març | 2018 | ESCOLA CAMPDERRÓS\n23 març 2018 CinquèEquip de mestres del Campderrós\nPer finalitzar el segon trimestre els alumnes de cinquè de l’escola van realitzar una sortida a Tarragona on van conèixer tots els detalls d’aquesta ciutat durant la seva etapa romana. Aquí teniu una petita mostra del que van visitar.TARRACO 5è 2018\nVisita dels Mossos 6è\n23 març 2018 SisèEquip de mestres del Campderrós\nEl darrer dia del trimestre els alumnes de 6è hem tingut la visita d’un Mosso d’Esquadra de la comissaria de Sant Vicenç dels Horts, que ens ha vingut a fer una xerrada sobre “Internet segura” i tots els avantatges i inconvenients que pot tenir l’ús de les xarxes socials.\nTot seguit hem aprofitat per celebrar l’aniversari dels alumnes que han fet anys al llarg d’aquest 2n trimestre. Tot estava boníssim!!!\nAixí que ens acomiadem i ens retrobem el proper dimarts 3 d’abril!!!\nFotos visita Mossos i aniversaris\nSEP a 1r\n23 març 2018 PrimerEquip de mestres del Campderrós\nEls nens i nenes de SEP de 1r, aquest segon trimestre hem treballat moltes lletres i paraules, i cada dia lleguim molt millor.\nUs deixem un tastet de les activitats que fem al SEP DE 1r.\nFotos SEP 1r 2N TRIMESTRE\n23 març 2018 GENERAL, PRIMÀRIA, PrimerEquip de mestres del Campderrós\nLes iguanes i els dragons de komodo s’ho han passat d’allò més bé descobrint edificis i parcs emblemàtics de la ciutat de Barcelona, treballats prèviament a l’àrea de plàstica. Fins i tot han pogut convertir-se en “petits Gaudís” fent una rajoleta.\nEnglish 1st and 2nd Grade\n22 març 2018 AnglèsEquip de mestres del Campderrós\nEn aquest trimestre els nens i nenes de cicle inicial han continuat gaudint de l’anglès mentre aprenien noves paraules i noves formes de comunicar-nos, mitjançant el joc i l’escolta activa.\nI ho hem passat d’allò més bé!\nAquí us deixem alguna foto i algun vídeo de com de bé ho passem a classe!\nEnglish 4th- Little Mermaid\nEls alumnes de 4t estem preparant una obra de teatre en Anglès del conte “Little Mermaid”. Estem treballant en equip assajant la lectura, la pronunciació i hem après molt de vocabulari nou. Tenim moltes ganes d’enseyar-ho als nostres companys que vindran a veure’ns. Us deixem algunes imatges de com ens estem preparant!\nEnglish P5- St. Patrick’s day!\n21 març 2018 Anglès, P5Equip de mestres del Campderrós\nEls alumnes de P5 hem celebrat el dia de St. Patrick a l’escola. Hem treballat aquesta festa amb un conte i hem fet una manualitat! Us deixem unes imatges perquè hi gaudiu!\nEnglish 3rd- Mig grup\n21 març 2018 Anglès, TercerEquip de mestres del Campderrós\nAprofitem els migs grups per treballar de manera més divertida! Hem creat un “memory” amb vocabulari del llibre de text i ens ho hem pasat d’allò més bé a la vegada que aprenem! Us deixem unes fotos perquè ho comproveu.


Dijous, 6.10.2016 13h45\nEl Pla de Participació es converteix en la Ravalució gràcies a la motivació i empenta d'un grup de joves que decideix tirar endavant una campanya contra els estereotips racistes i classistes al barri del Raval.\nAquest ha estat un projecte viu, canviant i que s'ha anat moldejant a les capacitats i motivacions del grup promotor de joves. Us deixem amb l'informe final on podreu veure tota l'evolució i fotografies de tot el que s'ha anat fent.\nDimecres, 2.3.2016 17h30\nDimecres, 3.2.2016 18h00\nDimecres, 13.1.2016 18h15\nDivendres 18 de desembre vam assistir a la Jornada “Entre Iguals: Oportunitats i espais per a la convivència al barri del Raval de Barcelona” organitzada per l'Associació Salut i Família com a cloenda del seu programa, en el qual va col•laborar Petjada Jove. La jornada, que va tenir lloc al Museu Marítim, va comptar amb la presentació d’una recerca sobre la realitat socioeducativa del barri del Raval i amb una breu taula rodona d’organitzacions que han col•laborat amb el projecte. D’entre aquestes, l’Elisabet va presentar l’SCI i el Pla de Participació Juvenil que acabem d’engegar.\nDimecres, 28.10.2015 10h30\nDimarts, 7.4.2015 13h15\nDilluns, 2.3.2015 18h15


Encara que no ho sembli, la xifra d'atemptats al món va baixant - VilaWeb\nA Europa i Amèrica es comet una part molt petita dels atemptats que hi ha el món, només un 5%\nAhir, Barcelona i Cambrils van commemorar el primer aniversari dels atemptats del 17-A. Uns dies més enrere, un cotxe va topar contra les proteccions del parlament britànic a Londres, i a Kabul, deu persones van morir víctimes d’un atac suïcida contra un centre d’ensenyament. Malgrat tot això, la realitat és que la xifra d’atemptats al món va baixant clarament des del 2014.\nAquell any, segons un estudi de la Global Terrorism Database de la Universitat de Maryland, es van registrar a tot el món 17.000 atemptats que van deixar com a mínim 45.000 víctimes. Per comparació: el 2017, any dels atemptats de Barcelona i Cambrils, hi va haver 10.900 atemptats, això són sis mil cent menys, i 26.445 víctimes.\nEls atemptats que més sovint apareixen als mitjans són els que es cometen a Europa i Amèrica, però la gran majoria són al Llevant, sobretot a Síria i l’Irac, a l’Afganistan i el Paquistan, i a Nigèria, en aquest cas, per l’activitat de Boko Haram. De fet, a Europa es van cometre 401 dels 10.900 atemptats del 2017, mentre que al Llevant i el nord d’Àfrica se’n van cometre 3.780. La gran disminució del nombre d’atemptats en aquesta regió explica el descens global. Entre el 2016 i el 2017, van reduir-se un 44%, principalment a Turquia, el Iemen, l’Aràbia Saudita i Líbia, estats on la reducció d’atemptats va ser més alta.\nPel que fa a les organitzacions que han reivindicat els atemptats, destaca l’autoanomenat Estat Islàmic, que l’any 2017 va reivindicar-ne 1.321 atemptats; això és un 10% menys que l’any anterior. Aquests atacs van causar 7.120 morts, un 40% menys que el 2016, dada significativa.\nA la llista de reivindicacions, després d’Estat Islàmic, els Talibans i al-Shabaab, la primera organització que no és d’inspiració gihadista és, en quarta posició, la guerrilla comunista filipina del Nou Exèrcit del Poble.


Forum Vives - UPF Saludable (UPF)\nLa Xarxa Vives d'Universitats es va crear l’any 1994 i integra 22 universitats de quatre estats europeus: universitats membres de les xarxes catalana i valenciana d'universitats saludables, i les universitats de les Illes Balears, d'Andorra, de Perpinyà Via Domitia i de Sàsser.\nEl 25 de gener del 2016 el rector va nomenar representant institucional al nou Fòrum Vives d'Universitats Saludables de la Xarxa. El Fòrum, però, no es va activar fins al 3 de maig de 2018.\nEl Fòrum Vives és un espai d’intercanvi i reflexió, que promou la Xarxa Vives d’Universitats, i que es tradueix en múltiples jornades, debats, seminaris, tallers o congressos distribuïts arreu del territori dels Països Catalans. Concretament, el Fòrum Vives d’Universitats Saludables i Sostenibles cerca la transmissió de coneixements i l’intercanvi d’experiències sobre la inclusió de vida saludable i sostenible en les universitats. Neix de la necessitat de dissenyar estratègies que facilitin el desenvolupament del potencial de la universitat com a agent promotor de la salut, el benestar i la qualitat de vida de qui hi estudia i treballa, i de projectes que adapten el tractament de la salut als currículums acadèmics.\nSegons el Fòrum, la universitat no és només un espai educatiu, de treball i institucional; sinó també l’epicentre de l’activitat de recerca i el lloc en què es garanteix el desenvolupament de la formació i la investigació que fonamentarà el futur. La universitat, per aquests motius, constitueix un ens imprescindible en el foment i la promoció de la salut en la societat.\nA tal efecte, es va crear el programa d’Universitats Saludables i Sostenibles en resposta a la necessitat de les universitats d’integrar, planificar i desenvolupar un projecte compartit de salut, des del compromís d’articulació amb les accions i estratègies internes de cada universitat.\nLa principal fita des de la primera trobada, el març del 2018, ha estat establir un pla de treball conjunt per al curs 2018-2019, amb la finalitat d’elaborar una definició i establir els objectius generals del concepte “universitat saludable” i un model estratègic de referència d’universitat saludable i sostenible per a totes les universitats de la Xarxa. Aquest pla de treball es va desenvolupar en dos tallers, un a la Universitat de València i un altre a la UPF, que es van plasmar en un document lliurat el mes de gener del 2019.


ELS LECTORS QUE SI ESTIMEN ELS LLIBRES – 73 – NENS ROBATS DURANT EL FRANQUISME – Vols Llegir?\nELS LECTORS QUE SI ESTIMEN ELS LLIBRES – 73 – NENS ROBATS DURANT EL FRANQUISME\nPosted by volsllegir on 23 de febrer de 2011 0 Comments\nArrel de l’emissió fa unes setmanes del documental de TV3 “Torneu-me el fill, els nens robats del franquisme”, l’opinió pública ha tingut notícia de primera mà del relat esfereïdor que moltes dones, mares, que van patir durant l’època el franquisme en l’apropiació indeguda de nens i d’adopcions irregulars. El robatori sense impunitat de gairebé 300.000 nadons, entre les dècades dels 50 i la dels 90, havent finalitzat el període fosc del franquisme i encetada la transició democràtica. Tot i la mort del dictador, els tentacles del franquisme va continuar actuant sense cap mena d’impunitat.\nEn la segona meitat del franquisme, ser mare soltera era una estigma que poques dones podien suportar. Però moltes d’aquelles dones volien quedar-se el fill i els hi van prendre per la força. Un xarxa molt ben estructurada, amb unes ramificacions geogràficament molt extenses que cobrien bona part del territori, formada per entitats d’adopció, institucions religioses i metges, que feien possible el somni de molts matrimonis estèrils per poder adoptar un nen o nena, quasi a la carta, a canvi d’ignorar la voluntat de la mare biològica. Alguns metges van comunicar als pares que el seu fill havia mort al part, fins i tot els van arribar a ensenyar un cadàver congelat. Una mort o defunció que no consta als registres i als llibres de cementiris i que dificulta fer el seguiment d’una investigació. A hores d’ara el Congrés dels Diputats ha engegat un debat per decidir l’obertura d’una investigació sobre els nens robats del franquisme.\nVIURE SENSE EL MEU FILL de Josep Gironès\nL’escriptor i també funcionari de la Diputació de Tarragona, autor de diversos llibres, ha publicat un relat, editat per Meteora, titulat: “Viure sense el meu fill”. Una narració d’una de les infàmies més grans de la nostra història recent. Maria, una dona de vuitanta anys, assisteix a l’enterrament del seu fill Ferran, un nen que ella havia infantat un llunyà 8 de setembre de 1939 a la presó tarragonina de les Oblates, un nadó que li fou robat en aquell mateix instant, un fills que mai no li ha pogut dir “mare”. Llibre que presenta una realitat social des de la vessant política, castigant d’aquesta forma per part del bàndol guanyador, el franquista, als perdedors. I més directament, a les dones republicanes tancades a la presó.\nAquest article us recomana, a part de poder veure el documental de TV3, amb un excel.lent treball de l’equip d’investigació, dirigits per Montse Armengou, us ofereix el podcast amb l’àudio del programa matinal de RNE-Ràdio 4, dirigit per Toni Marín, on el passat dimarts dia 22 de febrer va tracta el tema dels nens robats, amb la presència de l’escriptor Josep Gironès, autor del llibre que el “Vols llegir?” us recomana, també la directora de l’esmentat documental de TV3, i es pot escoltar l’increïble testimoni d’Ana Páez, afectada pel cas en primera persona i membre d’ANADIR, l’Associació Nacional d’Afectats per Adopcions irregulars.\nFont: 3cat34.cat – El Periódico de Catalunya\nPàgina web personal: Josep Gironès\nTV3 a la carta: “Torneu-me el fill”\nArticle 382 – J.M. Solé – “Vols llegir?” – Ràdio Nova\nBarcelonabiblioblocbibliotecacatalunyaNens robatsnovetatsràdio novaRNE-Ràdio 4tardor 2009Tardor 2010vilanova del camí


Informador/a de Casal de Barri a Palma | InfoJove\nInformador/a de Casal de Barri a Palma\n Atenció, acollida i informació al públic de manera presencial, telemàtica i telefònica.\n Gestió del correu electrònic.\n Suport logístic: muntatge i desmuntatge d’espais.\n Atenció als talleristes.\n Vetllar per l’aplicació de la normativa i el bon ús del centre.\n Registre d’incidències dels usuaris/es per planificar millores.\n Manteniment i actualització del material de difusió i comunicació en expositors, cartellera, taulell d’anuncis, etc.\n Atenció a les entitats del Casal.\n Suport en l’organització i execució de les activitats culturals.\n Realització d’inscripcions a tallers.\n Gestió i actualització de l’inventari.\n Recollida d’enquestes de satisfacció.\n Tasques administratives i d’arxiu.\n Suport en tasques de difusió\n Maneig i control de les xarxes socials.\nData d’inici: Setembre 2021.\nHorari: Dilluns i dimecres de 9:30 a 13:15h i de dilluns a divendres de 16 a 20:30h.\nFormació / Titulació: Animació sociocultural amb títol de monitor/a de temps lliure i amb títol de director/a de temps lliure.\nIdiomes: Català B2, Valorable nivell mig demostrable d’anglès.\nInformàtica: Nivell usuari en l’ús de fulls de càlcul, processador de textos i programes d’edició d’imatges.\nExperiència: Mínima de 6 mesos en l’àmbit socioeducatiu.\nAltres: Maneig de xarxes socials (facebook, instagram, youtube…). Treball en equip. Bona aptitud d’atenció al públic.\nCom sol·licitar: Enviar CV a: antoniafont@estudi6.com amb la ref. Infojove CASALBARRI21.


el viatger de les lletres: Metàfora d'una granoteta (Estem mig cuinats o no?)\nMetàfora d'una granoteta (Estem mig cuinats o no?)\nM'ha arribat per correu electrònic.\nDes de l'al·legoria de “La Caverna” de Plató a “Matrix”, passant per les faules de Jean de La Fontaine, el llenguatge simbòlic és un mitjà privilegiat per induir a la reflexió i transmetre les idees.\nOlivier Clerc, escriptor i filòsof, en aquest breu conte seu, a través de la metàfora, posa en evidència les funestes conseqüències de la no consciència del lent canviar, que infecta la nostra salut, les nostres relacions, l’evolució social i l’ambient. Un condensat de vida i de saviesa que cadascú podrà plantar en el seu propi jardí per gaudir-ne els fruits.\nLa granoteta que no sabia que s’estava coent…\nImagina’t una cassola plena d’aigua freda en la qual neda tranquil·lament una petita granoteta.\nUn petit foc s’encén sota la cassola, i l’aigua s’escalfa lentament.\nL’aigua, a poc a poc, es va posant tèbia, i la granoteta ho troba més aviat agradable, i continua nedant.\nLa temperatura de l’aigua continua pujant...\nAra l’aigua està calenta, més del que la granoteta pugui fruir, se sent una mica cansada, no obstant això, no s’espanta.\nAra l’aigua està veritablement calenta i la granoteta comença a trobar-ho desagradable, però està molt debilitada, per tant ho suporta i no fa res.\nLa temperatura continua pujant, fins que la granoteta acaba simplement... coent-se i morint.\nSi la mateixa granoteta hagués estat posada directament a l’aigua a 50 graus, amb un cop de pota immediatament hauria saltat fora de la cassola. Això demostra que, quan un canvi ve d’una manera suficientment lenta escapa a la consciència, i no provoca en la major part dels casos cap reacció, cap oposició, cap revolta…\nSi mirem què passa en la nostra societat des de fa algunes dècades, podem veure que estem sofrint una lenta deriva a la qual ens estem habituant.\nUna quantitat de coses que ens haurien horroritzat 20, 30 o 40 anys enrere han estat a poc a poc banalitzades, i avui gairebé no preocupen, o deixen directament i completament indiferent la major part de les persones.\nEn nom del progrés, de la ciència, i de l’aprofitament, s’efectuen continus atacs a les llibertats individuals, a la dignitat, a la integritat de la naturalesa, a la bellesa i a la felicitat de viure.\nLentament, però inexorablement, amb la constant complicitat de les víctimes, inconscients, o potser incapaces de defensar-se.\nLes negres previsions per al nostre futur en lloc de suscitar reaccions i mesures preventives,\nno fan més que preparar psicològicament la gent per acceptar les condicions de vida decadents, i també dramàtiques.\nEl martelleig continu d’informacions per part dels mitjans satura els cervells, que no estan ja en condicions de distingir les coses.\nQuan vaig parlar d’aixòper primera vegada, era pensant en el demà...\nAra és per a AVUI!!!\nConsciència o cocció, hem d’elegir!\nLlavors, si no estàs com la granoteta ja mig cuinat, dóna un saludable cop amb les teves potes abans que sigui massa tard!\nEditat per Manel Aljama (juny 2012)\nPublicat per Manel Aljama a 6/19/2012 09:50:00 a. m.\nMontserrat Llagostera Vilaró 20 de juny de 2012 a les 7:43\nMira tens molta raó.\nPero jo sense ser cap adivina, ja li comentava far anys en el meu marit que la societar estva vivint per sobre els seus mitjos i que no era bo bó tants endeutements..\nAl final dic que Deu i faci més que nosaltres, encare que nosaltres son les seves ferramentas i si no ens movem ens pasará com la granota.\nManel Aljama 20 de juny de 2012 a les 9:59\nSí és cert,hem viscut com si hagués una aixeta d'on ragen els diners... Malauradament la metàfora va més enllà i ens vol dir que han retallat des de fa 30 anys i si haguessin fet totes les retallades de cop la gent s'hagués revoltat. No està tot perdut o en tot cas repetirem la història...\nFran Rueda 21 de juny de 2012 a les 18:12\nTens raó Montse, però aquest endeutament l'han fet els governs (de tots colors)i ara ens toca a nosaltres els ciutadans pagar la factura.\n"Escalfen l'aigua" poc a poc, amb les retallades de drets que fins ara teníem, de sous que ens ha costat molts anys d'aconseguir amb lluites dels nostres pares, avis, etc. Fan servir la política del "fes que l'inacceptable sembli imprescindible".\nManel Aljama 22 de juny de 2012 a les 10:42\nNo era això... deia Lluís Llach, "no era això" i un altre també en deia "no es eso no es eso"\nVictòria Cardona 2 de juliol de 2012 a les 23:04\nEstà molt bé la metàfora i el que has reflexionat.M'ha agradat Manel! Una abraçada,\nManel Aljama 3 de juliol de 2012 a les 13:27\nGràcies Victòria. Tristement té raó.\nLlibres (356) Activisme (315) Catalunya (185) Literatura (173) Presentacions (154) Ràdio (94) Assaig (82) Negra i Criminal (69) Lectura (68) Relat (59) LLibres & Company (56) Poesia (55) Premis (55) Futur imperfecte (51) Història (50) Política (45) Biblioteca (41) Cultura (37) Cites (36) Maria Carme Roca (35) Olga Xirinacs (35) La Soledat del Llebrer (32) Autors Favorits (29) Escriptura (27) Fires (26) Editorials (25) Vernaclisme (25) Sant Jordi (19) LaTortugaAvui (18) Entrevistes (17) Música (16) Ràdio Llibre (15) Pedrolo (13) SonsdeProp (13) #AnyPedrolo (12) Occitània (11) Sabadell (11) Coia Valls (10) Humor (10) Teatre (10) Infantil (9) Juvenil (9) Futur (8) PuntdeLlibre (8) Salvador Espriu (8) CiFi (7) Economia (7) Fantàstic (7) Filosofia (7) Antologies (6) APE (5) Meteora (5) Miquel Martí i Pol (5) Educació (4) Joan Oliver (4) Llibreries (4) Madeira (4) Vacances (4) #JOACUSO (3) Cinema (3) Exposicions (3) Nadal (3) Xulio Ricardo Trigo (3) #AnyColladeSabadell (2) 365 contes (2) Agraïment (2) Albert Salvadó (2) Andreu Martín (2) Pere Calders (2) QLL (2) Safo (2) Tradició (2) Xarxes Socials (2) Alrevés (1) Barcino (1) CLAD (1) Ciència (1) Contes tradicionals (1) Dianna M. Marquès (1) Dites (1) Enid Blyton (1) Gramàtica (1) Jesús M. Tibau (1) Kavafis (1) Lisboa (1) Llengua (1) Lorca (1) MCMartinez (1) Misteri (1) Mites (1) Montserrat Roig (1) Poe (1) Pulp (1) QR (1) Religió (1) Valors (1) Web (1) Òmnium (1)\nFer-ne foc, del drama\nInnovació social per al museu social\n‘El tercer home’, un clàssic del cinema amarat de mitologia\nSobre el diari com a gènere literari: un gènere suspecte (i 5)\nCarta del traductor Joan Sellent a E. Albee en ACE...\nMetàfora d'una granoteta (Estem mig cuinats o no?)...\nAssassins del català -2\nEls assassins del català\nDol per la nostra llengua\nLa influència de Safo


El «play-off» és a les seves mans - Diari de Girona\nEl «play-off» és a les seves mans\nIsaac Becerra, el porter menys golejat de la categoria, torna dissabte a l'escenari on fa dos anys va protagonitzar una de les aturades més importants de la història del Girona. I ho fa amb un únic objectiu: «S'ha de sortir a guanyar»\ngirona | cales rosell 03.06.2016 | 07:21\nIsaac Becerra s'ha convertit, per mèrits propis, en un dels noms propis del Girona d'aquestes últimes temporades. Des que va debutar de la mà de Rubi ara fa unes temporades, la seva evolució ha estat majúscula, fins erigir-se en un dels porters més destacats de la categoria i una peça indiscutible sota pals a Montilivi. Amb només 28 gols encaixats aquesta lliga i a punt de convertir-se en el nou Zamora de Segona A, el colomenc torna aquest dissabte al Toralín, un escenari en el qual les ha viscut de tots colors. El més cruel, el 3-0 de l'any passat; però també el més feliç, quan va contribuir amb una espectacular mà fa dues temporades a l'agònica permanència d'un Girona que, amb aquell 1-2, pràcticament salvava una categoria que semblava perduda. Igual o més dramàtica serà la cita d'aquest cap de setmana, amb dos equips que immersos en els seus respectius maldecaps:?un Ponferradina al qual li va la vida;?i un Girona que busca el play-off per pujar a Primera.\nA?les mans de Becerra hi ha bona part de les opcions que el somni dels gironins segueixi o no amb vida. Ell, modest com sempre, parla d'«un partit més» en el qual «guanyar» és l'objectiu principal. No amaga que en joc hi ha una promoció d'ascens i que això li dóna certa «importància», però aposta per «ficar-nos al cap que haurem de sortir a guanyar» perquè «si pensem que amb l'empat n'hi haurà prou, ens equivocarem». Reconeix que el Ponferradina posarà les coses ben difícils, sobretot perquè els del Bierzo es juguen la permanència, encara que té la confiança suficient en el rendiment del seu equip com per tenir clar que la victòria és a l'abast. «Ells sortiran a totes, tot i que si alguna cosa tenim és que a fora de casa som molt bons i hi hem sumat molts punts. Anem amb aquesta confiança», confessa. Parla també de la «pressió» amb la qual un i altre equip afrontaran la cita. «La nostra és més bona, més positiva. Lluitem per poder gaudir d'un altre play-off. La seva és més fotuda. Descendir és un autèntic problema perquè tot canvia de cop».\nTreu també ferro a la visita d'un escenari com ho és el Toralín i nega que es tracti d'un camp especial o del qual guardi bons o mals records. «Allà hi hem viscut partits de tota mena. Del partit de fa dos anys en el qual ens vam salvar queden ben pocs jugadors a la plantilla. I?passa tres quarts del mateix amb el de l'any passat. No se li ha de donar massa voltes. És un camp més, en el qual viurem una guerra contra un rival qualsevol».\nOn sí que hi té més a dir és quan se li pregunta per l'excel·lent treball defensiu del Girona d'aquesta temporada. Amb 28 gols encaixats en 41 jornades no només és el conjunt que menys n'ha rebut de Segona A, sinó que permetrà al colomenc proclamar-se guanyador del trofeu Zamora. «N'estic molt orgullós perquè el treball defensiu sempre és important. Un equip s'ha d'armar sempre des del darrere;?ser sòlid i aprofitar al davant. Això és el que estem fent i les coses ens surten prou bé», valora. Sobre el guardó que és a punt de guanyar, diu estar «content», si bé confessa que el mèrit no només és seu, sinó de tothom. «Això no seria possible sense els companys que juguen i també sense la resta. És un trofeu individual que hauria de ser col·lectiu», diu. Després, s'esplaia una mica més:?«M'omple molt ser el Zamora, com és evident. Però també sóc conscient que som onze els futbolistes que juguem i que defensem. He tingut actuacions que han contribuït a no perdre partits, ecara que la feina és de tots plegats».\nMantenir el zero també al Toralín seria un gran pas que podria classificar els gironins per al play-off, on l'equip es podria classificar com a quart, cinquè o sisè. «Hem de ser ambiciosos. Com més amunt, millor. És molt important tenir el factor camp al nostre favor», reflexiona un Becerra al qual no li agrada treure la calculadora i fixar-se en els resultats que es puguin donar en d'altres camps. «S'ha de sortir a guanyar i punt. No pensem en combinacions ni en què han de fer els altres equips».\n«Aquella no va ser la millor mà, però si la més important» . Girona FC


Equipo Nizkor - Les Brigades Internacionals tornen a la serra de Pàndols.\nLes Brigades Internacionals tornen a la serra de Pàndols\nAquest dissabte, un seguit d'entitats ebrenques homenatjaran les Brigades Internacionals a la serra de Pàndols, a la Terra Alta, en un dels escenaris de la batalla de l'Ebre, la més llarga i sagnant de la Guerra Civil. L'Associació Lo Riu, dedicada a la defensa del patrimoni històric del territori, amb el suport de les universitats de Barcelona i de Glasgow, retran homenatge a la XV Brigada, formada pels combatents de llengua anglesa. La Universitat de Glasgow té un equip d'investigadors dedicats al que s'anomena l'arqueologia del conflicte, que és la recuperació d'espais de la memòria on han tingut lloc batalles emblemàtiques.\nL'acte es fa un 24 de setembre, aniversari de la retirada de les Brigadistes Internacionals decidida pel govern de la República en un intent, al capdavall inútil, de posar fi a la intervenció exterior en la guerra. Però ni l'Alemanya nazi ni la Itàlia feixista van deixar d'ajudar el bàndol feixista fins al darrer moment.\nSerà un dia emotiu. Es farà una visita al monòlit que, en plena contesa, la XV Brigada va erigir per recordar els seus soldats morts. Es descobrirà una làpida d'homenatge a un dels brigadistes, l'irlandès Maurice Ryan, i tot seguit es visitaran les excavacions que s'estan fent a la zona del Molí del Farriol, als afores de Corbera d'Ebre, on hi havia hagut l'últim punt de comandament de la XV Brigada.\nJoan Sambró, membre de l'associació Lo Riu, explica a NacióDigital la importància de l'acte: "Té una doble rellevància. Per nosaltres, significa recuperar un episodi de la nostra història i del territori. De l'altra, és un homenatge a tots aquells que van venir a casa nostra, molts des de terres llunyanes, per lluitar contra el feixisme". Per Sambró, "alguns d'ells eren uns visionaris, gent que veien molt a prop la Segona Guerra Mundial i tenien clar que calia parar el nazifeixisme aquí".\nXavier Hernández: "La batalla també es va perdre a Munic"\nDel 25 de juliol al 16 de novembre de 1938 van 115 dies que foren de sang i foc entorn l'Ebre. L'exèrcit republicà va admirar el món quan va creuar el riu per aturar l'avenç franquista i protegir Catalunya. Des de l'abril, la zona republicana havia quedat partida en dos. Ja no hi havia dubte de per on es decantava la guerra. La batalla de l'Ebre va ser un esforç desesperat i heroic de les tropes republicanes per mirar de capgirar la dinàmica del conflicte. Però la superioritat feixista era enorme.\nLa batalla de l'Ebre, però, tenia un altre escenari molt llunyà. Ho explica l'historiador Xavier Hernández, responsable de Didpatri, el grup de didàctica del patrimoni de la UB que està duent a terme les excavacions a l'espai de la contesa. Hernández afirma que "la batalla també es va perdre a Munic". La guerra a Europa es veia venir des de feia temps. La Conferència de Munic va reunir els líders d'Alemanya, Itàlia, França i Regne Unit. El tema que estava sobre la taula era el destí de la regió dels Sudets (zona de parla alemanya dins de la República Txeca). Tots els ulls estaven posats a Munic i es donava per feta la ruptura de relacions entre les potències democràtiques i Berlín. Però el cert és que França i Gran Bretanya van claudicar davant les apetències de Hitler. Es va evitar la guerra mundial, però només durant uns mesos. Els Sudets van ser annexionats per Alemanya i la República Txeca va quedar tocada de mort. Però també els combatents de l'Ebre van perdre a Munic.\nEl setembre de 1938, els membres de les Brigades Internacionals van abandonar la península. Els combatents de la XV Brigada que havien sobreviscut van tornar als seus països d'origen. La batalla de l'Ebre es decantava cap al bàndol franquista. El 30 de setembre, es coneixien els resultats de la conferència de Munic, el que conformava un escenari lúgubre pels interessos dels republicans. L'endemà, França tancava la frontera i impedia l'entrada de material de guerra. La República i Catalunya eren deixades a la seva sort.\nXavier Hernández explica que "Catalunya va respondre a l'esforç que va representar la batalla de l'Ebre. Ho van fer les fàbriques d'armes, les lleves joves, la gent de la rereguarda que veien l'enemic a les portes de casa i eren conscients del que representava l'entrada dels feixistes, l'arribada dels bàrbars. Sense el compromís de la gent, no s'explica tanta resistència".\nL'estrella de David al camp de batalla\nLa batalla de l'Ebre encara guarda molts secrets i episodis a redescobrir. Xavier Hernández assenyala que en el mateix lloc de comandament de la XV Brigada s'hi havia instal·lat anteriorment el batalló Palafox, que incloïa la companyia Naftalí Botwin, formada exclusivament per jueus compromesos amb la causa republicana. Estava formada per més de 150 soldats i van arribar a publicar un butlletí en llengua jiddisch. Hernández afegeix que més endavant volen preparar un acte d'homenatge a aquests combatents.\n[Font: Par Pep Martí, Nació digital, Barcelona, 23set16]


El Concurs està dirigit a tots els aficionats i amants de la poesia\nParticipació : poden participar en el Concurs tots els col·legiats/des sèniors i els seus cònjuges, a partir de 60 anys, membres dels col•legis professionals associats a la Intercol·legial de Catalunya.\nTemàtica, extensió, gènere i format: el Concurs està dirigit a tots els aficionats i amants de la poesia. La temàtica dels poemes és lliure, així com l’estructura i la mètrica d’aquests. El text serà original i inèdit, sense que altre concurs de poesia i escrit en català o castellà. La longitud màxima expressada en nombre de caràcters, incloent-hi espais: 2000 caràcters.\nPresentació: cada participant pot presentar un poema, i no constarà la identitat de l’autor, que l’haurà d’enviar com arxiu adjunt per correu electrònic a l’adreça: areacultural@comb.cat (assumpte: Concurs de Poesia Intercol•legial de Sèniors). La identitat de l’autor es farà constar en el cos del missatge enviat. Tots els textos han d’estar signats únicament per mitjà d’un pseudònim.\nTermini: el termini de presentació acaba el 5 de novembre de 2021.\nVeredicte del Concurs. Composició del jurat: el jurat del Concurs de Poesia el formaran tres experts literaris, nomenats per la Comissió Intercol•legial, i dos membres de la Comissió Intercol•legial de Sèniors un dels quals farà les funcions de secretari. El jurat es reunirà a porta tancada, un cop llegits els treballs presentats a concurs, i decidirà, d’acord amb els criteris predefinits, els tres poemes premiats del Concurs. Cada un dels treballs es puntuarà en una escala d’1 a 10. Els tres poemes guanyadors (primer, segon i tercer), seran aquells que tinguin més punts, procedint en cas d’empat a una deliberació addicional, amb el mateix criteri, entre els poemes empatats. La resolució del jurat tindrà lloc entre el 22 de novembre i el 3 de desembre de 2021. La notificació als guanyadors es realitzarà mitjançant correu electrònic i el lliurament dels premis serà presencial procedint-se a la lectura dels poemes premiats.\nPremis: s’atorgaran un primer, un segon i un tercer premi, consistents en lots d’obsequis dels diferents col•legis membres de la Comissió Intercol•legial de Sèniors. El concurs no es podrà declarar desert i l’entrega de premis es farà al Col•legi de Metges, al final de la conferència del 14 de desembre de 2021, del VIII Cicle de Conferències Intercol•legial.\nAcceptació: els poemes presentats han de cumplir les condicions descrites anteriorment per a poder participar en el Concurs i poder optar a ser premiats. A més, tots els concursants declaren conèixer i acceptar les condicions descrites per participar en el Concurs, així com el veredicte del jurat, i accepten expressament i singularment la cessió dels drets de publicació o comunicació pública dels poemes presentats, de caràcter no exclusiu, per a ser publicats a través dels mitjans habituals de comunicació col•legial en l’àmbit dels col•legis que formen part de la Comissió Intercol•legial de Sèniors.\nEls poemes guanyadors i la resta dels poemes presentats al Concurs serán publicats en un recull, en format electrònic PDF, per part de la Comissió Intercol• legial de Sèniors i que serà enviat a tots els participants al Concurs i també serà exposat a la web de l’Associació Intercol•legial.


Destacats | Fundació Joan Miró\nEva Fàbregas proposa una aproximació a la cultura material a partir d’una instal·lació embolcallant i immersiva, centrada en els sentiments i la subjectivitat dels objectes de consum.\tsobre "Eva Fàbregas explica el seu projecte a l'Espai 13"\nEl cicle de l’Espai 13 per al curs 2016-2017, Peu a fora. Expedicions i diàspores, presenta sis treballs artístics realitzats des de la perifèria dels circuits habituals de l’art contemporani. A la meitat del recorregut del cicle, Eloy Fernández Porta, assagista i escriptor, aborda la idea de la perifèria des de la ficció en forma de set relats breus.\tsobre "Habitants de Nobarnimad"\nComissariada per l’artista Antonio Ortega, la mostra ofereix una mirada històrica a les actituds i els posicionaments autogestionaris en l’art contemporani. Es tracta d’una selecció personal d’artistes que han incorporat a la seva dinàmica de treball un gir amb el qual apoderar-se i vetllar per l’autoritat del seu propi relat.\tsobre "Antonio Ortega parla d'Autogestió"\nLa casa de la Ricarda va ser escenari per a l’experimentació artística durant els últims quinze anys del franquisme. Una selecció d’imatges recupera el reportatge fotogràfic que Joaquim Gomis va realitzar de dues representacions que s’hi van fer als anys seixanta, concebudes conjuntament per Joan Brossa i Josep Maria Mestres Quadreny.\tsobre "Brossa a la Ricarda"\nAnglès: a les 11 h\tsobre "Visita comentada gratuïta a l’edifici de Sert"


Lockey Safety Products Co., Ltd. - Notícies Lockey - Notícies - Lockey Safety Products Co., Ltd\nLockey Safety Products Co., Ltd. és un fabricant professional especialitzat en la producció de tot tipus de productes de bloqueig de seguretat. Estem fundats en la fabricació de productes adequats per a etiquetatge de bloqueig per ajudar a evitar accidents industrials, causats per la inesperada energització o arrencada de màquines i equips per l'alliberament incontrolat d'energia. Durant diversos anys de desenvolupament ràpid, Lockey s'ha convertit en el fabricant líder en seguretat / dispositius de bloqueig a la Xina.\nOferim una àmplia gamma de dispositius de bloqueig i etiquetes que cobreixen la majoria d'aplicacions mecàniques i elèctriques, incloent el cadenat de seguretat, el bloqueig de vàlvules, el bloqueig de bloqueig, el bloqueig elèctric, el bloqueig del cable, el kit de bloqueig i l'estació, etc. Tots els nostres productes es fabriquen segons CE, ISO9001, OSHA, norma OHSAS18001. Reunits amb les demandes del mercat, la nostra empresa ja ha començat a acceptar els requisits personalitzats dels clients. "Confeccionar el teu propi pany" podria ser el símbol de les teves plantes, i també és l'encarnació del nostre servei considerat. Una de les avantatges de triar els nostres productes és la de serveis postvenda d'alta qualitat. Es garanteix dotze mesos de garantia que us permetran estar segurs de comprar els nostres productes.\nAra Lockey té 55 empleats i té una superfície total de 2.000 metres quadrats. Cada empleat treu el seu pes per construir una empresa próspera. També comptem amb el nostre equip de recerca i desenvolupament per oferir diversos tipus de productes i solucions de bloqueig de seguretat per satisfer les necessitats dels nostres clients. Cada any participem en nombroses fires professionals, com A + A, Intersec, Safety in Action, Suntec. Exportem productes de Lockey a tot el món, de manera que els nostres clients són de tot el món, com EUA, Europa, Àsia, Emirats Àrabs Units, Austràlia, Amèrica del Sud, etc.\nSempre estem aquí per motius de seguretat. Fem el nostre lloc de treball més segur mitjançant l'ús de productes Lockey.\nPromoció de vendes del mes de maig\nHappy Lockey Dumplings Day


La religió, metafísica deL poble rus - Diari de Girona\nLa religió, metafísica deL poble rus\njavier morán 06.01.2017 | 07:28\nVladímir Putin, que sens dubte seria un lleial votant de Donald Trump, pel seu odi a Hillary Clinton, acaba de celebrar el Dia de la Unitat de Rússia beneint una escultura –17 metres en bronze– del príncep Vladímir, aquell que en l'any 988, en anar a casar-se amb Ana Porfirogéneta, princesa grega, i sent pagà amb centenars de concubines i diverses esposes, va decidir rebre el bateig cristià al riu Dniéper i tornar a Kíev amb el programa de demolir tot monument no d'acord amb la fe recentment adoptada i aixecar en el seu lloc grans temples que iniciessin la cristianització de Rússia.\nDes de llavors, Kíev ha estat tinguda com a bressol d'una Rússia creient sota la influència de Bizanci, llavors ja molt allunyada de Roma. De fet, poques dècades després, el 1054, el Papa i el Patriarca grec es van excomunicar mútuament, cosa que va produir que l'Església russa mai fos filla de Roma. El 1067 els otomans van iniciar el seu banquet de l'Imperi Bizantí, fins a conquistar finalment Constantinoble el 1453. En conseqüència, a Rússia va sorgir un nou eslògan: «Dos Romes han caigut, però la tercera segueix en peu. I no n'hi haurà una quarta perquè ningú podrà reemplaçar el tsarisme cristià».\nUn «tsarisme cristià» que Putin s'ha col·locat sobre la seva dura pell d'exagent del KGB com si fos un vestit a mida. I de la mateixa manera que en la tradició bizantina el Tron i l'Altar es trobaven estretament vinculats, el president rus no perd un segon per fer-se abraçades amb el patriarca Kirill, de l'Església ortodoxa, el qual evoca el príncep Vladímir –de fet, és Sant Vladímir el Gran– com aquell que va escollir amb encert «la veritat» del cristianisme davant les restants creences que ja circulaven per la Rússia del primer mil·lenni.\nVegem: si un Papa de Roma insistís que el catolicisme és la mateixa «veritat» enfront de tots els errors de les diverses creences, cremaria immediatament a la plaça pública (Benet XVI s'atrevia a dir-ho, però Francisco mai ho farà). Doncs bé, l'autoritatiu discurs d'un patriarca ortodox rus serà sempre més dur que el d'un pontífex catòlic, però Occident l'ignorarà completament. En aquest sentit, el cap de l'Església catòlica segueix comptant amb el primat de la rellevància pública.\nPerò tornem a Putin, un mestre de la barreja. Va començar a avorrir Hilary Clinton quan aquesta, com a secretària d'Estat, va reclamar transparència al president rus després de la maniobra amb la qual el 2008 va passar a ser primer ministre per poder presentar-se el 2011 a un tercer mandat presidencial. Un altre capítol conflictiu va ser el de la invasió russa de Crimea, moment en què Clinton va acusar Putin de hitlerisme. Finalment, la guerra de Síria ha proporcionat les més recents topades amb la candidata demòcrata a la presidència dels EUA. De rebot, s'ha creat un triangle inquietant entre Putin, Bashar al-Assad i Donald Trump. Una relació transitiva en la qual el candidat republicà anima Rússia a hackejar les comunicacions del Partit Demòcrata, mentre que Putin dóna suport al mandatari sirià i aquest afirma que «Putin és l'únic defensor del cristianisme» amb què pot parlar.\nResulta també inquietant que una part majoritària del tradicionalisme i de la conservació catòlica hagi establert simpaties amb Putin pel seu discurs cristià i les seves posicions en moral pública. La veritat és que qualsevol al·locució del president rus conté afirmacions com aquesta: «Podem veure com molts països euroatlàntics estan rebutjant les seves arrels, els valors cristians, que constitueixen la base de la civilització occidental. Ells estan incomplint els principis morals i la seva identitat tradicional: nacional, cultural, religiosa i fins i tot sexual. Van posar en pràctica polítiques que igualen les famílies amb les famílies LGBT (lesbianes, gais, bisexuals i transsexuals); la fe en Déu és igual a la fe en Satanàs.\nCal advertir que Putin parla de la zona «euroatlàntica», ja que en el seu esquema, que li ha inspirat el pensador rus Alexander Dugin (anomenat «el Rasputín de Putin»), hi ha dos mons: el «poder de la mar» el d'EUA i els seus aliats occidentals; i el «poder de la terra», sota la guia de Rússia a la nova Euràsia, o nova «ruta de la seda». Per Dugin, l'imperi atlantista és el «regnat de l'anticrist», que només aconseguirà vèncer la «tercera i definitiva Roma».\nPerò per la part de l'Església ortodoxa cristiana existeixen també unes bases per deixar-se grapejar tant per Putin (cosa que el Vaticà tallaria immediatament davant el setge de qualsevol poder civil, a excepció de la simpatia que Joan Pau II sentia pels EUA, el qual es va demostrar amb tres presidents agenollats davant el seu fèretre).\nL'Església ortodoxa i la seva teologia pivoten sobre un patriarcalisme i una autoritat asfixiant (allò que tant es critica al catolicisme a Europa és una petitesa comparat amb les esglésies orientals). A més, el pensament teològic ortodox es basa en l'experiència de Déu, el culte diví i la vida ascètica. La resta, com la moral pública o el que el catolicisme diu la Doctrina Social de l'Església, són irrellevants o són mera «mundanització», el terme que la teologia ortodoxa utilitza per qualificar la teologia occidental, tant l'escolàstica catòlica com la protestant, bé sigui liberal o conservadora. En conseqüència, la teologia occidental ha esdevingut «logicocràcia» i racionalisme, o en «eticocràcia». Amb tals vímets, s'ha forjat un «nacionalortodoxisme» sota paràmetres similars al que va ser, salvant les distàncies, el «nacionalcatolicisme» espanyol del franquisme. Així, en un país en què floreix la corrupció, però d'economia minvant i de població que es redueix en un milió d'habitants per any, el president Putin ha redescobert com subministrar de nou l'opi del poble. És més: si la religió és la metafísica del poble, pot ser també la bastida de la tercera Roma.\nTrump amenaça amb aranzels del 20% sobre els cotxes de la UE


Procés de traducció a més de 750 idiomes\nDesperta’t! | Núm. 3 2016\nLLEGEIX-HO EN afrikaans albanès alemany amhàric anglès armeni bemba birmà bislama búlgar català cebuano chewa (Malawi) chitonga chitumbuka coreà croat danès efik eslovac eslovè espanyol estonià ewe fijià finès francès georgià grec hebreu hiligainon hongarès ibo ilocano indonesi ioruba islandès italià japonès kaonde kazakh kinyaruanda kirguís kirundi lingala lituà luganda luvale macedoni malgaix maltès neerlandès noruec pangasi polonès portuguès quítxua (ayacucho) quítxua (cusco) romanès rus samoà sepedi serbi serbi (alfabet llatí) sesotho (Lesotho) setswana shona silozi singalès suahili suahili (congo) suec tagal tai tetun dili tigrinya tok pisin tsonga turc twi txec tàtar ucraïnès urdú vietnamita wolaita xhosa xinès mandarí (simplificat) xinès mandarí (tradicional) zulu àrab àzeri àzeri septentrional (alfabet ciríl·lic)\nTrenquem la barrera de l’idioma: Una ullada entre bastidors\n«A vegades s’ha dit que no hi ha cap tasca més complexa que la traducció.» (The Cambridge Encyclopedia of Language)\nABANS de traduir les publicacions dels Testimonis de Jehovà, hi ha un procés meticulós de planificació, recerca i redacció. Durant aquest procés, el Departament de Redacció, situat a la seu mundial a Nova York, revisa que el text sigui gramaticalment correcte, la informació sigui exacta i el llenguatge sigui fresc. *\nEl Departament de Redacció envia el text a centenars d’equips de traducció d’arreu del món. La majoria d’ells viuen i treballen on es parla l’idioma al qual tradueixen, que sovint és la seva llengua materna. És necessari que entenguin bé tant la informació original com la llengua meta.\nPROCÉS DE TRADUCCIÓ\nAquest infogràfic mostra com es tradueix Desperta’t! a l’espanyol\nDes de la seu mundial dels Testimonis de Jehovà, als Estats Units, s’envia el text original en anglès a un equip de traductors situat a Espanya\nCada membre de l’equip analitza el text detalladament\nAbans de començar a traduir, l’equip es reuneix per parlar sobre el text original\nEls traductors s’asseguren de fer una traducció natural, correcta, clara i fidel al text original\nDesprés de l’aprovació final, s’envia el text traduït a diferents oficines per a la seva impressió i distribució\nEls lectors d’arreu del món treuen profit dels consells pràctics de la Bíblia en la seva pròpia llengua\nCom treballen normalment els traductors?\nEn Geraint, un traductor que viu a Gran Bretanya, explica: «Treballo amb un equip de traductors i, per tant, la bona col·laboració és essencial. Tots junts busquem possibles solucions a traduccions complicades. A mesura que ho fem, analitzem no només les paraules, sinó les idees. Valorem el significat i la intenció del text, i tenim sempre en compte els nostres lectors».\nQuin és el teu objectiu com a traductor?\n«Volem que el lector tingui la sensació que el text s’ha escrit originalment en el seu idioma. No hauria de semblar que és una traducció. Per evitar això, utilitzem un llenguatge natural i que capti l’atenció del lector. D’aquesta manera, la persona disfrutarà de la lectura com si estigués tastant un plat deliciós i agradable al paladar.»\nQuins avantatges té viure on es parla l’idioma?\n«Cada dia sentim l’idioma que es parla al carrer i això ens ajuda a fer millor la nostra feina. A més, podem comprovar si entenen les paraules i expressions que fem servir, i si les troben naturals i atraients. Això ens ajuda a transmetre el significat exacte del text original.»\nCom organitzeu la feina?\n«Cada projecte s’assigna a un equip. Per començar, cada membre de l’equip llegeix el text original per analitzar l’estructura, el tema de l’article i saber a qui va dirigit. Ens preguntem: “Quin propòsit té l’article? De què tracta? Què ens vol ensenyar?”. Reflexionar en això ens dóna idees que ens són útils a l’hora de traduir.\n»Després, els membres de l’equip compartim les nostres opinions i aprenem els uns dels altres. Ens volem assegurar que entenem bé el material i que mantenim el mateix estil de l’escrit anglès. Volem que els nostres lectors tinguin la mateixa reacció que els lectors del text original.»\nCom s’organitza l’equip per treballar?\n«Volem que els lectors entenguin el text a la primera. Per tal d’aconseguir-ho, quan traduïm un paràgraf, el llegim diverses vegades en veu alta.\n»El traductor escriu el paràgraf en la llengua meta i la resta de l’equip l’anem seguint a les nostres pantalles. Llavors ens assegurem que no s’hagi afegit ni tret cap idea i, per últim, mirem que el text sigui natural i comprovem que no hi hagi errors d’ortografia ni de gramàtica. Aleshores, un dels tres llegeix el paràgraf en veu alta. Si s’encalla quan llegeix, mirem de trobar si falla alguna cosa. Un cop s’ha traduït l’article, un membre de l’equip el llegeix en veu alta i la resta pren nota de les expressions que es poden millorar.»\n«Doncs sí que ho és! I acabem el dia esgotats. Així és que tornem a mirar el text l’endemà al matí amb la ment descansada. Al cap d’unes setmanes, el Departament de Redacció ens envia el text amb canvis finals, i després rellegim la traducció amb ulls frescos i la refinem.»\nQuines eines feu servir?\n«Els ordinadors encara no poden substituir els traductors, però els Testimonis de Jehovà tenim programes informàtics propis que ens faciliten la feina. Per exemple, hem creat un diccionari on guardem expressions i paraules que fem servir sovint. Una altra eina ens permet consultar totes les publicacions que l’equip ha traduït, i així podem veure com s’han traduït expressions difícils en altres ocasions.»\nQuè en penses de la teva feina?\n«Pensem que la nostra feina és un regal per a les persones, i volem que l’embolcall sigui bonic. Ens emociona pensar que un article d’una revista o del lloc web pugui arribar al cor d’un lector i l’ajudi a tenir una vida més plena.»\nBeneficis que duren per sempre\nArreu del món, milions de persones tenen l’oportunitat de llegir en la seva pròpia llengua les publicacions que editem els Testimonis de Jehovà. Els consells pràctics de les nostres revistes, llibres, vídeos i del nostre lloc web es basen en la Bíblia. D’aquesta manera fem que el missatge de Déu, Jehovà, arribi a persones de «tota nació, i tribu, i llengua» (Apocalipsi 14:6). *\n^ § 4 El text original es redacta en anglès.\n^ § 25 A www.jw.org trobaràs publicacions i material en àudio i vídeo en centenars d’idiomes.\nLloc web oficial dels Testimonis de Jehovà\nMés de 750 idiomes\nEscolta Déu i viu per sempre\nFullet editat pels Testimonis de Jehovà\nMés de 640 idiomes\nRevista editada pels Testimonis de Jehovà\nMés de 250 idiomes\nMés de 100 idiomes\n«Tinc problemes de salut. A part de l’atenció mèdica que rebo, m’ha sigut molt útil llegir Desperta’t! en malgaix, la meva llengua. Desperta’t! m’ha ajudat a controlar el meu geni. També conté informació sobre alimentació i exercici saludables. * Des que vaig posar en pràctica el que vaig llegir, la meva salut ha anat millorant.» (Ranaivoarisoa, Madagascar)\n«La meva endocrinòloga ensenya sobre temes de salut a altres persones fent servir articles de Desperta’t! en gujarati. Unes setmanes després que fes una xerrada sobre l’abús de les drogues i l’alcohol en una escola, els alumnes van dir que la informació de Desperta’t! va motivar els seus pares a gastar-se menys diners en alcohol i més en els seus fills.» (Janet, Índia)\n^ § 52 Desperta’t! no recomana cap dieta o tractament mèdic en particular. Cadascú ha de valorar les opcions que té a l’abast abans de prendre una decisió personal sobre la dieta o l’exercici.\nDesperta’t! va rebre el següent informe d’una mare d’Angola: «El meu fill de vuit anys va perdre els seus llapis de colors, així és que en va prendre uns quants als companys de classe. Després de veure a jw.org el vídeo de Caleb en portuguès que ensenya que no està bé robar, ho va confessar. Em va demanar que l’acompanyés a l’escola per poder disculpar-se i explicar als seus companys perquè els hi tornava els colors. El seu mestre ens va deixar reproduir el vídeo davant la classe. Després de veure’l, alguns alumnes van dir que no tornarien a robar mai més».\nUna app per aprendre idiomes\nEl 2014 els Testimonis de Jehovà van presentar JW Language, una aplicació gratuïta que és útil per ensenyar la Bíblia a persones que parlen algun dels següents idiomes: alemany, anglès, bengalí, birmà, coreà, espanyol, francès, hindi, indonesi, italià, japonès, portuguès, rus, suahili, tagàlog, tai, turc i xinès.\nPORTADA Superem una barrera ancestral\nPORTADA Trenquem la barrera de l’idioma: Una ullada entre bastidors\nUNA FINESTRA AL PASSAT Ignaz Semmelweis\nCONSELLS PER A LA FAMÍLIA Com parlar dels problemes\nEL PUNT DE VISTA BÍBLIC La fe\nAl·lèrgies i intoleràncies alimentàries. Quina diferència hi ha?\nÉS FRUIT DEL DISSENY? El coll de la formiga\n‘S’anuncia la bona nova a totes les nacions, tribus i llengües’\nText Opcions de descàrrega de publicacions digitals DESPERTA’T! Núm. 3 2016 | Trenquem la barrera de l’idioma\nNúm. 3 2016 | Trenquem la barrera de l’idioma\nDESPERTA’T! Núm. 3 2016 | Trenquem la barrera de l’idioma\nCom es redacten i tradueixen les publicacions dels Testimonis de Jehovà?\nEl missatge de la Bíblia es predica en les llengües natives d’Irlanda i Gran Bretanya\nEl treball de traducció a Mèxic i Amèrica Central


MARTÍ I EL CARTELL DE LES SANTES\nEl fet de que avui l’IMAC anunciava per demà la presentació del cartell de Les Santes 2008 ha llençat a tots els periodistes a la cacera del protagonista del a bon segur el secret més estúpida i gelosament guardat de l’any , el nom de l’artista convidat a cobrar els 2000 euros del cartell de Les Santes. Com és natural en poc temps el nom , Martí Anson , estava al carrer i el neguit de com pot ser el seu treball començava a estar servit.\nNo vull apuntar-me trumfo de cap mena , però el seu nom m’arribava just l’endemà de l’elecció ,- ho deiem en un antic post -, això sí sense confirmar ja que encara no se sabia oficialment l’acceptació per part de l’artista. Al cap d’un temps , tot intentant esbrinar la confirmació la definició m’arribava clara : El cartell el farà el creador mataroní més universal. En aquell moment vaig donar per dolenta la meva informació i vaig esborrar el nom de Martí Anson , ja que ni de bon tros és l’artista mataroní més internacional, i la meva aposta va anar cap un altra nom que havia sonat, Alícia Framis que casualment aquests dies estava per Can Xalant. Com veuen enguany he errat del tot l’aposta.\nAra amb la nominació oficialitzada del tot no queda dons res més que esperar a demà i veure el que s’ofereix. Jo tinc bones vibracions , encara que les veus que m’arriben no ho indiquin , però l’Anson gràfic, dissenyador, esteta ..... és molt millor que l’Anson pensador de bajanades varies. El punt de Robafaves així ho demostra. O sigui que ara tan sols és qüestió d’esperar.\nEl que molt m’agradaria i de pas donaria sentit de netedat i honestedat , elements dels que estan un xic mancats a Beneficència , que demà amb el nom de l’artista i la seva obra , és fes públic els noms de qui han fet la tria i la raó de la seva presència en el comitè , que no jurat.\nJa sabem que acostuma a haver-hi Antoni Luis per el Sant Lluc , Manuel Contreras per la gent del Llimoner , G. Noè per la casa , Jordi Cuyàs a títol personal, o sigui per la cara , un representant de l’ACM.... Però aquests noms son els que es diuen , es xiuxiuejen .... ,però en realitat qui tria el nom i en raó de què ?.\nSi abans ja quedava lleig , ara que l’encàrrec és de pagament , per netedat democràtica s’han de fer públics els què i els per què, com es fa públic sempre els noms de qualsevol jurat.\nIgualment caldria obviar aquesta pantomima del ” the winner is ...” i jo aposto per que cada any en presentar el cartell és faci públic el nom del encarregat de l’any següent.\nNetedat i transparència. Ves a saber si aquestes seran les característiques del cartell d’Anson, del que desitgem com a mínim la qualitat del bon punt de llibre que el passat Sant Jordi va realitzar per a Robafaves.\njajajaja ja critiqes d'entrada tuthom no et passi res amb el cartell, ja lo has vist?


DIES DE PORTUGAL: d’agost 2010\nEL PONT CULTURAL S'ENFORTEIX\nJa tenim a les mans els primers exemplars de Capicua, la revista de traducció que hem impulsat des de Catalunyapresenta, la comunitat catalana a l'exterior de Lisboa. Aquesta revista ha des ser una eina per a la difusió de la literatura dels dos països i per això comptam amb texts de 13 autors i un dossier central dedicat a Jaume Cabré i un altre a Ary dos Santos. El dia 11 de setembre la treurem al carrer a la festa del Largo do Carmo i properament hi haurà presentacions a Lisboa, Faro, Porto, Barcelona i Mallorca.\nPessoa a l’ombra del Canigó\nSebastià Bennàssar | 18/08/2010 | Vistes: 80\nEl Canigó és molt més que una muntanya. És un símbol, un mite. Verdaguer en va cantar les proeses en un llibre que sovint ha estat lectura obligatòria als instituts -com si això de lectura obligatòria no fos una contradicció en termes de primer ordre- i que ara només es fulleja de tant en tant a les universitats. Ara, al peu del Canigó, sembla que s'estigui produint un acte de correspondència mútua. Verdaguer fou un poeta molt traduït a principis del segle XX a Portugal. Sovint se'l va traduir i publicar en editorials de caire religiós, però sigui com sigui, la fluïdesa de les relacions entre les dues llengües i el pont entre la cultura portuguesa i la catalana eren notables. Ara, al peu de la muntanya màgica del poeta, es ret homenatge i vindicació d'un altre gran poeta: Fernando Pessoa.\nEl creador portuguès -és interessantíssim llegir-ne els escrits sobre Ibèria i Catalunya que tan sàviament ha editat l'Avenç- centra un dels cursos que aquests dies s'imparteixen a la Universitat Catalana d'Estiu de Prada. Els responsables dels cursos són el professor Perfecto Cuadrado, Joan Alegret i Nicolau Dols, que tractaran d'acostar el llegat del portuguès al públic assistent a Prada. Així doncs, a principis d'un segle era Verdaguer qui era traduït al portuguès i ara, a principis d'un altre segle -si és que quan ha passat una dècada encara es pot considerar un inici- és Pessoa, el poeta més important del segle XX portuguès, el que és estudiat en aquest epicentre de la vida cultural dels Països Catalans que és Prada.\nAixí doncs, els ponts culturals funcionen i funcionen bé. En aquests moments hi ha una notable traducció literària entre les dues llengües, tot i que podria engrandir-se de manera notable entre les dues llengües. Així i tot, i segons m'explica el professor Cuadrado assegut en una taula on després hem repassat les seves aventures viatgeres per Portugal, queda força feina per fer sobre l'estudi entre les dues literatures i cultures i n'esmenta algunes ràpidament: el pas de Mario de Sa Carneiro per Barcelona o la recepció d'Eugeni d'Ors a Portugal. El professor m'esmenta també una altra figura mítica: la de Rovira i Virgili, que també va ser un altre precedent en aquestes relacions multiculturals.\nEn deu minuts de conversa al peu del Canigó es pot saber tot d'una que mai no sabrem prou del geni dels heterònims. És tan brutal la seva influència que fins i tot està previst que properament s'inauguri la casa on va néixer un dels seus heterònims a la ciutat de Tavira, una de les més belles de Portugal. Hi anirà una expedició que encapçala la sempre infatigable i genial Teresa Rita Lopes i a la qual participarà en Perfecto. Això demostra fins a quin punt és brutal la importància d'un dels grans símbols de la modernitat, que fins i tot s'inauguren cases natals de gent que no va existir mai si no va ser sobre el paper i gràcies a la paraula.\nAquest és, potser, un dels símbols de la nostra vella pàtria somoguda pels bàrbars, que diria en Baricco en el seu magnífic assaig sobre la mutació -el podeu llegir en aquesta col·lecció imprescindible que és l'Argumentos d'Anagrama, la gran aportació cultural de Jorge Herralde-. Hem arribat a donar existència física als mites inventats en un exemple clar que les fronteres entre realitat i ficció són de cada vegada més difuses si no és que són, tan sols, un tema de taula rodona i de grup d'investigació universitària on abruptes cervellots es dediquen a pensar sobre el límit.\nAquí, en un liceu amb pretensions que s'ha convertit per uns dies en universitat, Pessoa trobaria una galeria de personatges que podria incorporar a la perfecció als seus llibres, a la seva obra, al seu bagul, d'on cada dia van sortint papers que van omplint una indústria cultural que també nota els efectes de la crisi però que ens van demostrant que Pessoa no té una muntanya màgica, perquè ell és, per si mateix, un dels cims més fascinants de la literatura mundial. Alguns ho han descobert als peus del Canigó en aquests dies en què es posen els pilars per construir nous ponts culturals.\nPublicat per Tià a 14:02 Cap comentari: Enllaços a aquest missatge\nL'article d'avui al Balears va sobre els submarins i el freeport. Una abraçada!


Edición del domingo, 03 noviembre 1996, página 27 - Hemeroteca - Lavanguardia.es\nEdición del domingo, 03 noviembre 1996, página 27\nDOMINGO, 3NOVIEMBRE 1996 LA VANGUARDIA 27 Hem fet uná Catalunya Hem assolit una renda per Hem limitat la fiscalitat productiva. Hem actuat de punta d. Hem defensat l’ecnoi pitiuv llocs de treball. “Ca conserva L Volem una economia €jÍé progrésquearribi a tc MiIlorar les infraestructures Volem reformar l’admir Catalunya ha de tenir per fer i el progrés social, un desenvolupament. i el seu finançament. le.. finançament propi laboral. LA FORCA DECISIVA PERA CATALUNYA Si ens ajudes, tot alii que és bo i desitjable, sert possible a Catalunya. CON VERGÉNCIA L’Hóspitalet. 8, 9 i 10 de novembre. i’r Teli europeu. i sobre l’activi:tat iça de la reactivació econmica.. la creació de mdits;: ¿5 un país - Jordi Pujol, 1975 - t’cl Ii t(’ 1 XJ. per.1 ii-rl n mí’ St vois més ¿nJormació sobre Convergéncia envio aque.sU butileta a 1’Aparuet de Correu.s 36245 — 08080 Barcelona


El govern espanyol aprovarà el 16 de juny el repartiment de 16.000 milions d'euros per fer front a la crisi\nEl president espanyol, Pedro Sánchez, durant la roda de premsa posterior a la conferència de presidents. EFE / MARISCAL\nBarcelona"Hem buscat reflectir de la millor manera l'afectació del virus a les comunitats". El president del govern espanyol, Pedro Sánchez, ha comparegut aquest diumenge per explicar (i justificar) el nou criteri de repartiment del fons de 16.000 milions d'euros per a les autonomies. La bossa de recursos perquè facin front a la crisi del covid-19 ha sigut un dels temes centrals de la conferència de presidents i ha generat crítiques d'alguns dirigents com el president de la Generalitat, Quim Torra, que consideren injusta la distribució. Sánchez ha respost a l'enuig del Govern i ha mantingut que la nova eina de finançament "és un gest de lleialtat" que demostra la "sensibilitat" del seu executiu amb l'estat autonòmic.\nSánchez ha confirmat el nou repartiment del fons que va avançar ahir El Mundo i que es distribuirà en quatre trams. Així doncs, destinarà 9.000 milions a la despesa extra en sanitat (en dues tongades) i 2.000 milions a educació, mentre que es mantenen els 5.000 milions per a la recuperació econòmica.\nEls primers 6.000 milions per a la despesa sanitària s'entregaran al juliol i els últims 5.000 al desembre\nEl president ha avançat que el fons s'aprovarà en un consell de ministres el 16 de juny a través d'un decret llei. Els primers 6.000 milions, destinats a la despesa sanitària, s'entregaran al juliol, mentre que l'últim tram arribarà al desembre. "Entenc que els presidents autonòmics vulguin més i més", ha admès, però ha defensat que es tractava de la transferència de recursos "més gran" que mai ha fet l'Estat a les autonomies. A més, ha anunciat que s'han actualitzat les entregues a compte, és a dir, els fons que corresponen a les comunitats per al finançament autonòmic i que, per primer cop, aquest pas es feia sense aprovar un projecte de pressupostos.\nEs tracta d'un fons de transferències directes, ha reiterat el president espanyol, que no generarà deute ni interessos. "És molt poc comú", ha dit. En aquest sentit, ha destacat que els governs autonòmics no hauran de retre comptes ni justificar en què gasten els diners. "Ho hauran de fer als seus Parlaments autonòmics i a la seva ciutadania", ha matisat. Per posar en context el fons, ha assegurat que equivalia al triple del pressupost dels ministeris de Sanitat o Educació i gairebé el doble del que es destinarà al transport.\nMalgrat les tensions pel xoc competencial i el finançament autonòmic, el president socialista ha defensat que durant les conferències de presidents per l'emergència sanitària "hem comprovat que podem treballar plegats". "A vegades significa coincidir, unes altres discrepar, però sempre dialogar i trobar punts de trobada".\nL'Estat autoritzarà l'aixecament de l'estat d'alarma\nAmb l'entrada a la fase 3, les comunitats recuperaran competències i podran decidir el ritme de la desescalada. Però l'Estat encara hi tindrà l'última paraula: Sánchez ha confirmat que els caldrà l'autorització del govern espanyol per determinar quan s'aixeca. Serà en aquest moment quan es reprengui la mobilitat entre comunitats: "No podem renunciar a una premissa com la llibertat de moviment", ha reivindicat el president espanyol. Així ho ha acordat amb els presidents autonòmics, després que alguns, com el lehendakari Iñigo Urkullu, demanessin recuperar la circulació amb les comunitats veïnes.\nLa reunió també s'ha dedicat als detalls del decret de nova normalitat amb què es regularan molts dels aspectes de la vida quotidiana dels ciutadans a partir de la fi de l'estat d'alarma. Les noves normes s'aprovaran dimarts al consell de ministres i regiran la vida dels espanyols "mentre es mantingui l'emergència sanitària". "Ens tocarà moure'ns en una realitat diferent", ha assegurat Sánchez.\nCom ja avançava l'esborrany, la mascareta serà obligatòria a l'espai públic excepte per als menors de sis anys. La llei també garantirà l'abastiment de medicaments essencials per fer front al covid-19 i permetrà a l'Agència Espanyola del Medicament agilitzar els tràmits per fabricar mascaretes o altres equipaments necessaris en una pandèmia. També es garantirà que a "tot cas sospitós" de la malaltia se li faci un test PCR. Sánchez ha assegurat que les comunitats hauran de garantir que l'atenció primària pot respondre a un rebrot de casos.\nA banda d'aquestes mesures, el president també ha fet referència a l'entrada en vigor de l'ingrés mínim vital i ha explicat que el 26 de juny ja hi haurà 255.000 persones que el rebran. "Més de la meitat dels beneficiaris seran menors", ha destacat.


“Per continuar sent un líder en el nostre camp hem d'estar preparats per als reptes futurs. La contaminació per plàstics és més gran i predominant. Al grup, invertim durant molts anys en el desenvolupament de solucions ecològiques. Per tant, semblava natural donar suport a Seabin Pty Ltd perquè Pete i Andrew hi han posat el cor i han estat capaços de proporcionar una solució realista i assequible. El nostre objectiu és desenvolupar conjuntament el sistema Seabin per tal de satisfer les necessitats específiques dels nostres clients. aquesta associació és només el començament d'una col·laboració a llarg termini per a les dues empreses ". Fayçal Rezgui, cap de CEI, la branca mediambiental del Grup Marí Poralu.\nVuit mil referències dels cinc continents han elevat Poralu Marine entre les principals empreses internacionals en matèria de pontons i instal·lacions portuàries.\nFundada el 1982, Poralu Marine és un integrador de sistemes per a ports esportius que desenvolupa solucions i equipaments d’acord amb els requisits econòmics, socials i ambientals dels seus clients. Poralu Marine va ser un dels primers a utilitzar l’alumini com a estructura exclusiva dels pontons. Gràcies a un departament de R + D i disseny que utilitza tecnologia avançada, l’empresa ofereix ara una àmplia gamma de productes; basses de busseig, pontons d’oci, passarel·les, passarel·les, pistes d’aterratge, etc. Es dedica molt a la investigació i innovació de solucions estèticament agradables. La seva filial CEI, especialistes en tractament d’aigües amb un elevat biaix ambiental, ajuda els seus clients en un enfocament ambiental actiu. L’ambició és desenvolupar el futur dels ports i proporcionar als clients solucions completes i autònomes (bombament i tractament d’aigües, gestió de residus, treballs polivalents més lleugers, plataformes de vida independents i energies renovables marines).\nAmb seu a Port (01) - França (seu central), Poralu Marine compta amb 120 empleats i va generar durant l’exercici 2015/2016 22.5 milions de vendes consolidades amb un 70% d’operacions internacionals.


Un informe del 2017 del Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació de la Generalitat va determinar que només el 10% de les colònies de corall vermell a la costa catalana es trobaven en un bon estat de conservació, i que la situació s’agreujava en les poblacions de menys de 50 metres de profunditat.\nUn factor important a tenir en compte és que la reproducció del corall vermell és extremadament lenta (la base creix 1 mm cada 4 anys), i que els individus més grans són els que tenen un major potencial reproductor. Degut a la sobreexplotació pesquera, actualment només queden colònies petites de corall que, a sobre, són les que es reprodueixen més a poc a poc.\nPer a la recuperació de les poblacions de corall és necessari prohibir-ne la pesca durant un llarg període de temps, i a més, acompanyar-ho d’altres mesures com prohibir la pesca dels individus amb menys d’1 cm de base o a menys de 50 metres de profunditat. Per això la Generalitat va establir una moratòria de 10 anys a partir del 2018 en els permisos de pesca a les aigües interiors de la costa catalana, que són les de la seva competència, i va mantenir reunions amb el Ministeri d’Agricultura per estendre la protecció a les aigües exteriors adjacents (tal com l’Estat està obligat a fer per decret quan una comunitat autònoma fixa una zona de veda).\nPerò fa uns dies, el Ministeri va fer cas omís de les mesures de protecció del corall vermell i va concedir 12 permisos per pescar corall en aigües exteriors de la costa catalana des del 2018 fins el 2027, des de Begur fins a Arenys de Mar.\nVolem denunciar el desconeixement del territori per part de l’Estat i el Ministeri d’Agricultura, i el seu menyspreu. També volem posar sobre la taula que aquest és un atac més sobre les competències de la Generalitat de Catalunya en un moment d’intervenció de les nostres institucions amb el 155 des de fa ja mig any, en un moment on el Departament d’Agricultura, Ramaderia, Pesca i Alimentació no pot actuar formalment.\nCal posar fi als atacs ecològics que rep el territori i la nostra costa, que d’aquí poc es veurà sotmesa també al dragatge de la sorra a les platges per pur caprici turístic.\nLa costa no es toca, i el corall tampoc!\nNo a la pesca de corall vermell. Prou atacs a la nostra costa\nURL CURTA: https://joventrepublica.cat/url/190672


Ann's Villa Scarborough (ON) Trinidad i Tobago - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nRoute De Petit Marquisat Routhiers 97130 Capesterre Belle Eau, Scarborough, Scarborough (ON), Trinidad i Tobago, Na - Veure al mapa\n"It was clean, quiet and across from the beach."\nSituat en el cor de Scarborough, Ann's Villa és un lloc ideal des d'on descobrir Scarborough (ON). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Ann's Villa asseguren una estada plaentera als seus clients. Habitació familiar, servei de bugaderia són només algunes de les comoditats que fan que Ann's Villa sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb nevera, plat de dutxa, sala d'estar, estris de cuina a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com jardí. Ann's Villa és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Scarborough (ON).\nTots els comentaris (24) Parelles (1) Viatgers en solitari (18) Famílies amb infants petits (3) Grups (3)


Dies 13 i 14 d'octubre\nLes VilaJuga són unes jornades de jocs on, grans i petits, podran gaudir durant tot el dia d'activitats guiades, tornejos, demostracions i tallers. Hi vagis sol o sola, en família o una colla, hi trobaràs el teu espai, ja que el Pavelló Firal de Vilafranca del Penedès s'omple, durant un cap de setmana, de riures, diversió, amistat i, sobretot, joc, molt de joc.\nDissabte de 10:30 a 22h i diumenge de 10:30 a 20h\nLes VilaJuga compten amb espais diferenciats:\nL'espai dels més petits de casa i de les famíles. Aquí hi trobareu jocs per a infants, amb la finalitat de descobrir i explorar els sentits, de fer créixer la seva curiositat i de mostrar la seva autonomia.\nEl plat fort de les VilaJuga. Jocs de taula per famílies, amics, grans, petits, colles o parelles. Vine i juga a un dels jocs de la nostra ludoteca, participa a algun dels tornejos, disfruta de les demostracions per les pròpies editorials o prova jocs nous i inèdits de la mà dels seus propis autors.\nEns agraden molt els jocs de rol. Viu aventures descobrint noves terres, viatjant a països fantàstics o ficant-te en la pell d'un superheroi. Imagina el món que et descriu el director de joc i experimenta les sensacions del teu personatge. Aventura, fantasia, terror, màgia, intriga, ciència ficció. El límit és la teva imaginació.\nNo només es juga al voltant d'una taula. A les VilaJuga hi trobaràs un ventall d'activitats on, per jugar, has de moure't i desplaçar-te.\nSant Joan a Vilafranca


El paisatge lunar de Xavi\nELS DESAFIAMENTS DEL NOU TÈCNIC DEL BARÇA\n07 de de novembre del 2021. Actualitzada 08 de de novembre del 2021 a les 11:08\nEnmig del caos emergirà aquest dilluns la figura de Xavi Hernández, l’entrenador que va triar Víctor Font per pilotar el seu projecte electoral, a qui s’aferra ara desesperadament Joan Laporta per aixecar un decadent Barça. Arriba veient un paisatge lunar, amb un equip que s’autodestrueix (ha sumat dos punts de nou contra el Rayo, l’Alabès i el Celta), empetitit contra els grans (derrota amb l’Atlètic i el Madrid), a qui li cauen els jugadors.\nGairebé la meitat de la plantilla és a la infermeria i Xavi, el tècnic del consens, s’enfronta a una descomunal tasca, similar fins i tot a l’empresa per Johan Cruyff just després del motí de l’Hesperia (1988), quan va començar la reconstrucció.\nA 10 PUNTS DEL MADRID\nEl Barça deambula per terra de ningú en la classificació veient com l’irregular equip d’Ancelotti se li ha escapat en només 12 jornades. Ja són 10 punts de diferència, la prova de la decadència blaugrana, que està fins i tot allunyat dels llocs que donen accés a la classificació per a la pròxima Europa League.\nAmb Koeman, l’equip anava caient en el campionat, i amb Sergi (taules contra l’Alabès al Camp Nou i caòtic empat a Vigo contra el Celta després de malbaratar un 0-3), més del mateix. A Xavi li toca recompondre l’autoestima d’un Barça que va acabar per terra a Balaídos, maleint la seva «falta de personalitat», com va denunciar Frenkie de Jong, castigat també per la seva feblesa defensiva: 15 gols encaixats en 12 jornades de Lliga. L’objectiu inicial per a Xavi és arribar a la zona Champions.\nSENSE L’ESTRELLA ANSU\nHi ha dos Barça. Un amb el jove davanter (va marcar a Kíev i Vigo) i un altre sense ell. I a Xavi li toca començar el seu projecte sense Ansu, reclòs, un altre cop, a la infermeria al patir un contratemps muscular a Balaídos.\nKoeman amb prou feines el va tenir un parell de mesos en gairebé un any i mig. El nou entrenador confia ara disposar de l’amenaça ofensiva més important que presenta un equip orfe de gol. La vida per a qualsevol és molt més complexa sense Ansu, convertit, amb només 19 anys, en la gran esperança, perquè Dembélé continua donant mostres que els seus músculs no resisteixen.\nVOLANT A BARCELONA\nXavi Hernández, dia u en el Barça\nLa tensió s’ha instal·lat al vestidor de la ciutat esportiva de Sant Joan Despí, segons va revelar Esport 3 destapant l’encreuament de retrets entre preparadors físics, metges, tècnic i jugadors a la recerca d’una solució a una plaga que s’estén sense fi. Fins a onze futbolistes (un equip sencer) no estan disponibles ara per a Xavi, cosa que limita moltíssim el marge de maniobra, sobretot en l’arrencada del seu projecte. El deixa sense recursos.\nVAQUES SAGRADES SOTA SOSPITA\n«Jo ho veig com un avantatge», va afirmar el nou entrenador del Barça quan li van preguntar per la gestió que haurà de fer amb els cinc excompanys que es trobarà a partir d’avui. Però en llocs diferents. Busquets, Sergi Roberto, Piqué, Jordi Alba i Ter Stegen segueixen al camp. Però ara qui mana des de la banqueta és Xavi.\nI l’erosió de les vaques sagrades, amb un rendiment que ha baixat notablement, és la primera qüestió capital que ha de resoldre el tècnic. L’equip és tan jove i tan tendre que necessita l’experiència i jerarquia que haurien d’aportar aquestes peces. Però curiosament, han sigut les baules més febles, ja que han provocat que el Barça s’esfilagarsés fins al punt de ser extremadament vulnerable.\nXavi necessita que les vaques sagrades, terme amb què Cruyff va batejar els jugadors més importants, siguin determinants perquè resulta impossible que els nens (Ansu, Nico, Gavi, Pedri...) puguin suportar l’equip, tant físicament com anímicament.\nDestituït Koeman de mala manera (va ser de matinada i a l’avió al tornar de Vallecas) i escollit Xavi, després de les reticències que va mostrar en la campanya electoral (també anunciat de matinada), Laporta necessita l’estabilitat esportiva que no ha trobat en els vuit primers mesos.\nLes sis claus de Sixth Street, la primera palanca activada per Laporta\nEl president s’ha posat en mans del tècnic de Terrassa com a última i única opció de recuperar la calma, tot i que condicionats tots dos per la delicada situació de l’equip. Un Barça sense recursos, que desapareguts Suárez, Messi i Griezmann no té estrelles d’abast planetari, sustentat en el tresor que produeix diàriament La Masia.\nPerò necessita temps, calma i jugadors. Tot el que ara mateix no té Xavi, apòstol d’una idea de joc, que no es considera un messies. Tot i que se l’espera com si ho fos.\nJoan Laporta Xavi Hernández Ronald Koeman


Del 14 al 17 de gener, el Bou de Sant Antoni es consolida com el primer festeig taurí de l'any\nAl gener del 2008, una nova associació s'encarregava de portar avant una jornada taurina que portava trenta anys sense celebrar-se a Puçol: el bou de Sant Antoni. Del 14 al 17 de gener, en el seu tercer any de celebracions, els actes ja no es limiten a una jornada taurina, sinó que inclouen música, jocs per a xiquets, cavalcada, missa i la foguera en homenatge al sant.\n"Quan en 2008 vam començar el projecte de tornar a fer bous per Sant Antoni, mai vam pensar que arribaríem on estem hui", assegura Fernando Ferrer, membre de la comissió. "El projecte inicial era celebrar un dia de bou de corro i, a poc a poc, i gràcies a la il·lusió i a l'esforç de la gent, hem aconseguit fer un dia de bou, albaes, torra, romeria, discomòbil, cavalcada...".\nLa proposta té més mèrit si tenim en compte que l'Associació cultural i taurina Bou de Sant Antoni és una de les poques que no compta amb subvenció econòmica municipal per a portar avant el seu programa d'actes, pel que és sufragat íntegrament per l'aportació dels socis i els col·laboradors publicitaris.\nEn esta tercera edició, els actes comencen el dijous 14 de gener, a la 7 vesprada, amb una missa en honor de Sant Antoni, seguida d'una romeria i el cant d'albaes.\nEl divendres 15, la jornada vespertina està dedicada als més xicotets, amb la xocolatada en el casal de la Falla Palau-La torre, el tancament infantil i l'embolada d'un carretó. A les 8 de la vesprada, al costat de l'antiga muralla, la tradicional foguera per a cremar trastos vells i, a continuació, torrà de carn en el carrer, seguida de discomóbil.\nEl dissabte 16 és el primer dia de bou a Puçol, que enguany comptarà amb la ramaderia Hato Blanco com a protagonista de la jornada. Els actes comencen en acabant de dinar, amb l'entrada de caixons pel carrer Sant Antoni. A les 4 de la vesprada, desencaixonada dels bous de Hato Blanco i d'un bou del ramader local Jaume Bosch Saliner.\nPotser la diferència més important amb els dies de bou que organitzen la resta de comissions taurines locals és que la vesprada inclou l'embolada d'un jònec i, a les 19 hores, l'embolada d'un bou, una cosa tradicionalment reservada per a la nit. En este tercer any de celebracions, la sessió nocturna, a partir de les 23'30 hores, comptarà a més amb l'embolada de dos bous.\nFinalment, el diumenge a la vesprada, la cavalcada de disfresses i una discomóbil, amb la que es donaran per finalitzades les festes de l'Associació cultural i taurina Bou de Sant Antoni, unes festes que ja s'han convertit en la segona celebració oficial de l'any, després de la tradicional cavalcada de Reis.


Passi-ho bé i fins l’any que ve. – Castellvilarenc.info\nby Pere Sànchez 19/08/2019 19/08/2019\nLa Festa major de Castellbell i el Vilar, va acabar aquest diumenge 18 d’agost amb la tradicional sardinada, havaneres i una sorpresa final.\nA les 6 de la tarda, al poliesportiu, ja van començar a venir les primeres persones que ocupaven lloc per a la sardinada que es començaria a omplir poc a poc de gent, fins a 2/4 de 8 del vespre, hora que van repartir les sardines.\nA la pista esportiva, unes 300 persones van ocupar lloc pel sopar, és més, feia un airet que s’hi estava molt a gust. Es va repartir sardines amb pa aigua o ví, i un gelat de postres.\nCap a les 10 fins a les 12 de la nit, va tocar el torn amb les Havaneres de sempre que enguany, va a anar a càrrec del grup Ultramar, on es va deleitar unes bones peces, tant composades per ells mateixos, com algunes de conegudes i no tant conegudes.\nAl compàs de les havaneres, es va repartir el rom cremat i amb «El meu avi» es va acabar l’actuació de la nit.\nTot seguit, es va ensenyar la sorpresa, i aixó va fer que la festa s’allargués fins a la 1 de la nit; Es tractava de la projecció d’una pel•lícula rodada pels germans Casanova, sobre la festa major i, que va ser una barreja de tot, entre un conegut programa de TV, fins la típica peli de terror.


Informació | Des de l’Exili\nEl meu nom és Manel , sóc català nascut el 61 a Tarragona (Montroig), però criat entre Blanes i Malgrat de Mar.\nTinc estudis de Biologia i d’enginyeria Informàtica.\nVaig simpatitzar amb la Crida i el 87 vaig començar amb ERC fins que el 91 em vaig fer militant, primer només de base i després amb responsabilitats locals i comarcals.\nEl 2000 vaig deixar totes les responsabilitats i ara només sóc militant de base.\nActualment sóc membre de Reagrupament Independentista\nVisc a Alemanya a on treballo per una multinacional del sector de l’automatització, espero tornar abans que em retiri.\nEn aquest bloc m’agradaria aportar la meva visió des de fora respecte a Catalunya, no només des de el basant polític, sinó també intel·lectual i econòmic.


Tercer dia en una setmana sense cap defunció a Lleida per coronavirus.\nEls anteriors van ser diumenge i dijous passat. L’Arnau començarà la setmana que ve a practicar operacions ajornades per la pandèmia.\nEl departament de Salut no va comptabilitzar ahir cap nova defunció per coronavirus a la província de Lleida, per la qual cosa es mantenen en 227. Diumenge i dijous de la setmana passada tampoc hi va haver morts i els anteriors dies sense defuncions des de l’inici de la pandèmia van ser el 20 i el 21 de març. A més, es van registrar 18 casos més (vegeu informació sota el mapa) i els centres sanitaris van donar 21 altes, de manera ja s’han curat 964 persones hospitalitzades.\nD’altra banda, l’hospital Arnau de Vilanova començarà la setmana que ve a practicar les intervencions quirúrgiques programades més urgents que es van ajornar durant els dos últims mesos a causa de la pandèmia del coronavirus. Fonts del centre van assenyalar que les primeres que s’abordaran seran les oncològiques i de traumatologia. Van afegir que la programació ja està preparada i que la gran majoria de les operacions es faran en horari de matí. Així mateix, van confirmar que aquesta setmana s’han reprès les consultes programades que també es van retardar. Altres fonts van indicar que l’hospital busca espai per habilitar més consultes. D’altra banda, alguns professionals van indicar que el volum de proves ajornades fa que alguns serveis tinguin dificultats per assumir-les. En canvi, responsables del centre van indicar que no hi ha col·lapse, sinó que es prioritzen les més urgents.\nAquest diari ha pogut constatar que alguns pacients reben trucades de l’Arnau convocant-los per practicar-los l’endemà una prova ajornada o ni tan sols programada a causa de la pandèmia del Covid-19. Les sales d’espera estan condicionades per garantir la distància de seguretat entre els usuaris, amb cadires marcades amb cinta que no poden utilitzar-se. En tot cas, de moment el volum no és tan elevat perquè a les sales es produeixi l’acumulació de persones que era habitual abans de l’emergència sanitària, sobretot per accedir a les consultes externes. Algunes persones són reticents a anar a l’hospital a sotmetre’s a una prova pendent per por del coronavirus.\nPer la seua banda, els Centres d’Atenció Primària (CAP) ofereixen la possibilitat d’efectuar consultes genèriques a través de la pàgina de l’Institut Català de la Salut per demanar visita al metge. Així doncs, introduint el codi de la targeta sanitària i confirmant un número de telèfon de contacte, un professional fa una trucada per resoldre els dubtes, com per exemple si es pot demanar cita o analítiques.\nS.E. i J.M.A


Còctel de Fruites-Multivitamina Mixes - Producte - granini.es_ca\ntria el teu granini\ntot sobre la millor fruita\ndescobreix la nostra marca\ndescobreix la nostra gamma\nOrdenar per moment del dia\nOrdenar per sabor\nAfruitat i dolç\nFresc i saborós\nAfruitat i àcid\nDens i suau\nOrdenar por categoria de fruites\nFruites amb os\nOrdenar per gamma\nCòctel de Fruites-Multivitamina\nComposició selecta de les fruites més apreciades.\n- amb una polpa molt fina\n- enriquit amb vitamines\n- el complement ideal per a una alimentació equilibrada.\nHi ha aproximadament 20.000 varietats de pomes a tot el món. És per això que podem afirmar que la poma és una fruita particularment diversa. En funció del tipus de la poma, el seu sabor pot variar de dolç a àcid. Tanmateix trobem pomes de molts colors com el vermell, el verd o el groc. Per contra, la polpa acostuma a ser similar gairebé sempre, d'un blanc apetitós, sucosa i refrescant.\nLa majoria de les pomes que utilitzem a les begudes de granini provenen de països d'Europa. Una exhaustiva selecció ens permet aconseguir la perfecta harmonia del sabor i gaudir encara més del plaer d'una deliciosa poma.\nVeure totes les fruites\nPinya Smooth Cayenne\nLa varietat Smooth Cayenne és especialment famosa a Espanya i es caracteritza per tenir un sabor suau lleuger. La seva sucosa polpa és d'un color groc suau i té un sabor intens. El nostre producte espanyol granini Pinya s'elabora amb suc de Smooth Cayenne gairebé pur, fet que ens permet degustar perfectament el seu sabor afruitat més característic.\nEl producte granini Pinya s'elabora mitjançant un exhaustiu procés de producció. Els nostres proveïdors seleccionats es troben entre els pocs productors que processen la fruita sense tija. El resultat: tot el plaer de la pinya Smooth Cayenne tropical.\nLes taronges poden presentar sabors diferents, des d'un sabor molt dolç fins a un àcid intens. Existeixen aproximadament 1.000 varietats de taronges i els sucs que poden variar el seu sabor, des d'un sabor suau fins a un sabor aromàtic. A granini combinem les diferents varietats acuradament perquè puguis gaudir del sabor de les taronges en tota la seva diversitat.\nAl mercat mundial les taronges es conreen sovint en hivernacles. El producte pot semblar perfecte però aquest tipus de peces no resulten tan delicioses. A granini només utilitzem taronges conreades al camp i madurades al sol, procedents d'Espanya i del Brasil. Perquè el sabor és el que més ens importa.\nLes peres es caracteritzen per la seva suavitat i per una lleugera acidesa. Aquest és el motiu del seu sabor exquisit, afruitat i dolç. La seva polpa presenta també peculiaritats. En funció del seu grau de maduresa pot ser cruixent, dura o suau i sucosa.\nPotser la varietat més famosa de pera sigui la Williams Christ, un tipus de fruita que es caracteritza pel seu inconfusible sabor dolç suau. Ara ja pots gaudir d'aquest sabor en la seva més pura essència, perquè granini utilitza peres Williams Christ de gran qualitat madurades sota el sol d'Itàlia.\nLa polpa del plàtan té una consistència molt particular ja que és ferma i suau, amb un baix contingut en aigua. En comparació amb un altre tipus de fruita, el plàtan conté molt poca quantitat d'àcid, fet que li confereix aquesta dolçor suau tan típica que fa que gaudir del sabor d'un plàtan sigui una experiència molt especial.\nA granini només utilitzem plàtans seleccionats de Costa Rica i Equador. A més a més, els plàtans han d'estar en el seu punt just de maduresa, grocs i amb alguna taca marró. Així és com proporcionen un millor sabor.\nEs originària d'Àsia.\nEs conrea en l'hemisferi sud, el sud d'Europa, Iran i Turquia.\nVarietats: Primofiori, Verna, Interdonato, Eureka, Feminello i Lisbon.\nRica en vitamina C, pectina, fòsfor i olis essencials.\nDonat el seu caràcter àcid, el maracujà és ideal per refrescar-se. La seva consistència és única perquè és una fruita molt sucosa, amb textura de gelatina i cruixents llavors. La fruita fresca es pot menjar simplement a cullerades i si mastegues les pipes a consciència descobriràs que tenen un sabor dolç.\nNo obstant això, retirem les llavors per aconseguir un suc excel•lent. En l'elaboració de les begudes de granini, convertim la polpa en puré i la premsem amb un colador per poder extreure'n el suc. El resultat d'aquest procés és la passió exòtica en el seu estat més pur.\nEl mango dóna un suc excel•lent. Es tracta d'una fruita molt dolça i amb un sabor molt exòtic i sucós. En funció de la varietat, la gamma de colors va des del groc verdós al groc intens, passant pel taronja fort. Només per la seva olor podem saber si està perfectament madur.\nEl mango es conrea actualment a tot el món. És per aquest motiu que granini en selecciona acuradament les varietats ideals. És evident que el mango és una fruita excepcional i, per això, granini la utilitza.\nPer a l'elaboració del Préssec Sucós de granini s'utilitza la varietat de préssec Percoca procedent d'Itàlia. Aquesta varietat té una polpa de color daurat molt sucosa. Aquesta fruita té un sabor fresc i dolç molt particular, fet que la converteix en la varietat ideal per elaborar un deliciós granini.\nEl producte granini Préssec Sucós elaborat a partir de préssecs de varietat Percoca només està disponible a Espanya. La disponibilitat de fruita que compleixi amb els nostres requisits de qualitat limita la producció d'aquesta beguda. No obstant això, gràcies als nostres proveïdors de confiança, podem garantir el subministrament de préssecs Percoca madurats al sol per al nostre granini Préssec Sucós.\nUna marca en què poder confiar\nQuan beguis un granini, tingues per segur que ha estat elaborat amb tots els coneixements i dedicació dels nostres treballadors i proveïdors a tot el món per aconseguir els nivells de qualitat més alts.\nPensa en els clotets de les nostres famoses ampolles com en la representació de cadascuna de les excel·lents raons per les quals milions de persones prefereixen granini i no pas altres marques. Et presentem els quatre pilars fonamentals sobre els quals es basa el compromís de granini d'utilitzar la millor fruita.\nInnovant per la qualitat\nHi ha alguna cosa més a granini que no pas la millor fruita simplement. Descobreix el nostre esforç constant per innovar i millorar així la qualitat dels nostres productes.\nA granini invertim en les millors matèries primeres i també en idees i tecnologia per poder obtenir el màxim benefici d'aquestes.\nPosem tota la nostra atenció en la fruita i en la nostra capacitat per adoptar investigacions fonamentals. Sempre hem estat al capdavant del progrés tecnològic i hem considerat que aquest és importantíssim per garantir una excel•lent qualitat a llarg termini.\nJa en els anys 50 desenvolupàvem nous mètodes per processar la fruita de forma poc agressiva i elaborar sucs. A principis de la dècada dels 60 vam ser els precursors del conreu de taronges al Brasil. En els 70 ens vam convertir en els capdavanters de l'estabilitat de vitamines en sucs de fruita.\ngranini va ser el primer suc de fruites d'Alemanya que es va vendre en ampolles de tereftalat de polietilè (PET), lleugeres i ecològiques, fabricades des d'un bon principi amb laminats multicapes creats especialment per a protegir tot el sabor i els excel•lents ingredients que contenien. En els darrers anys ens hem convertit en els precursors de l'envasat asèptic en fred, un mètode que protegeix el suc al màxim. Un altre dels innovadors aspectes tecnològics que hem aplicat permet un processament de la polpa de la fruita molt més fi, el qual proporciona un nou tipus de suc, més suau en boca i més saborós.\nTingues per segur que sempre que es descobreixi alguna tècnica per millorar la qualitat, granini serà qui la dugui a terme en primer lloc.\nNomés el bo i millor\nNo tots els tipus de fruita serveixen per granini. Descobreix quines són les nostres més estrictes normes de selecció.\nLa fruita té moltes varietats. Algunes tenen un aspecte atractiu, d'altres ofereixen un sabor deliciós. No obstant això, només algunes d'elles produiran un suc perfecte. Aquestes són les fruites que nosaltres seleccionem a granini.\nTot i la llarga relació que mantenim amb molts dels nostres socis de confiança, fem auditories de forma regular per mitjà d'instituts de qualitat independents.\nNo comprem mai fruita barata de mercats al comptat, sinó que analitzem cada collita rigorosament, i de forma individualitzada, per garantir els nivells de qualitat més alts.\nUna fruita no es pot qualificar com a "fruita granini" fins que no ha superat tots els nostres exàmens: sensorials, d'ingredients i microbiològics més rigorosos.\nPosem molta atenció en els detalls\nEns esforcem sempre al màxim per mantenir tots els punts forts de cada peça de fruita. Descobreix més coses sobre la filosofia de producció de granini.\nA cada nou sabor de granini i a cada ampolla hi trobem concentrat un alt grau de passió i coneixement. Ens omple d'orgull poder afirmar que molts dels membres del nostre equip treballen a granini des de fa dècades. La seva experiència col•lectiva és un avantatge que fa que la nostra empresa familiar destaqui per damunt d'altres negocis.\nQuan creem noves receptes preparem per norma general fins a 70 combinacions possibles amb l'objectiu de descobrir quina és la millor de les receptes d'entre aproximadament 150 ingredients, i d'establir la varietat de la fruita necessària per tal de satisfer els paladars de la nostra exigent comissió de degustació. Aquesta comissió està formada per un gran nombre de "sommeliers de sucs" dotats d'olfactes i papil•les gustatives de gran agudesa.\nUn cop descobrim el sabor perfecte, fem tot el possible per mantenir-lo amb tots els seus matisos. Un suc de granini supera fins a 50 exàmens durant tot el procés de producció.\nTots els granini s'embotellen en sales netes i s'examinen rigorosament abans d'abandonar les nostres instal•lacions. Fins i tot quan surten de la nostra fàbrica, seguim fent un seguiment dels productes que hem creat amb tant d'esforç: una sèrie de sistemes informatitzats ens permeten controlar els nostres productes des del proveïdor fins que arriben als establiments comercials.\nLa natura i la població de tot el món ens proporcionen els millors ingredients. Descobreix més aspectes sobre els nostres esforços per tal de respectar el planeta al màxim.\nDesprés de tant de temps en el negoci de l'alimentació, a granini sabem que és molt important mantenir l'equilibri perfecte entre tots els elements.\nConsiderem que això s'aplica als nostres productes naturals i alhora al medi ambient en general. Per aquest motiu, els nostres esforços en l'àmbit ecològic tenen un paper fonamental en la nostra manera de pensar i de produir.\nA Alemanya, per exemple, vam ser la primera empresa d'alimentació que va superar l'any 2001 l'auditoria mediambiental EMAS II de la Unió Europea, una auditoria de caràcter voluntari però molt exigent.\nHem implantat directrius mediambientals per a tots els nostres empleats i per a tots els departaments. El nostre personal acudeix regularment a cursos de formació. Designem habitualment a especialistes en el medi ambient la responsabilitat de garantir el control i la separació dels residus, la reducció d'aigua i el consum energètic, així com la reducció general d'emissions.\nI donat que som ciutadans corporatius responsables, també promovem la sostenibilitat en l'àmbit social. Som pioners en la iniciativa SGF (Sure, Global, Fair). Els membres d'aquesta organització, que abasta més de 600 empreses en aproximadament 50 països, ens adscrivim a un codi de conducta estrictament ètic que inclou una completa relació de normes ben definides de l'àmbit del comportament social, les condicions laborals, el comerç just i la sostenibilitat.\nA granini considerem que aquests són els elements bàsics en el nostre compromís per oferir la millor qualitat, ja que creiem fermament que la marca granini ha de generar emocions positives i agradables en el consumidor, independentment del lloc i de la forma en què es gaudeixi.\nDescobreix la nostra marca en els mitjans de comunicació.\nDescobreix el nostre anunci per a televisió.\nPer millorar la qualitat dels nostres serveis, brindar-li una experiència i analitzar els seus hàbits de navegació com a usuari del lloc web, la informació de què utilitza cookies pròpies i de tercers. Si continua navegant pel lloc web considerarem que accepta l'ús de les cookies. Per obtenir més informació, pot accedir a la nostra política de cookies punxant aquí.


Ferme de Dauval Mandeville-en-Bessin França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Mandeville-en-Bessin.\nTriple Room - Verte - Vestíbul\nDauval, Mandeville-en-Bessin, Mandeville-en-Bessin, França, 14710 - Molt bona ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Ferme de Dauval\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Ferme de Dauval és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Mandeville-en-Bessin. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Ferme de Dauval, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Els clients de l'hotel poden gaudir de habitació familiar, instal.lacions de barbacoa, àrea de TV/saló compartit.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara escriptori, balcó/terrassa, llits extrallargs (> 2 metres), plat de dutxa, banyera per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. Jardí de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Ferme de Dauval no troba competidors en cap categoria.\nAllotjaments a Mandeville-en-Bessin