Es va estar tota una hora buscant el mitjó vermell a l'habitació, la sala, la cuina. No res. Ell li havia enviat un whatsapp als deu minuts d'haver marxat.\nEm falta un mitjó, troba'l si us plau, deia.\nUn mitjó. Però com és possible calçar-se només un mitjó? L'altre peu va descalç?\nEll li truca. Que no, dona, tinc un mitjó meu i l'altre d'en Carles. El taronja.\nElla es queda de pedra. Taronja. Els mitjons taronges. Se sobte, es mareja, s'esvaeix. Déu meu, déu meu. Els seus preferits! I demà teniu partit de futbol, oi?\nSí, diu ell, capficat. Si en Carles no porta els taronges i jo els vermells, perdrem el partit, segur. És la nostra càbala des de l'institut, saps?\nElla desespera. Perdre el partir? El que perdràs és les dents, si en Carles ho sap! I jo seré una divorciada, amb una criatura i a l'atur!\nBé, jo tampoc ho tindré fàcil, diu ell. La Clara voldrà rentar-los avui perquè els porti demà, saps com és amb la neteja. Vaja, ja m'ha vist, ve cap a mi somrient i jo encara amb un mitjó de cada color.\nPerò, on ets? Pregunta ella amb un fill de veu.\nAl cotxe, a la porta de casa.\nElla seu al terra tremolant, recolza l'esquena contra el llit, un calfred li recorre el cos. Se sent la porta d'entrada i la veueta de la nena. Mamà, ja som aquí...\nPosted by Flàscriptum at 11:14 Cap comentari:\nLes dues cares d'una boda\nAquesta vella fotografia sempre m'ha cridat l'atenció pel perfecte contrast dels personatges, si no conegués la història que hi ha darrere, pensaria que és una composició del fotògraf, però no, us juro que és autèntica i del tot casual. La pregunta que cal és què passava fora de la foto. Doncs que els pares es casaven! Després d'anys de festeig, finalment el guaperes rodamón havia atrapat la noieta tímida i casolana.\nAixi, mentre l'àvia del gran somriure guanyava una nora treballadora, seriosa, capaç de posar seny a la vida del seu fill, l'àvia de la ganyota trista perdia la filleta, la menor, la servicial, la més sacrificada. Fora de la foto era la festa, el xivarri, les rialles de parents i amics, especialment dels amics d'ell, que eren igual de calaveres i poca-soltes.\nI fora de la foto, tot just al costat del fotògraf, era també l'únic avi, l'immigrant model que havia aixecat fortuna amb la suor del front i s'havia deixat la pell per educar la filla, una filla exemplar fins al moment de triar nuvi. Dret, capficat i meditabund, es mirava les dones, potser preguntant-se què els reservaria el destí a tots tres ara que els fills s'havien promès fins que la mort els separi.\nQue com ho sé tot això, si jo encara no havia nascut? Ahhh! Misteris de la ficció!\nPosted by Flàscriptum at 11:06 Cap comentari:\nEl punctum olfactiu\nRemenava paperassa dels calaixos quan cau a terra una fotografia, imatge cap avall. Llegeixo «Varanasi, 2017» i en donar-li la volta un munt de colors, olors, sorolls m'esclaten a la memòria. Em deixo omplir per les sensacions que afloren sobtadament tan vives com si hi fos ara mateix, asseguda a les escales als peus del Ganges.\nLes coloraines dels vestits i tuls femenins serpentejant entre la multitud hipnotitzada pels rituals hinduistes al voltant del santon, la remor continua de les jaculatòries i lloances barrejada amb els mugits d'una vaca sagrada que fica el cap a la foto i mira encuriosida la lent de la càmera.\nA l'altre cantó un noi d'ulls negres riallers ven votius florals i llumetes de pigments en pols i resines d'aromes exòtiques que seran llençats al riu abans que acabi la tarde. La fragància dels encens es combina amb el fum d'una graella improvisada on una anciana de somriure ple d'arruguetes rosteix blat de moro. Recordo la picor calenta de les espècies que untava a les panotxes.\nPerò hi ha un altre olor que impregna l'aire de d'escena. Al fons, fora de focus, un núvol de fum negre i espès es fa el veritable punctum de la fotografia: les fogueres del crematori.\nPosted by Flàscriptum at 10:57 Cap comentari:\nNo sóc pas de cerveses però com que era l'únic que tenia a la nevera vaig empassar-me'n una llauna que portava anys caducada. L'agror que m'envaí com un àcid corrosiu em va empènyer en un flashback instantani a l'exuberant i verd -en aquell moment- Amazònia equatorial.\nAsseguda per primer cop entre els indígenes achuar, a l'escalfor d'un foc que assecava i perfumava l'ambient amb fragàncies exòtiques desconegudes per a mi, rebia entre les mans un bol enganxós de chicha, la beguda de l'intercanvi, com diria l'antropòleg Malinowsky.\nIuca mossegada per les dones de la tribu en trobades rialleres, conservada en atuells de terrissa fresca i fermentada per la saliva -sí, ho sé, sona fastigós-; d'un blanc viscós familiar com la llet però d'una olor agra impossible, la chica passava d'un a l'altre lligant-nos en una amistat inversemblant.\nSec, nostàlgica, a la taula del menjador i faig un altre glop de cervesa rància, tanco els ulls i aspiro el record inesborrable del sol tropical, les pintoresques barraques sota l'atapeït fullatge cantador ple de lloros i simis tafaners, les acolorides anècdotes d'un passat mític i les entranyables xerrades sota la borratxera de la chica. També recordo els mal de panxa, és clar!\nPosted by Flàscriptum at 10:55 Cap comentari:\nPetit temps arrabassat a la mort\n"La bala ya está en el cerebro; no puede hacerse que siga para siempre ni detenerla por encantamiento. Al final hará su trabajo y dejará el cráneo atrás, arrastrando su cola de cometa de memoria y esperanza, talento y amor hasta el interior del templo de mármol del banco. No se puede evitar eso. Pero Anders todavía puede ganar tiempo. Tiempo para que las sombras se alarguen sobre el césped, tiempo para que el perro atado ladre a la pelota que vuela, tiempo para que el chico del lado derecho se golpee el guante de béisbol negro de sudor y recite suavemente: 'haiga más, haiga más, haiga más” (Tobias Wolf, Una bala al cervell)\nL'Anders pot guanyar temps, sí, i no un temps qualsevol, sinó un de preciós, un temps diminut de tan sols segons però que recorrerà tota la seva vida perquè serà un temps arrabassat a la mort. I no el perdrà preguntant-se qui li ha disparat; d'enemics se'n tenen tants quan ets el go-between de la Màfia novaiorquesa, que no arribaria a esbrinar-ho. De fet, l'orde l' hagués pogut donar el seu mateix capo, seria força habitual i l'Anders ja ho sabia des del començament. Era a la lletra petita del contracte no escrit.\nEls nois del beisbol ja l'envolten encuriosits, però no alarmats. L'escena d'un home caigut a terra sagnant per alguna part del cos, la tenen ben vista. L'agonitzant encara percep paraules d'algun dels nens, potser el més agosarat, que s'hi ha ajupit i l'escorcolla les butxaques. Pasta, bala, paio, mort... els mots que resumeixen el dia a dia de la seva feina. El despullaran abans de cridar una ambulància. I serà tard. Trobaran la foto de les nenes, això sí que li agradaria mirar per última vegada. Però no sap com dir-ho, la bala s'ha carregat el tros de matèria gris on guardava el llenguatge. Encara hi ha pensament o representacions mentals per a ser més exactes, imatges o records de sensacions que es fan més puntuals, concentrats, aguts.\nEl poble engrogueït de blat. La pudor dels porcs a la granja. La boca carnosa i vermella de la Magui, riallera, estirada entre les canyes de blat de moro. El pare borratxo amb un ganivet de cuina a la mà. La capsa sota el llit amb la Magnum 44 -de Dirty Harry- que li va regalar el padrí. La mama ploranera sargint els mitjons que el nen gastava al futbol. El nadó pel-roig que mai va arribar a ser el seu germà, embotit a un petit taüt blanc llustrós. Els bàtecs del cor desbocat després d'executar el primer encàrrec. El padrí i ell mateix amb esmòquings, sabates blanques i un enorme somriure per la foto del casament. La panxa nua i brillant de suor de la Magui...\nUnes sabates marrons brutes i massa reals que no són seves. Massa a prop del seu nas. Ara l'udol de l'ambulància i els nens que s'allunyen corrents. Algú li tanca els ulls suaument. Potser l'home que porta les sabates, l'home a qui esperava mentre mirava distret el partit de beisbol des del banc de marbre. Potser el mateix assassí. Ja no importa. L’Anders es deixa anar pel forat de la bala. S’ha acabat el petit temps guanyat a la mort.\nPosted by Flàscriptum at 10:52 Cap comentari:\nConfessions d'un exorcista\nSabeu de sobres que Sant Agustí és el meu sant preferit, potser un dels més savis; la saviesa li ve de Déu, és clar, i de la brillant llum intel·lectual que el Senyor va voler regalar-li, però també d'una experiència de vida realment intensa. Així i tot, avui que sóc gairebé centenari, i amb la humilitat que cal al ratolí davant el lleó, puc assegurar-vos que la tesi agustiniana sobre el Mal com absència de Be, és absolutament errònia.\nDesprés de setanta anys dedicat a recórrer el món empaitant el Maligne i extirpant tot tipus de dimonis de cossos innocents -o no tant- en nom de l'església romana, puc testimoniar la presència ben real i física del Mal. Vaig cremar-me els dits en tocar-lo, em va regirar l'estómac la seva pudor de sofre i excrements, fins i tot podia sentir el regust amarant de patiment i pecat dels endimoniats; encara em tornen en malsons els grunyits, els crits aguts, els insults irrepetibles que em perforaven las oïdes.\nI el que he vist, ah, les coses que m'ha mostrat el Dolent! Inefables! Cossos torçant-se en posicions impossibles, expressions de rostres que no eren humanes i que de l'esgarrifança et feien perdre el sentit; he vist la pura destrucció, l'apocalipsi més sinistre als ulls dels posseïts. El Mal, estimades germanes, és pura presència!\nI és ara, en canvi, ara que visc tan quiet, tal vell i ben guardat al vostre monestir, silencioses serves de Crist, devotes de la pobresa, ara que porto aquesta vida d'abstinència i solitud, que tot és no res, buit i carència, quan trobo la felicitat. No us escandalitzeu per les meves conclusions a les portes de la mort, estimades: això és el Paradís, cap altra cosa que l'absència d'Infern. I Déu? Ser o no-Ser? Presència o Absència? Aviat ho sabré.\nA la meva mort\nCom parlar-te i no mossegar-me la llengua\namb esmolades dents?\nCom pensar-te i no sacrificar el seny\na l'altar del no-res?\nDetesto el teu nom\nde consonants fortes\ni ganyota buida\nDe què t'envaneixes?\nSi res no comences\nni fas créixer,\ntot l'acabes, talles\nsense esperar el final de l'obra\nni donar ocasió a una altra partida\nel teu escac i mat és brutal\nfins i tot poc elegant\ncom tu, lletja, mediocre\nputa -et va cridar l'Oliver*-.\nT'odio tant, com tu odies la vida\nfals oasi del covard suïcida.\nNo te m'acostis\nno em miris, no em toquis\nno goses dir-me res\nja m'has robat bastant\nlladre, violenta harpia.\nOblida't de mi\nno vull figurar al tauler dels teus dies\nfes com si hagués mort,\nel tren ja ha partit\ni jo romandré per sempre\nd'aquest costat de la via.\npoema del 2003 arran de la mort de la Jimena, estimada amiga\n*personatge de «El lado oscuro del corazón», film d'Eliseo Subiela\nBiografia d'un ignot mediocre\nEl Senyor K ha mort. Avui 31 de gener de 2020 a les 17 hores, el seu cor ha deixat de bategar després de diversos intents per part del personal mèdic de reanimar-lo. Amb innumerables fractures i mig cos cremat, tenim indicis per pensar que el seu tràgic final no ha estat un accident.\nDurant el temps que l'hem tingut internat aquí s'ha pogut saber per testimonis de familiars, companys de feina i el seu psiquiatra, el següent: el Senyor K va néixer el 31 de gener de 1968 als suburbis de la ciutat industrial F, en el si d'una família de classe mitjana, pare venedor d'assegurances i mare perruquera, a més de mestressa de casa. Cresqué junt a dues germanes menors i tots tres van estudiar en l'escola pública sense destacar en res. El Senyor K fou l'únic que acabà el batxillerat comercial mentre les germanes abandonaven els estudis per casar-se i migrar.\nEll va romandre a la casa paterna fins als 30 anys, ajudant en la venda d'assegurances i portant la comptabilitat de la perruqueria fins a trobar feina com auxiliar administratiu a una petita empresa del sector del plàstic, al centre de la ciutat esmentada. De llogater en un minúscul pis a prop de la feina, no tenim constància que hagi fet res més que treballar i visitar els pares un cop al mes. Després de 15 anys a l'empresa, el van ascendir a assistent del cap de compres per la qual cosa hagué de canviar de departament i de planta, al mateix edifici.\nEntre els nous companys va conèixer la que seria la seva dona, la Senyora K, amb qui convisqué des del 2012 fins la mort d'aquesta fa dos anys, per càncer d'origen incert. No hi ha fills. El Senyor K va enfonsar-se en una severa depressió que el portaria a diversos internaments en la clínica psiquiàtrica R, i una baixa laboral indefinida.\nFa una setmana, havent notat una lleu milloria, el seu psiquiatra aprofità que s'apropava l'aniversari del Senyor K, per regalar-li un llibre sobre els esdeveniments de la revolució del 68 i li va proposar com a exercici terapèutic que escrigués una petita autobiografia recordant els fets més «revolucionaris» de la seva pròpia vida.\nEl personal de la clínica explica que el Senyor K va tancar-se a l'habitació durant tres dies, davant un full en blanc amb un bolígraf a la ma i la mirada perduda. Quan li preguntaven què feia, ell contestava que escrivia la seva autobiografia. L'únic que es llegeix al paper es la nota que considerem com a prova número 1. Diu: «el meu final revolucionari».\nPosted by Flàscriptum at 10:30 Cap comentari:\nAi, Marieta, Marieta! Vuitanta anys de casats i mai no m'ho havies dit. Com és possible, però com és possible!? Una història d'amor sense fissures, Marieta. Tants poemes dedicats a tu, mai he tingut ulls ni metàfores per a una altra. Des que vam fugir de casa amb la criatureta nascuda morta i la mare que no et volia, tant patiment, tanta duresa la vida de pagès, ho recordes? La nostra història, la més trista de totes.\nNo, tu ja no recordes res. Refugiada en la malaltia de l'oblit i mirant-me amb aquest somriu entremaliat. Què t'ha faltat, Marieta? T'ho he donat tot; vam començar de zero a la ciutat, mai vas haver de treballar, tu. Era jo qui, feina rere feina, anava procurant pels dos. Només calia que demanessis i jo t’ho oferia, no has tingut joies i vestits? Tan sols esperava un plat de llenties calentes quan tornava a casa. Anhelós per jeure al teu costat cada nit amb la mateixa passió de la primera vegada, te'n recordes, Marieta? Un parell d'adolescents que no sabien més que mirar-se i desitjar-se entre les espigues de blat...I ara aquestes cartes!\nI la nova dèria d'entaforar-ho tot als racons més insòlits!... i què faig jo obrint aquesta capsa?... Però, quan? com? Qui?... No dius res?... Què balbuceges, ara?... Rius?... T'has rigut de mi amb ell? Ai, Marieta, com pots trencar-me el cor als noranta-sis anys? Que em vols matar, dona? Qui et cuidarà quan jo no hi sigui? Saps que els nebots t'enviaran a una residència sense miraments? Qui t'escriurà poemes d'amor, allà?\nEl Josep té raó, tots amaguem un costat fosc impossible de conèixer. Però tu no, estimada! Si jo podia llegir-te de cap a peus! Si no tenies secrets per a mi, una noia tan senzilla, tan plana, tan ignorant. Com el vas conèixer? Segur que et va seduir, què t'oferí que no tinguessis amb mi, dona? Diga'm-ho! Què?... Que vols que canviï de canal, un got d'aigua? Ja no t'assabentes de res, oi? I què faig jo sense ningú que m'expliqui qui ets tu de veritat? He estat cec, enamorat sense veure res.\nDigues, Marieta: t'he fet feliç, jo?... Sí?... Dius que sí? Fas una rialla i em mires amb els ulls blaus infantils de noieta de poble, d'anciana sense memòria. Que vols més aigua? Espera, espera un moment que ja hi vaig jo.\nSomniarà... amb ovelles elèctriques?\n(petit homenatge al gran Philip K.Dick)\nSet del matí. La Montse obre els ulls i mira el coixí buit al seu costat. Parpelleja unes quantes vegades i s'aixeca sense remolejar. De camí cap a la dutxa, omple el plat del gat que apareix corrent amb la cua alçada. En acabat de vestir-se, agafa la llista de la compra i el carret. A l'ascensor troba el veí del tercer, intercanvien un parell de frases fetes. També amb el porter, la Montse sempre amable i somrient.\nAl mercat va a les parades de costum però pren alguns articles especials pel sopar d'aquesta nit, ja que per fi regressa el Víctor després d'una setmana sencera al Congrés de Robòtica, a Houston. Saluda un parell de coneguts i torna a casa sense desviar-se'n. Desa la compra i truca la residència per avisar que hi serà en vint minuts.\nLa sogra l'espera ansiosa. Infermeres i recepcionista la tracten amb cordialitat, la Montse sempre simpàtica i propera. S'escolta l'anciana amb empatia fins l'hora d'esmorzar que aprofita per anar-se'n. Promet que hi tornarà amb el Víctor demà dissabte i si està solejat, la trauran a fer un tomb per la platja. Sap que la dona se l'estima força i confia en ella.\nAbans d'arribar a casa passa pel banc a fer uns pagaments i per l'oficina de Correus. El gat la rep zigzaguejant entre les seves cames, obre la boca mirant-la, però no surt cap miol. La Montse busca unes bateries noves i les hi reemplaça.\nS'hi posa amb la neteja, canvia els llençols, passa l'aspirador, fa la bugada i dedica una estona a les plantes del balcó. Mirada panoràmica a tot el pis, el troba perfecte. Sona el mòbil. El Víctor és a l'avió, arribarà en un parell d'hores. Comença a preparar el sopar, para la taula amb flors naturals i espelmes. Musiqueta suau i quan tot està enllestit, seu al sofà al costat del gat adormit.\nEl marit no triga en aparèixer, li dona un ram de roses vermelles i la besa apassionadament. Sopa amb delit explicant anècdotes del Congrés. Serà el primer en dutxar-se mentre la Montse renta els plats. Després li toca a ella, acaba amb un toc de perfum -el Gucci que l'havia portat el seu home de Bombai l'any passat- i estrena llenceria eròtica. Ell l'espera al llit despullat, amb el mòbil a la mà. El deixa a un costat i se la mira de cap a peus. Té una dona preciosa. Sexe intens i creatiu, al marit li agrada provar noves postures.\nJeuen abraçats fins que l'home ronca satisfet. Aleshores, ella se'n separa, i al seu costat del llit fa tres respiracions profundes amb els ulls tancats. Repassa tot el que ha fet durant el dia, troba que ha estat be. Demà s'aixecarà una hora més tard per estalviar energia. Prem el botonet darrere el lòbul de l'orella esquerra i s'apaga.\n*publicat al Recull de relats del taller d'escriptura creativa ViureEscriure III, Òmnium Eixample, Bcn, 2020, pàg. 44\nPosted by Flàscriptum at 10:26 Cap comentari:\nTres veus per un sol virus\n(en temps del covid-19)\nVirus amb corona, my balls! Què es creu un rei, el paio aquest? Ni corona ni hòsties! A mi ningú no em tanca al case, que sóc un ser lliure i faig el que em surt dels pebrots, que si hi ha un rei, en sóc jo, el rei! El rei del Regaetton! El papi chulo més titerito de tots. I a més mi yale m'espera! A veure si ara hauré de deixar-la sola amb tants quinquis al seu voltant, amb el culet més bonic del món que té i amb les ganes de bellaquear que tinc jo... Guaita, que ara mateix això sembla una ciutat fantasma! On són tots? Seran covards! En seriu està tothom confinat? Ni els paios del meu combo al carrer? Només la pasma donant voltes, millor em guardo be la paca dins el pantaló, no vagi a ser que acabi a la trena un cangri com jo! I si el virus aquest se m'acosta, ja sabré com frontear-lo, que per això em diuen l'insecto Joe...Però millor que la pasma no em vegi jaguear per aquí, fotem el camp dissimuladament, bebé!\n-És el col·lapse borsari! Se'ns va en orris l'economia! Ho veus o què! Ja m'ha trucat en Jean-Pierre per preguntar què havia de fer amb les accions de La Margarida, han caigut un deu per cent, em sents? Un deu per cent! Què fem? Hem de postergar la venda! És una bogeria tot plegat! Com es pot aturar un país per uns quants morts, si per la grip estacional en moren molts més cada any! Què cony és això del coronavirus! Segur que s'ho han inventat els xinesos per quedar-se amb les accions de les seves empreses arreu del món, ja ho deien al Club... Com vols que em calmi, si els rucs que tenim al Parlament estan fent el que volen, han oblidat qui mana aquí, ens empenyeran a la ruïna, Ignasi! Por favor!... On ets ara? A la Zarzuela? Que has vist al Felip? I què diu?... Ai, mare de Déu, Senyor! Has de parlar amb en Pedrito, sí, veure'l en privat i pressionar-lo obertament, Ignasi, no esperis més que avui ja ha reculat i ha dit que tancaran també les perruqueries! I jo que tenia cita per demà, por favor! On anirem a parar!!...\nLa Dolors diu que lo president ho tancarà tot, que no els deixarà venir, tancament de fronteres, l'anomena... però jo no m'ho crec això, ja veuràs com demà es fa una cua de cotxes a la carretera i se'ns omple lo poble de pixapins. I no vindran sols, no què va, portaran los amiguets i a més, lo maleït virus també! Si aquí som quatre gats que vivim com confinats tot l'any, quedar-nos a casa no és un problema, tenim la televisió per satèl·lit, tenim Neflix i els jocs de cartes, l'hort que ens dona el menjar, les cabres, les vaques, les gallines, no necessitem ni sortir al súper mercat. Però ells sí que aniran al súper de la Sió i lo saquejaran tot i vinga barbacoes i festetes i la música aquella que sona com una rentadora espatllada bum bum bum i a pixar-se les birres per tot arreu. Lo agutzil hauria de tancar l'entrada del poble, amb els tractors si cal, que girin cua i tornin a la ciutat gris i contaminada on són tots els virus. Aquí som sans i forts, ni tan sols tenim xinos, que ens deixin em pau, coi!\nfrontear: actuar o parlar davant els altres des d'un sentiment de superioritat\ninsecto: tio hàbil, reeixit, valent\nel case: caseriu, grup de cases humils\ntiterito: murri, sagaç, astut\ncombo: el grup d'amics\ncangri: home fort, líder, que crida l'atenció de les dones (yales)\nbellaqueo: joc sexual\npaca: feix de diners\njanguear: de hanging out, passejar, passar l'estona\npapi chulo: xulo\n*publicat al Recull de relats del taller d'escriptura creativa ViureEscriure III, Òmnium Eixample, Bcn, 2020, pàg. 43\nPosted by Flàscriptum at 10:24 Cap comentari:\nUn Bouvillenc mès\nVa arribar a aquest petit poble verd groguenc i assolellat de província, fugint de París. Fugint, potser, d'una feina rutinària o d'una mare castradora, potser d'una parella amb qui ja no li feia goig de compartir el llit. O simplement de la grisor urbana, el soroll de milions d'ànimes que s'arrosseguen per carrers contaminats o si més no per la insidiosa i constant pluja parisenca. No ho sabem amb certesa.\nL'hem acceptat a força de veure'l cada tarda a la mateixa tauleta de marbre blanc, al costat de la finestra en el nostre bar de tota la vida. Solitari i meditatiu, escrivint en una llibreta o llegint algun llibre vell, aixecant els ulls cada tant per deixar-los perdre's al blau del cel o el verd dels camps que ens envolten.\nNo sabem a què es dedica, no diu més que el necessari i si algú s'atreveix a donar-li conversa, aviat\nho deixa córrer davant les seves respostes lacòniques i monosil·làbiques. És més un escoltar i un assentir que no pas un compartir res de les seves opinions. Al començament ens feia curiositat però ja no, aquí ens acostumem a tot i respectem les diverses maneres de ser.\nDivendres passat, tanmateix, ens va sorprendre. Jugàvem dòmino a la taula gran fent una mica de xivarri, quan es va aixecar lentament i lliscant cap a la porta, se’ns va apropar, en lloc del quotidià bona nit acompanyat pel moviment del cap, s'aturà un moment, ens va dirigir una mirada carregada de qui sap quines tristeses i digué: «plourà a Bouville». El vam seguir amb la mirada fins que desaparegué darrere el finestral. Vam explorar el cel tots alhora, ens miràrem els uns als altres sense cap expressió i vam seguir jugant. La vida continua a pesar de fugides, nostàlgies i pluges.\n("...Demà plourà a Bouville..." frase final de La Nàusea, Sartre)\nPosted by Flàscriptum at 10:21 Cap comentari:\nEl tiet Joan baixava els dematins des de la casa fins al riu, a poc a poc però amb la seguretat de qui coneix cada pedra del camí. Estirava els braços a banda i banda per palpar els arbres que potser tenien cadascú el seu nom particular i xiulava els gossos del mas veí perquè bordessin un salut. Respirava profund l'aire blau de començament d'hivern i girava la cara cap al sol tebi que es colava entre el fullatge bressolat pel vent.\nEn arribar a l'últim revolt del camí, avançava l'orella dreta i somreia en sentir el xiuxiueig de l'aigua que serpentejava pel rierol i la dringadissa de les petites cascades que es formaven als còdols. Tot seguit ensumava l'aire buscant de reconèixer les flors de lavanda entre l'herba salvatge, sabia doncs que era a prop del seu indret preferit, on seia a gaudir de la vida.\nD'això fa cinquanta anys. Ara, el tiet ja no pot caminar ni surt de casa; tanmateix, cada matí, quan demana que el portin davant el finestral, se'ns escapa cec i content pel seu antic recorregut, on encara no s'ha instal·lat la pròspera industria pelletera que ens dona treball a tots. L'envejo.\nEls oblidats diumenges inoblidables\nPels meus pares...\nVet aquí que estic fent classes per aprendre a conduir. Sí, sóc de les persones que sempre arriben tard a tot, ho sé. Però això és una altra història, i força feixuga, per cert. El que volia explicar és que després de estudiar a consciència el manual que indica com s'ha d'agafar el volant d'un cotxe, doncs vaig i ho faig malament. Eps! Salta el professor. Em demana aparcar el Mini groc de l'autoescola a la cantonada i que torni a fer el gir. Gira que gira a dreta i esquerra fins que, sense adonar-me'n... Eps! L'home em sorprèn i senyala. Ara sí que em miro, però el que veig no sóc jo, no són els meus braços ni les meves mans agafant el volant d'una manera absurda.\nSón braços i mans del pare... Silenci. Perplexitat. El temps que s'atura i jo que em miro el professor com si fos el meu psicoanalista, amb els ulls esbatanats. Mare de Déu i beneït Sigmund! Tants anys de divan i resulta que la clau per obrir el bagul dels records inconscients era aquesta circumferència folrada de pell que transmet la direcció a les rodes d'un automòbil.\nLlavors, torno a ser la nena bellugadissa i riallera de diumenge, i el pare que condueix, jove i atractiu, i amb cabells al cap... i negres! Texans, bambes, samarreta blanca ajustada als músculs del pit , sense panxa i la cigarreta que penja dels llavis. Un James Dean d'anar per casa, canta i explica històries inventades que escolto bocabadada, crèdula, enamorada. El meu pare. Que condueix. Un diumenge qualsevol. Tots els diumenges de la meva vida petita.\nAra sé que agafava el volant malament. Eps! Però no m'importa. On anàvem? A casa de l'àvia que ens esperava amb les tallarines bullent? O cap a la platja on la mare ja hi era perquè s'aixecava més d'hora? Com ens agradava remolejar al pare i a mi! O potser a cal tiet que acabava de fer-se pare i em regalava un cosí tot rodonet i endormiscat entre el meus bracets tremolosos? Tampoc no importa. Ara, cada classe de conducció és una festa de diumenge inoblidable, de diumenges llargament oblidats. I jo espero ser tan bona conductora com el pare.\n*publicat al Recull de relats del taller d'escriptura creativa ViureEscriure III, Òmnium Eixample, Bcn, 2020, pàg. 46\nPosted by Flàscriptum at 10:16 Cap comentari:\nDeu records a l'atzar...\nRecordo alguns vespres a la platja, al restaurant del pare, quan tothom havia marxat, seiem de cara al mar mentre l'ajudava a pelar patates en un silenci d'onades i sorra...\nRecordo que jugàvem al mig del carrer i ningú no s'enfadava...\nRecordo la primera vegada que vaig desobeir els pares als 8 o 9 anys. Vaig anar-me'n darrere el meu cosí i es seu amic Antonio, un adolescent alt i ros de qui estava profundament enamorada.\nRecordo la lluna plena, gegantina i groguenca que ens il·luminava el camí de tornada a la casa rural. Caminàvem ràpid, del bracet de la mare, cantant i rient fort, només per por de les umbres bellugadisses.\nRecordo una tarda escrivint al balcó de l'hotel Alka a la vora del Ganges. De sobte, més enllà de les barcasses lligades a les escales, passa surant un cadàver...\nRecordo un partit d'escacs a l'hotel de la selva, ell i jo sols, la resta de companys feia estona que s'havien anat a dormir, la calor, l'alcohol, la música suau... vam acabar fent taules al seu llit...\nRecordo el foradet a la camisa blanca del profe de Filosofia. Jo fantasiava amb ficar-hi el dit.\nRecordo que, d'adolescent, vaig comprendre què volia dir «èxtasi» escoltant la Clare Torry quan vocalitzava The great Gig in the sky, de Pink Floyd, amb l'orella enganxada a l'enorme alta veu del menjador\nRecordo el coulant au chocolat que vaig gaudir al Café de Flore, al Boulevard de Saint Germain. També les fotos de Sarte i Beauvoir, és clar... però una mica menys...\nRecordo el parlament final de Blade Runner, quan Roy Batty, el replicant perfecte, amb un colom blanc entre les mans, recita a un Harrison Ford estupefacte, les meravelles que, per ser un ésser humà, ell mai no podrà experimentar. I acaba dient: «...Tots aquests moments es perdran en el temps com llàgrimes en la pluja. És hora de morir.» Abaixa el cap com apagant-se i el colom s'escapa volant. Un dels finals més bells de la història del cine.\n(a l'estil de I Remember, de Joe Brainard)\nPosted by Flàscriptum at 10:15 Cap comentari:\nConfessions d'una samarreta\nSilenci i foscor. Immòbil aspiro l'oloreta del suavitzant que omple l'armari i em deixo anar imaginant el moment de ser l'escollida. Encara recordo ben bé l'infernal tempesta d'aigua i sabó que ens barreja a totes en una orgia macabra de roba bruta. Ara, tanmateix, tot és quietud a la meva pila tova de samarretes ben plegades.\nM'arriben sorollets de l'habitació, potser avui és el meu dia. Em poso ansiosa per tornar a sentir l'escalfor del seu cos. Quan llisco suaument pel tors nu i m'estrenyo als braços musculosos és la glòria. Cobro vida amb els bàtecs del seu cor i els pèls de les aixelles em fan pessigolles.\nM'encanta passejar pels carrers assolellats o quan sortim a la nit i em protegeix amb una jaqueta aspra, una mica salvatge. Però he de confessar que la felicitat plena se'm dona quan em tria per a córrer al dematí. Comencem a poc a poc, la calor va pujant i m'excita aquella olor tan seva. Tirem cap amunt, les pulsacions es fan ensordidores, m'agafo com puc al seu pit marejada de feromones i xopa de suor. Arribem junts al clímax de la muntanya.\nDesprés, enamorada, no vull soltar-me'n quan tornem a casa i em llança al cistell, purgatori previ a la rentadora dantesca. Aquí només cal patir i esperar que el cicle recomenci.\nPosted by Flàscriptum at 10:10 Cap comentari:


Espanya i les Nostres manies (Ignasi Aragay)\nEspanya i les Nostres manies\n2 min. 29/01/2011 00:00\nAviat farà trenta anys del 23-F i al novembre, quaranta de l'Assemblea de Catalunya. Potser el jibaritzat Memorial Democràtic celebrarà l'efemèride. O potser no. L'Assemblea va fer fortuna amb el lema "Llibertat, amnistia, Estatut d'Autonomia", crit rupturista que va acabar donant peu a una Transició pactada: l'amnistia també va beneficiar exfranquistes i l'autonomia va derivar en el cafè per a tothom que tant insomni ens ha portat.\nCatalunya ha viscut amb llibertat, sí. Però en vol més. Pujol, que sempre ha anat a la seva -no va participar en l'Assemblea-, acaba de posar el punt final a aquest autonomisme negociador que ell mateix ha protagonitzat. A Pujol, que no oblida l'afer Banca Catalana, no li deu haver fet gràcia el setge a les caixes, tot i que al final potser en surti el gran banc que un dia va somniar. L'expresident creu que des de Madrid de nou ens estan removent massa el pati: llengua, escola, caixes...\nCada país té les seves manies. Aquí podem engolir en deu anys més d'un milió d'immigrants, i benvinguts siguin. Ara bé, que no ens toquin certes coses: per exemple la xarxa escolar integradora, amb immersió lingüística inclosa, segurament el millor llegat d'una Assemblea i una classe política que van tenir força i habilitat per cohesionar la societat, però que van sentir-se dèbils per canviar Espanya. El millor homenatge és donar-los la raó: ni llavors es podia canviar Espanya ni ara tampoc.


Dues empreses s'interessen per instal·lar-se a la planta de General Cable a Manlleu | Osona.com\nDues empreses s'interessen per instal·lar-se a la planta de General Cable a Manlleu\nUna prové del sector químic i l'altra de l'alimentari\nper Carles Fiter , 6 de febrer de 2020 a les 12:28 |\nDues empreses estan interessades a mantenir l'activitat a la planta de General Cable (Prysmian Group) de Manlleu. Així ho explica l'alcalde del municipi Àlex Garrido a Osona.com, que forma part de la taula de reindustrialització de la planta de Manlleu i Montcada i Reixach. A la taula, que es va reunir a finals d'aquest gener, també hi ha presència dels membres del comitè d'empresa i de Prysmian, així com d'un representant de la Generalitat i l'alcaldessa de Montcada.\nEl nom no ha transcendit, però, segons Garrido una de les empreses és del sector químic, fabrica plàstics i està vinculada al món del cablejat. Aquesta companyia ofereix 40 nous llocs de treball. L'altra oferta és una empresa del sector alimentari que vol tenir una part de la seva especialització de servei transport a la planta de la capital de Manlleu. En aquest cas, es garanteix la incorporació de 400 llocs de treball.\nA partir d'aquí, Prysmian ha de negociar amb aquestes dues companyies les condicions per ocupar la planta de Manlleu. Inicialment n'hi havia cinc d'interessades, però finalment només aquestes dues han presentat una oferta econòmica per mantenir l'activitat a la planta de Manlleu.\nTot i que la planta de la capital del Ter tancarà definitivament el desembre de 2021. Es tracta d'un tancament progressiu, per això aquest gener, uns 200 treballadors ja han deixat de treballar-hi. Tots marxen amb la indemnització i a l'atur. Cal destacar que actualment només hi ha 7 persones apuntades en el pla de reindustrialització, és a dir, per ser contractades per la nova empresa que s'hi instal·li.\nTancament de General Cable a Manlleu, Economia, Prysmian Group, Prysmian, empresa, General Cable, Àlex Garrido\nPer Ex-treballador Prysmian el 7 de febrer de 2020 a les 15:02\nIndicar-vos, que estaria bé que expliquessiu que per entrar en aquest pla de reindustrialització, cada treballador ha de donar 20.000€ de la seva indemnització. No es que no es vulgui treballar, la gent no vol pagar per tenir feina. Estarien treballant un any i mig gràtis. La gent busca feina no la compra. Vostés van haver de pagar 20.000€ per entrar a treballar??


Benassal viu el seu primer cap de setmana de festes amb bous, música i una àmplia agenda cultural | DiaDia\nInici Maestrat Benassal Benassal viu el seu primer cap de setmana de festes amb bous,...\nBenassal viu el seu primer cap de setmana de festes amb bous, música i una àmplia agenda cultural\nRegines i corts d'honor de les festes de Benassal\nLa programació continuarà fins al diumenge 5 de setembre\nLes Festes Patronals de Benassal, que van començar el divendres passat 27 d’agost, avancen dia a dia amb la seua programació habitual sense quasi canvis ni retards en cadascun dels seus actes. Així, l’oferta cultural es caracteritza per actes taurins, esportius, artístics o religiosos. Les festes van donar inici el divendres 27 amb la presentació de la Reina, Estela Barrachina Escrig, i la seua cort d’honor a la Plaça Espanya de Benassal, acompanyades per la banda de música municipal i amb un gran seguiment per part dels veïns i veïnes que no van voler perdre’s aquest moment històric. La tradicional Crida de festes es va realitzar per la Reina i la seua cort d’honor el diumenge 29 al matí des del balcó de l’Ajuntament.\nD’aquesta manera, les jornades taurines van començar el dissabte 28 amb l’exhibició de quatre bous feréstecs, amb un especial exemplar de la ramaderia Juan Domecq. Així, els festejos taurins se succeiran en els pròxims dies. El matí de dissabte també va haver temps per a gaudir dels paisatges de Benassal amb una marxa ciclista BTT pel terme municipal. Quant a esdeveniments musicals, la banda de música municipal va oferir el seu enorme repertori el diumenge 29 a la vesprada, en el marc del XXVIII concert-homenatge al músic i compositor Perfecto Artola a càrrec de la Banda de Música Font d’en Segures de Benassal. Al concert va assistir Henri Bouché, a qui el compositor Artola li va dedicar una composició que la Banda Municipal va tocar davant de l’escriptor.\nAquesta setmana ha començat amb diferents activitats com un concurs de pintura infantil, les cançons de Nino Bravo en un concert-homenatge o celebrar un gran concurs de disfresses, a més de diferents actes taurins.\nEls festejos continuaran fins al pròxim 5 de setembre. Des de l’Ajuntament es ressalta la gran faena i esforç que veïns i veïnes estan realitzant complint i respectant, en tot moment, els aforaments estipulats i les normes de seguretat establides.


Tret de sortida del Pla Educatiu d'Entorn de Ripollet 2020-2023\nEl Pla busca crear una xarxa, formada per tots els agents educatius del municipi, que treballin per aconseguir l'èxit educatiu de tot l'alumnat i la cohesió social.\nL'alcalde va presidir ahir dijous la constitució de la Comissió Institucional del Pla Educatiu d'Entorn de Ripollet, amb la presència de 46 assistents, entre representants dels centres educatius, associacions de famílies, entitats de lleure i serveis educatius, així com tècnics municipals. Aquest pla és una oportunitat per a desenvolupar una xarxa on els diferents agents educatius de Ripollet treballin per donar una resposta coherent i eficaç a les necessitats de l'alumnat. A falta d'escollir diferents representants de centres educatius i associacions de famílies, ja s'ha començat a treballar en la diagnosi per tal que el mes de juny estigui elaborada la proposta d'actuacions.\nL'acte d'ahir va suposar el tret de sortida del PEE a Ripollet i va consistir en la presentació del full de ruta, els seus òrgans i les diferents línies d'actuació que pot recollir el document marc. Aquest Pla és fruit d'un conveni de col·laboració entre l'Ajuntament i el departament d'Educació de la Generalitat de Catalunya, signat el passat mes de desembre, que persegueix aconseguir l'èxit educatiu de tot l'alumnat i contribuir a la cohesió social.\nTal com va explicar l'alcalde de Ripollet, Jose M. Osuna, es tracta "d'una proposta educativa que vol donar resposta a les múltiples necessitats i reptes educatius de la societat en el marc d'un model educatiu que cohesioni i que persegueixi el desenvolupament dels nostres infants i joves en la recerca de projectes de vida exitosos i en igualtat d'oportunitats". Osuna també es va mostrar "content i orgullós de la resposta obtinguda per la comunitat educativa de Ripollet", segur que aquesta cohesió ajudarà a afrontar els reptes educatius actuals del municipi i que contribuirà que el departament d'Educació doni una resposta adequada a les necessitats que es detectin.\nEl regidor d'Educació, Oriol Mor, per la seva part, va reconèixer la dificultat del moment actual per a planificar, degut a la pandèmia, però va assenyalar com a exemple a seguir als centres educatius, que tot i les dificultats han aconseguit adaptar-se i tirar endavant els seus projectes educatius. Mor va encoratjar tots els presents, "a remar junts, des de la igualtat d'oportunitats i la universalització de l'educació i a buscar les propostes que aconsegueixin aquest èxit educatiu, com una comunitat connectada i amb un projecte de municipi".\nLa inspectora d'Educació, Maria M. Codina, va agrair a l'Ajuntament "la predisposició i la bona entesa que tenim per tirar endavant projectes compartits" i també va mostrar el seu agraïment als centres, als serveis educatius, entitats i famílies presents "per unir-se i implicar-se en aquest treball en xarxa que ens ha d'ajudar a coordinar i dinamitzar tots aquests àmbits d'educació formal i no formal per tal que els nostres infants i joves de Ripollet puguin aconseguir un major èxit".\nPla Estratègic fins al curs 2022-23\nEl conveni preveu el desenvolupament del Pla Educatiu d'Entorn de Ripollet durant aquest curs i els dos pròxims. Per al curs actual, l'Ajuntament està comptant amb l'assessorament (LIC) del departament d'Educació i, a més d'elaborar el document marc, les propostes que s'estan treballant prioritzen pal·liar els efectes de la COVID-19 durant el darrer trimestre i l'estiu. Amb la dotació extraordinària del Pla de Millora d'Oportunitats Educatives (PMOE), es persegueix enfortir els centres educatius finançats amb fons públics que presenten una major complexitat i indicadors de pobresa educativa. Contempla tallers d'estudi assistit i de suport escolar en horari extraescolar, potenciar les activitats extraescolars i de lleure educatiu a l'estiu. La dotació ordinària servirà per complementar aquestes activitats i arribar a més centres. Altres mesures del PMOE són la contractació d'una persona que coordini el PEE i una orientadora d'àmbit comunitari. De cara al curs vinent, s'espera que a finals de novembre estigui aprovat el pla d'actuació 2021-2022.\nL'òrgan de gestió del PEE, que elabora el pla d'actuació i la memòria de cada curs, és la comissió operativa, que complementa la seva tasca amb la de les diferents comissions de treball, constituïdes en funció de les necessitats que es detectin. Des del Departament es demana que es garanteixin les comissions del Pla Català de l'Esport i del servei comunitari. L'òrgan de decisió, que l'Ajuntament convocarà dues vegades a l'any, és la comissió institucional, formada per la inspectora d'Educació, el regidor d'Educació, ALIC, caps i tècnics d'Educació, el PEE i Serveis Socials de l'Ajuntament de Ripollet, el Centre de Recursos Pedagògics (CRP) i l'Equip d'Assessorament i Orientació Psicopedagògica (EAP). Falta per escollir els representants d'escoles públiques, centres concertats, instituts públics i associacions de famílies. Les propostes s'han de presentar abans del 12 d'abril.\n- La Biblioteca acompanya a les famílies en el viatge de la lectura [Premsa]\n- Xerrada: "Pares i mares de P3... sense estrès!" [Agenda]


20/06/2017 El Centre Sanitari ofereix revisions esportives amb proves d’esforç\nEl Consell Comarcal del Solsonès subvencionarà una part del cost de les revisions\nEl Centre Sanitari del Solsonès, gràcies a un acord que s’ha subscrit amb CIMETIR, (Centre Integral de Medicina Esportiva, Traumatologia i Rehabilitació d’Althaia), amb vint anys d’experiència, ofereix novament, el servei de revisions esportives amb prova d’esforç als esportistes de la comarca. El cost d’aquesta, que ha de ser executada per un professional degudament acreditat, ascendeix a 80€.\nPer tal de facilitat la pràctica esportiva a la gent de la comarca, el Consell Comarcal del Solsonès subvenciona novament la prova d’esforç per a esportistes amb un import de 15 euros a clubs del Solsonès que promocionin l’esport base i a esportistes que pertanyen a clubs i entitats esportives de la comarca i esportistes federats del Solsonès.\nEls interessats en realitzar la prova d’esforç poden passar a inscriure’s al Centre Sanitari del Solsonès fins el dia 7 de juliol. En el moment de la inscripció caldrà deixar un dipòsit de 30 euros. Posteriorment, des del Centre Sanitari del Solsonès, es posaran en contacte amb els inscrits per tal d’informar del dia i hora que es farà la revisió.


Mor Carme Mateu, propietària del Castell de Peralada i fundadora del festival\nLa propietària del Castell de Peralada i fundadora del prestigiós festival que l'acull, Carme Mateu, ha mort aquest dimarts als 81 anys d'edat.\nPeralada .- Carme Mateu, ha mort aquest dimarts als 81 anys d'edat. Era filla de l'exalcalde de Barcelona Miquel Mateu de qui va heretar la fortalesa. L'any 1987 va fundar el Festival Castell de Peralada, que s'ha convertit en una cita anual per al món cultural a nivell internacional. Carme Mateu també presidia l'Associació Cultural de Peralada que organitza el certamen, que enguany celebrarà la seva 32a edició. Pel seu escenari hi han passat artistes com Plácido Domingo, Montserrat Caballó, Josep Carreras, Joan Manuel Serrat o Jonas Kaufmann. Casada amb l'empresari, Artur Suqué, Mateu va impulsar el Grup Peralada (que ara presideixen els seus fills) integrat per nombrosos casinos, hotels i vinyes, amb les que produeixen els vins de Perelada Vins i Caves. L'any 2000 va rebre la Creu de Sant Jordi, també ostentava la Medalla d'Or del Cercle del Liceu i el proper mes de febrer havia de rebre la Medalla d'Or al Mèrit a les Belles Arts, que concedeix el Consell de Ministres.


#NotaDeVeu 042 | Saps que és la Catosfera? | Això és una Nota de Veu!\n14 d'octubre de 2021 31 d'octubre de 2021 / blocaires, blocs, Blogosfera, blogs, Catalunya, Catosfera, esdeveniments, Internet, nota de veu / Deixeu un comentari\nAixò és una nota de veu. Això és una microcol·laboració amb Ràdio Tàrrega per capturar i compartir bones pràctiques i recursos TIC, amb totes vosaltres. Per cert, saps que és la Catosfera?\nD’ençà que l’any 2005 l’escriptor i bloguer lleidatà Toni Ibàñez va utilitzar aquest terme per primera vegada al seu bloc, les internautes catalanes l’han incorporat per designar l’univers de blogs que agrupa els blogs escrits en llengua catalana i la comunitat virtual que s’articula al seu voltant.\nPrecisament avui comença una nova edició de la Catosfera, un cicle gratuït de debats, tallers i xerrades inspiradores per a tots els públics sobre la comunicació digital i les novetats tecnològiques.\nIniciada l’any 2008 com un aplec de blocaires i de tuitaires catalanes, han esdevingut el punt de referència i trobada anual de tot el que es mou a la Internet catalana.\nLa tretzena edició de la Catosfera se celebra fins dissabte vinent, de manera presencial, a la ciutat de Girona. Així mateix, totes les taules programades també es poden seguir en línia a través del web 2021.catosfera.cat o mitjançant l’etiqueta #catosfera, a Twitter.\nAquesta edició se centra a explorar la conjunció entre comunicació i Internet, i de manera més concreta sobre l’ecosistema digital, la figura de l’influencer, l’impacte de la desinformació o les xarxes com a oportunitat i model de negoci.\nL’esdeveniment es divideix en quatre àmbits:\nCatosfera.media tracta sobre la transformació digital i els nous models de negoci que afecten els mitjans de comunicació i la indústria comunicativa del nostre país.\nCatosfera.edu és un espai dedicat a les adolescents i joves per promoure una navegació segura i el debat sobre l’ús que fan de les xarxes socials i d’Internet.\nCatosfera.tech són unes jornades especialitzades, dirigides al teixit empresarial amb grans professionals de posicionament SEO i xerrades sobre les darreres novetats, les tendències i la innovació tecnològiques.\nCatosfera.off proposa moments concrets per fomentar el treball en xarxa, per potenciar el talent i l’intercanvi de coneixement i oportunitats de negoci.\nAra és l’hora, catalans! Ara és l’hora de fer xarxa!


Comencen les obres per fer més accessible l'estació de rodalies de Renfe | Ajuntament de Sant Joan Despí\nInici/Despí Notícies/Comencen les obres per fer més accessible l'estació de rodalies de Renfe\n09/12/2015 - Urbanisme i via pública\nS'han iniciat les obres de millora a l’estació de Rodalies de Sant Joan Despí que, sobretot, afectaran a l’accessibilitat de la instal·lació. Sens dubte, una de les actuacions més destacades és la col·locació de dos ascensors, un a cada andana, que milloraran de manera notable la mobilitat entre els passatgers.\nLes obres, que està previst que durin al voltant de nou mesos, també milloraran les condicions actuals de l’exterior de l’estació amb la col·locació de dues marquesines, també una en cada andana, que protegiran els viatgers de les inclemències meteorològiques.\nD'altra banda, l’Ajuntament ha demanat a ADIF que instal·li càmeres de seguretat en el passadís inferior que connecta les andanes i que pinti l’exterior de l’estació. Després de moltes demandes realitzades des del consistori, finalment agafar el tren a Sant Joan Despí serà més fàcil i còmode.\nFa gairebé una dècada l’Ajuntament ja va remodelar la plaça de l’Estació.


Uns activistes s'encadenen al Palau Reial per reclamar l'alliberament de la Flotilla\nEls encadenats diuen que els fa "vergonya ser europeus". Demanen una entrevista amb Trinidad Jiménez\nREDACCIÓ Barcelona Actualitzada el 05/07/2011 15:00\n260x366 Els activistes s'han encadenat a les banderes que hi ha davant el Palau Reial / Xavier Bertral Els activistes s'han encadenat a les banderes que hi ha davant el Palau Reial / Xavier Bertral\n"Vergonya de ser europeus" i "Parlem de dret i acceptem impunitat" són alguns dels reclams que han manifestat uns vuit activistes de l'organització Rumbo a Gaza que aquest matí s'han encadenat a les banderes dels 42 països de la Unió per la Mediterrània (UpM) que es troben davant el Palau Reial de Barcelona. L'objectiu de la protesta és reclamar que les embarcacions de la Flotilla per la Llibertat puguin salpar dels ports grecs, on estan retingudes per les autoritats portuàries des que divendres el govern hel·lè va prohibir la seva sortida cap a la franja de Gaza.\nEls activistes han aprofitat la visita de la ministra d'Exteriors, Trinidad Jiménez, que avui assisteix a la presa de possessió del nou secretari general de la UpM, per escenificar el seu rebuig al "segrest" dels vaixells a Grècia i demanar l'alliberament de l'expedició que tenia previst portar ajuda humanitària a la franja.\nEls membres de Rumbo a Gaza han reclamat una reunió urgent amb Trinidad Jiménez i l'acusen de no haver-se pronunciat sobre aquests fets, que ells consideren inacceptables.\nEls activistes s'han encadenat als pals de les banderes situades a la porta del Palau Reial, on avui pren possessió com a secretari general de la Unió per la Mediterrània el diplomàtic marroquí Youssef Amrani, en presència de Jiménez, el president català, Artur Mas, i el titular d'Exteriors francès, Alain Juppé, entre d'altres autoritats.


Materia guanya el 1r Premi CSIC-FBBVA de comunicació científica - comunicació21\nMateria guanya el 1r Premi CSIC-FBBVA de comunicació científica\nRedacció|2021-06-18T18:07:58+02:0016 juny 2021|Comunicació21\nL’equip fundador de Materia (actualment la secció de ciència d’El País) ha guanyat la primera edició del Premi CSIC-Fundació BBVA de comunicació científica en la categoria de periodistes especialitzats, dotat amb 40.000 euros.\nEl jurat ha guardonat els periodistes de Materia “per l’extraordinària qualitat del periodisme científic que exerceixen des de la seva fundació, que al llarg de l’última dècada els ha convertit en el referent mundial de la comunicació de la ciència en espanyol”.\nLa capçalera va néixer el 2012 impulsat per Patricia Fernández de Lis, Nuño Domínguez, Manuel Ansede, Daniel Mediavilla, Francisco Doménech, Javier Salas i Miguel Ángel Criado, i un parell d’anys després es va associr a El País.\n“Els professionals que integren matèria han sabut combinar el rigor de les fonts científiques més sòlides amb un llenguatge accessible, atractiu i innovador, que aprofita tot el potencial de les noves narratives multimèdia per arribar a grans audiències tant a Espanya com a tot el món hispanoparlant”, assenyala el veredicte.\nEl jurat també destaca que el seu treball es caracteritza per “un periodisme crític, que no es limita a anunciar descobriments, sinó que els contextualitza i subratlla tant les fortaleses com les limitacions de la ciència actual”. A més, apunta que Materia representa una “aposta diferencial” de comunicació científica que és “equiparable a les seccions de ciència dels grans mitjans internacionals”.\nPer la seva part, el Premi CSIC-Fundación BBVA de comunicació científica en la modalitat d’investigadors que contribueixen a la difusió del coneixement (també dotat amb 40.000 euros) ha distingit els científics Alfredo Corell, Margarita del Val, José Antonio López Guerrero, Ignacio López-Goñi i Antoni Trilla “per convertir-se en la veu de la ciència des de l’inici de la pandèmia, transmetent el coneixement científic sobre aquesta amenaça amb un llenguatge accessible per al públic general”.\nFinalment, els guardons convocats pel Consell Superior d’Investigacions Científiques i el BBVA han atorgat sengles ajudes de comunicació científica (cadascuna dotada amb 35.000 euros) a les periodistes Lucía Casas, Leyre Flamarique i Ana Iglesias, que al llarg d’un any els permetrà fer estades en instituts, laboratoris i centres del CSIC.


Pedro Correa Ferrer, Autor en Perits Judicials Barcelona ®Pedro Correa Ferrer, Autor en Perits Judicials Barcelona ®\nIndemnització per accident de trànsit – Actualització d’Imports.\nPer a la indemnització per accident de trànsit hem de centrar-nos en la:\nLlei 35/2015, per a la valoració dels danys i perjudicis causats a les persones en accidents de circulació.\nDes de l’1 de gener del 2016, entra en joc la Llei 35/2015 millorant la indemnització per accident de trànsit.\nA partir d’ara deixem enrere l’antiga (però encara vigent) Llei 34/2003 i els corresponents barems de cada any publicats en el BOE.\nSegons la data en la qual s’ha produït l’accident utilitzarem el sistema de valoració actual o l’antic.\nPer defecte a partir d’1 de Gener del 2016 usarem sempre el sistema descrit en la Llei 35/2015.\nEn aquest any 2017, es requereix l’actualització dels valors d’indemnització públicados en la Llei 35/2015.\nL’actualització es realitza amb l’índex de revaloració de les pensions previst en la Llei de Pressupostos Generals de l’Estat.\nL’actualització de l’índex de revaloració de les pensions previst en la Llei de Pressupostos Generals de l’Estat per aquest any 2017 és d’un 0,25 %\nEl 0,25% és l’índex publicat en el:\nReial decret 746/2016, de 30 de desembre, sobre revaloració i complements de pensions de classes passives i sobre revaloració de les pensions del sistema de la Seguretat Social i d’altres prestacions socials públiques per a l’exercici 2017\nEn l’Estatut dels Treballadors Art. 52 i 53 es defineixen les causes d’extinció del contracte de treball en la modalitat d’acomiadament objectiu.\nDes de l’Art. 52.c, se’ns remet a les causes exposades en l’Art. 51.1 en situacions justificades d’acomiadament col·lectiu.\nL’acomiadament objectiu procedeix quan l’empresa sofreixi dificultats econòmiques, tècniques, organitzatives o de producció.\nLa reforma de l’estatut dels treballadors, atorga facilitat econòmica a l’empreses en l’acomiadament objectiu.\nL’empresa que acomiada per causes econòmiques, tècniques, organitzatives o de producció, ha de realitzar una justificació molt formal.\nLa jurisprudència exigeix a l’empresa que han de demostrar-se aquestes causes o dificultats al treballador.\nAquesta demostració al treballador és un requisit al que els tribunals empren en defensa del treballador.\nEn cas que l’empresa no realitzi un protocol correcte d’acomiadament, es considerarà un error de forma.\nL’error de forma pot arribar-se a considerar com a acomiadament improcedent encara i estant l’empresa en real dificultat.\nPer tant les empreses hauran de seguir un rigorós protocol d’acomiadament concorde no solament a l’Estatut dels treballadors, conveni col·lectiu de l’empresa i situació particular i contractual del treballador, si no també concorde a la nostra jurisprudència.\nMes endavant es realitzarà un altre articulo en aquest blog per explicar aquelles situacions en què les empreses amb dificultats podran disposar del FOGASA “Fons de Garantia Salarial ” com a recurs de suport als treballadors, en aquelles situacions que l’empresa no pugui fer front a les indemnitzacions.


Beneficis de l'neuromarketing | Marketing Digital\nBeneficis de l'neuromarketing\ndc., 13/05/2020 - 20:02 By Admin\nEl neuromarketing s'encarrega d'analitzar el procés de decisió de compra del consumidor, a fi de produir estratègies per a atreure audiència potencial i generar més vendes.\nComença des de la identificació i reconeixement d'un desig o necessitat,\nEl següent pas és fer una recerca prèvia sobre els productes i serveis que probablement poden satisfer aquesta necessitat,\nDesprés ve l'elecció del producte o servei a adquirir,\nFinalment a l'experiència de compra i post-venda.\nEl neuromarketing genera benefici en ser present en cadascuna de les etapes de decisió de compra.\nEn el primer pas d'aquest procés, el subconscient del consumidor, a través d'experiències i sentiments obtinguts en qualsevol lloc despertarà un desig o alguna necessitat.\nAl moment que el consumidor està en l'etapa de recerca de productes o serveis, està buscant quina és la seva millor opció. En està part, podem omplir-ho amb arguments racionals de perquè som els millors, però no serviria de molt, ja que el que importa és a experiència i el que li farem sentir amb el nostre producte.\nFinalment, en la post-venda, hem de seguir en contacte amb el nostre client, fer-li sentir que estem per a ell en tot moment, que ho entenem i que en qualsevol inconvenient amb el nostre producte o servei l'atendrem immediatament.\nVendre experiències, resposta immediata i ser a prop al nostre consumidor són pilars per a enfortir el nostre posicionament en la ment del consumidor.\nEntre els altres beneficis del neuromarketing podem trobar que:\nIdentifica patrons de conducta comunes: Amb el màrqueting digital podem identificar uns certs comportaments i veure quina és la causa d'ells, creant models de conducta que ens proporcionen dades concretes per a crear campanyes i productes optimitzats als nostres consumidors.\nPermet oferir als clients només el que necessiten: Coneixent a fons al teu consumidor, detectant allò que li agrada, les seves necessitats i els seus estímuls, podem segmentar amb més precisió el que oferirem.\nReforça la imatge de marca: Amb el neuromarketing, la comunicació i el brandeo de l'empresa s'enfoca a les necessitats reals del consumidor. Això ajuda a connectar amb el públic objectiu per a generar interès i confiança amb la marca.\nAugmenta el nivell de convenciment: Informació és poder, entre més dades tinguis sobre el teu consumidor, més fàcil convèncer-lo, perquè saps el que el provoca o incita a consumir un cert producte, servei o fins a contingut.\nDescobrir els desitjos de la teva clientela abans que arribi a expressar-los eés totalment possible gràcies a l'aplicació de l'neuromàrqueting.\nAfegeix un valor irresistible als teus campanyes\ndeixa'ns les teves dades per proposar-te un pla d'acció


Els Amics de Sant Pau de Riu-Sec reclamen que l'espai torni a ser una zona rural del Vallès | Ràdio Sabadell\nEls Amics de Sant Pau de Riu-Sec reclamen que l'espai torni a ser una zona…\nMoment de l'Aplec de Sant Pau de Riu-Sec. Foto: Ràdio Sabadell\n21.05.2017 20:09 Aleix Graell\nEls Amics de Sant Pau de Riu-Sec reclamen que l'espai torni a ser una zona rural del Vallès\nL'entitat d'Amics de Sant Pau de Riu-SEC han celebrat aquest diumenge el II Aplec de l'ermita amb un to crític. Reclamen millores i protecció d'aquest del complex de l'ermita romànica del S. XI i XII a més del jaciment arqueològic que hi ha sota. L'ermita ha quedat enclaustrada entre la C-58, l'aeroport de Sabadell i les successives reformes urbanístiques han aïllat aquest espai.\nFrancina Carenas és la presidenta d'Amics de Sant Pau de Riu Sec, creu que no s'han posat els mitjans suficients per cuidar l'espai. "El que han fet aquí és una mica de rentada de cara però que no ha resolt res, aquí al vespre hi ha prostitució, droga i uns brètols que sovint entren a l'església" critica.\nEntre les propostes que l'associació proposa creuen que caldria tornar a iniciar els treballs d'arqueologia i a més fer un camí per accedir caminant des de Sabadell. "Hi havia un camí antic que sortia del carrer de Sant Pau i que arribava fins aquí però amb totes les cruïlles que s'han fet donant prioritat a unes botigues i al cotxe, ho han desfet tot" explica Carenas.\nL'Aplec de Sant Pau de Riu-Sec va reunir més d'un centenar de persones de Sabadell,Badia, Bellaterra o Cerdanyola a l'esplanada de l'ermita de Sant Pau.


Apartament Kaszubska Sopot Polònia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nKaszubska 7, Kamienny Potok, Sopot, Polònia, 81-813 - Excel·lent ubicació - Veure al mapa\nMés informació sobre Apartament Kaszubska\nConvenientment situat a Sopot, Apartament Kaszubska és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nAmb una oferta de serveis hotelers superior i ampla gama d'entreteniment, Apartament Kaszubska és compromet a que la seva estada sigui el més còmoda possible. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Apartament Kaszubska la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Sopot.


Esport - Eurecat Centre Tecnològic de Catalunya\nInnovant en la millora constant del material esportiu Ajudant a crear les noves generacions de wearables Desenvolupant nous materials i nous processos de fabricació Desenvolupant nous conceptes de biomecànica pel rendiment esportiu\nEurecat, a l’avantguarda dels avenços en materials, processos i nous productes en el camp de l’esport per fer front a les necessitats d’innovació de present i als reptes del futur en el camp esportiu\nCap de Desenvolupament de Negoci del Mercat de l’Esport\nDesenvolupador de Negoci del Mercat de l’Esport\nEurecat treballa conjuntament amb tota la cadena de valor del sector de les tecnologies de l’esport, des de les pròpies empreses fabricants, gestors d’instal·lacions o de pràctiques esportives per oferir nous productes, tecnologies i processos innovadors en resposta a la creixent demanda d’innovació estètica, tecnològica, rendiment i salut en l’esport.\nConceptualització de nous productes innovadors i nous materials.\nEstudis tècnico-econòmics de viabilitat industrial (quantificació de costos/peça i d’inversions necessàries, optimitzant materials i el disseny i processos a utilitzar en la fase industrial).\nDesenvolupament de prototipus i pre-series comercials i industrials per a la seva validació al mercat.\nDesenvolupament de teixits intel·ligents & wearables, orientats a la captació de paràmetres biomètrics per controlar la salut i el rendiment dels esportistes.\nDisseny i formulació de productes saludables adaptats als esportistes. Nutrició esportiva personalitzada.\nSolucions de plataformes orientades a l’anàlisi, millora, prevenció i un millor rendiment esportiu.\nAnalítica de dades esportives i mèdiques (per a tractaments personalitzats).\nSistemes de suport a la presa de decisions i models predictius.\nSistemes d’Intel·ligència Artificial aplicades a la imatge esportiva.\nAplicacions o entorns virtuals amb Realitat Augmentada, Realitat Virtual o so envolvent 3D.\nServeis de la gestió o cicle de vida en la innovació, en grans corporacions.\nVigilància tecnològica (identificació de patents i benchmarking).\nFormació en innovació, consultoria en innovació sota demanda.\nValorització tecnològica de nous productes o tecnologies.\nGestió d’ajudes i projectes públics.\nDins el programa Reimagine Textile i de l’Ironman 2018 i en col·laboració amb l’empresa Hoko es va crear una peça esportiva que incorpora sensors i electrònica integrada per mesurar el ritme cardíac i cadència respiratòria. La peça permet mesurar la correlació entre paràmetres com el ritme respiratori, el ritme cardíac i l’activitat física. La validació funcional de la tecnologia wearable desenvolupada a Eurecat-Mataró per a un client internacional farà possible la recollida i anàlisi de dades per a correlacionar i extreure conclusions que podrien ser d’aplicació, tant en l’àmbit de l’esport, com en el camp de la salut.\nUn nou kit de moviment continu passiu (CPM) que millora la rehabilitació del genoll sense dolor. S’adapta als que ja s’utilitzen a la majoria d’hospitals i permet la correcta rotació del genoll.\nSistema de reciclatge i reutilització de gespa artificial per al desenvolupament de nous objectes o productes.\nL’equip de natació sincronitzada d’Ucraïna, quarta en la final per equips de les Olimpíades del Brasil 2016, va participar amb un banyador amb tecnologia d’Eurecat. El banyador es va fabricar amb tintes hidrocròmiques que canviaven de color en posar-se en contacte amb l’aigua.\nL’empresa Skitude i Eurecat han creat una polsera dotada d’un tag d’identificació per radiofreqüència (RFID) que facilita l’accés a les instal·lacions d’esquí i de muntanya per part dels esportistes i serveix per obtenir dades de monitorització i estadístiques avançades sobre l’activitat realitzada.\nCreen una polsera que facilita als esquiadors accés automàtic a les pistes i monitoritzar la seva activitat\nL'empresa gironina Skitude i Eurecat (membre de Tecnio) han creat una polsera que està dotada d'un tag d'identificació per radiofreqüència (RFID), [...]\nEurecat i HOKO participen per primer cop a l’Ironman de Barcelona amb un mono de triatló intel·ligent que controla les constants vitals\nEurecat (membre de Tecnio) i el fabricant de roba esportiva HOKO, amb seu a Mataró, han col·laborat per presentar les [...]\nEl Dr. Rafel Donat és fisoterapeuta de Manresa. Després d’una operació complexa al genoll se n’adona que, durant els exercicis [...]\nTecnologia olímpica d’Eurecat\nLa natació sincronitzada d’Ucraïna, quarta a la final per equips amb un banyador amb tecnologia d’Eurecat Mataró, 19 d’agost de [...]\nMés notícies del sector Esport …


Antifrau demana investigar les vacunacions irregulars - Diari de Girona\nAntifrau demana investigar les vacunacions irregulars\nacn. barcelona 02.02.2021 | 23:42\nL'Oficina Antifrau de Catalunya (OAC) demana a les administracions que investiguin i sancionin si s'escau els casos que s'han produït a Catalunya de vacunació irregular de la covid-19. «No poden quedar impunes», va afirmar el director d'Antifrau, Miguel Ángel Gimeno, que va argumentar que s'ha d'anar més enllà de la «sanció social» perquè les vacunes s'han comprat amb diners públics i estan sota la responsabilitat i control de les institucions amb una funció clara de salut pública. L'OAC també demana als responsables tècnics que incloguin criteris detallats de supòsits concrets perquè les persones que administren la vacuna sàpiguen com han d'actuar. De moment, Antifrau, que no té potestat sancionadora, investiga un parell de casos.\nJutgen un professor d'hípica acusat de tocar el cul a una alumna de 15 anys.\nLes acusacions particulars apunten Oukabir com a número dos d'Es Satty.\n«Hem de donar el missatge que quan un càrrec públic rep una vacuna de manera irregular s'ha d'investigar», va recalcar Gimeno en una roda de premsa ahir. Gimeno va dir que els casos de possibles irregularitats que han transcendit a Catalunya són «episòdics» i «unipersonals» a diferència del que ha passat en altres llocs de l'estat espanyol. Antifrau ha rebut alguna denúncia i, de moment, investiga «dos o tres» casos perquè és possible que en algun d'ells s'acumulin dos supòsits personals, ha assenyalat sense entrar en més detalls. Quan l'OAC conclou que s'ha produït una irregularitat, n'informa la Fiscalia o l'administració corresponent.


D'Ana Macías a Cardo, passant per Madrid | Tresdeu.com\nAdrián Soto | 19 febrer 2016\nAdrián Soto - 19 febrer 2016\nAna Macías, la mà darrere de Cardo, no pot parar de crear. Mai. Ni tan sols en època d’exàmens. Aquesta estudiant de Periodisme (Gandia, 1994) ens sorprén cada dia amb les seus creacions, cada vegada, més arriscades. Hem aconseguit furtar-li un ratet per a fer-li una entrevista i que ens explique alguns dels seus xicotets secrets. El seu blog, Amor de tupper, resumeix tant la seua filosofia vital com la seua visió al voltant del món.\nVas començar estudiant Biotecnologia en 2012. Què et va espentar a canviar el teu futur d’una forma tan radical?\nEn realitat allò radical va ser que començara Biotecnologia. Sempre m’havia agradat escriure, pintar, tocar el piano…Però clar, “açò no té eixida” (o això diuen). Recorde una pràctica de laboratori en la qual vaig haver de dormir mosques amb èter i després observar els seus diminuts genitals amb un microscopi. Crec que en eixe moment em vaig adonar que no era el meu.\nLes teues il·lustracions comencen a circular ràpidament per internet. Va començar tot amb “Arta”, el projecte anterior a “Cardo” o ve tot de molt més lluny?\nAi, Arta i els seus collages contrasentit. Quins records. No sé ni per què ho vaig fer, la veritat. Quan era xicoteta vaig fer alguns anys a dibuix. Els meus pares m’apuntaven a tot, cosa que agraïsc enormement. L’any passat, durant l’època d’exàmens vaig decidir començar a dibuixar i, després de donar-li el conyàs (molt) als meus amics amb el nom que m’anava a posar, va nàixer Cardo. Així, sense més.\nCom valores la teua evolució des d’ “Arta” fins a “Cardo”?\nDiria que Cardo té més la meua essència que Arta. Més que res perquè el que faig ara ho cree tot jo, des de zero. A més, és més agradable dibuixar en paper que “siluetar” amb Photoshop.\nDesprens creativitat pels quatre costats. Per què Periodisme en comptes de Publicitat?\nM’agradaria estudiar tantes carreres… És clar que al periodisme li falta creativitat perquè m’arribe a agradar del tot. Però aquesta “manca” la suplisc anant a tallers i conferències sobre disseny o publi. Així s’equilibra tot una mica i així sóc feliç.\nCreus que la teua estada a Madrid està sent clau per a la teua expansió i desenvolupament tant creatiu com a professional?\nPer descomptat. M’estime Madrid de forma incondicional. Als pocs mesos d’arribar em vaig adonar que tot ocorre ací. A València ho veia tot més llunyà i inassolible. És cert que a Madrid hi ha moltes més oportunitats (i, és clar, també més gent), però si t’ho muntes bé i les aprofites pots gaudir molt.\nNecessite que em definisques què és un muso en tan sol una frase.\nFa poc vaig fer un dibuixet amb la definició perquè molta gent m’ho preguntava. “Muso” ve del llatí “gilipollus” i la seua definició: “Relatiu o pertanyent a l’oncle que et fa putadetes vàries”.\nReportera, columnista, entrevistadora, articulista. Confessa, COM TRAUS TEMPS PER A TOT?\nSempre he cregut que allò del temps és una excusa. Quan no ens ve de gust fer alguna cosa recorrem al famós “no tinc temps”. No obstant això, per a allò que realment t’agrada sempre aconsegueixes traure uns minuts. A voltes, fins i tot t’excedeixes (i després vénen les lluites per tenir els ulls oberts en classe i aqueixes coses). Però bé, hem avançat molt i ara existeixen meravelles com el cafè, Monster, RedBull i altres variants.\nEstàs trobant molt “amor de tupper” a Madrid?\nMolt i molt ric MADRID EM MATA! Estic aprenent i coneixent tantes coses i tanta gent. Hi ha activitats culturals, festes, exposicions…TOTS ELS DIES. I això és el que m’agrada a mi. Anar de sarao en sarao i no parar.\nDesprés de la teua última sessió de fotos, tots els teus fans es pregunten el mateix: vas a ser la Miley Cyrus valenciana?\nHe de dir-te que quan era xicoteta era molt fan de Hannah Montana. Porte bastant temps intentant traure la llengua com ho fa ella, però no m’ix. Hauré de seguir practicant.\nAmor de Tupper, Ana Macías, blogger, cardo, Gandia, Instagram, Instagrammer, Madrid, Miley Cyrus


Festes | Institut Lacetània\nEls musulmans residents a Espanya, aquest dimarts 13 d’abril comencen a celebrar el Ramadà, el mes més important i sagrat del calendari lunar islàmic. Es celebra fins el 13 de maig, dia que es festeja el Eid al-Fitr , que és la fi del mes… Llegeix més»\nFestes, Revista 0\nGisela Polo Verde20/12/20\nPer fi arriba el descans després del primer trimestre, però per culpa de la COVID-19 les festes seran una mica diferents. Tot i que no se sap del tot com podrem celebrar-lo amb les mesures adients, esperem que descanseu molt i gaudiu tant com pugueu.\nFestes, Revista nadal 0\nHalloween a 1r i 2n D’ESO\nEl passat divendres 29 d’octubre, l’alumnat de 1r cicle de l’ESO va celebrar el Halloween durant les dues darreres hores. Es van ambientar les aules amb elements terrorífics i es van disfressar d’éssers fantasmagòrics en consonància a la celebració.\nEs van començar les activitats amb… Llegeix més»\nFestes, Notícies, Portada, Revista 0\nCom celebrar Halloween aquest 2020?\nGisela Polo Verde03/11/20\nPrepareu les carabasses i les disfresses més terrorífiques que tingueu perquè aquí us mostrarem les millors idees per celebrar Halloween durant aquest 2020!\nLa pandèmia del COVID-19 ens ha afectat a tots d’alguna forma o altra, però tot i així, encara podem celebrar Halloween aquest 31… Llegeix més»\nVicente Personal Pedrajas20/10/20\n500 g d’ametlla marcona crua molta\n350 g d’ametlla trencada\n1 patata kennebec petita\n350 g de pinyons\nBullim la patata amb pell i després la pelem i… Llegeix més»\nPREMIS LITERARIS SANT JORDI 2020\nCom cada any, i malgrat el confinament, l’alumnat del Lacetània ha alliberat la seva creativitat per escriure narracions i poemes per celebrar la Diada. A continuació, us mostrem els textos premiats.\nGràcies a tothom qui hi ha participat, i FELIÇ SANT JORDI!\nAdministració, Batxillerat, Castellà, Català, ESO, Espai del lector, Festes, General, Idioma, Portada, Revista 0\nLA VEU DELS EXPERTS LECTORS\nAlumnes de 3r d’ESO han invertit els dies de Setmana Santa a fer un viatge literari i volen compartir les seves experiències amb nosaltres tot fent-nos recomanacions. Us en deixem algunes.\nEstem molt agraïts per participar en aquesta iniciativa.\nCatalà, ESO, Espai del lector, Festes, Portada, Revista 0\nL’AIXADA ARRIBA A MANRESA\nAndrea Rodriguez Gonzalez08/03/20\nLa Fira de l’Aixada, una tradició molt típica de Manresa, ens vol transportar al segle XIV de la nostra ciutat per redescobrir els espais i els personatges del moment.\nLa Festa de la Llum, que se celebra el 21 de febrer, rememora el misteri segons el… Llegeix més»\nFestes, Fotografies, General, I tu què en saps?, Revista 0\nCARNESTOLTES A SANT FRUITÓS\nOlga Juárez López04/03/20\nEl Carnestoltes ha arribat aquest cap de setmana al poble de Sant Fruitós de Bages amb molta energia, música i ambient.\nA continuació, us deixem unes imatges d’aquest carnestoltes.\nFET PER: OLGA JUÁREZ I ANDREA RODRÍGUEZ.


LURDES COSTA MENTEIX: LES OBRES DE DALT VILA NO HAN TINGUT SEGUIMENT ARQUEOLÒGIC, QUE ÉS OBLIGATORI I S’HA D’AUTORITZAR PRÈVIAMENT PEL CONSELL INSULAR. (06/03/2009)\nEls còdols eliminats no s’han de treure de es Codolar, s’han de reutilitzar. O és que també és mentida que s’han guardat les pedres arrencades?\nLa pedra tradicional surt de les pedreres de l’illa i al port es volen enterrar 1.000.000 de m3. Tenen por de no tenir-ne prou?\nEL GEN HA DEMANAT FORMALMENT A LA CONSELLERA DE PATRIMONI LA PARALITZACIÓ IMMEDIATA DE LES OBRES\nLurdes Costa menteix conscientment per justificar l’atemptat portat a terme contra els empedrats tradicionals de Dalt Vila. La batllessa de la ciutat sap perfectament que és fals que s’hagin portat a terme els seguiments arqueològics a que obliga el PEPRI en qualsevol actuació al sòl de la zona.\nEls seguiments arqueològics s’han de tramitar davant del Cosell Insular, que és qui ha d’autoritzar-los, mitjançant la Comissió de Patrimoni, prèviament al seu començament. Resulta obvi, per tant, que el Consell Insular és plenament conscient de la il.legalitat amb que està actuant l’Ajuntament d’Eivissa. Per aquets motiu, el GEN-GOB ha sol.licitat a la Sra Torres, Consellera de Patrimoni, que paralitzi de forma immediata les obres, a part de sol.licitar còpia de les actes de la CIPHA on es pugui haver tractat aquest tema. El GEN-GOB també ha sol.licitat a l’Ajuntament de la ciutat còpia dels informes dels seguiments que afirmen existeixen, amb identificació dels tècnics que suposadament els han portat a terme.\nDes del GEN-GOB s’espera que el fet que la Consellera responsable del Patrimoni, la Sra. Marga Torres, sigui funcionaria de l’Ajuntament d’Eivissa, on previsiblement tornarà després d’abandonar el càrrec, no sigui obstacle per complir amb la seva obligació de vetllar també pel Patrimoni Històric del municipi.\nEl GEN-GOB, després de que s’hagi anunciat que cap de les pedres que comformaven l’escala de la Costa Vella serà reutilitzada, tem que el material tampoc s’estigui guardant sinó que pot haver estat venut o transportat a abocador.\nEn aquest sentit, el magnífic empedrat de còdols del Carrer Sant Josep, fins l’església de l’Hospitalet, que ara està sent substituit per unes antiestètiques peces ractangulars, de poca durabilitat, impossibles de netejar i que alteren i desfiguren un dels fins ara més bells racons de la ciutat Vella, ha de ser reposat de forma immediata, utilitzant el material arrancat del paviment existent.\nEl GEN demana, una vegada més, a l’alcaldesa de Vila, que recitifi abans no sigui massa tard pel salvar Dalt Vila. Els càrrecs públics es poden equivocar, però també han de saber rectificar i més quan els errors tenen conseqüències tan deplorables com l’actual intervenció que s’està portant a terme sobre el patrimoni històric.


Espeleologia | GELL\nActivitat esportiva on s’exploren les coves i avencs, per a la qual cal una formació i equipament tècnic addient.\nCova 5 agosto + Barranc Espuena\n25 Juliol 2011 per admin\nEl passat dia 23 de juliol, es va realitzar una sortida a la Cueva del 5 de Agosto i al Barranco de Espuena (Saravillo – Huesca) per un tal Josep Mestres, alies “ Miret “.\nL’accés a la Cova 5 de Agosto, es va fer per una pista des del poble de Saravillo fins arribar al refugi sense guarda Santa Isabel on vam deixar les “voitures”. Vam continuar caminant per la pista un quart d’hora més per continuar ascendint per un bosquet a la dreta de la pista, després un petit barranc i finalment vam travessar una petita pedrera. A l’entrada de la cova érem una colla de 13 arreplegats, entre joves, no tan joves i embarassades, que ens hi vam endinsar amb els monos, els cascos i els frontals. Vam descobrir un llarg túnel, vam arrossegar-nos per una petita gatera , vam veure alguna sala i algunes columnes de formacions rocoses entre d’altres coses. Els petits i l’embarassada es va portar com uns valents.\nEn sortir de la cova , a peu de cotxe, vam dinar un “petit lunch” que ens va permetre reposar forces per fer el Barranco de Espuena. Un barranc ple de ràpels, un d’ells de més de 58 metres. El nostre amic Jaume Garcia va vetllar per la nostra seguretat muntant els ràpels i aguantant la corda a peu de paret per a que ningú es cremés amb el vuit i amb la corda després de baixar un ràpel tan llarg. Un tip de ràpels tot plegat. Vam gaudir d’unes vistes espectaculars fent el barranc.\nTres dels nostres excursionistes vam optar per anar cap al poble a prendre un gelat enlloc de venir a fer el barranc.


La fibra òptica es desplega a Falset, Montblanc, Valls i Gandesa\nPanoràmica de la urbanització Jardins de Castellmoster.\nS’inicien els treballs a 10 municipis mentre indrets com Castellmoster mantenen una mala connexió\nActualitzada 11/05/2020 a les 20:53\nEl Govern català va iniciar ahir les obres de desplegament de la xarxa de fibra òptica de la Generalitat en deu capitals de comarca –entre les quals, quatre de la demarcació de Tarragona– i 51 municipis. Segons la Generalitat de Catalunya, aquests treballs, aprovats per via d’urgència, asseguraran la connectivitat a diverses zones per «garantir la igualtat d’oportunitats i la vertebració territorial».\nEl desplegament es farà als municipis tarragonins de Falset, Montblanc, Valls i Gandesa, però també a altres sis capitals de comarca: Vielha, Puigcerdà, Moià, Solsona, Borges Blanques i Sort i fins a 51 municipis.\nSegons assegura el govern català, aquest any 2020 quedaran totes les capitals de comarques connectades i els municipis al seu pas, amb una cobertura del 84% a Catalunya. La declaració de les obres d’emergència ha estat motivada per la situació derivada de la crisi del coronavirus, amb un increment del trànsit d’Internet d’entre un 50% i un 80% de mitjana a Catalunya. En aquest context, la connectivitat s’ha convertit en un bé «de primera necessitat» per donar resposta a les noves situacions econòmiques i socials, com el teletreball, la formació i el comerç en línia o els tràmits en línia. La Generalitat de Catalunya assegura que, a més, el desplegament de la xarxa de fibra òptica facilita el desplegament de xarxes finalistes de fibra òptica per part dels operadors de telecomunicacions en municipis amb nivells baixos de cobertura de xarxes de nova generació.\nEl problema a Castellvell\nEl desplegament de fibra òptica al territori català continua sent un problema en algunes zones. Unes 200 famílies de la urbanització Jardins de Castellmoster de Castellvell del Camp continuen sense poder dur a terme el teletreball, accedir a cursos o classes telemàticament, o videoconferències «amb la garantia que es puguin veure i escoltar amb un mínim de qualitat i sense talls», segons denunciava ahir l’associació de veïns d’aquesta urbanització ahir. Segons assegura l’entitat, el desplegament de la fibra òptica va començar el febrer de l’any passat però amb tants problemes que, a hores d’ara, la urbanització continua sense tenir la fibra completament desplegada i, en conseqüència, els veïns no gaudeixen d’una bona cobertura d’Internet. Segons els veïns, el cablejat de la fibra òptica està desplegat almenys per Castellmoster, però sense connexió als habitatges. L’Ajuntament ha reclamat a Telefònica repetidament, des del gener d’aquest any, els terminis de finalització de l’obra. Tot i que sembla que s’ha detectat quina és la problemàtica, els veïns d’aquesta urbanització denuncien seguir en mans de la companyia perquè completi, el desplegament de la fibra òptica.\nComenta el contingut : La fibra òptica es desplega a Falset, Montblanc, Valls i Gandesa


30 de abril de 2020 (12:39 CET)\nLa vicepresidenta de la Generalitat Valenciana, Mónica Oltra, ha assegurat aquest dijous que és "molt perillós que s'instal·le la idea, com a pensament màgic, que el test protegeix" contra el coronavirus, ja que diu com està en aqueix moment una persona, però no protegeix d'una infecció futura.\nAixí s'ha pronunciat Oltra en la roda de premsa posterior al ple del Consell en ser preguntada sobre l'opinió sobre la necessitat de realitzar proves massives a la població, punt en el qual ha recordat que els test ràpids poden donar un fals negatiu i s'han de confirmar amb una PCR.\n"No seria bo que s'instal·lara en la població la idea que el test protegeix: el que protegeix és la distància de 2 metres entre les persones, les mesures de protecció i la higiene de mans", ha subratllat.\nAixí, ha incidit en què és "molt important que ningú abaixe la guàrdia" i es continuen mantenint aqueixes mesures entre la població: "Si abaixem la guàrdia i pensem que el test ens fa immune anirem cap endarrere".\nOltra ha puntualitzat que sí que és important fer aqueixes proves a les persones que tenen símptomes i a treballadors de determinades activitats essencials en les quals no es pot mantenir la distància social i s'ha ampliat el nombre de tests en la Comunitat amb la incorporació de Fisabio.\n"Però el test no protegeix de la malaltia i pot generar una falsa seguretat que faça que s'abaixe la guàrdia", ha reiterat, per la qual cosa "s'ha de combinar la prova diagnòstica amb el respecte escrupolós i universal de les mesures de protecció".\nRespecte a si el Consell ha comprat test i podria facilitar-ho a empreses, ha indicat que aquesta qüestió ha d'estar sota la direcció de Salut Pública, que són els experts i saben si una decisió pot ser positiva o contraproduent. En tot cas, ha reiterat: "No et protegeix, et diu com estàs ara però no quitació que isques per la porta i et pugues contagiar".


CastelldefelsTV.org – Més de 25.000 persones gaudeixen intensament de les Festes del Mar de Castelldefels\nCastelldefels desembarco festes del mar Fiestas del Carmen fiestas del mar girasol habaneras piratas Sardinada virgen del carmen voleiboom\nDel 18 al 20 de juliol Castelldefels ha celebrat una nova edició de les emblemàtiques Festes del Mar. Amb un ampli programa d’activitats vora el mar, aquestes festes se celebren cada any amb motiu de la diada de la Mare de Déu del Carme, patrona de pescadors i mariners.\nNo obstant això, els actes previs van començar el passat 14 de juliol a la Biblioteca a la Platja Carme Romaní amb el taller d’il·lustració “Pirates a l’abordatge” a càrrec de Núria Membrado d’Exprimenta Art.\nEl divendres, dia 18, el programa es va obrir per la tarda a la Biblioteca a la Platja Carme Romaní amb una Hora del Conte especial amb motiu de les Festes del Mar amb la lectura de Splash!!! a càrrec de Blai Sanabre. Al vespre, l’activitat es va traslladar al solar del passeig Marítim 161-163 amb una nova edició de la Mostra de Rock local “Sona Festival” organitzada per l’associació de músics SONA amb el suport de l’Ajuntament. Aquest any el cartell el van conformar Reversion (clàssics del rock i pop espanyol), Guillem Riera (pop-rock català) i Malaguitarra (rumba).\nEl programa d’activitats de dissabte 19 va incloure la 15a edició del torneig 4×4 de vòlei platja “Voleiboom” al Beach Club Esportiu El Péndulo; el Mercat del Mar, amb paradetes artesanals i de temàtica marinera al passeig Marítim; i l’emblemàtica representació Desembarcament de Pirates a la platja precedida d’una Cercavila de Pirates amb els actors i figurants que hi participaven i que va sortir de la plaça de les Palmeres per arribar al lloc del Desembarcament Pirata, coordinat i dirigit per l’escola d’arts escèniques de Castelldefels Performing Arts.\nDesprés es va poder gaudir de la ja clàssica Sardinada popular organitzada per l’Agrupació de Pirates Sardiners, focs artificials al Parc del Mar i el concert-ball amb l’orquestra Girasol al solar del passeig Marítim 161-163.\nDiumenge 20, a la platja continuava el torneig 4×4 de vòlei platja “Voleiboom” i el Mercat del Mar, mentre que a la plaça de les Palmeres va tenir lloc un taller de Country a càrrec de Castelldefels Balla Country, i un espectacle itinerant de música i esquetxos teatrals amb La Banda Forània.\nMés tard, es va poder gaudir del tradicional Concert de l’Associació Musical de Castelldefels a l’Església de la Mare de Déu del Carme (Can Bou). El cap de setmana es va tancar amb “Els cremats en concert”, havaneres, cançó de taverna i sons cubans amb el tradicional repartiment de rom cremat.\nPrèviament, el dimecres 16, dia de la Mare de Déu del Carme, va ser el torn de la Missa solemne en honor a la patrona a l’església de Can Bou i, a continuació, la tradicional Processó pels carrers dels barris amb tradició marinera i pel centre de Castelldefels, organitzada pel Club Nàutic Castelldefels, el Club Marítim Castelldefels ilaParròquia Santa Maria de Castelldefels; i coordinada pel senyor León, comodoro del ClubMarítim Castelldefels. Un any més Mare de Déu del Carme va aplegar un gran volum de fidels a seva processó que va comptar també amb la participació de l’alcalde de castelldefels, Manuel Reyes, i el regidor de Cultura i Festes, David Grau.


MKCOS BTT: CRÒNICA: SORTIDA 151 "CRESTA DE GALL"\nCRÒNICA: SORTIDA 151 "CRESTA DE GALL"\nA més de ser un bolet gelatinós, la cresta de gall és un dels vint-i-cinc geoamagatalls de tipus letterbox (en aquest cas, tradicionals que inclouen segell) que hi ha actualment a la serra de Galliners, en substitució de la mítica sèrie del camí dels Monjos, arxivada aquest hivern.\nUn tresor pendent que trobarem, avui dijous, 4 de març de 2021, durant el transcurs de la cent cinquanta-u, la darrera de les set sortides que aquesta temporada hem realitzat, n'Aleix i jo mateix, els dies feiners que hem pogut coincidir (preferentment els dimecres).\nComencem a pedalar a les nou tocades. Des del carrer Mañé i Flaquer pugem la carretera de Castellar i ens introduïm al passeig de Vint-i-dos de Juliol pel carrer de Còrdova. Sortim de la ciutat per Torrebonica, però en comptes de baixar directament al torrent de la Grípia, ho fem més avall per un senderó poc conegut i que travessa una àrea alternada per bosc i conreu.\nEns dirigim a Can Parellada tot passant per la masia de Can Sues i la plana de Badiella. Un clàssic dels dies que pedalem per Galliners, però avui en sentit contrari.\nSom a dalt de la carena, en plena serra de Galliners i camí dels Monjos, però tot d'una, tombem a la dreta per tornar a perdre alçada. El track que tinc incorporat al GPS ens duu per camins i paratges inèdits. Galliners mai deixa de sorprendre, i darrerament estem esprement-la fort; a principis d'any tot resseguint la prova Open Natura 2010 de Sant Quirze.\nGeneralment són corriols estrets, però de bon fer.\nEspeteguem a la C-1413a, la carretera que comunica Rubí i Sant Quirze del Vallès. Tres-cents metres més endavant, prenem una pista a la dreta que encercla la urbanització de Can Barata. Pugem considerablement fins al bosc de Graells, on fem una pausa i prosseguim tot fent un bucle de poca envergadura que ens adreça, de nou, al camí dels Monjos, a tocar de Bellaterra i just al peu del turó de can Camps.\nDibuixem sobre el mapa una N abans de baixar a Sant Quirze. Serpentegem les obagues de Can Caber i Can Vinyals, on drena el torrent homònim i creix del terra una pila de bolets en forma de geoamagatall. Tenim temps suficient per cercar-ne dos; el cama-sec i la cresta de gall. Una dosi de geocerca que sempre va bé per amenitzar les excursions i reposar les cames per exercir la ment i sobretot, la vista. El paisatge comença a tenir aspecte de primavera.\nLa urbanització de Castelltort ens dona la benvinguda a Sant Quirze. Agafem el camí paral·lel al torrent de la Betzuca per tornar cap a casa, però encara ens permetem un tercer catxé a la font de can Barra, que surt de seguida rere la reixa; és magnètic.\nPer fer-ho diferent, des del túnel de la C-58 decidim remuntar per la plana dels Bellots i Can Torrella del Mas. Un ambient més suau a migdia convida a treure'ns algunes capes de sobre.\nArribem a Terrassa pel barri de Torre-sana i acabem, a dos quarts d'una, allà on arrencàvem.\nÀLBUM DE FOTOGRAFIES DE LA SORTIDA 151\nA la línia del que portem fent últimament: redescobrir un territori que crèiem que coneixíem prou bé. Sembla mentida, però encara queda un munt de camins i de raconades per posar-hi els peus per primera vegada, vuit anys i mig després!\nUna bona manera de dir adéu a un bloc de sortides que, per motius aliens al grup, no tindrà continuïtat el que resta de temporada.\nÉs moment, doncs, de reestructurar les agendes i reprendre les tardes laborals a partir de la setmana que ve. Cada dimarts, si la meteorologia i la pandèmia ho permeten, intentarem fer noves expedicions sense deixar de perseguir els nostres objectius essencials, passar una bona estona en companyia i sobretot, sense mascareta.\nUnes sortides de capvespre amb una llum natural que es va consolidant, i més que ho farà a finals de mes amb el canvi d'hora.\nPublicado por Marc Samper en 22:05\nCRÒNICA: SORTIDA 152 "BRU FIGUERAS"


Què és un Golf | Meteorologia en Xarxa\nLa geologia de el terreny es va formant al llarg de milions d'anys al nostre planeta. Causats per falles, terratrèmols, erosió progressiva de vent, fort onatge, arrossegament, sedimentació, etc. Són processos geològics que donen lloc a les formes geogràfiques que veiem com a resultat avui dia. Formes com les badies, les muntanyes i els caps.\nSegurament haureu vist un golf i heu pensat en com s'ha format. Voleu saber què és un golf i quin és el seu procés de formació?\n2 Definició de badia i ancorada\n3 Diferències entre golf, badia i ancorada\n4 Els golfs més coneguts de l'món\n4.1 Golf de Mèxic\n4.2 Golf d'Alaska\n4.3 Golf de Sant Llorenç\nUn golf és un accident geogràfic que es caracteritza per tenir una extensa porció de la mar o de l'oceà introduïda a la terra. Està situat entre dos caps o dues penínsules. El golf sol tenir bastant profunditat i són de gran importància econòmica ja que, gràcies a la seva ubicació i disposició geogràfica, serveixen per protegir la costa de les marees altes. Això afavoreix la construcció de ports i dics per augmentar l'economia costanera.\nEl terme de golf se sol confondre en nombroses ocasions amb les badies o les ancorades, però, no són el mateix.\nDefinició de badia i ancorada\nUna badia és una entrada de la mar o d'un llac que està envoltada gairebé per complet de terra, a diferència de el golf, a excepció d'un dels seus extrems. Les badies es formen al llarg dels anys a causa de l'erosió costanera i és considerada pels geògrafs com una concavitat costanera. L'aigua està contínuament colpejant a la costa i la va modelant amb el pas dels anys fins a crear aquest tipus de morfologia.\nEs podria dir que la badia és tot el contrari a una península. Mentre que la península és una porció de terra envoltada d'aigua, excepte per un extrem, la badia és una porció d'aigua envoltada de terra, excepte per un extrem.\nL'ésser humà aprofita les badies, igual que els golfs, per a la construcció de ports per a un augment de l'economia de la zona.\nD'altra banda, en geografia es defineix la cala com un accident geogràfic costaner format per una entrada d'aigua que adopta una forma circular i que es troba custodiada per una boca estreta, generalment de roques.\nDiferències entre golf, badia i ancorada\nCom aquests termes són comunament confosos, la geografia ha establert la diferència entre ells. Un golf, una badia i una ancorada, tot i tenir morfologies similars, comparteixen la diferència en l'extensió i profunditat. Per això, el golf és el primer amb major grandària i profunditat, seguit de les badies, sent una mica més petites i menys profundes i acabant amb les ancorades.\nLes ancorades es deixen per a l'últim lloc, ja que a l'ésser tan petites i tan poc profundes, Més que ser modificades per la costa, ho són per les roques que sobresurten a la mar des del llit marí.\nEl que sí tenen en comú aquestes tres geomorfologies és que estan destinades a la construcció de ports per a la millora de l'economia de la zona. Els ports poden ser construïts amb més facilitat, ja que les aigües són més febles i aquestes formacions les protegeixen de les pujades tan pronunciades de la marea.\nA més, de la bellesa que atorguen per als paisatges, són importants punts per a l'economia de l'món, no només per la construcció de ports, sinó que també estan destinades a ser llocs on s'intercanvia mercaderia a gran escala, tant la que arriba d'un país determinat, com la que surt, solen ser destinacions turístiques més buscats, etc.\nLes ancorades, a l'tenir una grandària i profunditat menor, no són tan utilitzades per a la construcció de ports, encara que es construeixin a vegades petits molls, són més utilitzades per usar-se com platges, Gràcies al fet que les roques tanquen l'aigua i no permet que tingui onades ni forts corrents.\nEls golfs més coneguts de l'món\nUn cop après la definició de golf i la diferència amb les badies i ancorades, és hora de conèixer els golfs més importants i coneguts de l'món. Golfs hi ha molts al planeta, però els més importants a gran escala són el Golf de Mèxic, el Golf d'Alaska i el Golf de Sant Llorenç.\nEl Golf de Mèxic està situat entre les costes de Mèxic (en els estats de Tamaulipas, Veracruz, Tabasco, Campeche i Yucatán), les costes d'Estats Units (en els estats de Florida, Alabama, Mississipí, Louisiana i Texas) i les costes de l'illa de Cuba (a la part oriental de el golf, a la sortida d'aquest cap a l'oceà Atlàntic).\nEl Golf d'Alaska abasta una extensió corba de l'oceà Pacífic que es troba a la costa sud d'Alaska i es troba delimitat a l'oest per la península d'Alaska i l'illa Kodiak, i a l'est per l'arxipèlag Alexander, a la badia Glacera. El Golf d'Alaska és tan gran en qüestió de profunditat i extensió que és considerat un mar.\nLa gran majoria de les precipitacions que es recullen durant les estacions plujoses al nord-oest de el Pacífic tenen lloc en aquest golf. La costa està molt deteriorada i té profunds entrants. Per a tot el que pugui anar a veure-ho, podrà gaudir de paisatges de boscos, muntanyes i glaceres des de la zona de la riba.\nEl corrent principal que recorre el golf és la d'Alaska. Es tracta d'un corrent que forma part de la cinta transportadora, és de caràcter càlid i flueix cap al nord.\nA causa de les seves condicions de formació i la seva estructura geogràfica, el golf d'Alaska genera tempestes de forma contínua. Aquest fenomen es veu incrementat en freqüència i intensitat en les zones de l'cercle polar àrtic, en què les tempestes es veuen agreujades per l'abundant neu i gel. Diverses d'aquestes tempestes es mouen cap al sud o al llarg de les costes de Columbia Britànica, Washington i Oregon.\nAquest golf se situa a l'est del Canadà i es connecta amb l'oceà Atlàntic. És un golf bastant extens. El riu Sant Llorenç comença al llac Ontario i, a través de l'estuari més gran de món, desemboca en aquest golf.\nAmb aquesta informació podreu conèixer bé les diferències entre golfs, badia i ancorada i conèixer els golfs més importants de l'món.\nRuta completa cap a l'article: Meteorologia en Xarxa » Meteorologia » divulgació » Què és un Golf?\nCom pots contribuir per frenar el canvi climàtic?