És igual els controls, si un director general vol robar, roba | ESTRATÈGIA LOCAL\nÉs igual els controls, si un director general vol robar, roba\nPer què hi ha tanta corrupció a Espanya, com podria solucionar-se i per què no és probable que passi\nManuel Chaves, exvicepresident del Govern d'Espanya, expresident de la Junta d'Andalusia i expresident del PSOE, va fer fa poc les declaracions que serveixen de titular d'aquest article (La Vanguardia, 22-10-2013) per eludir la seva responsabilitat pel cas dels ERO d'Andalusia.\nÉs d'agrair que algú que ha ocupat tants anys tan altes responsabilitats tingui aquest atac de sinceritat, encara que sigui per exculpar-se.\nPerquè té raó.\nA les nostres administracions públiques hi ha molts controls. Per començar, cada unitat administrativa estatal o autonòmica i cada ajuntament o entitat local tenen el seu interventor, un funcionari amb àmplies atribucions per revisar-ho tot i fiscalitzar. Se’n diu fiscalitzar a un tràmit pel que passa innombrables vegades qualsevol procediment administratiu, que consisteix en que l'interventor estudia l'expedient per mirar si hi ha alguna il•legalitat o irregularitat. Cada operació de fiscalització suposa diversos dies d’aturada del tràmit, i a cada operació l'interventor pot decidir que hi ha alguna irregularitat confrontant el que pretén aconseguir l'expedient amb la seva particular interpretació de la immensitat de l' univers de la normativa vigent, que creix a Espanya a raó de 100.000 pàgines anuals...\nCada vegada que l'interventor considera que hi ha alguna irregularitat s'inicia un alambicat procés de negociació entre l'interventor i els tècnics, els càrrecs administratius i els responsables polítics de l'assumpte, que pot durar mesos, en el que, depenent dels tarannàs, dels talents, dels humors i dels estats d'ànim d'uns i altres, s'arriba a una conclusió, o una altra, o no s'arriba enlloc... Sovint el tema s'esgota quan ha passat tant de temps que tot el procediment es torna inútil, perquè l'objectiu inicial de la tramitació ha caducat, s'ha tornat inabastable. I ni tan sols serveix com a precedent per al futur, perquè quan es produeixi un altre cas similar pot passar que hagi canviat la norma, o pot passar que hagi canviat l'interventor, o pot passar que hagi canviat la personal interpretació de la norma per part de l'interventor.\nI no s'acaben aquí els controls. Les decisions dels òrgans inferiors passen als superiors, on els controls es reinicien. Les decisions dels ajuntaments són revisades per nous controladors de la delegació del govern estatal i també al mateix temps per altres controladors de l'administració autonòmica, tots dos amb amplis poders per qüestionar o paralitzar el procés. I després arriben els Tribunals de Comptes, les Oficines Antifrau, la Fiscalia Anticorrupció, els Defensors del Poble... etc etc... Mil controls.\nEl resultat és que qualsevol actuació gran, petita o minúscula de qualsevol administració pública espanyola és un calvari interminable de disgustos burocràtics, d'interrupcions imprevistes, d'obstacles inimaginables, de negociacions esgotadores, en què sovint el que menys compta és la transcendència material del que es discuteix. I a l’administració catalana és exactament igual. En la manera de funcionar de les administracions ens hem limitat a traduir al català les normes estatals i a reproduir els seus hàbits de funcionament.\nAixò sí, tots els controls passen als despatxos. En teoria els interventors i altres fiscalitzadors tenen l'obligació de fiscalitzar si materialment ha passat el que diuen els papers que ha passat, però mai tenen temps, perquè estan col•lapsats per les ingents tasques que hem descrit, llegint i escrivint papers , o bé, amb ostentació de modernitat, enganxats a la pantalla de l'ordinador gestionant la informació electrònica equivalent...\nI, amb tant control i més control, com és possible que el que vulgui robar, robi? Molt senzill.\nEl que vol robar es limita a organitzar la dissociació entre el que diuen els papers i el que passa en realitat. Tots els controladors estan tan obsessionats en el control a través de la paperassa que amb aquesta dissociació es poden muntar desfalcs espectaculars durant anys sense que ningú se’n doni compte.\nMolt sovint el que aconsegueix aquest sistema formalista de control és que, quan els responsables polítics i administratius són respectuosos de la llei i de l'interventor, perden una enorme quantitat de temps i d'oportunitats en disquisicions irrellevants sobre punyetetes legalistes, i al mateix temps, quan un director general, o un alcalde, decideix fer el gamberro a fons, i posar-se la llei per barret fent trampes de la manera més bèstia, de vegades fins i tot presumint-ne en públic, no hi ha interventor que l’aturi. O sigui que moltes vegades la intervenció obstaculitza, immobilitza i desmoralitza als que intenten fer les coses bé, i al mateix temps és totalment inútil per parar els peus als veritables delinqüents, que, com diu expressivament Manuel Chaves, si volen robar, roben.\nLa crisi podia haver introduït una mica de racionalitat en aquesta aberració, però ha passat el contrari. Aprofitant el clam popular contra la corrupció, i també la croada del govern central contra autonomies i ajuntaments malgastadors, els interventors s'han posat les piles i han augmentat encara més el seu afany fiscalitzador. El ministre d'Hisenda està actuant com un eficaç líder d'aquesta aparent croada anticorrupció , posant deures als interventors cada vegada més complexos i amb terminis cada vegada més breus, i amb conseqüències cada vegada més greus per a la desafortunada institució que no els compleixi. Això arriba a ser sagnant als ajuntaments: els ajuntaments paguen (i molt generosament per si de cas) als interventors, però Hisenda els posa els deures i els diu com fer-los, i cada vegada els posa més deures, més minuciosos i amb terminis més curts. Els ajuntaments paguen i Montoro mana. I amb la nova llei de règim local serà molt pitjor. La tasca primordial dels ajuntaments serà fer instàncies al Ministeri, a la Diputació i a l'autonomia, demanant permís per això i per allò. Però tot paper. paper va, paper ve, o electrons que van i venen. I els que vulguin robar seguiran robant.\nQue Espanya tingui aquest sistema aparentment absurd que castiga els bons gestors i facilita alhora la delinqüència no és gratuït ni casual. De la mateixa manera que en la genètica de les administracions públiques espanyoles existeix la cultura del control formal i formalista, hi ha també la cultura de que (per una bona causa) se li poden fer trampes als controls. Si hi ha acord ideològic i polític entre l'autoritat controlada i l'autoritat controladora, hi ha permís per fer trampes. La fórmula fins i tot té un nom, es diu "vestir el ninot". Es diu “vestir el ninot” a una operació burocràtica consistent en organitzar un paperassa aparentment legal que amaga una realitat desvergonyidament il•legal.\nAquesta operació té també refrany, me’l va dir un veterà general de l'exèrcit espanyol que el recitava amb gran solemnitat: "Als amics, els dono puros; als enemics, els dono pel cul; i als indiferents, els aplico la legislació vigent". O sigui, la llei no és igual per a tots: per als amics diu una cosa, per als enemics una altra, i per als indiferents una tercera. Ho hem heretat del franquisme, que en tota la segona meitat de la seva llarga trajectòria va predicar amb gran contundència que era " un estat de dret ": Es predica una cosa i se’n practica una altra.\nPer tant eradicar la corrupció a Espanya, o a Catalunya, i a més multiplicar a la vegada l'eficàcia de les administracions, fins i tot estalviant molts diners, seria molt senzill. N'hi hauria prou amb eliminar de cop (millor dit , amb una llei) tots aquests controls feixucs i inútils, i substituir-los per un únic sistema de control basat en una autoritat independent, amb supervisió parlamentària. Les seves funcions no haurien de ser de control procedimental sinó auditores, mitjançant inspeccions i mostrejos aleatoris, de totes les administracions. Hauria d’actuar amb un sistema molt codificat i objectiu de control, de manera que cada auditor no inventés com actuar sinó que apliqués protocols i manuals precisos i estrictes.\nTambé és molt senzill entendre per què això no és probable que succeeixi. Massa poders burocràtics, controlats i controladors, i massa poders polítics molt emparentats amb els poders burocràtics viuen molt bé i molt tranquils amb el sistema vigent. Per desgràcia el que vulgui robar podrà seguir robant.


07/02/2013. Categories: Articles d'altres\nJa fa temps que al facebook i a les nostres xerrades parlem d’un tema que ens sol inquietar a pares i professors. Es tracta de l’autonomia en la mobilitat dels infants. Des de ben petits, els nens i nenes busquen la seva intimitat i durant els primers 7 anys la poden trobar a casa, repartida en petites estones perquè amb això en tenen prou. Quan son més grans, això canvia (o hauria de canviar) i és quan ens demanen sortir a comprar sols, anar caminant a l’escola o fins i tot sortir a jugar amb els seus amics sense vigilància adulta. Els que ara som pares molt probablement vam poder gaudir d’aquesta autonomia quan vam ser nens, però les coses han canviat molt i ara pels infants és molt difícil poder gaudir de moments de joc al aire lliure sense la supervisió d’un adult. Aquest article que us compartim avui és una notícia publicada en un diari d’Anglaterra, últimament en aquest país, diverses associacions estan treballant per recuperar els carrers com espai de joc. Al nostre país no s’ha fet mai cap estudi com aquest, però si es fes, molt probablement les estadístiques serien semblants a les que publica l’article. "El dret dels nens i les nenes a la mobilitat", encara que no parla dels possibles perjudicis que te pel desenvolupament la privació d'aquests espais d'autonomia en el joc, recull uns resultats i reflexions valuoses i interessants sobre aquest tema.\nPer Telegraph reporters 13 de gener de 2013\nNomés a un de cada quatre alumnes de primària se’ls permet tornar sols a casa. Segons un informe publicat avui, durant les últimes quatre dècades, els nens i nenes de l’escola primària a Anglaterra han perdut gran part de la seva llibertat per moure’s al seu barri sense supervisió d’un adult.\nNomés el 25% dels nens de primària se’ls permet anar de casa a l’escola sols, en comparació amb el 86% que ho feien l’any 1971, així ho revela una investigació de l’Institut d’Estudis de Polítiques (PSI) de la Universitat de Westminster. Les xifres recopilades per l’Institut al 1971, 1990 i 2010 han descobert una gran reducció en la mobilidad independent dels joves - la mesura en la que els pares els permeten jugar i caminar per l’entorn de la seva àrea local sense que cap adult els supervisi.\nL’estudi també revela que els nens tenen menys independència per moure’s per si sols, en comparació amb els nens alemanys de la mateixa edat. Els nens i nenes de 11 a 15 anys també s’han enfrontat a majors restriccions a la seva independència. Ben Watson, investigador de l’Institut, i un dels autors de l’informe, afirmà: “La mobilitat independent ha demostrat ser bona pel benestar i el desenvolupament dels nens i nenes, tot i així, la nostra investigació mostra que ha disminuït considerablement a les últimes quatre dècades. L’experiència d’Alemanya mostra que aquesta disminució no és un resultat inevitable del tipus de vida actual. Si ens preocupem per la salut futura dels nostres nens, cal prendre mesures per a que puguin recuperar el dret a un entorn segur a l’aire lliure sense necessitat de supervisió d’un adult.”\nEl president executiu, Malcolm Shephers va dir: “És una tragèdia que molts dels nostres nens no estiguin complint amb els nivells recomanats d’activitat física, però no és estrany que els pares sentin que els seus veïnats no són segurs. Necessitem amb urgència fer que les nostres comunitats siguin més segures si volem tornar a tenir nens actius, que es desplacin a peu i en bicicleta a l’escola i que juguin a l’aire lliure. Els pares volen veure els carrers més segurs. El Govern ha de canviar el límit de velocitat estàndard a 30 km/h en els carrers en els que vivim, treballem i juguem”. Cath Prisk, directora de “Play England”, organització que dóna suport al joc infantil, va dir: “Aquest estudi confirma les nostres pròpies investigacions: hi ha més barreres per jugar fora i moure’s de forma independent per als nens d’avui que per les generacions anteriors. Curiosament, la investigació mostra que els nens dels altres països, com Alemanya, gaudeixen molt més d’aquest dret que els nens anglesos.” “Els pares que volen invertir aquesta tendència preocupant haurien de pensar en donar als seus fills el do de la independència a la llar, a la porta de casa, al seu veïnat i més enllà”. Les enquestes per a la investigació es van realitzar a nens i a pares de 10 escoles (cinc de primària i cinc de secundària) en cinc àrees d’Anglaterra: Isligton, Nottingham, Stevenage, Winchester i lentorn rural d’Oxford. A Alemanya, Kvln Innenstadt, Witten, Kvln Chorweiler, Wuppertal-Langerfeld i Bochum. Als nens se’ls va preguntar si se’ls permetia creuar les carreteres principals sols, si anaven en autobús i en bicicleta sense cap adult, si tornaven a casa de l’escola sols, si anaven a d’altres llocs pel seu compte o amb amics i si sortien sols de nit.


Grups de recerca > LIBERI > Projectes de recerca > WeAreHere\nLa investigació pretén reunir una mostra representativa d’infants i adolescents d’entre 9 i 16 anys de Catalunya, amb la finalitat de conèixer com conceptualitzen la violència masclista i quins elements del context escolar poden esdevenir suports clau per a la seva detecció precoç. Durant els dos anys de durada del projecte, es treballarà amb sis grups assessors d’experts d’infants i adolescents en l’elaboració d’instruments, la discussió de resultats i la construcció del model de detecció, situant la seva perspectiva al centre de la investigació.\nLa recerca té una dotació per part de La Caixa Foundation de 100.000€ i s’iniciarà l’1 de gener de 2021 fins el 31-12-2022. La Dra Carme Montserrat n’és la Investigadora principal i es durà a terme conjuntament amb l’equip de recerca Liberi de la Universitat de Girona. El projecte compta amb la col·laboració de la Secretaria d'Infància, adolescència i joventut i el Departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya\nFases del projecte i informes de seguiment\nResultats i difusió


* La HackNET, Existeix? Quin protocol seria el més adient?\n* Experimentació amb TDT. Demostració en directe?.\n* Taller LaTex avançat: taller pràctic de maquetació avançada amb LaTex.\n* Dispositius d’alçada sense cables: Fabricar globus.\n* charlas @ sindominio.net (aquesta està encarregada de coordinar els horaris\n* Informació pel públic/participants\n10. Lectures recomanades. Per la gent que vol entrar en el tema abans d’entrar\n1. Navega-acció copirata: com podria integrar-se el node a la manifestació?\n* Informació per coordinar:\n1. Material necessari (incloent el tipus d’espai per si fes falta un espai\n3. Documents o arxius del node (si n’hi ha, per penjar a la web: transparències,\ntextos, programes, etc …)


Oferta Cabanes Borealis. Especial cap d'any! 8 dies a Islandia\n⛪ESPECIAL SEMANA SANTA\n13 de Abril-Fantasías \n12 y 19 de Abril-Joyas Boreales\n11 de Abril-Minicircuito boreal\nUn viatge inoblidable de 8 dies amb la comoditat de tenir tots els allotjament reservats.\n8 dies amb la comoditat de tenir els allotjaments reservats.\nUn viatge diferent pel sud d’Islàndia. Descobreixi el Cercle d’Or, Borgarnes, la península de Snaefellsnes i senti’s com a casa allotjant-se en una cabanya al país de les aurores boreals.\nVOL DIRECTE DESDE BCN\n ASSEGURANÇA CDW\n ASSEGURANÇA DE VIATGE\nSOL·LICITI AQUÍ EL SEU PRESUPUEST\nVols directes en classe econòmica des de Barcelona. Taxes no incloses.\n7 nits en cabana amb bany complet, roba de llit i cuina completament equipada ( 4 nits a la zona Sud i 3 nits a la zona Sud). Esmorzar no inclòs.\n1 motxilla de viatge i 1 llibre-guia per habitació, i 1 mapa de carreteres per vehicle.\nVol directe Barcelona – Keflavik. A l’arribada del vol, recollida del vehicle de lloguer a l’aeroport per dirigir-se cap al Cercle Daurat (Gullfoss, Geysir i el P.N de Thingvellir) i visitar les poblacions Hveragerdi, Selfoss i Hvolsvollur. Allotjament a la zona Sud\nEs continua el recorregut pel sud de l’illa, podent visitar les cascades de Seljalandsfoss i Skógafoss així com la platja de sorra negra de Vík. Possibilitat de veure Aurores Boreals. Allotjament a la zona Sud.\nJornada dedicada a gaudir dels paisatges de la costa sud d’Islàndia. Si les condicions meteorològiques ho permeten, es pot arribar fins al Parc Nacional de Skaftafell i continuar cap a la Llacuna Jökulsárlón. Allotjament a la zona Sud. Una nit més podrem caçar Aurores Boreals.\nPossibilitat de realitzar activitats opcionals (caminada sobre la glacera, motos de neu…). Allotjament a la zona Sud.\nSortida en direcció nord-oest, cap a Borgarnes, des d’on podrem visitar la cascada Hraunfossar. Durant la tarda, visita de Reykjavík i tornada a la cabana. Allotjament a la zona de Borgarnes.\nDia destinat a la península de Snaefellsnes, on trobarem un paisatge impressionant. Descobrirem el volcà en el qual s’inspirà Julio Verne en la seva obra “Viatge al centre de la terra”. Allotjament a la zona de Borgarnes.\nJornada dedicada a la Península de Reykjanes i a la Blue Lagoon (entrada no inclosa). Allotjament a la zona de Borgarnes. Últim dia per poder albirar les Llums del Nord.\nSortida de la cabana a l’hora indicada, desplaçament a l’aeroport i entrega del vehicle de lloguer. Tornada a Barcelona en vol directe.\nP Suzuki Vitara 4×4 (2 pers.)\nP Suzuki Vitara 4×4 (3pers.)\nK Toyota Landcruiser 4×4 (5 pers.)\nSuplement recollida vehicle a l’aeroport (aprox. 45€)\ni taxa mediambiental (aprox. 6€) no inclosos.\nSi ho prefereix, pot cridar-nos a les nostres oficines físiques.


Unitat d'Atenció Crohn-colitis (UACC) - Educació per a la Salut EpS\nEducació per a la Salut EpS\nEducació per a la salut EpS (professionals)\nEls objectius de l'educació per a la salut d'un pacient amb MII és augmentar els seus coneixements, ajudar-los a modificar els estils de vida no saludables i motivar-los a reforçar comportaments que l’ ajudin a mantenir en remissió la seva patologia.\nS'han donat moltes definicions d’ EPS ( Salleras, 1985; Costa i López, 1986) però la major part d'elles coincideixen a assenyalar que es tracta de processos i experiències amb la finalitat d'influir positivament en la salut. L'educació per a la salut és un instrument de la Promoció de la salut que bàsicament pretén facilitar els canvis de comportaments cap a conductes saludables i eliminar factors de risc. Per exemple, proporcionant coneixements sobre els factors relacionats amb l'evolució de la malaltia de Crohn i amb la Colitis Ulcerosa o proporcionant pautes d'ajuda, en la cura dels pacients,per a familiars.\nEls principals aspectes que es deriven del concepte d’ EpS i que ens interessa destacar aquí són:\nSuposa la comunicació d'informació i desenvolupament d'habilitats personals.\nAborda la transmissió d'informació però també fomenta la motivació, les habilitats personals i l'autoestima.\nInclou informació relativa a condicions socials, econòmiques, ambientals i als factors i comportaments de risc que influeixen en la salut.\nL’EpS pot ser un instrument o estratègia aplicable a:\nPoblació "sana": escoles, famílies, comunitat...\nPoblació "malalta": Centres sanitaris, Unitats monogràfiques d'una malaltia crònica, farmàcies...\nLa malaltia inflamatòria intestinal (MII) com a malaltia crònica suposa una nova situació de salut tant per al pacient com para el seu entorn. Així doncs, l’EpS, segons els criteris que acabem d'esmentar, passa a formar part del procés d'atenció a la salut de les persones diagnosticades d'una MII.\nL'aplicació de l’EpS facilitarà l'atenció integral a la salut, és a dir, incidirà en l'atenció a totes les necessitats que puguin presentar-se en la dimensió biològica, psicològica o social de la salut de les persones.\nL'actitud dels professionals de la salut davant de qualsevol persona a la qual se li planteja un canvi d'estil de vida ha de ser molt respectuosa i empàtica. Hem de posar en pràctica la filosofia de la relació d'ajuda i l'entrevista motivacional.\nAl 1984, Prochaska i DiClemente van formular la hipòtesi que els canvis de conducta segueixen una sèrie d'etapes més o menys estandarditzada. En aquests últims anys, el model de les etapes del canvi s'aplica a la majoria de pacients que necessiten canvis de conducta per millorar la seva salut.\nPromoció hàbits de vida saludables


Nou grup per a dones embarassades i mamis amb nadons a Eco-Mama (Salt) – Dansa Dona Vida\nDes de DansaDonaVida-Maternitat, ens fa molta il·lusió anunciar que aquest passat dilluns vam començar el grup de dansa del ventre per a mares amb nadons i per a embarassades al nou espai de EcoMama a Salt, dirigit per Marta Meléndez.\nVam inaugurar la sala amb la nostra proposta de dansa amb mames, bebès i embarassades deixant que la música i el ritme ens perfilessin els cossos. Per a moltes era el primer contacte amb aquesta dansa, i les experiències van ser molt positives. Les paraules que més van sortir van sensualitat, plaer i llibertat. Moltes estaven sorpreses de sentir-se sensuals i femenines de nou i de notar com el cos els hi agraïa aquest moviment.\nEl format d’aquest tipus de grup, és un format modelable i orgànic on cada una navega entre ser dona i mare. Lliures de ser i compartir amb les altres i amb els seus nadons aquell espai. Són unes sessions per reconnectar amb el cos, a vegades una mica oblidat, després d’un embaràs, part i post-part. Un espai on els nadons sumen energia al grup, i on les embarassades aporten una presència d’un futur il·luminador. Un cercle de dones ballant al ritme d’unes pelvis creadores, pits nodridors i mirades de complicitat.\nDansaDonaVida complementa les activitats d’EcoMama i EcoMama complementa i amplia la mirada de DansaDonaVida. Seguim fent xarxa, seguim compartint en aquests cercles de dones amb ganes de ballar al vida.\nEns trobareu cada dilluns de 10-11’15h a Carrer de Pere Coll i Güitó, 21 de Salt\nVols saber què t’ofereix la dansa del ventre durant la maternitat?\nEn aquests moments DansaDonaVida ofereix grups\nper a mares embarassades i mares amb nadons\na Girona, Salt, Banyoles, Cassà i Sant Jaume de Llierca.\nPosted in: CLASSES I TALLERS | Tagged: cercle de dones, consciència, cos, creativitat, dansa, feminitats, maternitat, salut


Aquell juliol que va decidir l’1 d’Octubre\nBarcelona. Diumenge, 8 de juliol de 2018. 19:30\nHi ha tres dates clau en el camí de l’1 d’Octubre. El 14 de juliol, el 17 d’agost i el 20 de setembre. Són tres dates determinants que expliquen les debilitats i les fortaleses del Govern i de la conjura política i social que va impulsar l’1 d’Octubre. El referèndum anava pel pedregar la primavera del 2017, tot just ara fa un any. Un Govern en crisi, cosa que era un secret a crits; una crisi que no es va afrontar fins al juliol, just en el compte enrere cap a la consulta de l'1 d'octubre.\nLa meitat dels consellers d’aquell Govern s’havien insubordinat. Creien que el referèndum no es podria fer i demanaven bescanviar-lo per un avançament electoral i la convocatòria d’unes segons eleccions plebiscitàries, mentre apel·laven, novament, a la unitat al voltant d’una llista única. Sempre el mateix recurs tàctic, la llista única, malgrat el resultat decebedor, malgrat la controvèrsia intestina que provoca, malgrat el frontisme que projecta, malgrat que com a artefacte electoral de país no funciona, tal com es va constatar davant les expectatives generades el setembre del 2015. El mateix mantra de sempre, en què es prioritza el qui i no el què; llista única al voltant d’una bandera (a veure qui la branda amb més energia) que un dia i un altre es fa servir com a esquer emocional, mentre es defuig tota lògica racional.\nEl president Puigdemont havia heretat un Govern fet a mida d’altri. Però en plena tempesta es resistia a fer cap canvi\nEl president Puigdemont havia heretat un Govern fet a mida d’altri. Però en plena tempesta es resistia a fer cap canvi. Tots els actors polítics i socials compromesos amb el referèndum li ho exigien. El referèndum es trobava en un atzucac. Faltaven poc més de dos mesos perquè se celebrés i el bloqueig amenaçava de fer saltar l’1 d’octubre prematurament pels aires. Junqueras —que sí que havia designat els consellers d’ERC— feia mesos que demanava canvis i advertia del bloqueig. La situació era insostenible. Fins i tot el cartesià Artur Mas acabaria apostant pels relleus. Mas, que durant un temps no veia de bon ull el referèndum i que inicialment s’havia pronunciat a favor d’unes segones eleccions plebiscitàries amb la reedició de Junts pel Sí, acabaria apostant clarament per l’1 d’octubre, davant l’evidència que no hi havia cap alternativa millor.\nLa crisi es va resoldre finalment amb la destitució de quatre consellers del PDeCAT i del secretari del Govern, del mateix partit. Quatre dies abans ja havia estat destituït Jordi Baiget (Empresa), també del PDeCAT, després que hagués declarat en una entrevista el 3 de juliol a El Punt Avui que “probablement no podrem fer el referèndum i haurem de fer una cosa diferent”, alhora que afirmava que part del Govern no era “en el nucli dur de les decisions” i que no se’ls havia “consultat” sobre l’estratègia que se seguia.\nJunqueras va salvar de la destitució Toni Comín i Meritxell Serret, que era la compensació que exigien des del PDeCAT per maquillar la crisi de govern\nAmb la remodelació, Puigdemont decideix mantenir Santi Vila i, inesperadament, Meritxell Borràs, a qui pren la patata calenta de les competències en processos electorals, que transfereix a Oriol Junqueras. Junqueras va salvar de la destitució Toni Comín i Meritxell Serret, que era la compensació que exigien des del PDeCAT per maquillar la crisi de govern. Els nous consellers seran Clara Ponsatí, Lluís Puig, Jordi Turull i Quim Forn. Els dos primers s’exilien a Bèlgica al costat de Puigdemont. Quan Turull i Forn són empresonats, el 2 de novembre, feia només tres mesos que eren membres del Govern, des del 14 de juliol. De fet, és el mateix Junqueras qui llança la idea que Jordi Turull sigui nomenat nou conseller de Presidència. Aquest és un dels llocs clau de l’estructura del Govern i, a més, el conseller de Presidència és alhora el portaveu del Govern. La incorporació dels nous consellers suposa una alenada d’aire fresc, permet sortir de l’impàs i comporta un nou impuls al referèndum, amb un paper molt rellevant que assumeixen, sobretot, Turull i Forn; aquest darrer, el conseller d’Interior que gestionarà la resposta a l’atemptat islamista de la Rambla el 17 d’agost. El sempre ben informat Pepe Antich explicaria l’objectiu de la remodelació d’aquell Govern: “Assegurar la realització del referèndum de l’1 d’octubre i el pas decidit i coordinat de tots els seus membres. I, en darrera instància, eliminar resistències i acabar amb algunes palanques que bloquejaven algunes decisions, una situació que ara canviarà amb Jordi Turull i Joaquim Forn”.\nL’eficaç gestió de govern d’aquell atemptat (amb un Quim Forn pletòric) provoca la irritació d’un govern espanyol que observa atònit i desconcertat com els Mossos d’Esquadra liquiden en un temps rècord la cèl·lula islamista, mentre en paral·lel el ministre de l’Interior, Juan Ignacio Zoido, voreja el ridícul. Des d’aquell moment, Forn i el major Trapero passen a estar en el punt de mira de l’Estat. La humiliació amb què el govern espanyol viu la solvent actuació dels Mossos es traduirà veloçment en esperit de venjança contra el conseller Quim Forn. La seva presó incondicional s’explica, precisament, per haver estat el principal responsable polític d’uns Mossos d’Esquadra que es van erigir en un cos de seguretat d’estat, resolutiu i eficaç com cap altre, mentre els cossos i forces de seguretat de l’Estat caçaven mosques.


El dilluns 9 de maig començarà un nou curs al Centre de Recursos per a l'Ocupació (CRO) de Calaf sobre "Com gestionar els petits negocis. Guia fàcil". Es tracta d'una formació de 30 hores en la qual es treballaran aspectes com l'atenció i fidelització del client, tècniques de venda, planificació i gestió comercial, màrqueting i comunicació. També es farà una pinzellada a temes relacionats amb la fiscalitat, la tresoreria, la comptabilitat i els aspectes laborals dels negocis més petits.\nSubvencionat pel Consorci de Formació Contínua de Catalunya s'adreça, principalment, a treballadors en actiu i autònoms. Les inscripcions s'han de formalitzar al CRO, ubicat al carrer Xuriguera número 46, per telèfon al 93 869 42 89.\nEl curs tindrà lloc els dilluns i dimecres de 19.00 a 21.30 hores a la seu del CRO.\nCurs CRO gestió petits negocis - 1490Kb - PDF


Paquets turístics de les estacions del turó del nord d'Índia. | Truqui a @ 91-993.702.7574 per a la reserva\nPaquets turístics de les estacions del turó del nord d'Índia\nLes estacions del turó a l'Índia sovint són la destinació de viatge per a tothom. Les estacions de turó de l'Índia són les destinacions perfectes per a la planificació de vacances en muntanyes nevades, valls verds frondosos, rius profunds i cristal·lins, boscos brumosos, llacs azuris, prats plens de flors, glaceres, bonics monestirs i plantacions de te, parcs i santuaris etc. Els paquets turístics North India Hill Stations us ofereixen la millor oferta a preus assequibles. L'Índia compta amb algunes de les estacions turístiques més fascinants del món. No obstant això, no és només l'entorn animat i pintoresc d'aquestes estacions de muntanya que les fa especials, però en realitat és la cultura, que prosperen al costat, que marca la diferència. Fins i tot hi ha alguns llocs arqueològics interessants que afegeixen a la bellesa encara més. Els paquets turístics del North India Hill Stations us permetran explorar la pintoresca bellesa de la natura que us deixarà encanterada. Les impressionants vistes de les Estacions del turó segurament us deixaran hipnotizadas i satisfetes. Els paquets d'estacions de Hill tenen la seva pròpia especialitat, que és suficient per atraure turistes de tot el món. Ofereixen l'oportunitat d'admirar l'atractiu dels llacs, turons, coves, cascades i rica flora i fauna. Amb els paquets turístics North India Hill Stations podrà veure la naturalesa a prop i valorar els records per a tota la vida. A més dels refugis frescos, les estacions de les muntanyes de la part nord de l'Índia també ofereixen excel·lents oportunitats per aconseguir el seu bombeig d'adrenalina i desafiar la seva resistència. Per tant, és òbviament un paradís per als monstres d'aventures! L'excel·lent combinació de boscos boscosos, vessants nevades i valls verdosos als paquets turístics del turó del nord de l'Índia ofereixen una experiència inolvidable als viatgers i als turistes.\nDIA 01: DELHI - SHIMLA\nRecepció a l'arribada a l'estació de tren / aeroport de Nova Delhi pel nostre representant i conduir a Shimla. Pernoctació a Shimla.\nDesprés de l'esmorzar d'excursió a Kufri. Kufri és famós pel seu parc nacional de l'Himàlaia, Poney i Yak, i es pot veure l'infinit Himàlaia Panoràmica de Kufri, després de dinars turístics de diversos llocs. Les mesquites Shimla (1830), la Regió Vice regal (1885), l'Església de Crist (1844), The Gaiety Theater (1887), el primer concurs de bellesa del món (1912), The Grindlays Bank (XNUMX) el banc mundial començat per Robert Melville Grindlay, The Scandal Point i The famous Shopping Plaza of the North The Mall. Pernoctació a Shimla.\nDesprés de l'esmorzar, consulteu l'hotel i conduïu a Manali a una distància de 265 km a les 7 hores. Pernoctació a Manali.\nDesprés de l'esmorzar, visites turístiques de Manali incloent el temple d'Hadimba, el temple Manu, el bany Vashisht, el Van Vihar i la nit lliure per anar de compres al centre comercial. Pernoctació a Manali.\nExcursió al passatge de Rohatang. Situat a una altitud de 3979 metres sobre el nivell del mar i 51 kms fora de Manali és el poderós passe Rohtang - la porta d'entrada a la vall de Lahaul-Spiti. Ofereix una àmplia vista panoràmica de les muntanyes. Aquí es veu la majestuositat de les muntanyes en la seva alçada i esplendor. A la part superior del passatge, l'aire sembla brillant contra la neu mentre mires les crescudes d'herrington cap a la vall de Lahaul. Vespre a l'oci. Pernoctació a Manali.\nDIA 06: MANALI - DELHI (595 Kms i 14 hores)\nSortida de l'hotel i conduir a Nova Delhi i caure a l'estació de tren / aeroport.


Els alumnes de d·HEALTH Barcelona busquen necessitats no cobertes al Clínic, Vall d’Hebron i Can Ruti | Biocat\nHome > Actualitat > Notícies > Els alumnes de d·HEALTH Barcelona busquen necessitats no cobertes al Clínic, Vall d’Hebron i Can Ruti\nEls alumnes de d·HEALTH Barcelona busquen necessitats no cobertes al Clínic, Vall d’Hebron i Can Ruti\nEls alumnes de la sisena edició de Design Health Barcelona (d·HEALTH Barcelona), el programa impulsat per Biocat per formar nous innovadors i emprenedors en salut, han començat la fase d’immersió clínica del programa. Dividits en tres equips multidisciplinars, buscaran necessitats clíniques no cobertes a tres hospitals de referència.\nd·HEALTH Barcelona impacta cada any en més de 1.000 persones, des de professionals hospitalaris fins a inversors i pacients. Fins ara, els estudiants que han passat per d·HEALTH han identificat més de 4.700 necessitats clíniques no cobertes en 4 hospitals: Sant Joan de Déu, Hospital Clínic, Institut Guttmann i Vall d’Hebron.\nGaleria de fotos (Flickr): Immersió clínica a l'Hospital Germans Trias i Pujol


ateixid9 | Rivo Rubeo Escola Verda\nArxiu de l'autor: ateixid9\nQuant a ateixid9\nMestre d'Educació Física i Llicenciat en Ciències de l'Activitat Física i l'Esport\nAquest curs som els encarregats d’explicar als nostres companys/es d’escola el funcionament del contenidor de la resta. Per poder explicar-ho hem fet diferents activitats. Aquí us deixem una mostra de les fotos on podreu veure el que hem fet: Introducció … Continua llegint →\nEls alumnes de 1r van sortir al Torrent Fondo a buscar canyes per a que es puguin enredar les pesoleres que plantem a l’hort. Clica aquí per veure les fotos.\nEls alumnes de cicle superior de l’escola vam participar com a representants de medi ambient a la trobada del segon comitè ambiental, que es va celebrar el passat 9 de març a la biblioteca de Rubí. Van compartir experiències amb … Continua llegint →\nEls alumnes de 4t són els experts en orgànica. Primer la Lola ens va fer una explicació al gimnàs a través d’un powerpoint. Després vam sortir al carrer a comprovar els contenidors que hi ha al costat de l’escola.\nEls nens i les nenes de la classe de la Camamilla i la Menta vam sembrar patates a l’hort de l’escola. Primer les vam fer grillar,després les vam tallar i finalment vam anar a l’hort i amb l’ajuda de la … Continua llegint →\nGrups d’experts en residus al Rivo!\nPublicat el 22 gener 2016 per ateixid9\nA l’escola tenim un projecte vertical per nivells anomenat Grup d’Experts. Aquests, que es componen de 3r a 6è, s’organitzen per dedicar-se a l’estudi i especialització d’un grup de residus. Així, els de 3r son els experts en paper, 4t … Continua llegint →\nAJARDINAMENT AL PATI D’INFANTIL\nPublicat el 11 gener 2016 per ateixid9\nEls nens i nenes de la classe de la menta i la camamilla (P4) som els encarregats de plantar plantes: romaní, menta, pensaments, diferents bulbs… a les jardineres del pati d’infantil. Posem ben boniques les nostres jardineres!!!


Sebastià Pons, rècord de Balears de 200 en pista coberta (21.86), portada illenca a la península – Federació d'Atletisme de les Illes Balears\nSebastià Pons continua immers en el seu millor hivern de la seva trajectòria i aquest diumenge 23 ho deixà demostrat amb un nou rècord de Balears absolut de 200 metres en pista coberta. El menorquí competí als 200 metres del campionat de Catalunya per clubs a Sabadell, on en un exercici contra sí mateix aturà el cronòmetre a fabulosos 21.86, un temps dues centèssimes més curt que la plusmarca que establí el febrer de 2021 a València. Amb aquest registre, el Sub23 de l’AA Catalunya també fixà naturalment una nova millor marca balear de la categoria, reafirmà la mínima nacional, i col·laborà, amb aquesta actuació i una posta al relleu llarg, del subcampionat del seu club.\nAl regional català també competí la mallorquina Caridad Jerez. L’atleta del FC Barcelona s’imposà als 60 m/tanques amb una marca de 8.43, i de la mateixa manera que Pons, participà amb la seva victòria parcial del subcampionat final del seu club.\nEl dia abans, dissabte 22, un altre mallorquí, Sebastián Llodrà, prengué part d’un altre autonòmic per clubs, el gallec, a la pista coberta d’Ourense. Llodrà (CA Santiago) registrà 8.53 als 60 m/tanques, aportant uns punts que servirien pel tercer lloc final del seu club. El més interessant de l’actuació de Llodrà a Ourense fou que poc abans de l’actuació per clubs, participà d’una sèrie de control, on aquí, dugué la seva marca personal fins els 8.31, a només una centèssima de la desitjada mínima nacional absoluta.\nFinalment, en una tercera competició per clubs, aquesta de nivell nacional, competiren alguns dels nostres veterans més representatius. Fou al Cpat. Espanya Màster perClubs en pista coberta, celebrat diumenge 23 dematí a la pista madrilenya de Gallur. Aquí els millor guardonats foren els M50 Joaquín Roselló i Víctor Sarmiento, que col·laboraren del triomf final del Playas de Castellón. Roselló aconseguí un formidable 800 en 2:06.38, rècord dels campionats, mentre que Sarmiento superà amb èxit els 1,67 metres. Les seves companyes d’equip foren quartes, amb les actuacions balears de Susana Fernández (10:57.23 en 3.000), Marisol Martínez (10.92 en 60 m/tanques, 3ª marca de sempre a la categoria) i Amaia Marcilla (8.55 a la sèrie extra de 60 metres), amb les dues darreres al relleu 4×200 guanyador en 1:56.07. La menorquina Lita López (Avinent Manresa) s’imposà a les tanques amb 9.37, 3ª millor marca F45 de la història i també rècord dels campionats, i després del relleu pujà al pòdium amb les seves companyes com a terceres classificades. El també menorquí Iván Caules, M45 de la Pratenc AA, marcà 57.31 als 400, i després del relleu, es classificà setè amb el seu club.\nPlayas de Castellón, Miquel Merino (FC Atletisme)\nCategories FAIB, Pista Etiquetes Joaquín Roselló, Lita López, Marisol Martínez, Playas de Castellón, Sebastià Pons, Sebastián Llodrà Navegació per les entrades


La solidesa de l'Olot és suficient per frenar l'Osca - Empordà\nLa solidesa de l'Olot és suficient per frenar l'Osca\nL'equip de Raúl Garrido es mostra incòmode amb la pilota als peus i no mostra tanta fluïdesa com en altres ocasions, però la seva bona defensa i l'encertada actuació dels porters fan que sumi un empat de mèrit\nadrià millán 09.08.2019 | 06:30\nEloi Amagat, en acció durant el partit que l'Olot va disputar ahir a casa contra l'Osca. Nuri Marguí-UE Olot\nEloi Amagat, en acció durant el partit que l'Olot va disputar ahir a casa contra l'Osca.\nL'Olot tenia ahir una dura prova davant l'Osca, equip de Segona A. Els de Garrido necessitaven pujar una mica els ànims després de l'eliminació de la Copa Catalunya davant l'Horta (3 a 1) i la derrota de dimarts contra el Palamós (2 a 1). L'equip no va brillar, però va sobreviure al domini imperant dels aragonesos i va esgarrapar un empat de mèrit.\nL'Osca va sortir al Municipal a mostrar la clara idea de joc del seu entrenador, Míchel Sánchez: tenir l'esfèrica i arribar a zones perilloses a través de madurar la jugada i combinar en curt. Els olotins es van veure sotmesos i gairebé no van poder dur a terme el seu joc, també basat en la possessió. La primera ocasió del partit no va arribar fins al minut 14, quan Mosquera va llançar una falta des de la frontal que va aturar sense problemes Pep Ballesté. L'única oportunitat dels garrotxins en el primer temps la va tenir Natalio. El valencià va estar a punt d'aprofitar un mal refús d'Arnedillo, però no va connectar bé amb la pilota i el porter visitant va agafar l'esfèrica. L'ocasió més clara dels primers 45 minuts per als visitants la va tenir Dani Raba, que va estavellar la pilota al travesser després d'un xut potentíssim arribant des de segona línia.\nL'Osca va fer fins a sis canvis a la mitja part, però la segona línia va mantenir el ritme dels titulars. Al minut 50, Kike Hermoso va estar a punt de fer el 0 a 1 amb una rematada dins l'àrea petita a la sortida d'un córner i cinc minuts més tard Peñaloza va sorprendre Pol Ballesté amb un xut molt potent des del bec de l'àrea. La primera arribada amb clarividència dels garrotxins la va signar el jove Joel Ferrés. El de la pedrera volcànica va recollir una bona passada dins l'àrea d'Eloi Amagat i amb la punta del peu va estar a punt de batre Valera.\nFinalment, i malgrat el domini de l'Osca, l'Olot va poder treure un empat a zero que deixa clar que els de Garrido no han perdut la solidesa defensiva que van mostrar el curs passat i que Pol Ballesté i Marc Vito (va debutar jugant els últims vint minuts) són uns porters de garanties per afrontar la nova temporada lliguera.


Espai Literari | Editorial / Autors per descobrir\nCompromesos amb les llibreries\nby Espai Literari on nov 27, 2016 • No Comments\nA Espai Literari sabem com són d’importants les llibreries (nosaltres mateixos vam néixer com una llibreria fa quatre anys, abans de decidir orientar-nos a l’edició). Les llibreries, totes elles, són un punt estratègic de difusió de la cultura. I les llibreries independents, a més, són un actiu imprescindible per a...\nClub Espai Literari: Properes activitats\nby Espai Literari on nov 4, 2015\t• No Comments\nEl Club Espai Literari és una comunitat de lectors/es i escriptors/es que neix amb la intenció de gaudir del món del llibre, la literatura i la cultura en general. Si vols més informació, clica aquí. Podeu demanar informació sobre el club i les seves activitats a: club@espailiterari.com Pròximes activitats: 27 de novembre (19.30) Presentació de...\nTaller literari: Introducció a la Redacció periodística per a escriptors\nEspai Literari reprèn les activitats i tallers a través del seu nou ‘Club’\nby Espai Literari on oct 4, 2015\t• No Comments\nLes activitats literàries i tallers pràctics formen part de l’ADN d’Espai Literari. Aquest nou curs que ara comença, les reprenem amb esperit renovat i amb la filosofia que des dels inicis ens ha guiat: crear una xarxa de lectors/es i escriptors/es que ens permeti gaudir de nous coneixements i compartir experiències. Per canalitzar aquests interessos...\nby Espai Literari on jun 9, 2015\t• No Comments\nVisitar un poble convertit en ‘Vila del llibre’ és un plaer que els amants de la lectura no tenim ocasió de gaudir molt sovint. I si a més aquest poble és un petit nucli rural de 90 habitants, esquitxat de cases de pedra i envoltat de prats, la proposta és senzillament iressistible. Així que vam...\nComunicat d’Espai Literari per a autors i petits editors\nby Espai Literari on feb 5, 2015\t• No Comments\nBenvolguts, benvolgudes: Com ja vam anunciar i segurament molts sabeu, vam decidir tancar la llibreria física al carrer Ramón i Cajal de Gràcia. No hem abandonat l’activitat d’Espai Literari com a petita editorial ni com a prestadors de serveis per a autors/es, però sí la botiga, que resultava insostenible per a les nostres modestes possibilitats...\nUn nou llibre recull 11 ‘paisatges industrials’ de Catalunya\nby Espai Literari on ene 14, 2015\t• No Comments\nEl concepte de paisatge no sempre es correspon amb la imatge bucòlica que hem associat als camps verds i florits en l’imaginari col·lectiu. En realitat, a les ciutats actuals els paisatges tenen més a veure amb les fàbriques, les naus i els edificis. Un nou llibre publicat per Pau Fornt i Aitor Estévez Olaizola explora...


Herois i covards | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nDesconfiar de l'heroïcitat és un deure moral i intel·lectual\nL’heroisme té mala fama. És comprensible, les conteses les narren els vencedors, que són capaços de deformar les atrocitats fins a convertir-les en gestes. Tenim suficient currículum de dictadura grollera per relativitzar la figura de l'heroi. Les morts netes de les pel·lícules de Hollywood dels quaranta i cinquanta, els bons i els dolents a l’estil Stallone dels vuitanta són simple propaganda, de la pitjor.\nEn la cultura dominant, Camins de glòria és una excepció i pot ser que per això Europa central i els seus satèl·lits hagin abraçat el pacifisme. Per defecte. Uns recorden la Segona Guerra Mundial, uns altres les notícies fredes dels Reagan i Andrópov i els de més enllà haguessin estat feliços si Fukuyama hagués tingut raó i haguéssim assistit al final de la història.\nLa història no s’aturarà per cap Fukuyama i les zones de confort ideològic duren poc i malament. La unanimitat, si és naïf, és doblement reprotxable. Prova d'això és que es pot arribar a permetre una matança com la de Srebrenica en nom del pacifisme de mals menors. Després, això sí, en nom del pacifisme o de l'interès estatal es pot arribar a parlar de nacionalismes exacerbats. La història de la infàmia peninsular sempre necessita un nou apèndix, aquí els herois són encara el torero i la seva quadrilla.\nA Europa no estan gaire millor. Si no, no s'entén que mentre els mitjans es lamentin de Srebrenica i Hiroshima prestin una atenció més que relativa a guerres com la que pateix el poble kurd. Bé, s'entén massa bé. Turquia és un aliat estratègic i l'amor sobtat dels Estats Units per l’Iran torna a deixar-los sols, als kurds. Sols contra tothom, que és el que passa quan no es té un Estat que et defensi, que la resta de governs se’n renten les mans fins i tot veient la batalla de Kobane en directe. El poble kurd ha lluitat contra el pitjor del dolent, n’hi ha prou de recordar el genocidi ordenat per Saddam Hussein o els equilibris de les tropes que van ocupar l’Iraq per no ofendre Turquia. Un país que encara no ha reconegut el genocidi armeni, com ha de reconèixer el kurd?\nEl poble kurd lluita contra ISIS amb una mà lligada a l'esquena. Gràcies a les xarxes socials, que tant disgusten el president Erdogan, hem vist desfilar les dones kurdes cap al front i hem llegit el testimoni de voluntaris que mai tindran el reconeixement d'aquelles altres Brigades Internacionals. És possible fins i tot que l'esquerra europea, tan neta ella, arribi a repudiar-los per nacionalistes.\nDe vegades la negació de l'heroisme aliè és l'excusa per no acceptar la pròpia covardia. Penseu en el Kurdistan i escolliu un dia a l'atzar, de fa un any o d’aquí a dos mesos. A la humiliació quotidiana cal afegir atemptats, detencions arbitràries o assassinats com el d’Ekin Van, el cadàver nu i vexat del qual va servir d'advertiment per a la resta de dones de Sirnak.\nÉs clar que hi ha herois. Els milers de joves nord-americans que van desembarcar a Normandia per lluitar per una gent que no coneixien i per un país que pot ser que no sabessin situar en el mapa. Els desapareguts a Xile, l’Argentina i Nicaragua i els que avui tornen a desaparèixer a Mèxic buscant altres desapareguts. Com es pot posar en dubte la valentia de famílies com la de Malala, la nena tirotejada pels talibans? I l’empenta de pares i mares que en aquests moments creuen Sèrbia després de fugir de Síria? El conservador del patrimoni de Palmira, Khaled al-Assad, va decidir quedar-se i va ser decapitat.\nNo tots som iguals. Hi ha individus i grups que poden permetre's ser pacifistes. Fins i tot exercir-ne i manifestar un pacifisme cínic i condescendent, progressista i conservador. Europeu, en definitiva. Ja no ens estranya que tres nord-americans redueixin un terrorista en un tren francès.\nDesconfiar de l'heroïcitat és un deure moral i intel·lectual. Fer servir aquesta desconfiança per mantenir la pròpia comoditat és covardia. No és dolç morir per la pàtria i deixo al judici de cadascú saber si és decorós fer-ho per la família o pels nostres veïns. El que segur que és indecorós és no reconèixer el valor en la tragèdia, perquè per molt aliena i nacional que és, també és pròpia. La valentia en democràcia comença per informar. Informem sobre el Kurdistan, sobre el Tibet i sobre Mèxic. Si no és per heroisme, que sigui per decència.


Completada la primera setmana de campanya electoral a la Seu — RàdioSeu 107.2 FM: notícies de La Seu d'Urgell, l'Alt Urgell i el Pirineu\nSou a: Inici / Notícies / Completada la primera setmana de campanya electoral a la Seu\nLa campanya per a les eleccions municipals de la Seu d'Urgell compleix aquest dijous la primera setmana sencera d'activitat. La relació entre la ciutat i la comarca, els serveis socials, les finances municipals, la perspectiva feminista i l'habitatge són entre els temes de què han parlat els partits aquesta jornada.\nJunts per la Seu ha posat en valor la implantació de la candidatura tant a la Seu com a tot l’Alt Urgell, on Junts presenta llistes en 18 dels 19 municipis de la comarca. En un acte al Parc del Cadí, l’alcaldable per la Seu, Jordi Fàbrega, ha recordat que són “la formació que presenta més llistes” i que, a més, ho fan de manera paritària, amb 9 dones i 9 homes com a caps de llista.\nFàbrega reivindica que “no podem imaginar la Seu sense la comarca, ni l’Alt Urgell sense la Seu”, i per això defensa tant la capitalitat de la ciutat al Pirineu com el treball conjunt impulsat els darrers anys per l’Ajuntament urgellenc i el Consell Comarcal. Alhora, espera que la paritat en els caps de llista es traslladi a les alcaldies.\nEl cap de llista de JxSeu expressa la predisposició a fer front comú amb alcaldes i alcaldesses de tota la comarca si és escollit. A l’acte hi han pres part diversos batlles que es presenten amb Junts i aspiren a la reelecció, que han reivindicat “la importància de tots els municipis com a eina de país”. L’acte també ha comptat amb la participació de la consellera de Presidència de la Generalitat, Meritxell Budó, que en el marc de la seva visita a la Seu ha mostrat el suport a la candidatura de Fàbrega.\nCompromís X La Seu preveu recuperar la “gestió directa” dels serveis socials per part de l’Ajuntament. Tot i que es mostra oberta a mantenir “programes o actuacions puntuals amb el Consell Comarcal” i a “coordinacions en casos de mobilitat” amb la resta de l’Alt Urgell, la número 2 de la formació, Carlota Valls, creu que controlar directament aquesta àrea “permet treballar amb proximitat”, cosa que creu que es va fer “durant els anys del govern de Progrés, fins que Convergència va arribar a l’Ajuntament”.\nValls qualifica d’”invent” l’actual Consorci d’Atenció a les Persones (CAPAU), perquè considera que “aglutinar els serveis socials de tota la comarca fa impossible, com s’ha demostrat, aquest treball proper i d’acompanyament sostingut en el temps, i alhora dificulta la detecció precoç de situacions de risc”.\nCompromís aposta per “uns Serveis Socials adreçats a tota la ciutadania, tot dignificant aquesta àrea de l’ajuntament tan necessària” perquè, recorden, “tots podem necessitar al llarg de la nostra vida un suport més o menys puntual d’un professional dels serveis socials” sense que això vulgui dir que les persones no siguin capaces de “governar la seva vida”. Per això, Valls creu que “cal eliminar estereotips”. Finalment, advoca per “augmentar el personal d’atenció directa”, perquè “els educadors de carrer tinguin un paper fonamental en la nova etapa” i per “treballar colze a colze amb les entitats del tercer sector”.\nERC aposta per implantar la “fiscalitat progressiva”. L’alcaldable republicà, Francesc Viaplana, defensa el principi que “qui més té, més ha d’aportar”, i hi afegeix que són “conscients que això repercutirà a les arques municipals”, però que és “el sistema més just.”\nViaplana recorda que al plenari ja van presentar una moció que apostava per aquest sistema, i que “l’actual equip de govern va comprometre’s a estudiar-ho, passar-ho als serveis econòmics i valorar-ne l’afectació”, però, detalla, “aquest estudi no ha estat realitzat” o bé no se’ls ha comunicat. El cap de llista defensa que “a diferència d’altres grups, ERC creu en la continuïtat d’empreses municipals com HIULS i Parc del Segre” però alhora reclama “una gestió més transparent” i “reformar-ne els estatuts”. D’altres propostes d’Esquerra en finances són millorar la gestió interna mitjançant un gerent, tot recordant que la plantilla municipal és de 200 persones, i potenciar la promoció interna en els llocs de treball.\nLa CUP contempla crear una Regidoria de Feminisme i Alliberament LGTBI, que “treballi específicament la qüestió de la transversalitat de gènere en les polítiques públiques, amb personal tècnic i amb pressupost propi, per implementar de forma efectiva mesures contra la discriminació de les dones i del col·lectiu LGBTI”, d’acord amb la llei del Parlament.\nLa CUP aposta també per “gestionar i dinamitzar el Servei d’Atenció Integral (SAI) destinat a persones LGBTI, tenint en compte les necessitats reals d’aquest col·lectiu, amb professionals amb formació especialitzada i organitzant jornades de sensibilització contra la LGTBIfòbia”. A més, volen “aplicar mesures reals per l’abordatge global de les violències masclistes i patriarcals, amb polítiques específiques de prevenció, detecció, atenció i de recuperació”. Finalment, reivindiquen una “anàlisi de gènere de l’urbanisme dels pobles i ciutats, per generar espais que promoguin la igualtat des d’una perspectiva feminista en aquests” i per “posar la vida al centre”.\nLa Seu en Comú afirma “amb rotunditat” que “tothom té dret a un habitatge digne a preu assequible” i per això vol “un cens de pisos buits i una borsa d'habitatge de lloguer social”. El programa de LSeC inclou “incrementar l'oferta de nous habitatges socials de venda a l'Horta del Valira” i “crear un programa d'ajuts a la rehabilitació d'habitatges per a persones grans o amb discapacitat, per garantir i millorar l'autonomia personal”, a més de crear un “pla integral de millora d'interiors i exteriors d'habitatges al centre històric”.\nCiutadans ha proposat aquest dijous la millora dels carrers i places de la ciutat. En el seu programa electoral, planteja establir plans de manteniment dels carrers, voreres, passejos i passos de vianants. Així mateix, C’s assenyala la necessitat de senyalitzar els vials i les zones d’aparcament perquè sempre estiguin en perfecte estat, i eliminar les barreres arquitectòniques dels edificis públics, monuments, parcs i jardins, per aconseguir “un municipi plenament accessible”.\nVox, en el seu programa estatal, vol "funcionaritzar" el sector públic municipal, enfront dels concursos a nivell local, i prioritzar als ajuntaments la presència de "cossos de funcionaris estatals, amb habilitació de caràcter nacional". Volen "recuperar la preponderància" d'aquest perfil de funcionaris perquè creuen que "asseguraran millor l'objectivitat, imparcialitat i subjecció a Dret dels actes administratius".


El PP està disposat a integrar-se a la llista encapçalada per l'alcalde socialista de la Corunya, Francisco Vázquez, per a la presidència de la Federació de Municipis i Províncies (FEMP) i renunciar a presentar la candidatura de l'alcaldessa de València, Rita Barberá, si a la futura composició dels òrgans de govern de la Federació s'hi inclou una representació plural de tots els partits perquè aquest organisme continuï servint els interessos del municipalisme. Finalment, el PP ha acceptat integrar-se en una única candidatura a presidir la Federació Espanyola de Municipis i Províncies. Així, l'alcalde de la Corunya, Francisco Vázquez (PSOE), serà escollit avui president de la FEMP.\nEspanyola de Municipis i Províncies\nSegons va explicar el secretari de Política Municipal del PP, Juan Manuel Moreno, l'acceptació d'una llista encapçalada pel PSOE dependria de dos factors: que es configuri una llista plural i de consens entre tots els partits polítics i que, com a conseqüència, el municipalisme espanyol "surti reforçat" de la VIII Assemblea General. "Si es donen aquestes dues condicions, el PP estaria disposat a acceptar la presidència de Vázquez amb una vicepresidència de Barberá i que en la composició de la resta dels òrgans hi hagués equitat entre PP i PSOE i integració de les forces minoritàries", va explicar Moreno. Finalment, el PP ha acceptat integrar-se en una única candidatura a presidir la Federació Espanyola de Municipis i Províncies. Així, l'alcalde de la Corunya, Francisco Vázquez (PSOE), serà escollit avui president de la FEMP. L'elecció d'aquesta presidència procedeix d'un acord entre PP i PSOE, i la resta de forces polítiques, pel qual els populars no presentaran com a candidata a l'alcaldessa de València, Rita Barberá, a canvi d'una llista integradora de consens entre totes les forces polítiques. Barberà serà vicepresidenta primera, la vicepresidència segona serà per a l'alcaldessa de Còrdova, Rosa Aguilar (IU), i la vicepresidència tercera serà per a l'alcalde de Tegueste, Vidal Suárez (CC). A la Comissió Executiva hi seran integrats, a més d'aquestes forces, CiU i ERC, junt amb PAR i PA. La resta de partits regionalistes obtindran espais al Consell Federal. Els socialistes arrabassen d'aquesta manera al PP una presidència que aquest partit ha mantingut, amb l'alcaldessa de València, durant els últims vuit anys. El secretari de Política Municipal del PP no va dubtar a admetre que l'elecció de l'alcalde de la Corunya com a candidat socialista "ha facilitat" que el PP sospesi la possibilitat d'integrar-se a la llista: "Entre els possibles candidats del PSOE, Vázquez és respectat i no és gens incòmode per al PP", va argumentar Manuel Moreno. Per últim, Moreno va afirmar que al PP, si finalment prospera una llista consensuada i presidida per Vázquez, no li agradaria que el secretari general del PSOE, José Luis Rodríguez Zapatero, assistís demà a la clausura de l'assemblea, entenent que seria un "ús clarament partidista i electoral" de la FEMP per part dels socialistes. Moreno va aprofitar per recordar que cap mandatari del PP ni el propi Aznar han assistit mai a les assemblees de la Federació. Per la seva banda, el secretari de Política Municipal del PSOE, Álvaro Cuesta, es va felicitar que el PP pugui acceptar integrar-se en una llista a la presidència de la FEMP liderada per l'alcalde de la Corunya, Francisco Vázquez. No obstant, va considerar que, si finalment els "els populars s'avenen" a aquesta idea, es tractarà d'"una acció conjunta" que parteix, però, d'una majoria en vots i en suports aconseguida pels socialistes.


El Palau del Baró de Quadras de Barcelona s'obre al públic\nPàgina d'inici\tNotícies\tEl Palau del Baró de Quadras de Barcelona s’obre al públic\nLa marca Penedès Marítim s’amplia amb més municipis\nEl mNACTEC supera per primera vegada els 100.000 visitants\nEl Palau del Baró de Quadras de Barcelona s’obre al públic\nLa visita guiada permet conèixer l'interior de l'edifici projectat per Puig i Cadafalch\nDetall de les figures que hi ha sobre l’entrada principal del Palau del Baró de Quadras, a Barcelona - Kippelboy\nL’any 1900, el baró de Quadras va demanar a l’arquitecte modernista Josep Puig i Cadafalch que reformés un dels seus blocs de pisos del carrer de Rosselló de Barcelona, amb una de les façanes encarada a l’avinguda Diagonal. Cadafalch va complir amb escreix les expectatives i el 1903 havia dotat la finca d’una doble façana que ha esdevingut un dels emblemes modernistes de la ciutat.\nFins ara, només se’n podia visitar l’entrada, però l’empresa de guies Cases Singulars ofereix una proposta de visita guiada per l’interior de l’edifici, que des de fa uns anys és la seu de l’Institut Ramon Llull.\nLa nova proposta permet conèixer per dins i per fora un palau inspirat en les construccions neogòtiques del nord d’Europa, decorat amb escultures de personatges medievals i renaixentistes, flors i escuts heràldics. De l’interior en destaca una gran escalinata i tot de detalls d’estil neoarabesc, amb mosaics, esgrafiats i fusta policromada.\nMés informació al web de Cases Singulars


'LANOVA En joc' narrarà els partits de l'equip xinès que va comprar el CF Reus\nSi el futbol no va a 'LANOVA En joc', 'LANOVA En joc' va al futbol. I aquest és a l'Àsia, si es tracta d'allò que té a veure amb el CF Reus. En una aposta decidida, l'espai esportiu de LANOVA Ràdio que...\n'LANOVA En joc', l'espai de les transmissions esportives de LANOVA Ràdio, torna amb un especial amb motiu de la disputa de la Copa del rei d'hoquei patins. El Reus Deportiu Miró hi debuta aquest dijous a la...\n'LANOVA En joc' torna per transmetre els partits del Reus Deportiu Miró a la Copa del Rei\n'LANOVA En joc' realitzarà una cobertura especial de la Copa del Rei d'hoquei patins que se celebrarà al pavelló olímpic municipal de Reus del 21 al 24 febrer. L'espai esportiu, una coproducció entre...\n'LANOVA En joc' ofereix un especial per seguir la concentració dels aficionats i debatre sobre el futur del CF Reus\nReusdigital.cat i LANOVA Ràdio preparen un especial de 'LANOVA En joc' de cara al proper dissabte, 2 de febrer, amb motiu de la manifestació dels aficionats contra Joan Oliver i La Liga. L'espai s'emetrà en...\nLa solució econòmica per al CF Reus serà una realitat al llarg d'aquesta setmana. D'aquesta manera ho ha apuntat el regidor d'Esports de l'Ajuntament, Jordi Cervera, a l'espai de LANOVA Ràdio 'LANOVA En...


Rubén Bilbao Barruetabeña - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n3 agost 1962 (57 anys)\nRubén Bilbao Barruetabeña (Ondarroa, 3 d'agost de 1962) és un exfutbolista basc, que ocupava la posició de defensa.\nSorgeix de les categories inferiors de l'Athletic Club. El 1980 arriba al Bilbao Athletic i a la 83/84, després de passar pel Zamora CF, hi debuta amb el primer equip, en un encontre de la Supercopa i un altre de Lliga.\nNo té continuïtat al club de San Mamés, i a l'estiu de 1984 fitxa pel Racing de Santander, amb qui es consolida a primera divisió, tot jugant 62 partits en dues campanyes. La temporada 86/87 recala a l'Atlético de Madrid, on serà suplent.\nDesprés d'un any al Real Valladolid CF, de cara a la campanya 88/89 s'incorpora al Real Betis. Eixa temporada l'equip andalús baixa a Segona Divisió, categoria en la qual només hi roman un any abans de recuperar-ne la màxima divisió. En els tres anys que el defensa milita al Betis, la seua aportació minva fins als 12 partits de la temporada 90/91, que finalitza en un nou descens.\nA partir de 1991, la carrera del basc continua a la Segona B: Real Ávila (91/92) i CP Cacereño, on es retira el 1994.\nEn total, va sumar 138 partits i 4 gols a primera divisió.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Rubén_Bilbao_Barruetabeña&oldid=23299105»\nFutbolistes del CP Cacereño\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 24 abr 2020 a les 21:55.


La pallola valenciana i la independència de Catalunya | País Valencià, Segle XXI\nLa pallola valenciana i la independència de Catalunya\nPublicat per Redaccio el 10 octubre 2013 en Article del dia · 0 comentaris\nHa sigut publicat a la web País Valencià, Segle XXI un escrit que està en bona sintonia amb allò que un servidor creu que cal evitar a casa nostra al voltant del debat polític a Catalunya. Pense –i he escrit sobre l’assumpte− que no sols seria desitjable sinó necessari deixar de costat les desqualificacions i les deslegitimacions dels qui no opinen com nosaltres, en relació a un tema tan sensible en una conjuntura tan complexa com la que vivim.\nEm mantindré fidel a aquesta línia d’actuació i no entraré a respondre les acusacions que sobre la meua persona van recaure al text al.ludit. Aquells que tinguen interès en llegir els textos que van motivar la resposta francament inamistosa de Pau Viciano, els poden trobar al meu bloc Escriureenlaire. Podran comprovar que, segurament per manca de temps, va llegir-me malament. Un exemple és allò dels federalistes que no són ni carn ni peix, que és exactament el contrari del que diu el meu text.\nViciano m’acusa de treure a passejar els cadàvers d’Allende i del Che Guevara, de trepitjar a més a més el dels Països Catalans (també un cadàver, segons diu) i el del propi Joan Fuster; d’intentar espantar els partidaris de la independència de Catalunya amb “comparacions destarifades“, de no ser demòcrata, de ser un espanyol sense coratge cívic per a defensar tant els valencians catalanistes com el mateix dret a decidir i, finalment i per exclusió, de no ser valencianista.\nCrec que són desqualificacions i deslegitimacions canòniques, d’aquelles que jo dic que no ens hauríem de permetre. És cert –paral.lelament− que mai ningú havia intentat insultar-me amb tanta passió o amb tant de fàstic. Vaig quedar sorprès amb la lectura; molt sorprés. Vaig tornar a repassar els escrits que havien generat tanta ofensa, i vaig tornar a llegir el text de Viciano, al qual tenia per persona assenyada i ponderada. Ens coneguem de vista, però tenim amics comuns i això és una cosa que potser hauria d’haver-lo induït a ser més indulgent abans de disparar-me; però, es veu que quan u està tan segur d’on està l’enemic, apunta i es deixa anar.\nUn servidor, més enllà de les referències històriques que no comparacions, destarifades o no, el que diu és molt senzill: que sóc primer que res valencià i no una altra cosa; que els problemes dels valencians com a valencians tenen sols una retirada amb els dels catalans com a catalans, fins al punt que les solucions desitjables ací i allà en moltes ocasions són completament contradictòries; que els nacionalistes catalans podran i/o voldran fer poca cosa per nosaltres els valencians, tal i com ha ocorregut en el passat; i, finalment, que el valencianisme polític sols tindrà sentit si és capaç de generar un discurs que il.lusione els valencians, que no es recolze en una derrota de fa tres segles i en una relació subordinada a Espanya i sucursalista de Catalunya. Això vaig escriure i ho torne a dir.\nI afegiria, per a deixar clara la meua posició, que com a demòcrata recolze que els ciutadans de Catalunya siguen consultats per a saber què volen fer amb la seua relació amb Espanya. No obstant això, jo no estic a favor de que marxen; ans al contrari: vull que trobem una forma d’encaixar Catalunya en una Espanya distinta de la que patim. I ho desitge no sols perquè sóc demòcrata, sinó perquè m’interessa com a valencià. És possible que allò que desitge -una eixida federalista- no siga ja possible, però també tinc dret a fer explícites les meues aspiracions polítiques.\nSóc ciutadà d’un País amb un PIB per càpita que en 2012 tenia els nivells reals de 1999, i que està en el 87,7% de la mitjana espanyola, havent retrocedit del lloc 8 al 12 en el ranking de les 17 regions autònomes. Un país que és l’única unitat politicoadministrativa que combina una balança fiscal negativa i una renda inferior a la mitjana. Un país en el que el seu Consell va anunciar un dèficit del 3,45% del PIB en 2012 que representa el 25% de les seues despeses. Això, amb un endeutament del 29% del PIB, significa que la càrrega d’interessos quasi doblarà en 2013 l’objectiu de dèficit del 0,7% fixat per a totes les unitats comptables españoles.\nExpliquen els que saben que l’anomenada Comunitat Valenciana va fer fallida, i que al pas que anem eixos desequilibris tan importants requeriran ajustaments d’ingressos i despeses severs per a recuperar la viabilitat financera. I és que com diuen els especialistes, l’origen de tan greu problema no és —contra el que podríem pensar— que la Comunitat Valenciana gasta més del que gastava, sinó que ingressa menys del que ingressava. La qual cosa no obsta perquè pugam assenyalar amb el dit els responsables del llarg període en el que s’han pres decisions de despesa més que discutibles, de balafiament de recursos i d’una corrupció estesa com una taca d’oli.\nSom la comunitat autònoma espanyola en la que menys es gasta per habitant des que es va homogeneïtzar el sostre competencial de les comunitats en 2002. La que presenta unes liquidacions pressupostàries que indiquen que la despesa per càpita és el 78% per sota de la mitjana i que els seus ingressos se situen substancialment per sota de les restants autonomies des de fa vint-i-cinc anys (és a dir, abans inclús dels governs del PP), quan va rebre les competències educatives i sanitàries. Val a dir que l’ensorrament tributari després de la borratxera immobiliaria i la crisi del deute han despullat la hisenda valenciana i que a hores d’ara resulta evident que es van assumir compromisos permanents de despesa amb ingressos conjunturals o transitoris.\nMés enllà de l’economia en un sentit estricte, estan deteriorant-se a marxes forçades els indicadors bàsics en salut, educació i assistència social. S’atura la investigació per manca de recursos, pugen les taxes universitàries i es redueixen les beques, així que expulsem de les aules als que no poden pagar i a l’estranger a tota una generació de graduats valencians.\nA més, som una realitat política en la que des de 1995 governa un partit que tot i la crisi encara està dominant-nos amb la seua majoria absoluta a les Corts, a les diputacions i a la majoria dels pobles i de les ciutats. Una majoria que les persones de progrés, les clara i conseqüentment valencianistes i les que no ho són, aspirem a trencar en 2015. I en eixe escenari, Viciano formula la que sembla la seua idea política central, la que ha motivat l’escrit que tan malparat em deixa: “el que s’imposa ara és la solidaritat amb els anhels democràtics dels ciutadans de Catalunya” tot i “la manca de contingut social d’aquest nou independentisme, o la por a una reacció anticatalanista que podria reeditar de manera corregida i augmentada la cacera de bruixes de l’anomenada Batalla de València”. ¿Recolzar una independència sense contingut social que, a més, pot tindre efectes tan negatius com els que ell mateix (i molts altres) preveu?\nI això ho proposa en paral.lel amb una Plataforma pel dret a decidir al País Valencià? I que és, exactament allò que hauríem de decidir? ¿Més de la meitat de la població valenciana està a favor de la re centralització espanyola i n’hi ha qui diu que hem d’exigir el dret a decidir? I això perquè “el procés de Catalunya ha estimulat un sobiranisme valencià que pot ser constructiu si conserva el seu caràcter de plataforma transversal i políticament plural, sense disputar l’esfera d’actuació dels partits cridats a fer possible una alternativa a les institucions”.\nNo vull ofendre, però no és massa contradictòria la proposta? No és, amb perdó, incomprensible?\nLamente haver de dir que sí. Tant i més, quan a continuació Viciano afirma que “el sobiranisme català també ha tingut un efecte secundari: “ha provocat un contagi de la pallola federalista [entre aquells per als que] dir-se federalistes és la seua manera de dir-se espanyols. Espanyols demòcrates i progressistes, puntualitzen, no com Rajoy i Rosa Díez”. Un servidor, sense anar més lluny tal i com he confesat en més d’una ocasió.\nLa bona notícia pel que a la meua persona respecta del text de Viciano és que fa la impressió que encara m’accepta entre els ciutadans que “volem construir un País Valencià amb cara i ulls“, i això perquè als “companys federalistes que no es consideren “ni carn ni peix”” (sic) també ens concedeix el dret a participar en eixa construcció. Si més no, em permetrà participar amb els de la pallola. Gracietes.\nPer aquest camí que Viciano assenyala serà difícil. Amb gent que deslegitima i que desqualifica els que no pensen com ells, poca cosa podrem construir. Espere que aquells que realment volem revertir la situació en la que es troba aquest País −que és de tots els que viuen i treballen en ell (si és que volen ser-ho, tal i com dèiem en 1976)−, sigam capaços d’harmonitzar més i de dividir menys. Podríem començar per no insultar-nos. Per no insultar-nos i per enfortir la xarxa política i social que en el 2015 ens permeta enviar al Partit Popular a l’oposició en tots els òrgans de poder del País Valencià. Això és el que -a parer meu- s’imposa ara entre els valencians.\nArticle anterior 25 d'abril de 1982 Article següent Manifestació del 9 d'octubre de 2013


Ter Stegen apunta a titular contra el Granada - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl porter alemany ha parlat sobre els canvis que està introduint Quique Setién quan ha recollit el premi al "fair play", juntament amb Alèxia Putellas, que atorga l'Agrupació Barça Jugadors\nXavier Lemus 17/01/2020 - 22.17 Actualitzat 17/01/2020 - 22.18\nMarc-André ter Stegen compta els dies per tornar a defensar la porteria del Barça al Camp Nou. Aquesta setmana ja s'ha incorporat al treball de grup, i espera lluitar aquest diumenge sobre la gespa per guanyar el Granada.\nTer Stegen i Alexia Putellas han rebut, aquest migdia, el premi als blaugranes amb més joc net de la temporada passada. Un guardó que atorga l'Agrupació Barça jugadors. El porter i la migcampista han recollit els premis en un acte celebrat a l'Auditori 1899 del Camp Nou, en què també hi era el president Josep Maria Bartomeu.\nMarc-André ter Stegen, recollint juntament amb Alexia Putellas el premi als jugadors blaugranes amb més "fair play"\nL'últim partit de Ter Stegen va ser contra l'Alabès, que va acabar en golejada blaugrana. Sense ell sota els pals, l'equip no ha guanyat cap dels dos partits oficials disputats, empat al derbi de Cornellà i derrota contra l'Atlètic de Madrid a la Supercopa. Unes ensopegades que van precipitar el cessament de Valverde i la incorporació del nou entrenador: Quique Setién.\n"Ara tenim un mister nou, que està intentant canviar coses. Cadascú té la seva idea de veure el futbol. Nosaltres estem escoltant i estem intentant fer el que ens demana. Esperem que tingui èxit"\nEl jugador alemany s'ha mostrat agraït de la feina feta per Valverde durant aquests dos anys i mig a la banqueta blaugrana. Una etapa amb Valverde en la qual Ter Stegen ha estat una peça imprescindible, clau en els títols i assegurança de vida a la porteria.\nTer Stegen: "Escoltem Setién i intentem fer el que ens demana"


Cent dies de govern quatripartit actiu però amb el programa pendent - Empordà\nCent dies de govern quatripartit actiu però amb el programa pendent\nL'equip d'Agnès Lladó preveu fer una valoració pública dels primers dies de mandat i presentar el document de Pla de Govern la setmana vinent\nPAOLA GARCÍA 18.09.2019 | 09:58\nLladó, Casellas, Castellón i Amiel encapçalen els partits del pacte de govern. BORJA BALSERA\nLladó, Casellas, Castellón i Amiel encapçalen els partits del pacte de govern.\nEls governs municipals, constituïts el 15 de juny passat, aviat fan els 100 primers dies de govern i és inevitable, i necessari, fer un balanç. Feia dotze anys que a Figueres no es produïa un relleu com l'actual. A més d'un canvi de color polític, per primera vegada, governa un pacte a quatre (ERC, PSC, Guanyem Figueres i Canviem Figueres), d'ideologia d'esquerres i deixant a l'oposició la força més votada.\nUna sessió d'investidura sense precedents preveia el que seria un mandat intens. Com és costum, l'oposició critica la manca de mesures en aquests primers dies i reclama la presència d'un pla de govern. Aquest, per la seva banda, demana paciència i, amb confiança, fa un balanç positiu. L'alcaldessa Agnès Lladó considera que s'ha de tenir en compte que «hem entrat amb zero col·laboracions, hem hagut d'anar posant-nos al dia de totes les àrees i ens hem trobat moltes sorpreses pressupostàries». Per al cap de l'oposició, Jordi Masquef, això es tracta d'«una cortina de fum» per justificar la inacció des que van entrar.\nEl Govern transmet la intenció de donar a conèixer públicament el seu propi balanç la setmana vinent. Sobre el pla de govern, que serà el manual de treball dels pròxims quatre anys, asseguren estar treballant-hi des del principi del mandat, fent consensuar les quatre propostes polítiques dels partits i que estarà a punt a finals de mes.\nS'han convocat cinc sessions plenàries des de l'inici del mandat –quatre al juliol i una al setembre– i hi ha previst que hi hagi aviat alguna extraordinària més. L'equip de govern s'ha justificat en diverses ocasions que es deu, per una banda, a la necessitat d'organitzar el nou equip i, de l'altra, a la situació en què s'han trobat l'Ajuntament. En qüestió d'organització, els plens han aprovat la creació de cinc càrrecs de confiança –un pendent d'incorporar-se, previst en el pressupost de 2020–; la renúncia de dos regidors de l'oposició (Ramon Cos –JxF– i Toni Pérez –Cs–); i la continuació de tràmits administratius.\nPel que fa a qüestions polítiques, destaca la demora de l'ampliació d'àmbit turístic a tota la ciutat; la moratòria en l'ordenança de terrasses o la rescissió del contracte d'enllumenat públic «perquè els imports estaven equivocats i no fos que es presentés algú i l'haguéssim d'indemnitzar», va explicar en el seu moment el vicealcalde Pere Casellas, que assegura que ja s'està treballant en el nou.\nSeguretat, civisme i neteja\nSi existeix un tema de consens a Figueres, és la necessitat d'actuacions urgents en matèria de seguretat i neteja. Tant el govern sortint com l'entrant parlen de plans de xoc per revertir la situació. S'han incorporat a la Guàrdia Urbana les places previstes a l'anterior mandat, s'han fet controls exhaustius a la zona oest de la ciutat i Casellas ha presentat la proposta de crear un servei de vigilants comunitaris, contractats a través del SOC, com un suport per al compliment de les ordenances.\nEl regidor creu que existeix una relació directa entre la seguretat, l'incivisme i la neteja. És per això que des del govern han ideat un pla de xoc de neteja que pretén solucionar les mancances que té la ciutat en aquest tema. De moment, la darrera mesura ha estat prorrogar un any més el contracte amb Ecoserveis, empresa actualment encarregada del servei.\nEl regidor d'Educació, Josep Alegrí, declarava en una entrevista a aquest setmanari la decisió del govern de descartar l'antiga presó com a seu de la nova Escola Carme Guasch «per la complexitat d'adequar un antic centre penitenciari a una escola, el pressupost es disparava». Tot i que des del Govern asseguren haver «desencallat» aquest tema tan cabdal per a l'escola, resta l'aprovació de la Generalitat per a la nova ubicació. El director dels Serveis Territorials d'Educació a Girona, Martí Fonalleras, en una visita recent a Figueres, va reconèixer que el canvi d'ubicació «encara no és definitiu» perquè està pendent una modificació urbanística que ha d'aprovar l'Ajuntament.\nSegons informen des del consistori, l'Àrea de Cultura és la que, «simplement per continuar funcionant», explica el regidor Alfons Martínez, s'han hagut de fer modificacions de crèdit d'altres partides «per intentar arribar a finals d'any». Martínez explica que «en data de finals de juny, el pressupost estava minvat en un 90%». Per això, entre altres, es van retirar els 25.000 euros de subvenció a l'empresa del cinema Las Vegas.\nEl responsable de l'àrea i portaveu de Canviem Figueres, Xavier Amiel, lamenta que des de l'Àrea d'Urbanisme, «aquests últims dotze anys no s'ha fet gairebé res i això fa que hi hagi mancances, tant d'equipaments, com de revisions de plans parcials i, evidentment, del POUM». En aquest sentit, el govern assegura haver-se posat a treballar-hi. Recentment es desistia del contracte del tècnic en cap de l'Àrea de Serveis Urbans i el regidor mostrà la seva intenció de demanar, en la següent contractació, experiència en arquitectura, i no en enginyeria com fins ara. A més, es contempla l'opció d'afegir un nou càrrec de confiança de cara al nou pressupost per avançar en aquest tema «vital» per a Figueres. Respecte a la mobilitat, el govern va proposar un pla sobre l'aparcament regulat (zones blava i verda) que suposava una reducció de preu i ampliar l'accés d'ús. A més, han realitzat un gran canvi en una de les principals artèries del centre de la ciutat: l'obertura al trànsit del carrer Sant Pau. Amiel assegura que «totes les accions han de convergir en el que ens hem compromès: abans d'acabar el 2020, tenir un nou pla de mobilitat». En relació a la sostenibilitat, la regidora Ester Marcos diu que s'està treballant a potenciar l'ús de la bicicleta provocant la convivència amb cotxes a quatre artèries de la ciutat, en les quals es limitarà la velocitat a 30 km/h.\nLa lluita que sap de solucions lentes és el feminisme. Una postura política que, per primera vegada, un govern figuerenc s'atreveix a representar, amb una regidoria concreta i des de la pròpia alcaldia. En 100 dies només, s'ha conegut una mesura, però aixecar una prohibició que afecta la meitat de la població, sempre és un avenç. Encara que sigui el topless a piscines.\nActuacions els 100 primers dies de govern\nAgnès Lladó, alcaldessa (ERC): «La valoració dels 100 dies és positiva. Aquest govern ha demostrat que es pot treballar de manera cohesionada encara que siguem quatre forces»\nPere Casellas, vicealcalde (PSC): Hem estat preparant un pla de govern i resolent problemes de desorganització i així i tot hem tingut temps de tirar endavant propostes»\nJoselín Castellón, habitatge (Guanyem Figueres): «Aquests dies han suposat moltíssima feina. Ens hem trobat que no estava tot ben organitzat i no podíem treballar, si no ho organitzàvem abans»\nXavier Amiel, urbanisme (Canviem Figueres): «Valorem aquests 100 dies molt positivament. Tenim molta feina a fer per endavant però l'entomem de forma molt optimista»\nJordi Masquef, oposició (juntsxFigueres): «Més enllà del topless, han fet el pla de xoc de neteja, però els carrers continuen igual, i el de desbrossament d'herbes, però cada cop n'hi ha més»\nHéctor Amelló, oposició (Ciutadans): «No veig que hagin construït un projecte de ciutat, tenen ideologies molt diverses i crec que això dificulta més un projecte coherent»


ACABEM EL CURS!\nI d'aquesta manera tant especial posem punt i final a aquest curs tant singular. És moment de dir-nos adéu i bones vacances!!!\nHauríem , volgut fer-ho com sempre però ja sabeu avui no torna a ser gens fàcil per la situació de confinament com a conseqüència de l’ emergència sanitària declarada per l’expansió del Covid-19 i que ha canviat la nostra forma de vida a l’escola i la nostra rutina diària. Acabem el tercer trimestre i amb aquest el curs escolar. És estrany si!. Peculiar també!. Una nova manera d’acomiadar-nos diferent, incerta, amb molts dubtes davant el que passarà, davant contínues informacions amb interferències, decisions preses a corre cuita, …etc.\nNo ha estat un any fàcil, i tampoc ho serà el que ha de venir per que les circumstàncies futures ens continuaran obligant a fer modificacions i a sumar o a restar segons les pautes i línies d’actuació que ens estableixin i així sufragar les situacions diverses i força complexes que aniran sorgint.\nTanmateix, una cosa sí aconseguirem passi el que passi: que l’escola Bages ens continuï fent-nos sentir orgullosos. Un somni que mantindrem i que continuarem compartint malgrat les circumstàncies i obstacles que ens puguem trobar d’avui endavant alumnes, les seves famílies i el professorat .\nUs agraïm a tots l’esforç i disponibilitat davant la situació generada pel confinament i la dificultat per a resoldre algunes tasques ja que tots partíem d’una realitat i casuística social i familiar diferent de l’altre.\nTanmateix, agrair-vos també l’organització, funcionament i la responsabilitat que heu demostrat durant tots aquests dies d’acabament de curs i a on el treball des de casa, el món digital i les videotrucades a pres protagonisme . Un final en el qual hem contemplat uns magnífics resultats per part de tots i sense perdre l’alegria, la il·lusió i les ganes hem anat fent camí.\nTemps difícils, temps de viure i conviure, temps per recordar, temps per aprendre, temps per somiar, temps sobretot, per mirar endavant i somriure. Ens en sortirem.!!!\nXARRANCA, juny 2020\nMENÚS setembre-octubre 2020


Creació de l’email corporatiu amb el teu domini\nDades del compte de correu electrònic corporatiu\nConfiguració del correu electrònic corporatiu a Webmail\nConnectar l’email corporatiu a diferents dispositius\nQuè és IMAP i POP3?\nConfiguració de l’email corporatiu a l’ordinador\nConfiguració del correu electrònic corporatiu al teu mòbil\nCrear i configurar el correu electrònic corporatiu amb el teu domini és una de les tasques que s’han de realitzar en qualsevol projecte web. En aquest article aprendràs a fer-ho.\nSi ja tens domini i allotjament web, una de les primeres accions que pots haver de realitzar serà crear un o diversos comptes de correu electrònic corporatiu. Aquest correu serà el que després posaràs públicament com a mail de contacte al teu lloc web.\nPerquè la imatge de professionalitat que donaràs no serà igual si els teus clients veuen un mail que sigui info@elteudomini.com que si es troben un correu amb gmail, yahoo o hotmail.\nPer suposat, la creació de comptes de correu amb el teu domini depèn del pla d’allotjament que tenguis contractat. A Webempresa tens comptes de correu il·limitats en tots els seus plans, i en aquest article veurem com gestionar les seves prestacions.\nCrear i configurar el correu electrònic corporatiu pel teu projecte es pot realitzar fàcilment des del cPanel del servei d’allotjament a Webempresa.\nA la pàgina de comptes de correu electrònic, només has de fer clic al botó blau de crear per accedir a la creació del compte de correu.\nEn aquesta mateixa pàgina t’apareixeran llistats tots els comptes de correu que vagis creant per accedir a la seva configuració. Hi tornarem diverses vegades més endavant.\nQuan has clicat el botó de CREAR un nou compte de correu, accedeixes a la pàgina on has d’introduir les dades necessàries.\nCom pots veure, en primer lloc has de seleccionar el domini pel qual vols crear el compte de correu associat.\nA continuació, el següent camp és perquè introdueixis el nom d’usuari que ha d’anar davant la part de @elteudomini.com. És a dir, aquí has de definir si vols que el correu comenci per info, o contacte, hola, comandes o el teu nom, per posar alguns exemples habituals.\nI seguidament, hi has de posar la contrasenya que tindrà aquest correu electrònic. Recorda seguir les millors pautes i utilitzar bones eines per crear contrasenyes segures.\nLa resta són configuracions opcionals:\nEspai d’emmagatzematge: Pots seleccionar si vols que el correu tengui un espai limitat de manera personalitzada o il·limitat. Il·limitat s’entén que pot utilitzar tot l’espai de disc que tenguis contractat al teu allotjament.\nCreació de carpetes automàticament: Si deixes l’opció per defecte, qualsevol missatge que s’envii com a usuari+sufix@elteudomini.com s’afegirà a una carpeta amb el nom del “sufix”.\nEnviar un missatge de benvinguda amb instruccions de configuració pel client de correu electrònic.\nJa pots clicar de nou el botó de CREAR i el correu electrònic corporatiu amb el teu domini ja està operatiu!\nMolt bé, el compte ja està creat. Però com hi accedim? Com enviar i veure els mails rebuts des del teu navegador web? Com gestionar el correu des d’un client d’escriptori o aplicació del mòbil?\nEn veurem exemples en els apartats següents.\nEl teu correu electrònic per suposat es pot gestionar via internet a través del teu navegador. Només hi has d’accedir a través de l’adreça del servei de mail corresponent.\nEn el cas de Webempresa, tens disponible l’accés al servei de WebMail des de diferents punts:\nDes de la pàgina de comptes de correu electrònic. A la mateixa pàgina on vas crear el correu i a la llista de comptes, tens les opcions de revisar el correu, administrar i connectar dispositius.\nLògicament si cliques l’enllaç de Check Email s’obre la pestanya d’inici de sessió al teu compte de correu\nA part de l’accés anterior des de cPanel, també hi pots accedir des de la teva Àrea de Client de Webempresa i accedint a la pàgina de detalls del teu Pla de Hosting. Al costat del botó d’entrada a cPanel en tens un altre per acedir directament a Webmail.\nSi no tens la sessió iniciada a cPanel, hauràs d’introduir les dades d’usuari i contrasenya per accedir al compte de correu.\nA la pàgina d’inici de Webmail trobaràs diferents opcions de configuració del compte de mail.\nPer exemple pots triar entre la plantilla de Roundcube (a mi és la que m’agrada més) o Horde per gestionar l’aparença web del correu. També hi trobaràs filtres de seguretat o opcions per configurar el correu en diferents dispositius.\nSi cliques el quadre de Roundcube (o de la plantilla que tenguis seleccionada), o el botó blau que posa “open” entraràs a la teva safata d’entrada. També pots clicar la casella d’obrir la safata d’entrada directament quan inicies la sessió per saltar-te aquest pas.\nVal, molt bé. Pots accedir al correu electrònic des d’internet. Però si estàs acostumat al teu propi client de correu electrònic d’escriptori o aplicació de mòbil segur que el voldràs gestionar des d’allà.\nDe programes de clients i aplicacions de correu electrònic n’hi ha diversos. I en cada un el procediment serà una mica diferent.\nEn general, és possible que necessitis les dades de configuració que pots trobar una vegada més des de la pàgina de comptes de correu electrònic, a l’enllaç de connect devices (connectar dispositius).\nEn aquesta ocasió accedeixes a una pàgina amb la informació per connectar el compte de correu a qualsevol dispositiu amb programes i aplicacions diverses com Thunderbird, Windows Live Mail, Gmail, Yahoo, etc…\nLes dades que hi trobaràs són:\nNom d’usuari: coincideix amb la teva adreça de correu electrònic\nContrasenya: la contrasenya del teu email\nServidor entrant: nom del servidor de correu entrant, i ports IMAP i POP3.\nServidor sortint: nom del servidor de correu sortint, i port SMTP\nIMAP i POP3 són dos protocols d’internet per a correu electrònic.\nEn general, si tries IMAP quan configures un dispositiu el teu correu es sincronitzarà amb el servidor. D’aquesta manera si elimines o llegeixes un missatge al dispositiu també s’eliminarà o marcarà com a llegit al servidor.\nEn canvi, POP3 no es coordina amb el servidor. Els missatges llegits o eliminats des del dispositiu connectat es mantindran intactes al servidor. Per tant si descarregues de nou el correu en un altre dispositiu apareixeran tots de nou sense llegir. Fins i tot pot ser que no els puguis descarregar de nou si en el procés de connexió s’eliminen els missatges després de descarregar-los al primer dispositiu connectat.\nPer tant, IMAP és més adequat si vols gestionar el compte de correu tant des del mòbil com l’ordinador. Jo és el que recoman sempre.\nPer connectar el mail corporatiu al teu ordinador, veurem com fer el procés amb el client de correu electrònic Thunderbird de Mozilla. Aquest programa te’l pots descarregar gratis des de la seva web.\nQuan el tens instal·lat al teu ordinador, pots afegir un compte de correu des de Fitxer > Nou > Compte de correu existent. S’obrirà una finestra on has d’introduir les dades del compte.\nIntrodueixes el nom del remitent, l’adreça electrònica i la contrasenya. Pots provar de clicar el botó de continua, i segurament es farà la configuració automàticament amb els paràmetres per defecte o més habituals. Si no funciona o prefereixes tenir més control del procés de connexió, hauràs de clicar el botó de Configuració manual.\nEn la configuració manual sí que hauràs de seleccionar si prefereixes IMAP o POP3, i posar els noms de servidor entrant i sortint, els nombres de Port corresponent, tipus de connexió segura (SSL/TLS). La resta de paràmetres es poden deixar com venen per defecte.\nProva la connexió amb el botó prova-la i si els paràmetres són correctes i no hi ha cap problema de connexió inesperat, ja podràs clicar el botó de Fet.\nJa tens el teu correu al teu ordinador.\nPer gestionar el teu compte de correu corporatiu des d’un dispositiu mòbil, veurem com fer-ho amb l’aplicació de Gmail.\nPrimer de tot, has d’anar baix de tot del menú on posa Configuració i cliques a “Afegeix un compte“.\nT’apareixerà una llista amb proveïdors de correu (Google, Yahoo, etc…).\nNo et confonguis, encara que siguis a l’aplicació de Google el que vols és afegir un correu amb el teu domini.\nPer tant has de clicar el de baix de tot que diu “Un altre“.\nIntrodueixes l’adreça de correu que vols afegir i cliques el botó “Següent”. També tens l’opció de “Configuració Manual” per si fos necessari.\nEt demanarà “Quin tipus de compte és?” I tens les opcions Personal (POP3) i Personal (IMAP). Ja saps que et recoman l’opció IMAP.\nEt demanarà la contrasenya del mail. La poses i cliques “Següent”.\nEn la següent pantalla tens un resum de dades. En principi estarà bé i pots clicar següent fins que et digui que està configurat. A “El vostre nom” poses el nom del remitent que vols que aparegui als correus enviats i ja tens el mail al teu mòbil.\nCrear i configurar el correu electrònic corporatiu és una necessitat perquè la imatge del teu negoci a internet sigui completament professional. Oblida’t de posar un gmail, un hotmail o un yahoo com a mail de contacte al teu WordPress. N’has de posar un amb el teu propi domini.\nJa has vist com de fàcil és des de Webempresa crear comptes de correu amb el teu domini. A més, tens accés directe a la safata d’entrada amb enllaços a Webmail per consultar i enviar correus des del teu navegador.\nI finalment hem vist com pots connectar el teu nou compte de correu electrònic amb altres dispositius d’escriptori o mòbil. En concret, hem utilitzat els exemples del client d’escriptori Thunderbird i l’aplicació de mòbil de Gmail.\nD’aquesta manera tens totes les comoditats per enviar correus i atendre tan ràpidament com puguis els missatges que rebis.\nEtiquetes Correu electrònic, Dominis, Gmail, Thunderbird, Webempresa Navegació per les entrades


La reinversió local del benefici - Diari de Girona\nLa reinversió local del benefici\n18.10.2016 | 07:26\nÀlvar Garola va estar acompanyat per Domènec Espadalé (president de la Cambra de Comerç). Espadaler va reblar la importància de les empreses creades a la Garrotxa en la reinversió de beneficis al territori. Va definir que les multinacionals foranes tendeixen a la fluctuació, sobretot en temps de crisi.\nVa considerar que les peripècies i els models difícils s'han pogut suportar perquè el teixit productiu ho ha suportat. Va indicar que als 40 la gran indústria tèxtil i paper es concentrava a Olot i San Joan les Fonts i ara està escampada per tota la comarca. Va ressaltar la diversificació de la indústria. Va explicar els efectes pràctics de Bracons pels transportistes.


Vuit dels nou docents denunciats per l'1-O demanen el trasllat - Empordà\nVuit dels nou docents denunciats per l'1-O demanen el trasllat\nEls professors van ser demandats per «incitar l'odi» per obligar els fills de guàrdies civils a identificar-se\nAGÈNCIES/DDG 12.07.2018 | 06:30\nVuit dels nou docents de l'IES El Palau de Sant Andreu de la Barca denunciats després de l'1-O per incitar a l'odi per obligar a identificar-se els fills dels guàrdies civils que cursaven estudis han sol·licitat el seu trasllat a un altre centre escolar, al costat d'una vintena més d'altres professors.\nLa Fiscalia va denunciar al seu moment nou professors d'aquest centre per, presumptament, haver «humiliat» fills de guàrdies civils després del referèndum il·legal de l'1 d'octubre, encara que la causa ha estat arxivada contra cinc d'ells i segueixen com a investigats els altres quatre.\nEn total, prop d'una trentena dels docents de l'IES Palau de Sant Andreu de la Barca han sol·licitat canviar de centre, segons fonts pròximes al Departament d'Ensenyament, fet que suposa gairebé un terç de la plantilla de professors de l'IES, on s'imparteixen ESO, Batxillerat i diversos Cicles Formatius.\nL'Institut El Palau, que imparteix classes des de 1985, està situat a prop d'una caserna de la Guàrdia Civil, per la qual cosa molts dels seus alumnes són fills d'agents de la Benemèrita.\nDesprés del referèndum de l'1-O, després de culminar una investigació, la Fiscalia va denunciar davant del jutge nou docents de l'IES El Palau per entendre que havien humiliat fills de guàrdies civils que són alumnes d'aquest centre.\nEn la denúncia els va acusar d'un delicte contra els drets fonamentals, com lesionar la dignitat de les persones per la seva nacionalitat i per «injúries greus» contra els cossos i forces de seguretat.\nEn un comunicat recent, el professorat del centre va fer «una crida a la solidaritat» i va assegurar haver-se «sentit víctimes d'una campanya que pretén desacreditar el model públic català, atribuint-li una funció adoctrinadora i promotora d'una divisió inexistent».\nAlguns organismes, com el Síndic de Greuges o des del mateix Departament d'Ensenyament, han valorat que els fets ocorreguts «poden ser nefastos per a l'institut», que tradicionalment «havia obtingut bons resultats i gaudeix de prestigi en el món educatiu».\n«Sha de garantir la convivència»\nLa ministra d'Educació, Isabel Celaá, va assegurar ahir que cal respectar la «presumpció d'innocència» sels professors de l'IES Palau de Sant Andreu de la Barca.\nLa titular d'Educació va apuntar que ara, davant l'allau de peticions de trasllat dels professors, ha de ser «el propi centre» qui garanteixi ara «la convivència escolar».