin per al seu restaurant MiniBar, a Washington. Ara unirà forces amb els germans Adrià per portar tota l'essència de la Boqueria a la Gran Poma. Agradi o no, això suposarà un espectacular impuls promocional per a Barcelona arreu del món. Una notícia que arriba en plena polèmica sobre la possible pèrdua d'identitat d'un mercat que s'ha convertit en un dels hotspots preferits dels turistes que visiten Barcelona.


Finances per a no financers - Fundació Paco Puerto\nInici / Finances per a no financers\nHORARI: dilluns, dimecres i divendres de 18:00 a 21:00 hores\n- Conèixer la normativa actual i possibilitats de la formació contínua.\n1. El nou model de formació contínua. normativa i conceptes\n2. Aplicatiu de gestió\n3. Costos bonificables, compliment de condicions, finalització de grups i aplicació de la bonificació\n1.1. Plà General Contable: Estructura i marc conceptual\n1.2. Conceptes bàsics de la comptabilitat financera\n2.1. Els estats financers\n2.2. Anàlisi de la solvència\n2.3. Anàlisi de l'endeutament financer\n2.4. Anàlisi de l'autonomia financera\n2.5. Anàlisi de la liquiditat\n2.6. El Fons de Maniobra\n2.7. El Cicle d'explotació\n2.8. Període de maduració\n3.1. Arees de control\n3.2. Costos, Tresoreria i pressupostos\n3.3. Indicadors i quadres de comandament\n4.2. Fons de maniobra\n4.3. El balanç de la situació: Actiu i passiu\n4.4. El compte de pèrdues i guanys\n5.1. Cash flow. Autofinanciació\n5.2. Rendibilitat econòmica i Rendibilitat financera\n5.4. Llindar de rendibilitat\n5.5. Anàlisi de costos: cost-benefici\n5.6. Anàlisi d'inversions\n5.7. Pressupostos de tresoreria\n6.1. Fonts de finançament a curt termini\n6.2. Fonts de finançament a llarg termini\n6.3. Anàlisi patrimonial dels estats financers\n6.4. Inversió en productes bancaris\n6.5. Inversió en borsa\nAssistència i Aprofitament Assistència


Risc d'una recessió global o excessiu pessimisme? - Caixa d'Enginyers\nEls esdeveniments d’aquest estiu posen clarament de manifest quines són les principals preocupacions econòmiques i financeres. Quin és l’abast de les negociacions comercials entre EE.UU. i la Xina? Causarà la debilitat actual del sector manufacturer una desacceleració a nivell mundial? Són les autoritats xineses capaces d’estimular la seva economia? Aconseguirà el BCE reactivar el dinamisme econòmic europeu i les expectatives d’inflació? Hi haurà un impuls econòmic per part de la política fiscal a Alemanya o a l’Eurozona en general? Com evolucionaran les diferents incerteses polítiques europees i com van impactar les solucions positives o negatives en els mercats?\nPerò, no són els inversors actualment excessivament pessimistes? No descompten els diferents mercats financers escenaris massa negatius?\nTot i que òbviament la situació política a Itàlia i a Gran Bretanya pot impactar negativament en els mercats, Trump podria fracassar en la seva negociació amb la Xina i tot i que és veritat que molts indicadors avançats apunten a una desacceleració econòmica, en la nostra opinió existeixen molts factors que poden contribuir a una reducció de l’aversió al ric i a un major ritme de creixement en els propers trimestres:\nTant Trump com la Xina, ja sigui per raons econòmiques o per raons electorals tenen molt d’interès en relaxar les tensions o fins i tot arribar a un acord comercial, pel que no podem destacar notícies positives en els propers mesos.\nAl setembre, tant la Reserva Federal com el Banc Central Europeu anunciaran noves mesures d’expansió monetària amb l’objectiu d’impulsar les expectatives d’inflació i l’activitat econòmica.\nSegons ha quedat reflectit en declaracions del ministres de Finances, Alemanya podria deixar enrere la seva política d’austeritat i anunciar mesures fiscals per un import de 1.5% del seu PIB.\nTot i la debilitat del sector manufacturer i de les exportacions a nivell mundial, en moltes zones com EEUU o l’Eurozona, la demanda interna mostra fortalesa gràcies als baixos nivells d’atur, moderats creixements dels sous i condicions financeres molt laxes.\nLa incertesa política respecte a Itàlia i el Brexit és elevada, però com mostren notícies recents diferents escenaris menys negatius són possibles. A Itàlia el president Mattarella ha aconseguit convèncer a 5Estrellas i el Partit Demòcrata a formar un govern de coalició liderat pel primer ministre Conte amb l’objectiu d’evitar noves tensions pressupostàries amb Brussel·les. I respecte al Brexit, fa uns dies, i justament abans de la suspensió del parlament britànic durant 5 setmanes que va ser sol·licitat per Johnson amb l’objectiu d’entorpir els intents de l’oposició de bloquejar la possibilitat d’un Hard Brexit, el partit Laborista va aconseguir convèncer a una majoria de la càmera per aprovar una llei que impedeix la sortida sense acord el 31 d’octubre. En resum, la incertesa política a Gran Bretanya segueix sent elevada, però després d’aquestes últimes notícies el risc d’un Hard Brexit s’ha reduït de forma considerable.\nEn definitiva, tot i que el risc d’una desacceleració econòmica existeix, creiem que també existeix una gran quantitat de factors econòmics, financers i polítics que podrien significar un impuls per les expectatives econòmiques i per tant dels actius de risc en els propers trimestres.\nEls diferents factors de risc obliguen certa prudència i a la disciplina de la gestió activa de la seva cartera d’inversions, amb una adequada diversificació entre tipologia d’actius, sectors i companyies. Però amb una cartera adequada al seu perfil de risc i un horitzó temporal a mig i llarg termini, considerem que, tenint en compte l’actual pessimisme incorporat en els preus d’alguns actius financers, el fort diferencial de l’expectativa de rendibilitat de la renda variable davant la renda fixa i les oportunitats de millora que poden venir els diferents factors mencionats, continuen existint raons per a mantenir posicions en actius de risc.\nSi així ho desitja, pot conèixer més sobre aquest tema en el darrer Informe Especial de Mercats del mes de setembre.\nTags:FinancesTensions comercialsEUA i Xinamercats financers internacionalsincerteses polítiques europees


Siguem coherents i compromesos amb allò acordat | Catalunya Religió\nSiguem coherents i compromesos amb allò acordat\nPer Fundació Escola Cristiana de Catalunya. Dm, 18/05/2021\nUn dels aspectes importants abordat al llarg de les converses mantingudes amb el Departament quan s’elaborava la proposta de Decret de Preinscripció i Programació va ser el de la distribució equilibrada de l’alumnat amb necessitats educatives específiques, qüestió plena de factors que no la fan ni òbvia ni senzilla.\nSense oblidar que la LEC estableix el mandat de la coresponsabilització de tots els centres en l’escolarització d’aquest alumnat, és evident que en el desenvolupament de la normativa no es pot obviar la dinàmica de la realitat sobre la qual incideix. Les circumstàncies geogràfiques, socials i culturals de la nostra comunitat i la diversitat dels centres educatius fan aconsellable una introducció progressiva dels canvis. Perquè intentar, per les raons que sigui, donar un gir espectacular en els processos d'escolarització comporta el més que probable risc de conduir-lo al fracàs o, almenys, donar la sensació als pares i mares, protagonistes d'aquests processos, que el sistema no funciona, provocant-ne un rebuig.\nAquestes idees no neixen del no res. Hi ha un precedent important, el Pacte contra la Segregació escolar a Catalunya, promogut pel Síndic i subscrit, entre d’altres entitats, pel Departament d’Educació i per les organitzacions representatives de les titularitats del sector concertat a Catalunya.\nAl Pacte es recull que, tant en centres públics com concertats, el cobrament de quotes ha de ser compatible amb el principi tant de gratuïtat de l’ensenyament com també de coresponsabilitat amb l’escolarització equilibrada d’alumnat (art. 43 LEC), i que el finançament d’aquest servei ha de partir de la suficiència de recursos per fer-ho possible (art. 42 LEC). Així mateix, proposa desenvolupar mesures específiques adreçades a reforçar els projectes educatius dels centres amb una composició social desfavorida i a garantir una dotació de recursos adequada per atendre les necessitats educatives específiques del seu alumnat. Marca també unes pautes d’actuació, entre les quals, l’adequació del finançament públic dels centres concertats amb garanties de gratuïtat de l’ensenyament i de coresponsabilitat en l’escolarització equilibrada d’alumnat: concert, contractes programa i ajuts; actuacions que havien d’iniciar-se el curs 2019/2020, impulsades pel Departament d’Educació.\nAquests criteris són recollits al decret de programació i preinscripció. Disposa que un dels criteris d’assignació de lloc escolar a l'alumnat amb necessitats educatives específiques és “la voluntat dels pares, mares, tutors o tutores expressada en la seva sol·licitud d'admissió” (art. 57). Ordena que “el Departament dota els centres públics i privats concertats dels recursos adients per a l'atenció de l'alumnat amb necessitats específiques de suport educatiu i assigna els recursos addicionals com a mesura per afavorir l'escolarització equilibrada de l'alumnat amb necessitats educatives específiques, d'acord amb les disponibilitats pressupostàries” (art. 54) i que “per a l'escolarització equilibrada d'alumnat, el Departament garanteix els ajuts previstos en aquest article a l'alumnat amb necessitats educatives específiques assignat als centres, en funció de les seves característiques socioeconòmiques, així com també la dotació als centres dels recursos per a l'atenció adequada de les seves necessitats educatives” (art. 63.2). Com a clàusula de tancament, estableix una aplicació progressiva dels principis d’accessibilitat i no exclusió en l'equitat escolar i l'escolarització equilibrada de l'alumnat, que es farà “en funció dels ajuts econòmics establerts d'acord amb l'article 63 i dels recursos públics esmerçats per l'Administració educativa per garantir l'atenció de l'alumnat amb necessitats educatives específiques, d'acord amb els principis de suficiència financera”.\nCal que als diversos pressupostos, ja a partir del proper curs 2021/2022, s’incorporin les partides que donin solvència i eficàcia a les previsions del govern. Perquè, com afirma la mateixa administració, algunes de les mesures previstes per facilitar la redistribució dels alumnes amb necessitats específiques tindran una efectivitat limitada si no es preveu un finançament adequat. Alhora, no es pot acceptar que la manca d’implantació d’aquestes mesures sense la corresponent dotació de recursos incrementi la precarietat econòmica dels centres, amb l’especial incidència negativa als d’iniciativa social. Per això, al Decret s’ha recollit que la coresponsabilitat en l’escolarització d’aquest alumnat ha de ser progressiva i proporcional als recursos que se’n destinin.\nEl Decret garanteix els recursos amb una coresponsabilització bidireccional escoles/administració que obliga totes les parts a fer efectius els compromisos assolits. Coherència i compromís que hem de ser capaços d’autoexigir-nos i d’exigir, perquè no es tracta d’una simple convenció retòrica, sinó d’una obligació mútua en què cada part hi ha d’esmerçar esforços per donar completa satisfacció a les exigències de la norma de manera equànime, proporcionada i rigorosa.


Josep Benet | àngel casas blog\nTag Archives: Josep Benet\nI el pobre Senat, què?\nPorto setmanes donant-li voltes a la idea de reflexionar una estona sobre el Senat. I no per a estigmatitzar-lo, com fa tothom, ni per demanar la seva dissolució, com fa tothom i seria el més raonable, essent com és un dels grans al cul en el disseny de la transició del post franquisme. Ni se m’acudiria anar per aquest camí enderrocador. Ja s’ho faran els professionals de la política si algun dia s’ho prenen seriosament. Esgargamellar-se en cridar a favor de la seva extinció seria perdre el temps. En el país del momios, el Senat és el momio en la seva més alta concepció, i el momio és inherent a la nostra idiosincràsia. Abans desapareixerà la corrupció –ho poso difícil, eh?– que el momio. Perquè la corrupció és delicte i la justícia, si s’hi posa i en té ganes, té eines per a perseguir-la, però el momio és un modus vivendi legal que trobem a tots els estrats de la societat i, molt especialment, dins del sector públic. No ha passat cap oposició, no s’ha presentat ni ha guanyat cap concurs públic, però el professional del momio és sempre allà, cofoi i impertèrrit, saltant d’un pal a l’altre depenent de com vénen i van les circumstàncies.\nPassa que, els propis polítics, els propis partits, tenen tant coll avall el trist paper del Senat i dels senadors que no hi esmercen ni un esforç per a millorar-ne l’aparença. I així passa el que passa, com en les eleccions inútils, les del 20 de desembre passat, que el ciutadà de bona fe anava perdut a l’hora de triar senadors i, en molts casos, passava de llarg o posava el vot a la babalà. La prova la tenim en els resultats: el pobre Partit Popular –ho entenguin com expressió compassiva, això de pobre, no com a manca de possibles– aconsegueix una amarga victòria en el congrés que li nega la governança i, paral·lelament, obté la majoria absoluta en el Senat.\nQue cadascú és molt lliure, si així ho estima convenient, de votar Partit Animalista al Congrés, posem per cas, i PP al Senat, però no té molta lògica. És un clar indici que els partits no s’ho han currat, no han dedicat cap esforç en visibilitzar les virtuts dels seus candidats a la –i no riguin– Cambra Alta. Per això jo volia fer una crida, des d’aquest modest blog, al partits que es presentaran a les eleccions de juny, ara que encara hi som a temps, perquè dediquin una mica de temps, en aquestes televisions que tant abastament ocupen, als homes i algunes dones que opten a l’ofici de Senador. Segur que els més grans, com jo, recorden aquelles eleccions del principi en que Josep Benet va ser el senador més votat a tot l’Estat. El trio de candidats Benet-Candel-Cirici eren els Peter, Paul & Mary de les candidatures, els Crosby, Stills & Nash, els Emerson, Lake & Palmer, que s’ho van menjar tot perquè tothom els coneixia i anava a votar-los amb il·lusió i esperança. I ara? Ara, què?\nSort que, en mig de la tenebra, em sembla que s’ha encès una llumeta d’esperança. I es que vaig llegir a La Vanguardia que Francesc Homs, el candidat in pectore de Llibergència –diguem-li així mentre els ex de Convergència i de Democràcia i Llibertat acaben de trobar el nom per a la refundació– proposava Miquel Calçada –Miki Moto pels qui l’hem seguit i admirat des de sempre– com a nom per encapçalar la candidatura del Senat. Aquesta és la jugada bona: un nom mediàtic a més no poder, amb vocació política confessada i que en la seva professió de comunicador ja ho ha donat tot. Això és valorar una candidatura al senat. Si la resta de partits fan tant bé la feina, donarà gust altra vegada escollir senadors, encara que no serveixin per res. Ara falta veure com el candidat Homs arrodoneix la proposta. Modestament jo li suggereixo dos noms a l’alçada de la seva aposta mediàtica. Jaume Barberà, que el propi Calçada qualificava de megacrack de la comunicació quan li donava pas cada nit a TV3 fa anys, i un mestre de mestres que també ja té tot el peix venut en el seu ofici, Joaquim Maria Puyal.\nHoms, no ho dubti, arrasaran!\nNota a peu de pàgina: Sóc conscient de la incorrecció de la paraula momio, però, com d’altres castellanismes del llenguatge col·loquial com és el cas del verb currar, té una expressivitat que la seva traducció correcta, moma o ganga, no fan el mateix efecte dramàtic.\nEtiquetat Emerson Lake & Palmer, Homs, Jaume Barberà, Joaquim Maria Puyal, Josep Benet, Llibergència, Miquel Calçada, momio, Senat


El conservador del Museu de Lleida assegura que la Guàrdia Civil no sap on són la majoria d'obres de Sixena | NacióLleida\nper Redacció, 7 de desembre de 2017 a les 23:19 |\nEl conservador del Museu de Lleida, Albert Velasco, ha alertat a través de Twitter que la Guàrdia Civil no sap on són les peces de Sixena que s'han de retirar per ordre del jutjat d'instrucció número 1 d'Osca, que aquest dijous ha dit que, si cal, se les enduguin "per la força". Velasco ha escrit: "És inaudit que un jutge autoritzi un cos policial a entrar a un museu, on hi ha milers de peces, a recollir unes peces que no saben ni on són. Les set que estan exposades tothom sap on estan, però què passa amb la resta? Entraran a sac al magatzem?", es pregunta. El conservador també afirma que és "rotundament fals" que no hagin volgut col·laborar amb la justícia.\nEn un seguit de piulades Velasco ha explicat que des del Museu s'ha respost al requeriment judicial "incorporant un pla de treball al recurs" que s'ha presentat al jutge "que ara ha dit tot això". També assegura que des del museu s'ha manifestat la "voluntat de col·laboració des del principi". I afegeix: "A l'escrit el jutge diu que la Guàrdia Civil no ha rebut resposta per part del museu. No és cert. Hem rebut avui l'escrit i avui mateix l'hem respost".\nSobre la qüestió de l'ús de la força, Velasco opina: "Plantejar un operatiu sense la presència dels tècnics del Museu de Lleida és el més surrealista que he vist mai".\nAlhora, apel·la als tècnics aragonesos que han de col·laborar en l'operació. "Qualsevol persona del nostre gremi hauria d'escandalitzar-se. Tot plegat és un desconeixement molt preocupant. Estem parlant d'obres d'art, no de pernils", afirma.\nD'altra banda, el conservador del Museu de Lleida considera: "Que tot plegat passi quan hi ha una sèrie de recursos presentats, genera una sensació d'indefensió màxima". I es pregunta: "Per a què serveixen els recursos si no es miren la documentació que hem presentat i es tira pel dret?". I finalment considera que tot plegat resulta en un "final tristíssim". I afegeix: "El pitjor final possible. El 155 no havia de servir per això, oi? Doncs aquí ho teniu".\nJutjats, obres, Guàrdia Civil, Albert Velasco, Sixena, conservador


POLÍTICA - 19/03/2020 12:35 / ACN / Redacció\nURGENT: Jugada bruta del Gobierno de España contra els presos polítics pel coronavirus\nEl Ministeri de l'Interior ha indicat aquest dijous que els interns que surten de la presó en aplicació de l'article 100.2 del reglament penitenciari han de tornar a dormir a la presó malgrat l'ordre de confinament, i ha deixat en mans de les juntes de tractament de cada presó la decisió sobre el tercer grau.\nEls presos independentistes i la resta d'interns que surten mitjançant aquest article, per tant, no poden quedar-se a casa seva per la crisi del coronavirus, però sí que ho poden fer els interns classificats en tercer grau. Això és el que s'ha determinat, de fet, a Catalunya. "El compliment telemàtic de les penes és competència exclusiva de les juntes de tractament", insisteix el ministeri.\nAquests dies ja estem acostuamts a una jugada bruta rere l'altra. D'aquesta manera, tal com hem EXPLICAT AQUI i ha informat la Consellera de Salut, Alba Vergés, el Gobierno d'España estaria requisant màscares i altre tipus de material d'hospitals d'arreu d'Espanya per emportar-se-les a altres llocs, que tothom sap on és.\nParaules clau: JUGADA BRUTA GOBIERNO ESPAÑA PRESOS POLÍTICS CORONAVIRUS


George Lucas torna a maquillar la saga de 'La guerra de les galàxies'\nOnada de crítiques a la primera edició en Blu-ray dels films perquè no inclou la versió estrenada al cinema\nGeorge Lucas ha reobert el debat sobre la integritat de les obres cinematogràfiques: acaba de treure per primer cop l'edició en Blu-ray de 'La guerra de les galàxies', però amb canvis i afegitons.\nÀLEX GUTIÉRREZ M. Barcelona Actualitzada el 18/09/2011 00:00\n260x366 George Lucas torna a maquillar la saga de 'La guerra de les galàxies' George Lucas torna a maquillar la saga de 'La guerra de les galàxies'\n. L'aparició de les sis pel·lícules de la saga Star Wars en Blu-ray ha suposat la possibilitat de veure-les per primer cop en alta definició. Però no tots els fans de la sèrie creada per George Lucas estan contents amb la notícia: les pel·lícules arriben amb un bon grapat de retocs digitals que han irritat els que esperaven veure les obres tal com es van passar en el seu moment al cinema. No és la primera vegada que Lucas -capitost de l'empresa d'efectes especials Industrial Light and Magic- remena aquests films. Ja el 1997 va aprofitar la reestrena en sales de la trilogia original per alterar amb ordinador unes quantes escenes. Entre la cinquantena llarga de canvis hi havia l'afegitó de més naus i explosions pirotècniques en alguna de les batalles espacials.\nPosteriorment, el 2004, va editar en DVD una edició especial de les tres pel·lícules, a les quals hi havia aplicat una cinquantena de canvis i correccions.\nEn el cas dels presents Blu-rays, el canvi més criticat té a veure amb l'escena final d' El retorn del Jedi . Quan Darth Vader s'enfronta a l'emperador, ho feia sense articular paraula, només amb aquella respiració profunda i artificial que ha fet popular el personatge. En canvi, ara hi han afegit un sonoríssim "nooo!" que pretén afegir dramatisme a l'escena -l'emperador en aquell moment està fregint Luke Skywalker amb rajos- però que els fòrums de fans qualifiquen majoritàriament de ridícul.\nTambé és significatiu el canvi al primer episodi de la saga, L'amenaça fantasma , en el qual el personatge de Yoda -que era un ninot amb trucatges- ha estat substituït del tot per una versió generada per ordinador. Altres canvis inclouen una porta nova de trinca per al palau de Jabba the Hutt (i un personatge nou creat digitalment que deambula de nit pel seu palau).\nEls fans reclamen que s'editi una versió de la caixa amb les pel·lícules que inclogui també les versions originals de les pel·lícules. A Amazon.com, de les 1.157 ressenyes dels usuaris, 843 li atorguen una sola estrella, la puntuació més baixa disponible.\nI l'any que ve, en 3D\nTot i així no tots els canvis són mal vistos. En els Blu-ray s'han corregit alguns defectes que s'arrossegaven d'anteriors edicions, com ara la de la mà d'un operari d'un dels titelles, que es veia furtivament. També s'ha igualat el color dels icònics sabres làser, que per deficiències en el negatiu original canviaven de pla a pla dins d'una mateixa escena. També s'ha resolt el problema de so que hi havia a l'episodi IV de la saga i que feia que els canals de so esquerre i dret apareguessin intercanviats durant un bon tros del film (de manera que quan una nau virava a l'esquerra, el so semblava dir que ho feia a la dreta).\nSegons Lucas, ¿aquesta versió és l'estació final? Difícilment: en una entrevista del 2007 el director assegurava que estava treballant en la conversió de les pel·lícules en 3D. Si res no canvia, el primer títol ( La guerra de les galàxies ) arribarà a les sales l'any que ve.


Els beneficis desconeguts de les llavors de la síndria\nUna síndria tallada | Pixabay\nTenen un relativament elevat contingut en vitamines C i B, potassi, magnesi i zinc\nAra és totalment època de síndria. A més, ve més de gust que mai. I hi ha qui defensa les virtuts de les llavors d’aquesta deliciosa fruita. Tot i així, segons publica ‘La Vanguardia‘, per a beneficiar-se d’elles cal menjar unes quantitats que sobrepassen les que pot tenir tota una síndria. I tampoc serveix empassar-se-les sense més, perquè la pela impediria que els seus nombrosos nutrients arribessin a les parts de l’organisme que n’obtindrien profit.\nJa que s’ha convertit en un d’aquests productes dels quals es parla cada vegada més, cal veure quines són aquestes propietats pel que les recomanen els seus defensors. Una d’elles és que no tenen massa calories (158 en uns 30 grams de llavors). Si bé és equivalent a les que aporta al mateix pes de patates xips, la gran diferència és que un grapat generós de llavors de síndria no suma més de 4 grams i té només 23 calories.\nEn canvi, té un relativament elevat contingut en vitamines C i B, potassi, magnesi i zinc, que es consideren nutrients bàsics per al benestar. També són una font rica de greixos saludables i proteïnes.\nUn dels seus nutrients destacables és el licopé, un potent antioxidant que dona color a la síndria i el tomàquet, els pebrots i fruits vermells, entre altres aliments. Se suposa que aquests nutrients afavoririen la salut òssia, cardíaca i cerebral, a més de combatre o prevenir d’altres, com l’osteoporosi. Però la quantitat que caldria menjar per a obtenir resultats tangibles ha de ser enorme, ja que les llavors, almenys les habituals aquí, són diminutes, i aquests elements es troben en proporcions limitades.\nAmb aquests 4 grams d’un grapat, per exemple, s’obtindria el 5% del magnesi diari recomanat per a un adult; un 1,6% del ferro; i un 4% del zinc. Però caldria menjar aquesta quantitat tots els dies. I pelades, una tasca que no és precisament senzilla.


i Gran enciclopèdia catalana | enciclopèdia.cat\nLa Gran Enciclopèdia Catalana (GEC) és un diccionari enciclopèdic universal que té com a precedent immediat l’obra homònima en paper, destacada obra de referència de la situació cultural, social i econòmica dels Països Catalans. L’any 1996 la GEC es digitalitzà i esdevingué consultable per internet. A partir de l’any 2013 aquesta obra ha experimentat nous canvis que l'adapten als temps actuals: un nou disseny, un nou cercador, més potent, molts més articles i imatges, i moltes altres funcions, com ara la cerca a través de dos arbres del coneixement. La Gran Enciclopèdia Catalana digital conté tots els articles de la Gran Enciclopèdia Catalana (2a edició), excepte els de lèxic comú, que recull el Gran Diccionari de la llengua catalana. També conté molts altres articles nous i d’altres corpus de l’editorial (com la Gran geografia comarcal de Catalunya).\nDepuració de les dades\nHem d’advertir a qui consulti la GEC que és una obra en continu procés de creació i d’actualització, a la vegada que de depuració de la informació, atès que en el procés de migració de les dades al nou entorn informàtic s’han produït algunes incidències.\nARBRES (2) > ARBRE DEL CONEIXEMENT (10) > història (8) > Història (per àmbits geogràfics) (6) > Història d'Europa (5) > Història d'Europa (per països i zones geogràfiques) (6) > Història dels països de l'Europa meridional (7) > Història de la Península Ibèrica (6) > Història contemporània d'Espanya (1788- ) (5) > Espanya del 1931 a l'actualitat (4) > Segona República Espanyola (21) > fets d'Octubre (3)\nel Sis d'Octubre (7)


Editorial | 28 de febrer de 2020\nEl balanç de criminalitat del 2019 publicat pel Ministeri d’Interior recull que a la ciutat es van registrar 3.340 infraccions penals l’any passat, un 3,6% més que el 2018. Entre aquestes xifres, criden especialment l’atenció dos: els robatoris amb violència i intimidació pràcticament es van duplicar, passant dels 94 als 181 casos, i es van produir cinc violacions, un delicte que ha crescut en el conjunt de la comarca.\nTambé recull l’informe un augment dels robatoris amb força a establiments i altres instal·lacions, però es mantenen en xifres similars altres delictes com la sostracció de vehicles.\nSón les primeres dades que es fan públiques en matèria de seguretat a la ciutat del 2019, a l’espera que es donin a conèixer les que té la Junta Local de Seguretat, que, en principi, no hauria de variar substancialment si els diferents cossos policials funcionen de forma coordinada. També caldrà veure quin balanç fan d’aquestes. En qualsevol cas, en comparació amb altres ciutats de l’estat similars pel que fa al nombre de població, Rubí està entre les que registren una taxa d’infraccions penals més baixa.\nLa percepció de seguretat que tenen els ciutadans és important. La ciutadania necessita sentir-se segura, saber que viu en barri o en un municipi on no li passarà res o en què les possibilitats que li passi alguna cosa són baixes.\nEn el Pla de mandat que tot just aquesta setmana ha presentat l’executiu local, es recullen algunes accions de cara a millorar la seguretat al municipi i la percepció que d’aquesta tenen els ciutadans. Entre aquestes hi ha l’elaboració d’un Pla local de seguretat, reivindicar la dotació suficient d’agents de mossos d’esquadra a la ciutat, apostar per la policia de proximitat i recuperar la figura del sereno.\nL’elaboració d’un pla de seguretat municipal sempre és recomanable per tal de fixar objectius i optimitzar recursos, però són precisament aquests recursos el que preocupa més a la ciutat. La dotació insuficient d’agents de la policia autonòmica i la situació de la policia municipal, amb una ràtio d’agents per habitants inferior a l’adient, amb places vacants i amb moltes baixes. Una situació que encara s’agreuja amb el decret que permet avançar l’edat de jubilació dels policies.\nAquesta hauria de ser una de les màximes prioritats del mandat en matèria de seguretat: solucionar la manca d’efectius, perquè és evident que la policia no pot estar a tot arreu, però sí que s’han d’acomplir uns mínims, que actualment no estan coberts. No pot ser que un ciutadà alerti a un cos de seguretat per una situació que considera perillosa i la resposta sigui que no hi ha efectius.


LA SOLITUD D'UN BANC\nd’octubre 25, 2011\nL’avi surt desanimat de l’ambulatori del barri de La Salut. El doctor l’ha visitat a corre-cuita i, li ha dit que els vertígens que pateix són deguts a l’edat. Sense aixecar el cap de l’ordinador li ha estès una recepta. Per passar-se tanta retallada i tanta indiferència ha decidit descansar una estona en un dels bancs del Passeig de La Salut. Un banc qüestionat sota un arbre vell, una mica més amunt tres cadires noves presideixen el regne de l’oblit. Solitud i repòs. El banc per l’avi ha estat sempre aquell lloc des d’on ha pogut apropiar-se de la seva calma, una calma silenciosa que ho transforma tot, la forma de les coses, el color de les persones, el soroll de les veus.\nL’avi alça la cara envers el sol, amb les mans juntes damunt la camissa de llana descordada, es delecta en la contemplació dels records i, aprofita per evocar imatges de sa infància i de sa joventut. Al sortir de la seva abstracció mira amb atenció l’escenari que es mou al seu davant i, es converteix en testimoni invisible de petites històries quotidianes: la jove que escolta música a través dels auriculars; el nen que porta amb empenta la motxilla plena de llibres no gratuïts; la dona carregada amb bosses del supermercat; l’home, que s’ha quedat a l’atur i, compra una butlleta de loteria amb la il•lusió de què hi sigui premiada.\nDes de què l’avi viu sol, el silenci i la solitud s’han convertit en els aliments de la seva existència. Ara aquest temps de soledat li deixa posar sobre les coses del món una mirada pausada, és la lentitud amb la que els anys li han anat cobrint el seu esperit. L’avi s’aixeca del banc. L’avi no parla gaire, té prou amb contemplar. Darrera d’ell queda un petit univers que el permet mirar el rellotge cada segon, ullar el periòdic i, ser conscient de la precarietat i la fragilitat de la condició humana.\nCARTA A CARRIE BRADSHAW


Editorial Andorra celebra els seus 40 anys amb l’estrena d’un curtmetratge | BonDia Diari digital d'Andorra.\nDt., 22/12/2009 - 21:30\nEditorial Andorra celebra els seus 40 anys amb l’estrena d’un curtmetratge\nLa mort d’Agustín Alfaro és el títol del curtmetratge que estrena l’editorial Andorra amb motiu del seu 40è aniversari. La cinta, dirigida per Andoni Azurmendi, es projectarà diumenge a les 18.30 hores al Teatre Comunal i està emmarcada en la 4a Mostra audiovisual de joves creadors d’Andorra.\nSegons Lluís Viu, actual director de l’editorial Andorra i nét del seu fundador, Bartomeu Rebés, aquest curtmetratge és “un refregit de diferents trames de llibres”. Novel·les que han estat publicades al llarg d’aquests 40 anys d’història per l’editorial Andorra, i a partir de les quals s’ha pogut fer realitat aquest curtmetratge que ret homenatge al fundador. A banda d’aquest homenatge, el film també vol celebrar el 40è aniversari de l’editorial, que, de fet, es va complir el 2007.\nLa mort d’Agustín Alfaro neix a partir d’un guió de Carli Bastida i sis personatges de sis llibres publicats per l’editorial protagonitzen aquest curt oníric, en què la realitat i la ficció comparteixen el mateix espai. És una història de suspens que Azurmendi, el director del curt, ha rodat amb un pressupost i un equip reduïts. Pel que fa l’argument, Viu apunta: “Hi ha hagut un assassinat i a poc a poc els actors van descobrint qui és el mort i què li ha passat.”\nEl director del segell va destacar sobretot la gran qualitat professional de l’equip implicat, un grup que es completa amb els actors Christina Yuhl, Damià Verdú, Verònica Pérez, Sergi González, Agnès Ferrer, Marc Gutiérrez i Lluís Verdú. Un equip d’actors joves del país, condició que se suma al fet que el curtmetratge s’estrena precisament en la Mostra audiovisual de joves creadors d’Andorra.\nViu creu que actualment hi ha un gran talent al país en el camp audiovisual, un fet que creu que es posarà de manifest aquest cap de setmana en la mostra audiovisual i fa una crida perquè la gent no se la perdi.\nquarta edició de la mostra\nEn aquesta quarta edició la mostra ha rebut 22 obres, de les quals els organitzadors han destacat un curtmetratge en 3D d’Hèctor Mas. Diumenge el Teatre Comunal acollirà, a partir de les sis de la tarda, les diferents projeccions i l’esdeveniment continuarà a l’Apolo a les 22.30 hores, on es projectarà els videojòqueis, una disciplina que entra a formar part de la mostra en aquesta edició.\nDe les 22 obres que s’ha rebut aquest any, 12 són curtmetratges, 1 videocreació, 3 publicitats, 1 videoclip, 3 animacions i 2 videojòqueis. Dels 25 creadors, tretze són alumnes de batxillerat artístic i de la comunicació de l’Escola Andorrana i la resta són artistes individuals. La mostra l’organitzen Artèria del Comú d’Andorra la Vella i el col·lectiu Ull Nu.


Mai no caminaré sol: Llacs a la Vall del Rift\nLa passejada en bici rodejats d'animals és una passada! Clar que només si ets motxil·lero et pots permetre passar-te tantes hores sobre la bici i sota un sol infernal. Altament recomanat! No cada dia tens els animals mirant-te els ulls i tu preguntant-te "se'm tirarà a sobre o sortirà correns?"\nA dins del parc hi trobem una fantàstica "gorja" que en alguns moments ens pot recordar al Siq, a Petra (Jordània). Allà s'hi ha rodat Tomb Raider 2 i The King Of the Jungle. Per sort, no he vist cap de les dos pelis; semblen tan bones...\nPer cert, el càmpping genial. A la vora del llac Naivasha que és preciós, i propietat d'un australià que ha viscut dos anys a Pal, Andorra! Amb ell vam beure vi sudafricà fins al punt de no importar-me la derrota del Barça amb l'Inter.\nLa nostra propera destinació va ser el llac Baringo. Tot el dia de viatge per arribar al poble amb un nom impossible de recordar (sembla japonès! Kampi Ya Samaki o similar). La primera nit vam dormir en un hotel de mala mort per 1,5 euros cadascú. El problema del poble és que la gent és molt agressiva per vendre't els seus viatges en barca pel llac. Vam tenir fins i tot la ocasió de barallar-nos amb un fumeta que anava begut. Vam decidir que la segona nit dormiríem al càmping del costat on sabíem que ningú no ens molestaria.\nI carai quin càmping! Ens vam ensenyar totes les instal·lacions: le tendes amb llit, les "bandas" (habitacions rodones), els "cottages" (cases per a 6 o 8 persones). Doncs ves per on, ens vam regalar un "cottage"!!! Després de piolar una mica, ens el van rebaixar a 68 euros, totalment fora del nostre pressupost. Però bé, per aquest preu, a casa només trobes habitacions en ruines! I aquí teníem una casa de fusta de dos pisos amb vistes impressionants al llac, terrassa i mil coses més per només 34 euros cadascú. Quin homenatge! I el restaurant té de tot, vi espanyol inclòs. De moment, nosaltres ens hem decantat per un vi blanc sudafricà. Buf, quina mala vida!!! Sóc de la opinió que de tant en tant, un capritx ens el podem permetre. El pressupost aguanta estoïcament.\nLa segona nit toca estalviar i ens canviem a una tenda amb llit. Tot un luxe! Ens passem el dia vaguejant i observant els cocodrils a només 10 metres de la nostra tenda!!! La excursió pel llac ha resultat ser una passada. Hem vist no menys de 10 cocodrils i una família de hipos que no ha parat d'obrir la boca per a les nostres fotos. Increïble! I només per 7 euros la hora. Ara, mentre escric la entrada del blog, estic a la entrada de la meva tenda, amb el llac just a pocs metres, i bé, no puc evitar pensar que això és vida i la resta tonteries! El llac Baringo és sens dubte un highlight en el meu viatge.\nPer cert, en el darrer post em vaig oblidar d'explicar una annecdota amb en Ratatouille, una rata que durant la nit va fer un forat a la motxil·la de la Lisa en busca d'unes nous que hi havia. En Ratatouille em va despertar a les 3 de la matinada. No us podeu imaginar quin soroll fa una rata durant la nit. I una rata a 1 metre de distància del meu cap? Doncs em vaig aixecar sobresaltat perquè sabia que es tractava d'una rata. Vaig encendre el llum i no vaig veure res. Tot d'una veig la rata que salta des de la motxil·la fins a la taula, i de la taula a una fusta de la teulada. Jo no sabia que les rates tinguéssin ales, però aquesta en tenia. El salt va ser de quasi un metre d'alçada! Impressionant en Ratatouille!\nCom no ens cuidem gaire bé, avui hem anat a gaudir, encara més, de la vida al llac. Hem passat el dia a un hotel que hi ha a una de les illes del llac on la habitació val 200 dòlars la nit. Per 16 euros, tenim inclòs el dinar bufet, transport en barca fins a l'hotel, i la piscina amb vistes al llac. El lloc és una passada i hem fet una migdiada de campionat.\nDes de la tenda veiem els cocodrils i els hipos passejar tranquil·lament. Durant la nit, sentim caminar i menjar els hipos molt a prop de la nostra tenda. És una sensació que deixa sense alè.\nUna de les coses dolentes del meu viatge és que em perdo molts moments importants a casa, com per exemple el casament dels meus amics. L'altre dia se'n va casar un, i l'endemà parlava per skye amb en Kgun10, un fervent seguidor del blog er anunciar-me el seu casament. Segur que hi va amb pantalons curts, samarreta i un mocador al cap! Vull que m'enviis les fotos de la boda!!!\nAixí doncs, avui volia acomiadar-me felicitant a tots el meus amics que es casen o s'han casat aquest any i que, lamentablement, no podré abraçar-los durant un dia tan especial. De veritat que ho sento però des d'aquí us desitjo el millor! Per tant, un petó al Carles i a la Raquel, en Marc i la Susanna, la Maria i l'Ivan i la Sabina i en Sergio. Llarga vida als enamorats!\nPer cert, demà iniciem la nostra ruta cap al llac Turkana, al nord del país. Es veu que és una zona preciosa però molt àrida, sense turistes, sense comunicacions, pobles amb gent amb kalashnikov i tribus que viuen com fa 1.000 anys. Espero trobar internet per explicar-vos-ho!\nPublicat per Marc Coll a 16:11\nMarta 28 d’abril de 2010 a les 8:32\nKGUN10 3 de maig de 2010 a les 18:42\nOstres el Marc fent bici? Com mola. Perquè mira que te proposat vegades de pedalar i na de na, que passa que si no es entre besties salvatges no mola? =P\nNano quina enveja les teves fotos dels hipos i els cocodrils [animals per el que tinc gran admiració], ostres espero que me'n passis alguna per ficar-la en alguna pared de casa. La veritat es que deu de ser tota una experiència clapar al seu costat i sentir-los o_O\nI com vas poder deixar escapar al Ratatouille? Segur que Disney t'hauria donat una bona recompensa per ell! jajajjaa\nOstres es curiós veure com sempre s'acaba trobant per el mon gent que ha rodat alguna temporada per Andorra.\nApa veig que et cuides força be, que duri i fins ben aviat espero amb el teu pròxim relat.\nPetons a la Lisa.\nP.D. tema boda no et preocupis que si no vens t'envio la foto, lo que em sorprèn es que pensis que hi aniré en pantalons curts, samarreta heavy i etc... però tio estàs boig? Es la meva boda, aniré en pilotes!!!\nAnònim 3 de maig de 2010 a les 22:19\nme encanta ratatouille..jeje..aunque yo si estoy en tu lugar, tengo mas alas q ella para saltar...jejeje..q bueno!\nindurain!!cuando vuelvas....espero q sea muy tarde...podremos ir hacer excursiones con bici por sansa q es planito, y en vez de hipopotamos te encuentras pulpos jejejeje,..es q ahora me ha dado por la bici\npd.y como dicen por aki...records a la lisa ;)


Cal Suís: ocupació i música a Esplugues | Ràdio Clota\nCelebrem els 18 anys de la masia ocupada d'Esplugues de Llobregat fent un programa sobre la història de lluita veïnal del barri de Finestrelles\nEls grups que assagen a Cal Suís també són protagonistes, què suposa assajar a un CSA?\nWesphere, a òsties entre la distopia i la utopia\nRàdio Clota | 11/01/2022 a les 18:32h\nArxivat a: General, Herois del Blat, Filles Europees, músiques d'aquí, okupació, ocupació, Esplugues de Llobregat, Cal Suís\nMÚSIQUES D'AQUÍ és la càpsula audiovisual d'entrevistes a grups de música propers combinada amb l'actuació d'aquests grups. A cada episodi conversarem amb una banda per explorar, per exemple, les relacions obtuses entre la vida, la música i el segle XXI.\nEn aquest quart programa (cinquè comptant el pilot) ens n'anem a Esplugues de Llobregat, concretament al barri de Finestrelles on des de fa 18 anys un col·lectiu de veïnes va ocupar una casa enjardinada que s'ha anat convertint en un centre social i cultural bàsic pel barri. Vam ser-hi el dia que celebraven l'aniversari i vam portar a la taula representants de dues generacions d'activistes espluguins. Un dels usos que s'ha donat a la Masia de Cal Suís és el de local d'assaig per bandes de la zona, a la segona part del programa parlem amb alguns dels músics que hi fan vida, membres de Filles Europees i d'Herois del Blat. La càpsula acaba amb una cançó en directe de Filles Europees que van tocar al mateix dia de l'aniversari de Cal Suís.\nProduït per La Clota amb la col·laboració de Cal Suís.\nCançó: Filles Europees - Kuman


El cistell de les propostes - Excuses per llegir algun llibre més\n«Excuses per llegir algun llibre més» 2018-19 > \nLlegim molt llibres! Els posem l'un damunt l'altre per arribar als nostres reptes, en fem una recomanació en vídeo, compartim una citació literària en una pedra o objecte literari...\nA les aules i biblioteques ja es fan moltes activitats d'explotació de la lectura que va més enllà de la visibilitat que donen aquests projectes... però tanmateix us volem fer més propostes de treball relacionades amb la lectura.\nUs convidem a clicar sobre aquests dos reculls: Experiències i Projectes, on trobaràs desenes d'idees per l'explotació de la lectura ja experimentades a l'aula.\nEn aquest espai trobaràs experiències de dinamització realitzades en centres educatius que participen en els seminaris de biblioteques escolars.\nEn aquest espai trobaràs projectes de dinamització de la biblioteca escolar dissenyats per estudiants del grau de mestre/a de la UdG.\nI en aquest espai trobaràs recomanacions de literatura\ninfantil i juvenil recomanades pel mestres assistents\nals seminaris de biblioteques escolar\n► El racó de les escoles. Biblioteca infantil - Recursos educatius. Biblioteques de Girona Les Biblioteques de Girona ofereixen diferents recursos per promoure l'hàbit i el gust per la lectura entre els infants, com a via d'accés a la informació i al ...\nPublicat a les 6 de jul. 2017, 4:12 per Excuses per llegir algun llibre més\n► Espai biblioteques escolars del Baix Empordà Espai de suport a l'organització i animació de la biblioteca escolar com a espai d'aprenentatge.Hi trobareu diferents tipus de recursos, tots ells pensats perquè us puguin ser ...\n► Fem punts de llibre Podeu preparar una activitat de manualitats lligada amb el gust per la lectura i el text instructiu. A partir de les idees que trobareu al bloc Minilliçons de lectura de ...\nPublicat a les 6 de jul. 2017, 4:11 per Excuses per llegir algun llibre més\n► Biblioteques escolars del Gironès Aquest és l'espai del seminari de biblioteques escolars del Gironès. Hi trobaràs notícies, propostes per treballar a l'aula, recomanacions de llibres i tot tipus de recursos relacionats amb ...\nPublicat a les 11 de set. 2018, 11:06 per Albert Perafita\nSubpàgines (1): Més propostes


Pas endavant a Senan per desconnectar-se de la xarxa d’Endesa i abastir-se amb renovables | EFMR.cat\nInici Notícies Pas endavant a Senan per desconnectar-se de la xarxa d’Endesa i abastir-se...\nPas endavant a Senan per desconnectar-se de la xarxa d’Endesa i abastir-se amb renovables\nEl municipi de Senan ja ha licitat la construcció i el desenvolupament per a la desconnexió de la xarxa elèctrica de Fecsa Endesa i així poder-se generar tota l’energia que necessitin en l’àmbit municipal.\nEl consitori crearà una xarxa interna que permetrà connectar els serveis municipals, tot el que depèn de la factura elèctrica de l’Ajuntament com són els pous, enllumenat públic, dependències municipals, excepte l’edifici de l’Ajuntament. Amb diferents instal·lacions fotovoltaiques del mateix consistori podran alimentar les diverses dependències i tenir una sobirania energètica municipal. Es preveu que l’obra duri uns 3 mesos.\nL’Ajuntament també ha aprovat construir una nova caseta de serveis on hi haurà les bateries per emmagatzemar l’energia, a més a més, és d’on es controlaran els equipaments elèctrics. Amb aquesta nova caseta també s’instal·laran mòduls fotovoltaics per tal de complementar la resta de plaques.\nÀUDIO: Carme Ferrer, alcaldessa de Senan, explica el projecte.\nLa despesa més important que tenia l’Ajuntament fins ara era la climatització, tot i això aquest hivern passat van instal·lar un sistema de calefacció que funcionés amb pèl·let i això va fer disminuir el cos de fer funcionar la climatització. Fa uns anys també es va reduir 5,5 vegades el consum d’energia només canviant l’enllumenat públic a LED.\nÀUDIO: Ferrer argumenta que és un projecte que ve de lluny però que fins aquesta legislatura no s’ha pogut tirar endavant.\nArticle anteriorL’obra de Guinovart dialoga amb tres espais de la Conca de Barberà\nArticle següentEl govern firma l’acord per l’abastament d’aigua a la Baixa Segarra enmig d’una protesta veïnal


moianès.net, el portal del Moianès i rodalies - La Creu de Sant Jordi\nData Dimarts, 20 d'abril a les 08:00:00\nEstava força preocupat, li havien comentat que el seu nom sonava per l'atorgament de la Creu de Sant Jordi; a ell que procedia d'una família de contrastada catalanitat ! ; en la que al llarg dels segles cap dels seus membres havia format part dels 'Cadells', i/o de partits amb interessos 'espanyolistes' !\nVa pensar que en aquesta ocasió – com tantes i tantes en el passat – calia actuar reflexivament, i no posa els bous davant del carro. Si calia manifestar-se en algun sentit, ja ho faria quan fos el moment.\nA darreries de març rebia una trucada del Departament de Presidència de la Generalitat de Catalunya – a ell li agradava referir-s'hi com Generalitat de 'Barcelona'- . El seu interlocutor desprès d'una llarga introducció en que la el sabó va córrer com l'aigua, li va fer saber que el Govern volia saber la seva 'disponibilitat' per a distingir-lo amb la Creu de Sant Jordi. Es va sentir afalagat; malgrat que aquesta gent no defensaven el mateix concepte de Catalunya; que de ben segur en la elecció hi havia un desig de fondre diferencies polítiques; que la distinció [ la Creu de Sant Jordi ] tenia una baixa valoració social – en el seu cas concret , una valoració negativa- , s'havia atorgat a delinqüents, polítics, funcionaris del regne d'Espanya, financers,.... ; en l'intent d'agradar a tothom , s'havia aconseguit l'efecte contrari; la Creu de Sant Jordi no agradava a ningú !. Va demanar uns dies per meditar-ho, des de l'altre costat del telèfon, amb evident sensació d'estupefacció li van contestar que havien de tenir la seva contesta com més tard en un parell de dies.\nHo va parlar amb la seva esposa que li va aconsellar agrair la distinció però no acceptar-la, amb els amics que contràriament consideraven que aquesta era una ocasió d'or per provocar un escàndol i posar al descobert el 'mercadillo' al voltant de la Creu de San Jordi. Va decidir meditar-ho mentre feia camí vers el turó de la farigola, els dies freds n'havien retardat la floració, que justament eclosionava en aquests dies emplenant l'aire amb el seu intents aroma.\nEs va assentar prop d'un munt de 'pedres d'oració', davant d'ell desprès de la vall ubèrrima la silueta inconfusible de Sant Llorenç del Munt, a l'esquerra el Ripoll s'escolava silenciosament entre revolts en la seva dèria mil·lenària per veure el mar; el marc convidava a 'elevar consultes' i així ho va fer.\nLa naturalesa li feia arribar els seus sorolls, el vent entre els arbres, el cant dels ocells, la remor de l'aigua,... li va venir a la memòria el Pi de les Quatres Besses i la seva llegenda, i tot d'una la trobar la resposta !\nContestava la trucada del Departament de Presidència de la Generalitat de 'Barcelona', seguint els consell de la seva esposa: li prego que traslladi el meu agraïment personal al Govern per haver pensat en mi, digui'ls que com a català lamento des del fons del cor no poder acceptar-la.


Tot senders i corriols La Roca маршрут - La Roca del Vallès, Catalunya (España)- GPS track\nTot senders i corriols La Roca\n17 904 623 6846\nПереглянуто 1398 раз(и), завантажено 88 раз(и)\nATENCIO: feta amb amb assistència elèctrica cosa que permet pujar per les trialeres. Sense assistència cal estar fort o molt fort per fer algunes de les pujades però totes són ciclables.\nUn darrere l'altre amb el mínim de pista per enllaçar i tram ctra per esmorzar a Dosrius tota la resta son senders i corriols amb alguna trialera i dos o tres punts tècncs.\nSt t'agraden els senders això és el paradís!\nTraça original d'en Xus.\nSortim de La Roca on hi ha un bon aparcament i en 500 arribem al cementiri on comença el primer sender preciós emboscat entra alzinar molt obac i maco. els propers 10Km tendeixen a pujar, fins a la Torrassa del Moro i són molt interessants amb pocs punts complicats. Domina el bosc i pugem cap el Turó de Castellans, Can Dous i la Torrassa.\nDalt la Torrassa del Moro, a més del mirador hi ha un xiringuido on podem esmorzar carn a la brasa, no sé si funciona tot l'any però és un autèntic luxe entaular-se aquí dalt al solet (hi ha ombra també) a menjar carn a la brasa.\nBaixem de la Torrassa pel Pla de la Bassa del LLop i el famós Dragon Khan, flow i atenció a les caigudes a dreta. He marcat un WP amb una baixada forta tècnica on cal anar amb compte, més difícil que la tònica general de tota la ruta,\nLa baixada d'uns 4 quilòmetres pel Sot de Can Bosquets on fem la variant alternativa per anar a esmorzar a Dosrius, famosíssim Can Parral amb terrassa interior i exterior i menjador, hi ha centenars de ciclistes!!!\nRetornem per ctra a reprendre el camí per la Font del Sot on comença una pujada de 2Km+ i 170m desnivell cap el turó de Can RIbot i les costes de Can Terrades. Un tram ondulat i la baixada pel sender des troncs (caiguts) i el Xaragall de Can Pins, un tram ben curiós.\nLa Baixada acaba al tunelet sota la ctra C-1415C i naltros hem anat a investigar cap al Bell Racó però no seguiu aquest tram de la traça, gireu a dreta pujant per sota la ctra fins l'altre túnel i amunt embrossat cap a l'Espinal (d'interès ornitològic) i Parpers amb bones vistes a Mataró i la Mediterrània.\nPERILL carretera al coll de Parpers i avall cap a can Roviró i Riudemeia per encarar la darrera pujada del dia: sender de Vinyamata i uns metres de pista fins el GR-92 i el Meridià Verd.\nEn una variant de la pista indicada, sota la línia elèctica, hi ha tres esglaons de baixada tècnics, atenció a l'últim que cau tallat amb dues arrels sobre la pista. Es veu molt clar com evitar-los si no us agraden. Quasi 180º per deixar la pista a esquerra i un racó màgic de verd obac pregon i frondós per reprendre els corriols emboscats meravellosos envoltatn el Turó del Morro del Gall enfilant el tram final pel sender de la Pedrera.\nHem volgut repetir el darrer (primer) tram pel bosc dels Maiols o Mallols que representa l'essència d'aquesta ruta: corriols estrets revoltats entre arbres fàcils però molt divertits.\nUn gustàs de corriols!\nSurt a la dreta paral·lel a la carretera\nBosc de Mallols\nSender Can Dous\nMdor Torrassa Moro\nSender Can Ribot\nCorriol Can Terrades\nDreta esglaons dificils\nAnar a esquerra\nXUPIBIKER DANDY 25 серп. 2019\nGracias por dejar constancia de estas rutas ,\nPreciosa , de mis mejores salidas\ndani_pent 25 серп. 2019\nUn placer compartirla, gracias?


Pintura de dits natural 4 colors\nPintura de dits natural i súper rentable!. En base aquosa, boníssima cobertura (qualitat escolar) i a més, tenen gust amarg per a més seguretat, per si va a la boca. La pigmentació dels colors és fantàstica, són miscibles entre ells i, com diem, molt fàcilment rentables. Aquest pack inclou 4 pots de 125g de color blau, verd, groc i vermell.\nBonics, segurs i súper rentables!\nés segura per als nens i per al medi ambient. Composta per un 95% d'ingredients naturals. Amb gust amarg per a més seguretat, si se la posen a la boca no els va agradarà gens!. Lliure de gluten i fàcilment rentable.


Un carretó elevador apareix amb dues rodes punxades en un acte incívic a Castellbell i el Vilar. – Castellvilarenc.info\nText: Pere Sánchez/Fotos: AJ CVB\nUn carretó elevador que realitzava les tasques de poda a l‘avinguda Catalunya de Castellbell i el Vilar, ha aparegut aquest dilluns 6 de novembre al matí, amb dues rodes punxades, segons informa el mitjà digital “Nació Manresa”.\nSegons la informació publicada, el vehicle ha aparegut amb les dues rodes punxades i a més, la cistella havia estat forçada. A més, diu que l´Ajuntament ha interposat una denúncia als Mossos d’esquadra.\nDe moment, les tasques de poda que s’havien de fer en aquesta zona han quedat interrompudes.


ᐅ Activitats Teambuilding per Empreses a Verdú - Esportec\nACTIVITATS TEAMBUILDING A VERDÚ PER EMPRESES\nOferim un gran ventall d'activitats de teambuilding a prop de Verdú adaptables tant per a petites, mitjanes i grans empreses.\nExperts en serveis outdoor per a empreses a Verdú\nComptem amb molts anys d'experiència en la realització d’activitats de team building a prop de Verdú per a qualsevol tipus d’empresa. Som especialistes en activitats Físico Esportives en el Medi Natural, i, des d’Esportec, volem donar a conèixer les possibilitats que ofereix el nostre entorn, ja sigui al mar o a la muntanya.\nÉs de coneixement general que la pràctica habitual d’esports o les visites culturals tenen una sèrie de beneficis que aprofiten les empreses per organitzar activitats de teambuilding a Verdú per empreses que fomentin el treball en equip i la cohesió amb l’objecte de millorar la relació entre els treballadors i l’empresa.\nL’estratègia consisteix a realitzar activitats de treball en equip a Verdú fora dels horaris laborals per així generar en els treballadors la sensació que es tracta de jornades d’oci on poden socialitzar amb els seus companys. Per aquest motiu, des d’Esportec, per a qualsevol estació de l’any plantegem una sèrie d'experiències de teambuilding a la zona de Verdú ideals per aconseguir aconseguir el treball conjunt i efectiu dels treballadors arran d’aquestes pràctiques.\nActivitats predefinides a prop de Verdú de Teambuilding\nActivitats esportives i d'aventura a prop de Verdú per a PIMES.\nVolem que les nostres aventures siguin úniques i originals, respectant sempre el medi que ens envolta. Per aquest motiu, treballem contínuament en dissenyar noves activitats esportives per a empreses a Verdú, per tal que pugueu descobrir els indrets més idíl·lics de les nostres contrades.\nSom creadors d'experiències a prop de Verdú. Molts anys d'experiència en teambuilding.\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a Verdú i apropar-se als empleats d’una forma diferent.\nLa idea del teambuilding prové de l’esperit esportiu i la filosofia de treball en grup tradicional d’esports d’equip. Els esportistes han d’aprendre a confiar en els seus companys i assumir el seu rol dins de l’equip per aportar tot el que puguin i aconseguir entre tots guanyar, i això traduït al món empresarial se centra en la millora de la gestió i la productivitat per incrementar els beneficis i aconseguir l’èxit. I aquest és el motiu principal de totes les activitats de treball en equip a prop de Verdú que us proposem.\nOferim tot tipus d'activitats a prop de Verdú, esportives i culturals\nPer oferir el màxim professionalisme i qualitat en els nostres serveis, la nostra plantilla consta de tècnics esportius especialitzats en cadascuna de les les activitats a Verdú que oferim.\nActivitats per a totes les edats a Verdú, 100% sostenibles\nLes activitats esportives a l’aire lliure, originals i amb certa adrenalina pel mig, estan entre les preferides per les empreses per practicar activitats a la zona de Verdú i apropar-se als treballadors d’una forma diferent.\nÉs ben sabut que un grup cohesionat, des de l’amistat i el respecte, és molt més capaç d’afrontar els reptes de la feina, tant a curt com a llarg termini. Per això, des d’Esportec Outdoor Sport proposem diferents jornades d’activitats de team building a prop de Verdú amb l’objectiu de viure experiències que reforcin els vincles personals dins de la plantilla i, així, millorar-ne el rendiment. Pretenem incentivar valors com el treball en equip, la il·lusió, la solidaritat, l’esforç, l’empatia i la cooperació.\nOferim activitats de tota mena a prop de Verdú, des d'excursions i rutes turístiques amb segway o bicicleta elèctrica, visita de cellers amb tastos inclosos, a cursos d'esquí per adults i nens, rutes en kayak i paddle surf, activitats acrobàtiques i parcs d'aventura...\nA Esportec som experts en teambuilding a la zona de Verdú per a petites, mitjanes i grans empreses.


darrere del disseny del nostre sostenidor de samarreta de puntes d’esquena: el bloc del tercer amor - Darrere De Les Costures\nDarrere del disseny del nostre sostenidor de samarretes amb esquena\nDades curioses: quan ThirdLove dissenya qualsevol producte, ens separem dels nostres estils bàsics existents per mostrar coherència tant en forma com en estil a la nostra línia. D’aquesta manera, els clients poden ampliar la seva col·lecció personal mentre gaudeixen de funcions familiars que fan que els nostres sostenidors siguin tan fantàstics. El nostre Sostenidor de samarretes esquena 24/7 és l’exemple perfecte de l’evolució del nostre producte i Ra’el Cohen, cap de disseny de ThirdLove, ens porta darrere de les costures.\nInspirats en els retalls i els detalls de puntes fets a mà que adornaven les passarel·les, els dissenyadors de ThirdLove es van proposar traduir la tendència popular d’una manera que ens semblava autèntica. Aquest favorit instantani comparteix el mateix ajustament i silueta impecables que els nostres Sostenidor de samarretes clàssiques 24/7 però amb subtils tocs de puntes.\n'Massa sovint els sostenidors són bonics però no encaixen bé, així que sabíem que havíem de pujar el llistó', va dir Ra'el. 'Començant per la tassa i el filferro de la samarreta clàssica, vam col·locar encaixos adornats sobre els ossos nus i la forma va prendre forma'.\nLes ales de puntes posteriors aporten un toc especial, mentre que les suavitzants, les tasses d’escuma de memòria i la suau microfibra ofereixen la comoditat durant tot el dia del nostre best-seller original. El nostre sostenidor de samarretes amb esquena està dissenyat per portar-se com a sostenidor per a ocasions especials i com a objectiu quotidià.\n'El nostre equip de disseny té un repte constant per superar els límits del bàsic', va dir Ra'el. 'Sempre dissenyem per ajustar-se i confortar-se, però són tocs reflexius com aquest delicat detall de puntes que transformen el sostenidor de cada dia en qualsevol cosa menys normal'.\nEl sostenidor de samarretes Lace Back està disponible en talla A-F (DDDD) i aviat vindrà en un quart color per a la tardor. El 17 d’octubre, ThirdLove llançarà aquest estil a Olive, una tonalitat preciosa que el nostre equip va veure a París.\n'Quan vam veure l'encaix verd oliva, ens vam enamorar instantàniament i vam pensar que totes les dones dels Estats Units també ho farien'.\nMentrestant, compreu la col·lecció de samarretes Lace Back a continuació.\nSostenidor de samarretes amb esquena 24/7 de Twilight\nSostenidor de samarreta de puntes 24/7 de color negre\nSostenidor de samarretes amb esquena 24/7 en nu