El milà reial compta ja amb 52 parelles reproductores a Menorca - El Iris.cat - Digital d'informació i cultura\nUna de les espècies més emblemàtiques de l’illa de Menorca, el milà reial, segueix d’enhorabona. Després d’haver estat a la vora de l’extinció per la seva alta mortalitat associada a la presència d’esquers enverinats en els camps, la població menorquina del milà reial (Milvus milvus) segueix creixent. Durant el seguiment d’aquesta espècie l’any 2019 s’ha detectat la presència de 52 parelles reproductores.\nLa població actual encara es troba lluny d’assolir la xifra d’exemplars que hi havia a l’illa en els anys 70, d’unes 135 parelles reproductores, però en els últims anys la seva població s’ha incrementat substancialment. El 2018 es van detectar 43 parelles, un 23% més que l’any anterior, i l’augment el 2019 ha estat molt similar, de prop del 21%.\nLes xifres s’allunyen cada vegada més de les escasses 5 parelles reproductores que va arribar a tenir Menorca l’any 1998, moment en què la seva població es trobava a la vora de l’extinció. A partir de llavors, gràcies als esforços en conservació duts a terme per la Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears, l’Institut Menorquí d’Estudis (IME), i el departament de Medi Ambient i Reserva de Biosfera del Consell Insular de Menorca, la població va començar a incrementar-se, primer de forma lenta, però posteriorment de forma més ràpida. En els últims anys la població està augmentant un 20% anualment.\nLes dades obtingudes aquest any mostren que la població continua el seu creixement, i els paràmetres reproductors (nombre d’ous, polls volats) són bons. Així, aquest any han volat exitosament del niu un mínim de 79 nous joves. No obstant això, encara hi ha algunes amenaces sobre les quals es segueix treballant. La principal d’elles és la mort per electrocució en torres de línies elèctriques. Durant l’any 2019, amb la col·laboració de la Conselleria de Medi Ambient del Govern de les Illes Balears i de l’empresa ENDESA s’han aïllat un total de 37 suports extremadament perillosos per a les aus\nEncara que les dades disponibles mostren que les amenaces derivades del consum d’esquers enverinats han desaparegut o disminuït molt, en els últims anys s’han instal·lat emissors GPS en alguns exemplars de milà reial. Aquests aparells d’última generació, que permeten obtenir la posició de cada au gairebé en temps real, contribueixen enormement a millorar la seva gestió, fent possible detectar pràcticament en el moment si una au presenta algun problema.\nLa recuperació d’una espècie amenaçada\nS’han necessitat 30 anys, des que el 1990 es comencessin les investigacions per determinar les amenaces que estaven afectant l’espècie, per aconseguir revertir el seu declivi cap a una tendència positiva. No obstant això, si la tendència continua com fins ara, encara faltaran uns 7-10 anys per aconseguir que l’espècie recuperi l’abundància que tenia els anys 70. S’hauran necessitat prop de 40 anys, molta il·lusió, i grans recursos econòmics per recuperar a una espècie emblemàtica de Menorca, i poder tornar a gaudir de la seva imponent figura sobrevolant l’illa.\nAquest cas ens mostra clarament els grans esforços que suposen la recuperació d’una espècie amenaçada, tenint en compte, a més, que en moltes ocasions no és possible revertir la seva situació. El milà reial és una espècie molt sensible a amenaces com el verí, però d’altra banda, és també una espècie que reacciona ràpidament quan es posen en marxa actuacions de conservació. Altres espècies, com ara l’àguila pescadora, no reaccionen tan satisfactòriament, i malgrat els importants esforços que s’estan duent a terme a l’illa, segurament mai s’aconseguirà retornar la seva població als efectius que tenia fa ja diversos decennis.\nArticle anterior ASEIME distingeix Pere Pau Florit Gornés per la seva jubilació\nSegüent article Balears és la regió que més puja el preu de l’habitatge en comparació a l’any passat: 6,91%


El Festival de Cinema de Girona recupera la presencialitat i projectarà més de 300 pel·lícules de 54 països diferents\nL’esdeveniment tindrà lloc del 9 al 13 de novembre en set espais de la ciutat. Aquest any, el Cinema Albèniz Plaça serà l’espai central del festival i acollirà tant el visionat dels films com els actes d’inauguració i d’entrega de premis\nFotografies de l’acte de presentació d’avui\nEl 33è Festival de Cinema de Girona recuperarà la presencialitat, que l’any passat es va perdre per les restriccions associades a la pandèmia, i projectarà un total de 340 pel·lícules provinents de 54 països diferents. Com a gran novetat d’aquesta edició, el Cinema Albèniz Plaça, ubicat a la plaça Jordi de Sant Jordi, serà l’espai central del festival i obrirà per a la ocasió, ja que des del setembre les instal·lacions estan tancades. D’aquesta manera, els Albèniz Plaça acolliran tant el visionat dels films com els actes d’inauguració i d’entrega de premis, mentre que a la plaça de la Independència s’hi faran els cocktails d’obertura i de cloenda, i s’hi mantindrà un espai de networking.\nEl vicealcalde i regidor de Cultura de l’Ajuntament de Girona, Quim Ayats; la vicepresidenta quarta de la Diputació de Girona, M. Àngels Planas, i el director del festival, Lluís Valentí, han presentat avui l’esdeveniment, que tindrà lloc a la ciutat a partir de demà i fins al dissabte 13 de novembre.\nEntre les pel·lícules que s’hi veuran hi ha films com Ecos, de Tommy Llorens, centrada en l’illa de la Palma i amb Jordi Vilches com a actor; pel·lícules internacionals, com el film d’Argentina Ojos de Arena, d’Alejandra Marino; documentals internacionals, com l’israelià One-Way Street, dirigit per Erez Pery; l’obra de Brasil Aquilo que eu nunca perdi, de Marina Thomé i o la de Nord-Amèrica Run Raven Run, de Michael Rainin. També films propers com Molins de Vent (València); Confinats (Mallorca) i Dansant sobre el volcà (Catalunya Nord), a més de la pel·lícula del director gironí Mateu Ciurana El Caminant.\nDins de la programació també hi ha 9 llargmetratges, 103 curtmetratges, 24 documentals, 80 videocreacions i 61 videoclips, a banda de web series o dibuixos animats, i 24 dels films programats són de quilòmetre zero. A més, divendres i dissabte es farà una gran projecció de curtmetratges, amb el visionat de més de 100 obres.\nCom és habitual, la cerca i promoció del talent tornarà a ser un dels principals objectius del festival, que resulta especialment atractiu pel seu format i per la seva presencia al món. Precisament el vicealcalde i regidor de Cultura de l’Ajuntament de Girona, Quim Ayats, ha destacat “la promoció del talent que aconsegueix el festival, que és una gran plataforma de publicitat i un gran aparador, i l’esforç que fa per atraure nous públics, posant el punt de mira en la infància i el jovent”. Durant la seva intervenció, Ayats ha afegit que “des de l’Ajuntament de Girona estem molt satisfets de la rebuda que té el festival, que esdevé un certamen de gran èxit”.\nTambé ha lloat el valor emergent del talent el director del festival, Lluís Valentí, que l’ha destacat com a base de la creació i de l’evolució humana en el sentit més ampli i profund.\nPer la seva banda, la vicepresidenta quarta de la Diputació de Girona, M. Àngels Planas, ha ressaltat la singularitat del Festival de Cinema de Girona, “un certamen plenament consolidat, que celebra aquest any ni més ni menys que la seva 33a edició, i que ja fa anys que s’ha convertit en un esdeveniment de renom internacional en el sector, amb repercussió molt més enllà de les comarques gironines”. Planas ha afegit que “la Diputació de Girona sempre ha apostat per la cultura, el cinema és cultura i, per tant, hem de ser en aquest festival, i estem molt orgullosos de ser-hi”.\nA més de la plaça de la Independència i el Cinema Albèniz Plaça, acolliran altres activitats paral·leles la Fundació Valvi o la Casa de Cultura. En aquests espais s’hi faran un workshop sobre creació, talent i gestió de l'èxit, un debat al voltant de les sales de cinema i el seu futur, o presentacions de les obres finalistes i trobades amb els seus autors o autores i actuacions musicals.\nEntre les estrelles convidades d’aquesta edició de l’esdeveniment hi ha Macarena Gómez, Ingrid Rubio, Jordi Vilches, Alicia Verdés, Àlex Casanovas i Enric Major. Alguns d’aquests actors o actrius presenten pel·lícula al festival i també participaran al workshop que es durà a terme dissabte i on explicaran les seves experiències.\nA banda, el festival programarà la secció habitual Joventut i Infància, que aquest any compta amb més de 10.000 persones inscrites i que es farà principalment en streaming. Aquesta proposta està vinculada a un projecte educatiu, pel qual l’alumnat de les escoles de les comarques de Girona que participa en la iniciativa és alhora el jurat que ha de decidir els guanyadors d’aquesta secció del certamen. En aquesta secció, el jurat el formaran nois i noies de fins a 16 anys que decidiran quatre projectes guanyadors, un per cada grup d’edat.\nLa gala dels premis tindrà lloc el dissabte 13 de novembre, a partir de les 20 h, al Cinema Albèniz Plaça, i s’hi premiaran els millors films de cada categoria participant segons el veredicte d’un jurat format per persones cineastes, músics, productors, compositors o compositores i representants de professions diverses.\nPer a més informació i compra d’entrades podeu consultar el web www.gironafilmfestival.com.


Missatges que milloren l'experiència de donar sang - Notícies - Fundació Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears\nMissatges que milloren l'experiència de donar sang\nEls donants de sang reben, des del passat 25 de febrer, SMS quan algun dels seus components sanguinis s'envia a un hospital. Aquest nou servei del Banc de Sang i Teixits de les Illes Balears (BSTIB) té com a objectiu millorar l'experiència de la donació i que els donants obtinguin més informació del recorregut de la seva sang. Des que es va posar en marxa aquest servei, s'han manat 2.125 SMS.\nEl text estarà personalitzat i en l'idioma que hagi triat la persona. Aquest l'informarà del component sanguini que s'ha enviat i li agrairà la donació. Un donant podrà rebre fins a tres missatges depenent de quin dels components obtinguts de la donació és necessari en aquest moment: plasma, plaquetes o glòbuls vermells.\nCada component sanguini es pot conservar durant un temps determinat. Així, un donant podrà rebre un missatge una setmana després de donar en el cas de les plaquetes, fins 42 dies després si són els glòbuls vermells i fins 2 anys després en el cas del plasma.\nAquesta iniciativa va ser pionera a Suècia i poc després seguida pel Regne Unit. A Espanya, tant Madrid com Catalunya ja havien posat en marxa aquest servei.\nTambé anomenades hematies o eritròcits. Són les cèl·lules més nombroses de la sang.\nS'encarreguen de transportar l'oxigen des dels pulmons fins a la resta dels teixits. La proteïna que es troba a l'interior i que uneix l'oxigen es diu hemoglobina. L'hemoglobina és vermella i dona aquest color a la sang.\nEls glòbuls vermells es conserven a 4 °C i duren 42 dies. Van destinats a:\n1.\tEl tractament de l'anèmia. Les leucèmies, els limfomes i els càncers produeixen anèmia per disminució de la producció de glòbuls vermells en la medul·la òssia bé per la malaltia o pel tractament.\n2.\tEl tractament de les hemorràgies. Els malalts que pateixen una anèmia secundària a un sagnat intens, també necessiten transfusions de concentrats d'hematies.\nÉs la part líquida de la sang i és molt rica en proteïnes. Entre les més importants destaquen: l'albúmina, els factors de la coagulació i les immunoglobulines.\nEl plasma serveix per al tractament de pacients amb manca de factors de coagulació i que poden sofrir hemorràgies greus, com és el cas de persones que sofreix malalties del fetge. També, per a l'obtenció d'albúmina i immunoglobulines.\nLes plaquetes només es poden conservar 7 dies a 22 °C en agitació constant. Són fragments cel·lulars que participen en la protecció de la paret dels vasos sanguinis. Formen un "tap plaquetari" per a impedir el sagnat en el lloc de la lesió i produeixen diverses substàncies que ajuden a la cicatrització de les ferides.\nLes plaquetes van destinades a prevenir i tractar les hemorràgies que sofreixen:\n1.\tPacients amb càncer o leucèmia aguda en tractament amb quimioteràpia i amb el risc de patir hemorràgies greus.\n2.\tPacients que no produeixen plaquetes, com són els que tenen una aplàsia de medul·la òssia per la malaltia o el tractament.\n3.\tPacients amb hemorràgies greus espontànies associades al mal funcionament de les plaquetes, com els nins que neixen amb alteracions hereditàries plaquetàries.


Un dia en les carreres: Que Fabra és Fabra, tio, colega, vestrús\nQue Fabra és Fabra, tio, colega, vestrús\nDedicat a Joan Josep Isern\nHi ha una genteta que no té ni gota de respecte per Fabra ni pel que significa el seu civilitzat nom però, això sí, són la mar de catalans, amb frases calcades de l’espanyol, de registres xaves ortografiats a la moda faisandée de tevetrés que put i fa gratera però també una certa via. Són gent que parlen de Josep Carner sense haver-se rentat la boca, són aquesta genteta indesitjable que diu “em va la marxa”, que parla de “bronques”, que etziba “només faltaria”, i altres misèries lingüístiques; gent que s’atreveix a parlar de la Universitat Pompeu Fabra o del diccionari Pompeu Fabra denominant-los “la” o “el” Pompeu, quan és clarament “la” o “el” Fabra, de la mateixa manera que parlem de “la Rovira i Virgili” de Tarragona i no de “la Antoni”. Si alguna cosa no se li podia fer a Pompeu Fabra, a més, és subratllar-li el nom romà, d’arrel republicana i lliurepensadora, amb què van batejar-lo. No li agradava gens la pompositat del seu nom de fonts, ni com cantava la lletra. Però, aquí, tot és igual, aquí parlem del Pompeu com parlem de la txoni de Castefa, perquè, total, tant li fot, aquí tots som iguals, jo dic el que em dóna la gana i, al capdavall, sóc tan creatiu i tan l’hòstia, amb una espontaneïtat tan fascinant i irrepetible que, de què em serveix l’esperit del que deia Pompeu. N’hi ha prou amb quatre regles i avall. Trobo que es va passar un xic perquè la meva tia deia una paraula que...\nEtiquetes de comentaris: Carner Josep, Fabra Pompeu, Isern Joan-Josep\n28 d’agost de 2012 a les 13:34\nM'agradaria que m'aclarís quin problema hi veu, en el "només faltaria". A mi no em sembla pas que sigui un calc. Més aviat tot el contrari: em semblaria un calc l'habitual "faltaria més".\n1 de setembre de 2012 a les 0:59\nLi prego que faci un cop d'ull als repertoris de barbarismes. Per exemple, a aquest:\n2 de setembre de 2012 a les 17:06\nDe fet, Galves, aquest enllaç em dóna la raó (sóc l'anònim d'abans): "només faltaria" és l'opció acceptada en contra de "faltaria més". Miri-s'ho bé. No vull pas fer-me pesat. Els seus articles els trobo molt estimulants, però en aquesta llengua nostra tan vilipendiada, quan et poses a filar prim hi has de filar molt. Jo mateix em sorprenc cada dia de les coses que n'ignorava i de girs lingüístics que em semblaven acceptables i són un calc, o a l'inrevés.


El PSPV sobre la dimissió de Montón: "Estem orgullosos d'ella i ens dol, gràcies pel seu treball i generositat"\nEl sotssecretari general del PSPV, Manolo Mata, ha afirmat aquest dimecres després de la dimissió de Carmen Montón com a ministra de Sanitat que sent "una mescla de pena i orgull" i ha assegurat que la decisió que ha pres "li honra". "Estem orgullosos d'ella i ens dol", ha admès, per a donar les "gràcies a Carmen pel seu treball i per la seua generositat".\nEl PSPV sobre la dimissió de Montón: "Estem orgullosos d'ella i ens dol, gràcies pel seu treball i generositat" ARCHIVO\nAixí s'ha pronunciat el també portaveu socialista en Les Corts Valencianes en ser preguntat per la renúncia feta pública anit per la també exconsellera per la polèmica entorn de presumptes irregularitats en el seu màster en la Universidad Rey Juan Carlos. Sobre este tema, ha apuntat: "És la meua amiga i és una de les persones que en menys temps, tant a Espanya com en la Generalitat, ha fet més per la sanitat pública".\nMata ha subratllat que Montón "és una gestora excel·lent, una gran socialista i la dimissió li honra, és un gest de dignitat" i "eixa generositat s'ha d'agrair".\nHa indicat que s'ha posat el llistó "tan alt que al final fets com aquest porten al fet que algú estiga fora d'un càrrec tan important com ser ministre" i ha llançat un missatge: "Que els altres s'apunten açò".\n"El llistó està tan, tan alt que una persona que ha fet el màster, que ha fet el treball, que ha pagat el seu màster fa 8 anys, si hi ha unes pàgines que s'han copiat de Wikipèdia, ara veurem els que no han pagat el màster, no van fer el treball i no van fer altres coses", ha agregat.\nPreguntat sobre si el president del PP, Pablo Casado, hauria de seguir els seus passos, Mata ha assenyalat que "evidentment hauria de seguir el camí de Cifuentes i Montón" per les presumptes irregularitats també en el seu màster en eixa mateixa universitat.\nSegons ha indicat, allò que més "dol" és que hi haja gent que ha de demanar crèdits per a cursar-los i hi ha persones que se senten "traïdes per eixa espècie de privilegi que es dóna a determinades persones".\n"El de Casado plou sobre mullat, he estat anys defenent-ho per ací, dient que tenen un oncle que ha estudiat a Harvard i Georgetown i resulta que era un matí d'Harvard, Casado vés-te ja", ha conclòs.


Isabel Vicens: “Les dones han de lluitar per defensar el seu paper en el món agrícola, on cada dia és un repte”\nIsabel Vicens amb el seu producte emblemàtic, la tomàtiga de ramellet als horts d'Agromallorca\nLa gerent d'Agromallorca ha estat guardonada a la categoria d’emprenedoria a nivell nacional en els premis Dona Agro 2021\nLa III edició dels premis nacionals Dona Agro 2021, sota el lema “la igualtat és una tasca de [email protected]” ha reconegut enguany la trajectòria empresarial d’Isabel Vicens, gerent d’Agromallorca, pel seu esforç obrint camí a una manera d’entendre la pagesia i el mercat del producte local. El certamen, que enguany celebra la tercera edició, recull les iniciatives més rellevants en el món agrari a Espanya que hagin destacat per treballar per la igualtat. A més a més, aquests premis també pretenen ser un homenatge i impuls a la labor de dones i homes que en aquesta crisi sanitària han estat i estan en primera línia apostant per servir al consumidor.\nDe Vicens s’ha valorat el seu lideratge en la gestió durant la pandèmia al capdavant de la iniciativa de les caixes de verdures i fruites a domicili (conjuntament amb Camp Mallorquí i Cooperativa de Sóller), la seva aposta per l’economia circular les cadenes hoteleres i Tirme en el reciclatge de desaprofitaments alimentaris per la generació de compostos. El premi també reconeix la seva aposta per la formació integral dels seus treballadors, polítiques d’igualtat i apoderament de la dona, la seva participació i ajuda en ONG’s locals i internacionals, i gairebé 40 anys d’esforç i compromís amb l’agricultura, el camp, les seves gents i especialment de la “Tomàtiga de Ramallet” de la qual n’és la màxima productora i una ambaixadora entusiasta de l’emblemàtic producte mallorquí.\nIsabel Vicens ha compatibilitzat la seva labor professional en Agromallorca amb la seva participació en l’associacionisme agrari, sent durant 12 anys presidenta del Consell Regulador de Producció Integrada dels Illes Balears, membre de la Junta rectora de Cooperatives Agroalimentàries de les Illes Balears, impulsora i membre de Unió de Pagesos. El seu reconeixement ha generat nombroses felicitacions en el sector professional i institucional agroalimentari balear.\n“Sempre que puc, dono l’oportunitat a la dona”\nEncara amb la il·lusió del reconeixement a flor de pell, Isabel ha parlat amb Balears Vadevi i ha volgut posar en valor la tradició familiar de la qual ella n’és hereva: els pares, els seus col·laboradors més estrets i també una bona amiga i lluitadora incansable com és Jerònia Bonafé, presidenta de Cooperativas Agroalimentarias de Baleares. Totes aquestes persones han format i formen part del camí recorregut per Isabel en els seus quasi quaranta anys de feina: “És ben hora que als pagesos i les pageses se’ns reconegui l’esforç que feim cada dia per treure endavant la feina. L’agricultura no té el pes que li pertoca. Un temps es pensava que el que es dedicava a la terra era perquè no sabia fer res més. Avui qui no té formació i passió por la terra no farà res. Hem d’estar molt preparats per que és un sector molt dur, que no perdona dies ni hores. No ens regalen res”.\nLa seva familia, el pare, va ser qui va introduir el cultiu en hivernacle a Mallorca. Des de llavors, l’empresa familiar ha crescut fins a tenir 150 empleats. “Avui, diu Isabel, hem aconseguit bastir una empresa moderna i sostenible. Som on som per que mai deixam de fer coses noves. Ara, feim el que se’n diu agricultura circular. Jo et dic que és el que els pagesos hem fet tota la vida. Estimar la terra i no posar-hi res que li faci mal: Cap producte químic, el fems dels animals per adobar, feim compost del que no s’aprofita…. Així hi ha futur, però l’haurem de lluitar”.\nEn tots aquests anys, Isabel no ha perdut de vista el paper que juguen les dones en aquest món. “A Fora Vila, la dona sempre hi ha estat present però ara hem de sortir al món i assumir paper de responsabilitat i per això hem d’estar preparades, mai no hem d’abandonar la formació”. Ella n’és un bon exemple: A hores d’ara continua estudiant i formant-se. Quan va recollir el premi va voler tenir paraules d’agraïment però també va llançar un missatge per encoratjar les dones a seguir endavant: “Aquest premi em fa moltíssima il·lusió i em dóna més forces i ganes fins i tot de seguir amb el treball del dia dia. També m’agradaria que servís per a visibilitzar el treball de les dones en el món agrícola”.


Cursos de monitors :: PortalSardanista\nServeis de suport a l'ensenyament\nXarxa de monitors\nActivitats de reciclatge i formació\nCampanya educativa 'el país a l'escola'\nSón cursos de formació per a sardanistes que volen ser monitors de sardanes i reben formació en història, música, dansa, preparació física i recursos pedagògics al voltant de la sardana per tal de tenir bons coneixements per a ensenyar la sardana.\nEls cursos de monitors els porten a terme mestres de la Confederació i tenen una durada de 40 hores en sessions de 4 hores durant 10 setmanes. Els monitors reben una formació adequada per a ensenyar sardanes a escoles, entitats, casals d'avis... tan a infants, com a adolescents, joves, adults i gent gran.\nVols ser un monitor confederat?\nNomés necessites tenir més de 16 anys, saber ballar, comptar i repartir sardanes, de la resta ens n'ocupem nosaltres. Posa't en contacte amb el Departament d'Ensenyament de la Confederació Sardanista de Catalunya i t'informarem dels propers cursos de Formació de Monitors o bé omple el formulari de 'sol·licitud de cursos i cursets'.\nEts monitor i vols fer cursets?\nEnvia'ns un correu electrònic indicant-nos la teva disponibilitat per tal d'oferir-te la possibilitat de dur a terme cursets com a monitor.\nVoleu organitzar un curs de monitors?\nSi voleu dur a terme un curs a la vostra entitat o municipi per tal que al vostre municipi hi hagi un bon nombre de sardanistes titulats per ensenyar la sardana, contacteu amb nosaltres.\nPer dur a terme un curs de monitors cal disposar d'una aula amb taules i cadires i una pissarra, un ordinador, un projector i un reproductor de cd's. El curs es portarà a terme amb un mínim d'uns 20 alumnes aproximadament i a càrrec de l'entitat sol·licitant. Contacteu amb nosaltres sense compromís.


Aprovació inicial del PDU del Parc d'Innovació del Cuir i la Marroquineria — Ajuntament d'Igualada\n28º max. / 14º min. 24/09/2021 13:13\nAprovació inicial del PDU del Parc d'Innovació del Cuir i la Marroquineria\nSou a: Dinamització Econòmica / Notícies / Aprovació inicial del PDU del Parc d'Innovació del Cuir i la Marroquineria\nEl departament de Territori enllesteix el Pla Director Urbanístic del futur Parc d’Innovació del Cuir i la Marroquineria d'Igualada.\nLa Comissió Territorial d’Urbanisme de la Catalunya Central ha aprovat inicialment aquest dimarts el Pla Director Urbanístic (PDU) del futur Parc d’Innovació del Cuir i la Marroquineria. Aquest és un dels deu projectes tutelats per la Unitat de Projectes Estratègics del departament de Territori i Sostenibilitat de la Generalitat de Catalunya que, amb l’objectiu de contribuir a la reactivació econòmica del país, s’estan desenvolupant amb l’anomenat urbanisme exprés. Són, entre altres, el PDU de BCN World, el de Cerdanyola del Vallès Parc de l’Alba, el del Circuit Barcelona - Catalunya o l’esmentat, que afecta el sector de la pell de qualitat d’Igualada.\nDurant els darrers quinze mesos s’ha dut a terme la planificació del futur Parc d’Innovació, sobre uns terrenys de 44 hectàrees (20 de les quals destinades a sòl industrial) a la zona Nord de la capital de l’Anoia, incloent també part dels termes municipals de Jorba i Òdena i a tocar de l’autovia A-2 entre Barcelona i Lleida. Aquest futur parc empresarial ha de cobrir un doble objectiu: donar resposta a una històrica petició dels adobers locals per a poder traslladar-se, modernitzar-se i créixer i, a més, servir d’element d’atracció per cridar empreses que treballin la manufactura de la pell i s’instal·lin al territori. L’aprovació definitiva del PDU es preveu que estigui enllestida al llarg de 2015 i, a partir d’aquí, els empresaris que ho desitgin podran valorar la possibilitat d’instal·lar-se al nou espai, de manera gradual, durant els propers anys.\nUn sector industrial tractor · La industria adobera o de curtits d’Igualada compta amb més de set segles d’història en el tractament de la pell animal i la seva transformació per a ser utilitzada en marroquineria i productes de luxe. En la darrera dècada del segle XX i la primera del segle XXI, el gremi de curtidors va dur a terme una intensa tasca de modernització de processos i d’internacionalització, fet que els ha convertit en un referent mundial en aquest àmbit. El sector, format avui per una trentena d’indústries, exporta el 80% de la seva producció a les grans marques del món del luxe (Louis Vuitton, Hermès, Gucci, Carolina Herrera, etc.), té una facturació conjunta d’uns 170 milions d’euros anuals i ocupa unes 1.200 persones, entre llocs de treball directes i indirectes.\nEn l’actualitat, la pràctica totalitat d’aquestes factories es troben al barri del Rec, la zona industrial històrica de la capital de l’Anoia. Aquí, però, els carrers són estrets i la major part de les fàbriques daten encara del segle XIX. Això implica importants mancances pel que fa al trànsit de camions, a la càrrega i descàrrega de mercaderies i també a l’hora d’introduir maquinària pesant a les plantes de producció. Tot plegat limita la capacitat de creixement de les indústries i, per això, la creació d’un nou espai on traslladar-se i evolucionar s’havia convertit els darrers anys en una reivindicació històrica dels adobers d’Igualada.\nMesures d’impuls i competitivitat · Des de fa tres anys, el gremi i l’Ajuntament de la ciutat impulsen conjuntament el projecte Igualada, capital europea de la pell de qualitat. En aquest marc, s’està dotant el sector de les eines necessàries per esdevenir més competitiu i diferenciar-se encara més d’altres zones capdavanteres com la província italiana de Florència.\nS’han potenciat els estudis universitaris d’Enginyeria Química amb l’estrena, el passat mes de setembre, d’un nou Campus Universitari; la creació, fa tres anys, d’una càtedra d’investigació i innovació amb el segell de qualitat UPC Barcelonatech que ajuda els empresaris en el desenvolupament dels seus productes; o la rehabilitació d’una antiga adoberia al barri del Rec per acollir la seu de la Capital Europea i esdevenir llar del clúster de la pell. La creació d’aquest futur Parc d’Innovació del Cuir i la Marroquineria, amb la implicació bàsica de la Generalitat, és una altra de les grans potes d’aquest projecte.\nMés informació al WEB de la Generalitat de Catalunya\nPertany a: Empreses, Urbanisme, Dinamització econòmica, Govern municipal


TotsRucs - Els nens de Rússia\nBiografia, Documental, Història\nDurada: 1 hora, 31 minuts i 22 segons. - Mida: 938 Megues\nProducció: Tibidabo Films amb la participació de Televisió de Catalunya, TVE i Via Digital i la col·laboració del Ministerio de Cultura (ICAA) i de l'Àrea de Cultura de la Diputació de Barcelona. Direcció: Jaime Camino/ Durada: 93' Guió: Jaime Camino Fotografia: Martín Ardanaz, Arturo Olmo, Rafael Solís Música original: Albert Guinovart Muntatge: Núria Esquerra Han col·laborat: en la indagació històrica, Dolores Cabra; en la idea, Romà Gubern; en el disseny: Yves Zimmermann i America Sanchez. Premi del públic en el XVI edició Cineuropa\nResidents a Espanya: Ernesto Vega de la Iglesia. Evacuat als 9 anys Francisco Vega de la Iglesia. Evacuat als 9 anys Piedad Vega de la Iglesia. Evacuada als 13 anys Araceli Sánchez. Evacuada als 14 anys Adelina Álvarez. Evacuada als 12 anys Juanita Prieto. Evacuada als 12 anys Serafín González. Evacuat als 10 anys Francisco Peñafiel. Evacuat als 8 anys Marino Polo. Evacuat als 12 anys Manuel Arce. Evacuat als 8 anys Luis Fuenturbel. Evacuat als 10 anys Leoncio Casas. Evacuat als 11 anys\nResidents a Moscou: Alberto Fernández. Evacuat als 8 anys Francisco Mansilla. Evacuat als 10 anys Josefina Iturrarán. Evacuada als 12 anys Esperanza Rodríguez. Tutora dels nens Oleg Nechiporenko. Exagent del KGB\nResidents a L'Havana: Pilar Macrina García. Evacuada als 9 anys Antonio Martínez. Evacuat als 14 anys Vicente Delgado. Evacuat als 14 anys\nA la primavera de 1937, en plena Guerra Civil espanyola, el País Basc, Santander i Astúries havien quedat isolades de la resta de la República. L'exèrcit de Franco atacava amb duresa i s'intuïa que la resistència seria impossible. Les autoritats republicanes, davant la violència dels bombardejos i les difícils condicions de vida de la població assetjada, decideixen organitzar un sistema d'evacuació per allunyar els nens del perill. Desenes de milers de nens, orfes de guerra, fills de combatents al front i molts altres nens en situacions similars van ser acollits en centres d'assistència depenents de la República. Però, a mesura que la guerra avança, mantenir aquests centres es va fent cada vegada més difícil i les autoritats decideixen enviar els nens a països estrangers. Governs i institucions de Bèlgica, Anglaterra, Dinamarca, Suïssa, Mèxic i l'URSS s'ofereixen per acollir aquests nens. Durant dos anys sortiran d'Espanya 34.000 nens, d'entre cinc i quinze anys d'edat. La majoria tornaran abans que s'acabi la guerra; d'altres trigaran més: els evacuats a la Unió Soviètica no podran fer-ho fins al 1956.\nDVB Els nens de Rússia 2001 2009-12-07 11:10:00\n(c) Petiso 2007-2008 | Pàgina generada en 0.2384 segons.


"Planta baixa", líder de la seva franja durant el mes de novembre - TV3\n"Planta baixa", líder de la seva franja durant el mes de novembre\nEl programa dels migdies de TV3, que condueix Ricard Ustrell, tanca el mes de novembre com a líder de la seva franja, amb un 14% de quota mitjana. El programa especial sobre les eleccions dels EUA va tenir una quota del 19,6%\n308.000 persones connecten cada dia amb "Planta baixa"\nJudith Arnalot 02/12/2020 - 13.44\n"Planta baixa" és líder de la franja de les 11.00 a les 13.55 aquest mes de novembre, amb una audiència acumulada de 2.159.000 espectadors i una quota mitjana del 14%. A més, 308.000 persones connecten cada dia amb l'espai.\n📈 #PlantaBaixaTV3, líder durant el mes de novembre en tota la franja d'11.00 a 13.55, amb una mitjana del 14% de share. Moltíssimes gràcies per la confiança! pic.twitter.com/HwLnntiDTs\n Planta baixa TV3 (@plantabaixatv3) December 1, 2020\n19,6% de quota en el programa especial des dels Estats Units\nBones dades també durant la setmana del 2 al 6 de novembre, en què el programa va fer una cobertura especial de les eleccions nord-americanes. El programa especial del 4 de novembre, el dia de les eleccions, va tenir una quota del 19,6%. Durant tota la setmana, la quota de mitjana va ser del 14,7%, amb 351.0000 espectadors de mitjana, i 1.240.000 acumulats.\n"Planta baixa" és líder des de l'inici de la temporada i ha tingut una audiència acumulada de 3.194.000 espectadors, és a dir, una tercera part dels catalans s'hi han connectat en algun moment.\nEl 6è programa més vist a la carta\nPel que fa al consum digital, el programa presentat per Ricard Ustrell ha estat el sisè programa més vist en directe el més de novembre amb 61.000 usuaris únics i, a la carta, ha tingut prop de 87.000 reproduccions. La transmissió en directe més vista del programa ha estat la del dia 4 de novembre durant l'especial que es va fer des dels Estats Units. El van seguir 15.500 usuaris.\nEl vídeo més vist a la carta del programa aquest novembre ha estat "10 motius per dutxar-se en família", amb gairebé 5.000 reproduccions.\nTambé ha estat la pàgina més vista amb més de 9.700 pàgines vistes. L'entrevista a Raül Balam, fill de la xef Carme Ruscalleda, en què va parlar sobre la seva addicció a les drogues, va ser el segon vídeo més vist a la carta, amb 4.676 reproduccions. Al portal, el mes de novembre, ha tingut 209.000 pàgines vistes.\nCinc regals per a un Nadal de pandèmia\nEls alemanys recelen de la vacuna d'AstraZeneca: només posen el 15% de les disponibles


Benvingut retorn | FCBarcelona.cat\nAndrés Iniesta va tornar als terrenys de joc el dia que el Barça es classificava per la final de Copa. El retorn a la Lliga també va ser favorable, amb victòria contra l'Athletic Club.\nEl migcampista del FC Barcelona, que va tenir una lesió muscular a la cuixa esquerra al mes de febrer passat, va tornar a jugar a Mallorca en les semifinals de la Copa del Rei. Rafa Márquez el va substituir al minut 54. Contra l’Ahletic Club en l'última jornada de Lliga, Iniesta va enviar una pilota al pal i va sortir ovacionat del terreny de joc quan va ser substituït per Gudjohnsen a deu minuts per al final.\nUn temps d’absència\nIniesta es va lesionar el 17 de febrer passat en un entrenament. Una elongació al múscul semitendinós de la cuixa esquerra el va tenir apartat 15 dies dels terrenys de joc. Iniesta es va perdre els partits de Lliga contra l’Espanyol i l’Atlètic de Madrid, i el de Champions contra l’Olympique de Lió.\n“Un exemple a seguir”\nA la roda de premsa posterior al compromís amb l’Athletic Club, Josep Guardiola no va dubtar a destacar la feina del migcampista manxec a l’equip: “És un exemple per a totes les generacions de futbol base. És un jugador humil i molt treballador el posis on el posis. Només pensa a jugar bé i a ajudar l’equip. Ens va molt bé poder comptar amb un jugador tan bo i que s’esforça tant com l’Andrés”.\n‘Made in Barça’\nEl tècnic va alinear un migcamp amb jugadors formats al planter del FC Barcelona. Sergio Busquets, que va actuar de pivot defensiu, i Xavi i Iniesta, que ho van fer a la mitjapunta, completaven el centre del camp blaugrana.


Paraules que curen | Solidaritat Sant Joan de Déu\n31 de març de 2020 31 de març de 2020\nAquests dies de confinament per la COVID-19, sentir el suport de les persones que estimem ens ajuda a seguir endavant. Diversos centres de Sant Joan de Déu han posat en marxa iniciatives per fer arribar cartes a les persones que estan aïllades, però no soles.\nSentir-nos acompanyats ens ajuda a poder mirar endavant amb esperança. Per això, l’Hospital SJD de Palma-Inca, el Parc Sanitari SJD, Althaia Manresa, l’Hospital SJD Zaragoza o la Fundación Instituto San José volen fer arribar missatges de suport i ànim de particulars, entitats, associacions, centres educatius als i les pacients ingressades i a tot el personal sanitari en aquests moments difícils.\nAixí doncs, l’Hospital SJD de Palma-Inca s’ha adherit a la iniciativa #cartasconalma, i qualsevol persona hi pot participar enviant un e-mail a cartascovidsjd@ohsjd.es. Per la seva banda, l’Hospital SJD Zaragoza s’han sumat al projecte #cartasquecuran animant a enviar paraules, però també dibuixos, poemes o pensaments a cartasquecuran@hsjdzaragoza.com. Una iniciativa que a Althaia Manresa s’anomena #posemhiparaules y s’envia a l’adreça de correu posemhiparaules@althaia.cat.\nTambé, a través de l’adreça cartescovid19@pssjd.org, tothom qui ho vulgui pot escriure als pacients que es troben en aïllament al Parc Sanitari Sant Joan de Déu, amb l’assumpte “No estàs sol, estàs aïllat”. La Fundación Instituto San José també s’ha sumat a la iniciativa i les persones que ho desitgin poden enviar cartes als seus familiars o al col·lectiu professional a l’adreça de correu cartasparati@ohsjd.es.\nRebre suport farà que les persones obrin una finestra al món exterior des d’on els arribi l’esperança. Les paraules poden curar, enfortir i aquestes en concret, ajudaran a tirar endavant. I sobretot, recordaran a aquestes persones que malgrat haver d’estar aïllades, no estan soles.


Torredembarra enceta un Nadal ple d'activitats\nAquest dijous, la Torre estrena un programa que s'allargarà fins al 12 de gener | La Fira de Nadal se celebrarà dissabte 14 de desembre\ndilluns, 2 de desembre 2019 - 18:20h\nLes festes de Nadal són a tocar i a Torredembarra, aquesta mateixa setmana, es donarà el tret de sortida a un ventall d'activitats nadalenques, vinculades a la cultura i al comerç, que s'allargaran fins al 12 de gener. El programa de les Festes de Nadal i Reis de la Torre s'enceta aquest dijous amb l'inici de la gimcana d'aparadors i l’encesa de l’enllumenat de Nadal, mentre que de divendres a dissabte la regidoria de Turisme organitza visites guiades al Far.\nLa Marató de TV3 també tindrà protagonisme aquests dies, amb la Ballada de Sardanes per la Marató, divendres 6 de desembre a les 18 hores a la plaça de Mossèn Joaquim Boronat, i el Taller de Nadal, que organitza l'AVV Sant Joan, el dissabte 7 de desembre, de 16.30 a 18.30 hores, a la plaça Josep Valls Ibern.\nLa Fira de Nadal, dissabte 14 de desembre\nEl Concert de Nadal, a càrrec de la Coral Santa Rosalia, arribarà el divendres 13 de desembre, a les 21.30 hores, a la parròquia de Sant Pere Apòstol. Aquest mateix cap de setmana, concretament el dissabte 14 de desembre, tindrà lloc la Fira de Nadal, que omplirà els carrers del centre de la vila.\nLa Fira de Nadal de Torredembarra se celebrarà el dissabte, 14 de desembre. | Anna F. / Ajuntament de Torredembarra\nPer tancar el cap de setmana, diumenge 15 de desembre, en horari de matí, l'Associació de Vogadors de Rem Baix a Mar col·laboren amb la Marató de TV3, organitzant l'activitat 'Voguem per la Marató', al Port Esportiu.\nDimarts 24 de desembre a les dotze del migdia, la canalla podrà fer cagar el tió a Baix a Mar. Serà en un espectacle infantil que es farà a la plaça de Josep Valls Ibern titulat 'Fem cagar el Tió', a càrrec de la companyia Ambauka.\nBicicletada, Concurs de Pessebres i l'Home dels Nassos, camí a Cap d'Any\nEl dia de Sant Esteve, a les deu del matí, se celebrarà la ja tradicional bicicletada, que sortirà de la plaça de Mossèn Joaquim Boronat i arribarà a la plaça del Castell. El divendres 28, hi haurà un nou concert a l'església de Sant Pere, a dos quarts de deu de la nit, amb 'Los Pastorcillos en Belén' i el 'Glòria' de Vivaldi.\nEl Cap d'Any a la Torre es començarà a celebrar el migdia del dimarts 31 de desembre. A les dotze, farà la seva arribada a port, a bord de la Pepeta, l'Home dels Nassos, que farà una passejada en tàndem pels carrers de la vila, acabant a la plaça de la Vila. Per celebrar l'arribada del 2020, el Casal Municipal acollirà, a partir de les dotze i mitja de la nit, la Festa de Cap d'Any, amb l'orquestra Neon i un DJ.\nL'endemà, 1 de gener de 2019, hi ha el tradicional Primer Bany de l'Any, a les dotze del migdia, a Baix a Mar. Mitja hora abans, escalfament previ amb una sessió d'aeròbic. En acabar, xocolata i coca per a tothom..\nLa prèvia de Reis: activitats infantils, patges i Cavalcada\nPassat Cap d'Any, a Torredembarra ja s'esperarà l'arribada de Ses Majestats els Reis d'Orient. Entre el 2 i el 4 de gener, la regidoria de Joventut i Infància organitza activitats infantils per a infants de 1r as 6è de primària al Punt d'Informació Juvenil.\nD'altra banda, el divendres, 3 de gener, la canalla torrenca tindrà una gran ocasió per lliurar la seva carta als Reis. A dos quarts de sis de la tarda, el patge reial arribarà a Baix a Mar, on recollirà les cartes dels infants. Acabada la tasca del patge, tindrà lloc un espectacle d'animació i globoflèxia. L'enviat de Ses Majestats també atendrà els nens i nenes de sis de la tarda a dos quarts de vuit del vespre a la plaça del Castell. El dia es tancarà a dos quarts de nou de la nit, al Pati del Castell, amb el lliurament de premis als guanyadors de la gimcana d'aparadors.\nLa Cavalcada de Reis de la Torre començarà a les sis de la tarda a Baix a Mar. | Anna F. / Ajuntament de Torredembarra\nFinalment, la Cavalcada de Reis de diumenge, 5 de gener, a la tarda, començarà a les sis al carrer del Mar de Baix a Mar i arribarà a la plaça de Josep Valls Ibern, on repartiran regals. Tres quarts d'hora més tard, es farà el repartiment a Clarà, a l'església. Finalment, a tres quarts de vuit del vespre, es farà la cavalcada pel centre de Torredembarra, des del carrer de Pompeu Fabra fins a la plaça del Castell, on l'alcalde els lliurarà les claus de la vila i es farà el repartiment de regals.\nLes activitats nadalenques es clouran, diumenge 12 de gener amb el lliurament dels premis del XVI Concurs de Pessebres Mossèn Anton Morell a la parròquia de Sant Pere Apòstol.\n"🏆 El Premi Mañé i Flaquer de Torredembarra, per a 2 reportatges de TarragonaDigital!" "🛍 RODA DE BERÀ: Sortegen premis per als clients dels comerços del poble"\nAjuntament de Torredembarra Baix a Mar Torredembarra festes de Nadal


El cap de setmana llarg de Cap d’Any registra ocupacions que ronden el 90% - Teleponent\nInici Turisme El cap de setmana llarg de Cap d’Any registra ocupacions que ronden...\nMolts establiments de turisme rural i bungalous de les comarques de Lleida i el Berguedà pengen el cartell de complet\nEnguany, és un dels caps d'Any més optimistes que ha viscut el sector turístic\nEl cap de setmana llarg de Cap d’Any registra ocupacions que ronden el 90% tant al Pirineu de Lleida i Girona com a la Catalunya Central, la Costa Daurada i la Costa Brava. De fet, molts establiments de turisme rural i bungalous del Berguedà i de Ponent han penjat el cartell de complet aquests dies.\nEls seus clients busquen estar en contacte amb la natura i fer les campanades d’una manera diferent. La mitjana d’estades se situa en dos dies, i el dia que els hotels tindran més ocupacions coincideix amb la nit de Cap d’Any. Pel que fa a l’oci nocturn, el secretari general de la Fecasarm, principal patronal del sector a Catalunya, Joaquim Boadas, ha explicat a l’ACN que la venda d’entrades anticipada, sobretot per internet, va un 20% millor que l’any passat.\nA les terres de Lleida i el Pirineu lleidatà les previsions superen el 90% d’ocupació als hotels i arriben al 100% al turisme rural i els bungalous, gràcies en bona part als bons gruixos de neu, tot i que les nevades no han estat tan bones com desitjaria el sector. La previsió per totes les festes de Nadal fins a Reis supera el 70%, i s’esperen vendre uns 185.000 forfets d’esquí, per acabar un any 2018 que ha estat de rècord.\nJuli Alegre, director del Patronat de Turisme de la Diputació de Lleida, ha explicat a l’ACN que l‘alta ocupació també arribarà a les segones residències i els restaurants la nit de Cap d’Any, tot i que després baixarà una mica fins a Reis.\nUna situació similar s’ha produït a les pistes d’esquí i a les comarques interiors de Girona. Segons la Federació d’Hostaleria de les Comarques de Girona, els establiments de la Cerdanya, la Garrotxa i el Ripollès han omplert més del 95% de places disponibles aquest cap de setmana llarg de Cap d’Any.\nLa ciutat de Girona i les seves rodalies tindran una ocupació del 93% i a la Garrotxa d’un 82%. Una situació força diferent s’ha viscut a la Costa Brava, on només han obert un 20% de la flota d’hotels.\nAmb tot, els que han aixecat la persiana de l’Alt Empordà tindran una ocupació del 90% i a la Costa Brava Centre i a la zona del litoral de la Selva d’un 85%. Els hotels gironins ofereixen per la nit de Cap d’Any paquets especials que inclouen sopar, allotjament i esmorzar.\nLa majoria de turistes d’aquests dies són famílies i parelles catalanes, tot i que també n’hi ha que provenen de França. La mitjana d’estades se situa en dos dies i el dia en què els hotels tindran més ocupació coincideix amb la nit del 31 de desembre.\nCada vegada té més èxit el turisme rural, especialment durant les festes nadalenques. Segons el president de l’Associació de turisme rural del Berguedà, Jordi Pellicer, aquest cap d’any tindran pràcticament un 100% d’ocupació, cosa que és “habitual des de fa anys”.\n“Aquestes dates són reservades amb molt temps d’antelació i hi ha famílies que ho lloguen d’un any per l’altre”, assegura. Els clients majoritaris són “famílies i amics amb canalla que volen passar el cap d’any junts en un lloc tranquil, amb unes bones instal·lacions, ja que les cases estan molt ben equipades, tenen l’encant de la llar de foc i d’estar en un espai rural a la natura”.\nEl president de l’Associació de turisme rural del Berguedà subratlla que aquest any han estat “de sort perquè el pont de cap d’any té un dia més que l’any passat” i això els “és beneficiós” perquè tenen “més dies d’ocupació, des del divendres i fins dimarts”.\nTot i que només un 30% dels càmpings de la Costa Daurada i les Terres de l’Ebre estan oberts aquest cap de setmana llarg, l’ocupació ronda el 90%. La majoria dels establiments que tenen obert per les festes nadalenques estan situats a l’interior i són a les comarques del Baix Camp, la Conca de Barberà, la Terra Alta i el Priorat.\nSegons Mireia Sans, membre de la comissió de promoció de l’associació de Càmpings de la Costa Daurada i Terres de l’Ebre, Càmpings Tarragona –Unique Camping Destination-, la majoria de clients “són famílies, però també hi ha parelles que busquen un cap de setmana romàntic o grups d’amics que volen passar un cap de setmana rural i que busquen passar un cap d’any d’una manera original”. De fet, “aquest és un cap de setmana molt fort, de temporada mitja-alta” i la majoria de clients hi estan “dos dies i mig”.\nLa majoria d’hostes dels càmpings de la Costa Daurada i les Terres de l’Ebre busquen “el contacte amb la natura, escapar-se de les grans ciutats, de les aglomeracions i del bullici”, explica Sans. Segons ella, un dels principals atractius són “els bungalous de fusta perquè estan integrats en l’entorn natural que tenen els càmpings”.\nPel que fa a l’oci nocturn, el secretari general de la Fecasarm, principal patronal del sector a Catalunya, Joaquim Boadas, ha explicat que no té dades exactes sobre la venda d’entrades, però sí que la venda anticipada, sobretot per internet, va un 20% millor que l’any passat.\nSegons ell, cada cop els locals estan més preparats i la gent està més acostumada a comprar ‘on line’ les reserves d’aquestes festes de Cap d’Any, i per això recomana a la ciutadania avançar la compra perquè molts locals ja tenen gairebé tot l’aforament complet. Als restaurants la situació és similar, diu Boadas.\nEn declaracions a l’ACN, Boadas ha explicat que el fet que la revetlla caigui en dilluns i no en cap de setmana també els beneficia perquè és una nit més que poden omplir els locals, nit que poden allargar l’horari excepcionalment. De fet, diu que pel sector, la nit de Cap d’Any és tan important com la diada de Sant Jordi pels llibreters.\nRespecte a la possible competència de les festes populars en pavellons o altres espais, s’ha mostrat satisfet pels controls de seguretat que fa la Conselleria d’Interior per comprovar que es compleixen tots els requisits com permisos, aforament màxim, la presència de controladors i vigilants, l’horari i l’assegurança.\nSegons la Fecasarm, aquest tipus de festes han baixat un 60% en els últims vuit anys a causa d’aquestes exigències legals, cosa que les fa menys atractives econòmicament, i per incidents greus com els ocorreguts a Les Borges Blanques o el Madrid Arena, que provoca que els ajuntaments siguin més reticents a llogar els espais.\nArticle anteriorEl Gran Camarlenc inicia aquest diumenge la recollida les les cartes per als Reis Mags\nArticle següentLa Granadella rememora els 80 anys dels bombardejos de la Guerra Civil


RM 40 anys 1981-2021\nAquest passat divendres, per la Festa Major d’Hivern, Ràdio Mollet va celebrar els seus primers quaranta anys d’existència. Enguany la tradicional Festa de la Ràdio no va tenir l’habitual format de Gala sinó que va ser un programa especial en el decurs del qual es van concedir el Micròfon de l’Any a tots els professionals que formen part del col·lectiu sanitari i la Notícia de l’Any va ser per a Mollet, ciutat 30.\nRàdio Mollet va començar a emetre el 22 de gener de 1981, així que a la festa de la Ràdio va coincidir amb el 40è aniversari de l'emissora. Ràdio Mollet aquest any, per recordar aquest aniversari, farà servir un logotip especial commemoratiu.\nAl llarg del programa especial de Sant Vicenç es van poder sentir diferents felicitacions a l’emissora a través de les ones.\nL’alcalde de Mollet del Vallès, Josep Monràs, ha volgut “recordar i agrair novament la tasca del col·lectiu sanitari, especialment en aquest any de pandèmia. I com no, agrair els i les professionals i voluntaris i voluntàries de la nostra Ràdio per informar, des de la proximitat, de tot el que passa a la nostra ciutat. Quaranta anys fent al nostre costat demostra la gran trajectòria de la nostra emissora, Ràdio Mollet”.\nEn el marc d’aquesta 40a edició de la Festa de la Ràdio, l’emissora també va voler fer un reconeixement especial als avis i àvies de les residències, voluntaris i voluntàries, a Creu Roja, a Càritas, als serveis d’essencials, treballadors públics i d’atenció a les persones, Policia Municipal, Mossos d’Esquadra, Protecció Civil, Unitat Militar d’Emergències, entitats culturals i esportives, mestres, alumnat i al món escolar en general, als petits grans herois, els nens i les nenes, al teixit comercial, així com a tothom que es va quedar a casa per combatre el virus.\nUn acte de reconeixement on també hi ha hagut un record molt especial per aquelles persones que ja no estan entre nosaltres.


La jornada formativa ha estat presentada per Conxa Garcia, Alcaldessa de Picassent, Mentxu Balaguer, Diputada de Cooperació Internacional de la Diputació de València, i Álvaro Escorihuela, President del Fons Valencià\nEl Fons Valencià per la Solidaritat, en el marc del projecte “València per la Pau”, cofinançat per la Diputació de València i amb la col·laboració de l’Ajuntament de Picassent, ha realitzat a la localitat de l’Horta Sud la jornada “ODS16: Ciutadania per la pau. Educació en i per al conflicte”, la qual ha comptat amb la presentació institucional de Conxa Garcia, Alcaldessa de Picassent, Mentxu Balaguer, Diputada de Cooperació Internacional de la Diputació de València, i Álvaro Escorihuela, President del Fons Valencià i Regidor de Serveis Socials a l’Ajuntament de Vila-real. Al seminari també han assistit diferents edils com ara Verónica Ferri, Vicepresidenta del Fons i Regidora de Serveis Socials a l’Ajuntament de Canals; Rosa Martínez, Vocal del Fons i Tinent d’Alcaldessa de L’Alcúdia; Ferran Lloret, Vocal del Fons i Tinent d’Alcalde de Pedreguer; Vicent Marrades, Vocal del Fons i Alcalde de Corbera; Carles Silla, Regidor de Solidaritat a l’Ajuntament de Picassent; Belén Bernat, Regidora d’Educació a l’Ajuntament de Picassent; i altres edils de municipis socis del Fons Valencià per la Solidaritat.\nLa jornada ha comptat amb Federico Mayor Zaragoza, president de la Fundación Cultura d Paz i ex director general de l’UNESCO, qui ha exposat des d’una mirada col·lectiva la cultura basada en la pau i la no-violència, així com la importància de la cooperació i la solidaritat en la construcció global d’aquesta. Posteriorment s’ha projectat el documental “Els Fils del Tauler”, del col·lectiu Mirades, amb la presentació de Josep Gayà, director d’aquest. Aquesta projecció exposa les causes i conseqüències que generen els conflictes bèl·lics, i ha estat seguida d'un espai per a la reflexió col·lectiva que ha comptat amb la participació de Claudia García Giraldo, refugiada colombiana, i Oum Saad Mohamed, refugiada sahrauí. Per últim, la reconeguda periodista, doctora, professora i defensora dels drets humans, especialitzada en polítiques d’igualtat de gènere, ha realitzat una ponència on ha posat l’accent en totes les víctimes dels conflictes, valorant una mirada no exclusiva en la consecució de la Cultura de la Pau. La jornada ha conclòs amb una cloenda institucional per part de Verònica Ferri, Vicepresidenta del Fons, i Carlos Silla, Regidor de Solidaritat de l’Ajuntament de Picassent.\n“València per la Pau” és un projecte que té l’objectiu d’apropar l’ODS número 16 (Pau, Justícia i Institucions Sòlides) a la població valenciana, conscienciant al voltant de la construcció de societats pacífiques, justes i amb institucions democràtiques que respecten les llibertats i els Drets Humans, mitjançant diverses activitats didàctiques i de sensibilització, basades en la Cultura de la Pau i la no-violència. A més, aquesta segona edició compta amb l’exposició “El Fil de la Por”, dissenyada per Suc Estudis Creatius, la qual s’ha inaugurat el mateix matí del 6 d’octubre a la Casa de la Cultura de Picassent. També l’alumnat de batxiller de Picassent rebrà tallers didàctics impartits pel Centre Delàs d’Estudis per la Pau i visualitzaran el documental els “Els Fils del Tauler”\nPicassent, municipi solidari\nA més de la jornada formativa, Conxa García, l’Alcaldessa de Picassent, junt amb Carlos Silla, Regidor de Solidaritat de l’Ajuntament de Picassent i representant del mateix al Fons Valencià, han rebut a Álvaro Escorihuela, President del Fons, Verònica Ferri, Vicepresidenta, Esteve Ordiñana, Gerent, així com als i les altres membres de la Junta Executiva del Fons, per tal de valorar la incidència de la tasca del Fons Valencià, entitat on el municipi de l’Horta Sud és sòcia des de fa 21 anys, i per consolidar des del municipalisme i la descentralització les relacions de l’Ajuntament de Picassent amb la solidaritat, la cooperació internacional i l’educació per al desenvolupament.


A vint centímetres del terra | Catorze.cat\nA vint centímetres del terra\nRes no és igual des de l’u d’octubre i res no ho serà mai més\nMaria Climent | 10/10/2017 a les 08:57h\nArxivat a: Cambres pròpies, referèndum, Basorèxia\nI jo li deia, ara fa quatre anys, a la meva psicòloga, em noto com si m’estigués subjectant de les mans de dues persones diferents, i només penso a soltar-me’n però tinc por de caure al buit.\nNo sé si hi ha gent que continua amb la seva vida des d’aquell vint de setembre en què van detenir polítics que vam votar. Des que van començar a insultar-nos cada cop més. Des que l’u d’octubre van agredir-nos literalment com a poble i se’ns van pixar a les ferides.\nM’haureu de perdonar. Tenia projectes, jo, i plans i feina per fer aquesta setmana, però aquí, a Catalunya, s’ha aturat el món. I m’agradaria escriure sobre flors que fan bona olor, sobre amistats de per vida, sobre les ganes de viure com he fet abans. Però s’ha aturat el món, aquí, a Catalunya, i som molts els que encara estem en xoc.\nRes no és igual des de l’u d’octubre i res no ho serà mai més. Aquests dies, cada dia apareixen molts articles que parlen del Procés, del Referèndum i opinions en totes direccions i en bastants idiomes diferents. I jo avui volia escriure d’alguna altra cosa però no puc. Potser per aquesta necessitat de deixar escrits tants testimonis com sigui possible perquè crec sincerament que hem fet una cosa important. Que quan nosaltres ja no hi siguem, algú haurà de documentar què va passar durant la revolució de l’u d’octubre i no voldria deixar de dir que aquí, a Catalunya, s’ha aturat la tardor i bufa el vent de la nit. I senyors uniformats que no entenen la nostra llengua ens han vingut a fer por, i quan marxa el sol, la ciutat s’omple de grups de nois que criden i amenacen aquells que fan cassolada des del balcó.\nLlavors ella em va dir salta al buit i veuràs que sobrevius. Que de vegades ens pensem que estem a tres mil metres d’altura i només estem a vint centímetres del terra.\nMai m’havia sentit tan a prop dels meus amics, dels meus pares, dels meus veïns, de tots aquells que no conec però senten el mateix que jo, a pesar d’aquesta immensa solitud en arribar a casa. Cuidem-nos, estimem-nos, saltem al buit, que només estem a vint centímetres del terra.\nAnna Ro, 10/10/2017 a les 10:31\nGràcies! Necessitava llegir això.\npere claret, 10/10/2017 a les 12:14\nLa nostra por més profunda és reconèixer que som inconcebiblement poderosos.No és la nostra foscor,sinó la nostra llum,el que més por ens fa (...) A mesura que permetem que la nostra llum irradiï,sense adonar-nos-en,estem permetent que altres persones facin el mateix.En alliberar-nos de les nostres pròpies pors,la nostra presència automàticament allibera els altres.(Nelson Mandela)\n@Txuricm, 18/09/2018 a les 00:40\nHe plorat cada cop que l'he llegit, i avui ja fa gairebé un any, i torno a plorar. Però gràcies per descriure tan bé com ens sentíem i ens sentim


Brava Home Standing valora la relació humana, la proximitat i la confiança. Perquè el seu projecte immobiliari mereix una atenció especial, els oferim un servei complet.\nBanca, finançament i préstec\nPassos del banc a prendre, compte, préstec ? Brava Home Standing treball en conjunt amb varius bancs per facilita les vostres demandes, l' obertura de un compte, préstec bancaris per finançar la compra de la vostre propietat en la Costa Brava.\nBrava Home Standing us assessora durant tot el procés de compravenda de propietat. Realitzem tots els tràmits administratius necessaris per la compra o venda del seu immoble: comprovació dels deutes, bancs (hipoteca, cancel·lació d'hipoteca, …), administracions públiques, ajuntament, agència tributària i gestió dels impostos, herències, inscripció al registre de la propietat, cadastre, i canvi de subministraments.\nConstrucció, obres i renovació\nViu molt lluny? Fer obres sense poder supervisar li preocupa? Podem establi, pressupostos, organitzar, supervisar i fer el seguit de la vostre obre o projecte de construcció o renovació del seu apartament, casa o vila.\nVostè vol treure rendibilitat a la vostre inversió o reemborsar tot o part del seu crèdit? Brava Home Standing ofereix un serveis de lloguer de la vostre propietat al estar buida\nManteniment de la vostra propietat\nVostè vol que la seva propietat segueixi un manteniment durant la vostre absència? Brava Home Standing pot assegura el seu manteniment : la neteja, jardineria, reg de zones verdes, manteniment de la piscina.\nBrava Home Staging els ofereix un servei de Home Staging. Home Staging és un terme anglosaxó que significa "escenificar la pròpia casa" amb fines comercials. Es decir, preparar-la per a la venda o el lloguer. Esta tècnica li permet vendre o alquilar la seva propietat de forma més ràpida, i augmentant el preu de venda.


OPTIMITZA l’espai de treball\nUna bona forma d’optimitzar l’oficina és crear espais de treball compartits a través de làmines de vidre o fusta. I és que els despatxos o habitacions individuals estan quedant cada vegada més obsolets. El que prima ara són les superfícies compartides on els treballadors poden tenir més interacció i veuen millorada la seva productivitat. A més, amb aquesta nova forma de distribució, es guanya en llum i amplitud.\nTenir llum natural és una de les prioritats a l’hora de crear una oficina, però en cas que no sigui possible, es recomana posar materials transparents i lluminosos perquè donin més sensació de grandària. També cal tenir en compte que els equips electrònics han d’estar col·locats de forma perpendicular a la llum natural perquè no hi hagi reflexos o problemes de visió amb les pantalles.\nUna altra idea per optimitzar els espais és tenir una organització vertical, amb lleixes a les parets on es poden col·locar impressores, llibres o altres elements d’oficina. I si els espais són molt petits, es pot aprofitar més la superfície amb arxivadors o gavetes.\nOfijet fa més de 17 anys que ofereix un servei integral i de qualitat a tots els seus clients. L’empresa disposa d’una àmplia gamma de material d’oficina, mobiliari, informàtica i ofimàtica. Els seus professionals treballen sota una atenció personalitzada i per garantir al màxim la funcionalitat i l’optimització, Ofijet realitza un estudi acurat de cada espai i l’adequa a les necessitats de l’empresa.


Marga Prohens i Tomeu Mulet es desmarquen de Pablo Casado sobre el mallorquí |\nBy dingolasineu / Juliol 27, 2021 / Opinió, Política / Deixa un comentari\nGent per Sineu (GxS) va interpel·lar despús-ahir en el Ple a l’actual equip de govern (PP-C’s) pel que fa a les declaracions que va fer el president del PP Pablo Casado el passat dissabte a Palma, en el marc de l’elecció de Marga Prohens com a cap del partit a les Illes Balears.\nDissabte passat, Casado –que no va poder demostrar mai els seus títols universitaris i hipotètics màsters–, va voler fer de filòleg i digué que a les Illes Balears es parlen devers cinc idiomes diferents, i que la llengua dels sineuers no és la mateixa que la dels lleidatans, per exemple. Evidentment no s’ho creu ni ell: ell mateix no xerra el mateix castellà que el d’un company seu de partit, d’una altra regió, i no per això són idiomes diferents. Les declaracions aixecaren una polseguera estrident a les xarxes socials i als mitjans de comunicació balears, i fins i tot Prohens va desmentir al seu cap estatal, dilluns matí a IB3 Ràdio, per les seves declaracions sobre el mallorquí (català). Prohens –que va estudiar a la Pompeu Fabra de Barcelona– va dir que l’estatut d’autonomia de les Illes Balears era clar pel que fa a la unitat de la llengua, tot i que també ressaltava el respecte a les modalitats insulars. També la Universitat de les Illes Balears, l’IEC, i nombroses altres institucions científiques s’han manifestat al respecte durant aquests dies, així com tots els partits amb representació parlamentària excepte VOX. El PP de Sineu també es va desentendre de les declaracions del líder del seu partit al·legant que dins una mateixa formació hi poden convergir diversos punts de vista.\nCal recordar que cap partit més que VOX és partidari dels postulats que va defensar Casado, i si Prohens vol tenir opcions de governar, ho haurà de fer només tenint en compte aquest partit d’extrema dreta. El PI ja ha dit que així, nai. Per tant, li queda un bon berenar a Prohens si vol ser presidenta: qui l’estorbarà més serà el propi Casado.\nPosicionar-se en contra de la nostra llengua, i cercar polèmiques on no n’hi ha, va suposar la caiguda més estrepitosa de la història del PP balear. Són molts dins el PP els que encara recorden la desfeta que va provocar José Ramón Bauzà, aconseguint treure 100.000 mallorquins als carrers de Palma.\nÒbviament l’Obra Cultural Balear sempre estarà a l’aguait vigilant qualsevol agressió a la llengua dels sineuers.


Recursos naturals i residus archivos - Pàgina 2 de 20 - Amics de la Terra\nDenunciem amb una performance reivindicativa el camí, ple d’obstacles, cap al residu zero\nEl camí cap al Residu Zero és una cursa d’obstacles -La plataforma per una mar sense plàstic organitza una performance per reclamar una Llei Estatal de residus ambiciosa i alineada amb Europa. -L’acció vol visibilitzar les pressions per mantenir el sistema d’usar i llençar i els obstacles per avançar cap al Residu Zero. La pista d’atletisme del Centre de Tecnificació de les Illes Balears i de Santa Eulària des Riu han sigut ocupades aquest matí per personatges poc habituals. Polítics Llegeix més...\nAmics de la Terra presentem al·legacions a l’addenda del projecte de restauració de la pedrera d’Establiments\n-Des d'aquesta entitat ecologista ja vam presentar al·legacions al projecte de restauració en 2019 per tal d’evitar voladures. -Amics de la Terra advertim que l’addenda que ara presenta la promotora per a l’alternativa 4, és una operació d’imatge i suposa un risc a futur. -Amics de la Terra considerem que l’alternativa de restauració més apropiada és la número 3, acompanyada d’una sèrie de suggeriments per la nostra part. Amics de la Terra Mallorca ha tornat a presentar una Llegeix més...\n[#LaVidaEnVerd] Recursos naturals i residus: un món de baix consum\nPràcticament tot el que fem necessita materials que han estat extrets, processaments, transformats, venuts i comprats i transportats a través d'enormes distàncies. La nostra economia està construïda al voltant d'aquestes matèries primeres – recursos naturals – com a boscos, gas, petroli, metall, aigua i terra fèrtil. (Pensa en el teu telèfon mòbil, per exemple!). Els recursos naturals (incloses matèries primeres de primera necessitat) formen la base de la nostra vida en la Terra i són Llegeix més...\nAmics de la Terra celebrem l’arribada, al Congrés dels Diputats, de la proposta de Llei contra les prospeccions petrolieres a la Mediterrània\n-El Congrés dels Diputats allunya encara més l'amenaça de les prospeccions petrolieres al Mediterrani, en acceptar debatre una llei que el protegeixi a instàncies del Parlament balear. -Aquesta primera passa és un èxit que ha estat aconseguit gràcies a les mobilitzacions a les Illes Balears, de la societat civil i institucions, al llarg de gairebé la darrera dècada. Amics de la Terra Mallorca vam formar part des d'un inici de les plataformes "Aliança Mar Blava" i "Marea Blava Llegeix més...\nTallers escolars sobre reducció de residus a Primària\n19 de febrer de 2021 24 de febrer de 2021\nGràcies a la Fundació Guillem Cifre de Colonya hem tornat a realitzar el cicle de 10 tallers “Reduïm els residus”a Educació Primària. Enguany, Amics de la Terra ens hem coordinat amb l'Ajuntament de Calvià - Calvià 2000, per arribar a un total de 154 alumnes, de 3 centres escolars del municipi: CP Xaloc, CEIP Bendinat i CEIP Son Caliu. Aquests tallers se centren en la reducció dels residus que es generen a ca nostra, visibilitzant la sobreexplotació de recursos naturals que genera el Llegeix més...\nLa Comissió Europea ha acceptat la denúncia de 16 entitats a l’Estat espanyol per la seva gestió de residus\n-Organitzacions estatals i de diferents territoris de l'estat s'uneixen en un pas històric per a exigir a la vicepresidenta Ribera i a l'Executiu espanyol un canvi de rumb immediat. -La normativa europea exigia a Espanya reutilitzar i reciclar el 50% dels residus municipals en 2020, un objectiu que la denúncia davant la Comissió Europea demostra que no es complirà, ja que se situa per sota del 35%. En una aliança sense precedents, 16 entitats socials (entre les quals està la Llegeix més...\nPublicació de l’informe #Plastívoros: la contaminació per microplàstics i els seus impactes en la nostra alimentació\n5 de febrer de 2021 12 de febrer de 2021\n-La nostra coordinadora estatal, Amigos de la Tierra, juntament amb Justicia Alimentaria, ha publicat l'informe #Plastívoros. -L'objectiu de l'informe és denunciar l'alarmant contaminació per microplàstics a la terra en l'Estat espanyol i el seu greu impacte en la nostra alimentació, salut i ecosistemes. -La contaminació microplàstica a la terra podria ser fins a 23 vegades més gran que a l'oceà i aproximadament el 80% de la contaminació per microplàstics a l'oceà prové de la Llegeix més...\nParticipa en la campanya #GobiernoDesplastifícanosYA!\n4 de febrer de 2021 12 de febrer de 2021\nRetornar les ampolles i les llaunes a la botiga hauria de ser de Llei! Passa a l'acció i participa en el procés de la nova Llei de Residuos Estatal per demanar envasos retornables i reutilitzables, per a que no acabin abandonats en el medi natural (per molt reciclables que siguin). Amics de la Terra ens sumem a aquesta campanya... i tú? Més informació [aquí]


Blog Cristina Curto: 19/10 Pisang -Manang\n19/10 Pisang -Manang\nPisang (3185m) – Manang (3501m)\nDesnivell acumulat: +366m, -54m\nDurada: 4:50h (parant per dinar)\nL'etapa d'avui ha estat fàcil i curta. Hem anat seguit una pista ampla sense gaire desnivell empesos pel vent i plens de pols. Trobem molta gent, els espanyols no ens saluden massa perquè portem la Senyera a la motxilla, però en canvi, és reclam per a moltes altres nacionalitats que encuriosits pregunten d'on som, o que reconeixent-la, ens diuen somrient: "Catalonia is not Spain!", i ja tenim tema de conversa. Aquesta afluència de turistes però, no fa el camí menys espectacular, tots plegats som formiguetes en la immensitat, el paisatge i els colors canviants ens deixen bocabadats.\nArribats a Manang els portejadors encara no hi eren, per amenitzar l'espera hem decidit provar el te tibetà... Arrrggghhhh! Llet + te + sal + mantega rància, no podia ser, de cap manera, una bona combinació. I per educació hem hagut de repetir, socors! (Eps, però estic contenta d'haver-lo provat).\nManang és molt bonic, val la pena perdre's pels carrerons del centre, cada racó té el seu encant, com el nostre campament amb vistes a l'Annapurna III (7555m). El compartim amb un burro i un toro que pasturen al voltant de la tenda, espero no topar-me amb cap dels dos quan m'aixequi a la nit per anar al lavabo.\n[Rodes de pregària. Les fem girar sempre en la direcció de les agulles del rellotge, així ens guanyem una parcel·la al cel.]\nETIQUETES aquarel·la, Manang, moleskine, Muntanya, Natura, Nepal, Pisang, punta fina, Quadern de viatges, trekking, Trekking Manaslu Annapurna\nanna pujol márquez ha dit...\nVeig que has enviat una nova explicació, molt maca,m'agraden aquestes aquestes noves companyies. Qui pogués veure les vistes que observes.Els dibuixos molt bonics, els tons roses del paissatge, el cap, la roda dels manis ...\n13 de gener de 2012 a les 17:17\nM'havia despistat una mica amb tot l'enrenou del llibre. Però torno a agafar el fil... per la pròxima entrega no us faré esperar tant.\nNo puc dormir . Avui hem anat d'excursió a l'estany d'Ivars i entre un doble esmorzar i el dinar , m'he pres tres cafès. Per tant, sol.lució : l'ordinador i a disfrutar una estona amb el vostre fantàstic viatge. Aquesta sí que és bona, ja us veig entre el burro i el toro "tota una experiència". El que no faré serà tastar la recepta del te tibetà, segur que tampoc li veuré la gràcia. M'agrada el dibuix de les rodes de maní !!\n15 de gener de 2012 a les 2:05\nOn vas a parar 3 cafès! No m'estranya que no puguis dormir... nosaltres aquella nit tampoc vam dormir massa, i no per culpa del toro i el burro, sinó perquè uns portejadors (entre ells els nostres) es van muntar una festa de cal Déu amb música índia a tot drap en una cabana propera, el raksi (alcohol) i la ganja, deurien circular a base de bé. La veritat és que més que enrabiar-me ho vaig trobar divertit: ara ballen, ara el nostre cuiner canta, ara sembla que es barallen, alguna cosa s'ha trencat... i al final tot es va acabar amb xiuxiueigs i riures ofegats mentre tornaven al campament.\n15 de gener de 2012 a les 14:02\nDoncs a mi el poble Manang no em va agradar gens, em van agradar molt més els del trekking del Manaslu. Manang era massa "turístic" i la zona molt àrida.\nD'aquest tram em quedo amb la impressionant cadena de muntanyes de més de 7000m: Annapurna II, Annapurna IV, Annapurna III i Gangapurna amb el seu llac glacial.\nI també amb les llaunes de suc CHAABA... sortosament allà només eren llaunes i costaven de trobar, en canvi aquí n'està ple!!!\nOh! En un país com el Nepal n'hi ha per tots el gustos. Manang és més turístic, és cert, i a més vam tenir els nostres estires i arronses amb un venedor de souvenirs que em sembla molt que ens va ben estafar. El regateig no és lo nostre, però de tot se n'aprèn. Les muntanyes eren increïbles, tens raó, però això ho anava a posar al pròxim post... te m'has avançat!\n16 de gener de 2012 a les 12:28


Laia Sanz: “He sol·licitat que comprovin el temps que vaig estar aturada auxiliant el motorista accidentat”\nLa pilot de l'equip KH7 es va quedar sense gasolina a falta de 60 quilòmetres\nLa motorista catalana va perdre aproximadament 20 minuts auxiliant un pilot que havia patit una caiguda; i demana que l'organització li descompti del total de l'etapa\nREDACCIÓ Barcelona 08/01/2011 16:25\n260x366 Laia Sanz, durant l'etapa entre Iquique i Arica / CÉZARO DE LUCA / EFE Laia Sanz, durant l'etapa entre Iquique i Arica / CÉZARO DE LUCA / EFE\nLaia Sanz va perdre aproximadament 20 minuts durant l'etapa d'aquest divendres després d'aturar-se a socórrer un pilot accidentat. És per aquest motiu que la motorista catalana ha reclamat a l'organització que li descomptin aquest temps. "He sol·licitat que verifiquin el meu Iritrack perquè comprovin el temps que realment he estat aturada. Lògicament, el primer que fas en aquests casos és auxiliar el ferit, per sobre de la carrera i del temps que perdis; però també és just que et restin el temps que has perdut"; ha dit Sanz.\nNo va ser l'únic entrebanc de la pilot de l'equip KH-7, ja que també es va quedar sense gasolina quan faltaven 60 quilòmetres pel final. "No entenc molt bé per quin motiu, però l'autonomia de la moto ha baixat força a la part final de l'etapa i m'he quedat sense combustible"; ha explicat. "He hagut d'esperar que algun bon samarità em deixés una mica de gasolina. Després, entre que m'he equivocat de pista i que he hagut de fer mitja volta, la moto s'ha tornat a parar. Però, per sort, els companys han estat generosos i m'han tret del compromís".\nEn total, Laia Sanz ha finalitzat l'etapa d'aquest divendres a la 68a posició, a 2h 24' i 17” del vencedor; i a una hora respecte a la líder de la challenge femenina, Annie Seel; comptant els vint minuts perduts en l'auxili.


El Govern destina 18 milions perquè els centres escolars afrontin les despeses que ha causat la pandèmia - Social.cat\nEl Govern destina 18 milions perquè els centres escolars afrontin les despeses que ha causat la pandèmia\nEls recursos es destinaran a la compra de material de protecció i a les indemnitzacions pel tancament dels menjadors\nDimecres, 3 de març de 2021 | 09:15 h\nUn pati d'escola durant la pandèmia | Gemma Tubert (ACN)\nEl Govern destinarà 18 milions al pressupost del Departament d'Educació per pal·liar els efectes de la pandèmia en l'activitat dels centres. Els recursos permetran afrontar les despeses ocasionades durant el 2020 en aspectes com la compra d'elements de protecció, les indemnitzacions pel tancament dels menjadors durant el confinament i la tramitació de les addendes als convenis per als Plans Educatius d'Entorn en el marc del Programa de Millora de les Oportunitats Educatives.\nEn concret, es farà front el contracte de subministrament de material de protecció per un import de 10.596.151 euros. També es destinaran 2.500.000 euros per fer els pagaments als centres que gestionen directament el servei de menjador escolar pel període de març a juny. També s'inclou la resolució de recursos d ela convocatòria d'ajuts a les activitats extraescolars, per valor de 200.000 euros i la tramitació de les addendes dels Plans Educatius d'Entorn per un import de 5.431.075 euros.\nRegular la inspecció per acompanyar els centres\nTambé aquest dimarts, el Govern ha aprovat el Decret de la Inspecció d'Educació, norma que actualitza l’anterior del 2000 “per tal d'adequar-lo a les necessitats actuals del sistema educatiu”. El Departament d'Educació vol “garantir la qualitat de la funció inspectora” en el marc d'autonomia de centres i una major integració d'actuacions amb els agents socioeducatius del territori.\nA més, aposta per millorar la singularització de les actuacions de la inspecció a cada centre. Segons el Govern, es dona especial importància a l'acompanyament als centres, amb una visió "més horitzontal" de les relacions entre inspectors i direccions. També s'insisteix en la importància del treball "des de la proximitat" i la presència continuada als centres.\nEl decret concreta les finalitats de la inspecció i actualitza les seves funcions i la manera d'exercir-les. Entre les funcions, els principals canvis són la de contribuir a la qualitat, l'equitat i la inclusió educatives, enfortir el lideratge educatiu de les direccions dels centres i l'exercici de l'autonomia, promoure projectes de transformació educativa dels centres, afavorir el desenvolupament professionals dels docents i protegir els drets dels alumnes. També s'inclou que la inspecció ha de potenciar el treball coordinat i en xarxa dels centres, serveis educatius i serveis socioeducatius i de salut d'un territori, així com incorporar l'acompanyament en l'exercici de les funcions, el treball en equip i l'adequació al context de cada centre.


EL MÓN DE LA FERRATA I LA ESCALADA: Via "No te tires que hay cristales" (95 mts, V) Torre de Marfil (Cerler)\nVia "No te tires que hay cristales" (95 mts, V) Torre de Marfil (Cerler)\nDecidim tastar aquesta zona que encara no coneixiem, a tocar de la pista de eski de Cerler, al costat mateix de la zona de Empriu. La Torre de Marfil.\nEn ambient d´ alta muntanya, en un paratge increíble, amb vistes al pirineu d´Osca, la seva vesant sud encara amb neu, i el verd predominant dels seusj Prats ... que més podem demanar ?? Només\nLa via escollida sencillament és pel seu marcat diedre, fantàstic, perfecte ... tot i només tindre 3 llargs suficients per disfrutar i marxar amb un bon record. O sigui que ... ens posem en marxa !!!\nUna primera paradeta a Barrabés per comprar alguna coseta, això és el que té entrar amb aquestes botigues i dirección Cerler. NOmés caldra deixar enrera la estació per enfilar-nos dirección Ampriu. A mig camí avans de crear el riu deixarem el cotxe a ma Esquerra. A la dreta ... visualitzem el nostre destí ... ben visible.\nLa aproximació evident, recta munt, creuem el riu i anem a buscar la tartera per la seva dreta, sempre reseguint les fites que hi trobarem fins el peu de via.\nUn primer llarg, fácil on les xapes son una mica lluny però es deixa fer molt bé. Les reunions molt còmodes i fins i tot sempre tenim la reunió del costat per si coincicim amb alguna cordada.\nEl segón i tercer llarg ... espectaculars, Un diedre perfecte on reseguix una fisura a Esquerra que podrem utilizar per protefir dons els parabolts allunyes una mica, uns 6 metres. POdrem utilizar fins el friend nº 4 i com no també fisurers. Perfecte per aquells que vulguin inicidar-se en el món de la autoprotecció.\nAdalt a la última reunió les vistes son increíbles i mirar el recorregut que hem fet et fa treure un somriure. Ara caldra decidir ... baixar rapel.lant o fer un últim llarg de la via veina de V/6a per poder accedir al coll i baixar caminant. Això és el que hem fet nosaltres i ... cap al cotxe.\nVIA "No tires que hay cristales" (95 mts, V)\nTorre de Marfil, Ampriu (Cerler, Osca)\nAproximació: De la Estació de Cerles dirección Ampriu, quan anem a crear el riu deixem el cotxe a mà Esquerra. Ara ... evident amunt cap a la tartera, pujant per la seva dreta reseguint les fites. A estones entrem pel seu bosquet. La Via: 3 llargs, un primer fácil per dos seguits reseguint el diedre perfecte. Descens: Opcció de baixar rapel.lant o ... fer un ultim llarg molt curt de la via de la Esquerra per anar a buscar el collet i baixar caminant.\nEtiquetas torre de marfil, Via no te tires que hay cristales


Consells per a viatjar. | Farmàcia Montaner de Cubelles\nConsells per a viatjar.\nArriben les vacances i amb elles els viatges a altres països. Des de fa un temps, viatjar a destinacions exòtiques és bastant habitual i per a això cal tenir en compte una sèrie de precaucions.\nEl primer que cal fer és tenir molta informació sobre el país de destinació. Saber quines vacunes es necessiten realitzar abans d’anar i informar-se de la medicació que cal portar per a possibles incidents allí.\nPreocupar-se per una assegurança mèdica, el clima per a saber quina roba i calçat necessitarem…\nQuant a l’alimentació i a l’aigua, també és molt important tenir informació sobre aquest tema. Saber el que pots consumir i el que no és importantíssim per a poder gaudir del viatge de forma saludable i sense contratemps.\nL’aigua pot transmetre malalties així que davant el dubte el millor és beure aigua embotellada…i si pots fins i tot rentar-te les dents amb aigua d’ampolla, així evitaràs possibles incidents.\nSobre l’alimentació el millor és que et deixis assessorar per la persona que realment coneix el país. Per regla general, les agències de viatge ja solen donar bastant informació sobre els aliments que pots o no consumir i les alternatives millors per al viatger. Si el viatge el prepares tu, informa’t bé per a no tenir problemes i pren tota precaució: no menjar aliments crus o semicuits, evitar la fruita sense pelar, les parades ambulants no són la millor opció…\nViatja amb salut. La informació i la precaució són clau per a poder gaudir d’un viatge amb totes les garanties.


Les activitats continuaran el desembre amb les exposicions 2000 – 2015 15 anys treballant per la solidaritat a Sitges i Els objectius del Mil·lenni (ODM), que es podran veure pels volts de Nadal a l’Edifici Miramar. Dues mostren pensades per repassar el treball realitzat per les Jornades Solidàries en aquesta dècada i mitja per transmetre diferents valors i iniciatives per aconseguir un món més just seguint, precisament, els ODM. La pau, la interculturalitat, el paper de la dona, la sostenibilitat del planeta, els drets humans, la infància, l’ètica ciutadana són alguns dels eixos sobre els que han reflexionat en aquest temps, en el que s’han presentat alternatives de consum com el Comerç Just o la Banca Ètica. Els quinze anys de les Jornades Solidàries coincideixen amb els ODM, pactats per tots els països per al 2015. Aquests objectius havien de permetre, segons les Nacions Unides, una major igualtat al món. Són vuit propòsits de desenvolupament humà fixats l’any 2000 i que 189 països membres de les Nacions Unides van acordar aconseguir per al 2015.


El Sónar Barcelona 2022 reuneix 122.000 assistents\nLes xifres d'assistència són equiparables a les d'edicions prèvies a la pandèmia, amb un 70 % ha estat públic local\nPablo Mena | diumenge, 19 de juny del 2022, a les 10.58\nEl Sónar Barcelona ha aplegat 122.000 assistents, una xifra equiparable a les que s’assolien en les edicions prèvies a la pandèmia. Això representa una quarta part del volum d’assistents que ha acollit el Primavera Sound d’enguany. Amb més de 180 activitats, s’han compaginat les estrenes amb concerts exclusius i conferències, sumant-hi centenars d’artistes i ponents nacionals i internacionals.\nLa presència del públic local s’ha reforçat en l’edició d’enguany, que ha representat un 70 % del total. El 30 % restant han estat estrangers. Les sessions de més èxit han estat les nocturnes, amb 79.000 entrades venudes, mentre que al Sónar de Dia hi han anat 43.000.\nEl certamen reorienta el Sónar+D amb nous espais que hibriden amb la part més lúdica i festiva\nDes del divendres, totes les entrades del festival estaven venudes. Entre els grans noms de la música popular que han atret milers de persones, en destaquen els de C. Tangana i Nathy Peluso. També s’ha apostat per la tornada de grups de música electrònica com The Blaze, Moderat o l’espectacle audiovisual de The Chemical Brothers. Tampoc no hi han faltat nous artistes amb projecció de futur com Morad, Ms. Nina, Simona, Juicy Bae o El Bobe.\nA banda, al llarg de la setmana s’ha engegat una iniciativa per recórrer els carrers de Barcelona a través de l’experiència sonora d’‘Hyperorgan‘. La ruta ha inclòs actuacions en punts com el Palau Güell, la Fundació Antoni Tàpies o l’Hotel ME Barcelona.\nQuan serà el Sónar Barcelona 2023?\nL’any que ve se celebrarà la 30a edició del Sónar Barcelona i s’estendrà tres dies. Començarà el dijous 15 de juny i seguirà els dies 16 i 17. A partir de les 12 h d’aquest dimecres, 22 de juny, s’obriran les inscripcions per accedir a la prevenda d’entrades. Abans, però, el Sónar tornarà per segon cop a Lisboa i tindrà, també, la 7a edició del Sónar Istanbul.\nCartell del Sónar Barcelona 2023


Blog de Lluís Bonet: Kiev\nEn només quatre mesos de diferència (desembre 2016 i abril 2017) he participat en jornades amb professionals culturals a Sant Petersburg i a Kiev. Aquest fet m’ha permès parlar amb persones amb visions crítiques i reflexionar sobre el dinamisme i situació política i econòmica de dos països enfrontats. La històrica porta de Rússia a Occident és una destinació turística molt coneguda gràcies a la seus palaus, teatres i al gran museu de l’Hermitage. En contraposició, la capital d’Ucraïna quasi no rep turisme i és una desconeguda per a l’europeu mitjà. Les úniques notícies que publiquen els mitjans són sobre la guerra amb Rússia i els seus aliats a l’Est i a Crimea, la tensió política durant les revolucions taronja i per la dignitat (també coneguda com EuroMaidan), o ara amb Eurovisió. No és estrany que fins i tot jo arribés amb escassa informació sobre el que m’anava a trobar.\nSóc a la capital d’un país amb un conflicte armat obert, però la guerra quasi no es nota. Esporàdicament, un grup de soldats creua el carrer, però això és tot. La vida continua i la gent passa sense mirar els anuncis que al metro busquen reclutes per un exèrcit fonamentalment professional. Els salaris varien notablement entre els soldats que estan a primera línia o els que asseguren la intendència a la rereguarda. A l’aeroport, una interessant exposició de fotografies sobre la vida de la milícia al front, d’un hiperrealisme adulador però que deixa entreveure una certa mirada mordaç sobre aquest món, no atreu la mirada de ningú. Quasi em fa vergonya observar-la atentament. Els professionals i les persones privilegiades que poden agafar avions no volen veure aquesta realitat. No obstant, la gran majoria de famílies sense recursos tenen algú guanyant-se la vida, bé participant a la guerra, bé com a treballador temporal a Occident. Però d’això se’n parla poc. Els fills viuen amb els avis en un món rural o en petites ciutats sense futur i semblen no entendre el sacrifici que uns pares absents fan per assegurar-los una vida millor. Aquest és un país fortament dualitzat, geogràficament i socioeconòmicament.\nQuan li explico a un taxista que Kiev, en comparació a Sant Petersburg, es veu força més dinàmica, amb molts edificis nous, múltiples grues i bons cotxes pel carrer, dubta si creure’m. Pessimista congènit sobre la realitat local i malfiat davant la tergiversació propagandista del govern i els mitjans s’alegra que marxi amb una mirada positiva de la ciutat. La informació que li arriba del país veí, a través d’alguns canals de la televisió russa –els oficials estan prohibits– o de veïns amb familiars a Crimea o a Moscou no coincideix amb el que li explico. Li costa acceptar que Rússia, l’imperi pel qual Ucraïna és un peó en el tauler geoestratègic global, sigui un gegant en peus de fang (tancament, desigualtat, regressió demogràfica, dependència del mercat de matèries primeres ...). La majoria de cançons tradicionals ucraïneses tenen totalitat menor, com les catalanes. Transmeten una nostàlgia i una tristesa existencial pròpia de països sotmesos, que malgrat la seva identitat híbrida resisteixen a l’embat extern. Cal no oblidar que la població d’aquesta ciutat és bilingüe, sent paradoxalment el rus l’idioma dominant en la majoria de llars.\nKiev està dividida pel Dnièper, el gran riu que provinent de Bielorússia creua tot el país fins a desembocar a la mar Negra. Durant segles dividí Rússia del regne de Lituània i Polònia. A l’Oest, encimbellada en diversos turons, hi ha la ciutat històrica amb les seves catedrals de cúpules daurades i teulats verds, els edificis governamentals, alguns palaus aristocràtics i l’eixample burgès. A l’Est, al límit d’una interminable planúria, els barris dormitori d’alts edificis. Els d’època soviètica són impersonals; els més recents, molts d’ells encara a mig construir gràcies al blanqueig de capitals procedents de la corrupció, d’un gust pretensiós. La ciutat ha rebut un enorme flux de persones procedents de les zones en conflicte i de l’imparable èxode rural. L’economia nacional es concentra en quatre o cinc grans ciutats, mentre que l’atur i la depressió dominen bona part de la resta del país. El metre quadrat d’un apartament nou a la riba esquerra està en uns 1.000 dòlars; al centre pot arribar als 5.000. Malgrat la proximitat a la UE, la moneda de referència és el dòlar, probablement un signe de la importància i la inversió dels Estats Units en el patí de darrera de Rússia.\nAquest és un país sense ideologies aparent. Els grans partits polítics tenen el nom dels seus líders o d’eslògan patriòtic. Són grups de poder que usen retòriques més o menys nacionalistes o populistes. La majoria de la gent està decebuda davant la impunitat de la corrupció i les clienteles, però no hi ha protestes massives. En bona part de la població, la por a la manipulació per part de l’enemic exterior ho justifica tot; a l’altre cantó, pels més russòfils i nostàlgics de l’època soviètica, l’ambient és ambivalent: hi ha por a la dependència però alhora seducció envers el lideratge fort de Putin. La defensa dels interessos dels més desvalguts queda en mans d’accions esporàdiques d’activistes pro drets humans. Els sindicats, molt dèbils, pràcticament no compten.\n¿Què en queda de la revolució de la dignitat en aquesta societat on la corrupció és estructural (tant val per alleugerir una llista d’espera mèdica, aconseguir un bon veredicte judicial o assolir un millor tracte administratiu) i en mans d’un capitalisme oligàrquic? Alguns activistes intenten preservar-ne la memòria, com el museu on dono la conferència, però sembla que la major part de la població accepta resignada el fat del país. Els nous rics, molts d’ells antics gestors d’empreses soviètiques afavorits pel procés de privatització i relacions privilegiades amb el poder, viuen i es mostren arrogantment. Davant dels restaurants cotxes luxosos amb xofers al volant ocupen descaradament les voreres. En aquests aspectes Ucraïna s’assembla malauradament molt a la resta de veïns regionals!\nLa ciutat es prepara per festejar Eurovisió, espectacle ideal per evadir-se i per promoure el país a l’exterior. La principal avinguda del centre estarà tallada durant un mes i la gent oblidarà les penes. Probablement uns quants oligarques i alts funcionaris s’ompliran la butxaca. Moltes de les intervencions monumentals presenten des d’un punt de vista estètic un cert orientalisme kitch: des de l’escut del govern, el monument a la gran mortaldat per la fam provocada per Stalin als anys trenta o la columna commemorativa de la plaça Maidan, als edificis de nova construcció o el propi festival d’Eurovisió. Aquesta orientació estètica, no tant allunyada del realisme arquitectònic soviètic, tan pompós i barroc, contrasta amb la imatge dels joves que et creues pel carrer o per algunes intervencions d’artistes contemporanis. Joves amb pantalons estripats, cueta o cabells rapats al lateral o que deixen entreveure tatuatges variats que no difereixen dels seus col·legues occidentals. En canvi, a la universitat els alumnes i sobretot el professorat vesteixen de manera sorprenentment clàssica. Potser va en consonància amb la monumentalitat dels edificis, els passadissos encatifats, els retrats i bustos de científics i la prosopopeia dels actes acadèmics. La gran majoria de professors vesteixen americana i corbata, i les senyores faldilles, mitges i sabates de tacó. Sembla que acabo de retrocedir unes dècades!\nLes assistents al seminari que dono al Museu de la Revolució de la dignitat (resultat de la donació de la col·lecció etnològica d’una activista prominent) són, com és habitual en l’àmbit de la cultura, majoritàriament dones. Entenen a mitges, però no gosen parlar en anglès. Un professorat d’idiomes estrangers deficient, una història reclosa en l’àmbit d’influència russa i les dificultats per viatjar no han esperonat el coneixement d’idiomes ni la internacionalització de la major part d’operadors culturals (i això, malgrat la notable existència de fons de cooperació internacional a disposició). Coneixedor del fenomen, he fet traduir la meva presentació de power point a l’ucraïnès (fet que em distingeix de la gran majoria de conferenciants estrangers) i comptem amb una noia que fa traducció consecutiva. No és una gran professional i desconeix la temàtica tractada, però en acomiadar-se em diu que li ha interessat molt l’exposició. Quan davant una pregunta sobre com tractar els espais patrimonials de significació política recent o controvertida, els explico el cas del Born; la traductora no entén res. Per ella, com per a tanta altra gent sense coneixement d’altres contextos històrics internacionals, la complexa integració de Catalunya a Espanya és incomprensible. Barcelona és, tan sols, un meravellós destí turístic. Tanmateix, el repte de gestionar el patrimoni simbòlic en sistemes culturals heterogenis té una gran rellevància. El respecte a les mirades diferents no ha d’impedir explicar els patrimonis per alguns plens de significat, per a altres incomodes, tot afavorint un diàleg construït sobre el coneixement i no sobre la reiteració d’estereotips falsos o interessats. La post veritat, o la manca de contextualització seriosa, s’ha utilitzat des de temps immemorials per instrumentalitzar el patrimoni i la història al servei dels vencedors.\nAquest cop he pogut fer quelcom que considero imprescindible: visitar abans de la sessió projectes i equipaments culturals de la ciutat i mantenir converses amb professionals del sector. D’aquesta manera puc apropar-me als participants amb exemples locals, il·lustratius dels conceptes abstractes de la presentació. Altrament, sense un mínim referent local no queda més remei que utilitzar casos famosos –fet que reforça l’star system internacional dominant–, o fer proselitisme de la meva realitat d’origen, cosa que tampoc m’agrada. En canvi, quan utilitzes exemples locals, no només mostres un respecte envers els assistents i la realitat que visites, sinó que les reflexions penetren més fàcilment. Existeix, tanmateix, el perill que una errada interpretativa o simplement un coneixement superficial de la realitat et porti a conclusions errònies o a ferir susceptibilitats. Per això és important emfatitzar el propi desconeixement i la subjectivitat de la mirada, en particular quan vols transmetre un cert compromís ètic en qüestions compromeses.\nEn el cas de Kiev he tingut la sort de passar un bon grapat de les hores prèvies amb l’Ihor Savchak, un activista cultural de primer ordre, col·laborador de la Fundació Europea de la cultura per enfortir la societat civil a escala regional. Ja de ben jovenet sortí al carrer en les protestes del final de la Unió Soviètica i ara fa tres anys, amb quatre fills a sobre, participà en la Revolució de la dignitat. Amb ell no només hem parlat llargament de la situació del país, dels seus problemes i esperances, sinó també hem recorregut els espais de la massacre durant la revolta EuroMaidan de l’hivern de 2013-14, a més de visitar la magnífica Catedral de Santa Sofia o el Centre d’exposicions de l’Arsenal, entre altres espais. Aquest darrer és un bon exemple de programació. Les dues exposicions actuals són molt interessants, una dedicada a presentar l’art naïf produït al país fora dels circuits oficials al llarg del convuls segle XX, en diàleg amb propostes d’artistes contemporanis; la segona amb una proposta educativa participativa sobre diferents processos evolutius. La visita conclou amb un magnífic pastís de pastanaga al cafè del centre. Aquesta experiència contrasta amb la resta d’equipaments visitats gestionats pel Ministeri de Cultura, amb museografies antiquades, sobreabundància de personal no incentivat i mal pagat i gran desaprofitament dels recursos. A la Catedral o al Museu Nacional d’Història d’Ucraïna les botigues fan pena. En aquest darrer la noia a càrrec se sorprèn de les preguntes sobre el model de gestió que li plantejo fins que l’hi explico el meu interès professional en la matèria.\nNo es pot acabar el reportatge de la visita a Kiev sense comentar la qualitat gastronòmica dels seus restaurants i l’excel·lència de l’oferta de pastissos dolços i salats presents en moltes cafeteries. Embolcallats d’una pasta fina, estan abundosament farcits de melmelades de fruites o de suculentes barreges de carn i verdures: ànec, pera i espinacs, samfaina o pollastre amb xampinyons. Al restaurant típic ucraïnès on hem sopat, ens han servit amanida de bolets marinats, verdures macerades, pilota de carn picada de porc farcida de mantega i herbes, i per postres uns raviolis farcits de melmelada de cireres i mores, acompanyat de bon vi local. Al migdia, baixant del museu d’història, en una caseta escalfada per una estufa-forn de ceràmica que desprenia una fantàstica olor de fusta, el menú del dia ha costat poc més de 2€ per cap. Constava d’una sopa de verdures, una amanida de remolatxa amb crema agra i una pilota de carn picada amb puré de patates acompanyats d’una beguda tèbia feta de la maceració de diverses fruites assecades. Nutritiu i deliciós!\nAl carrer diverses parades venen tot tipus de records a molt baix preu, des de tèxtils i peces de fusta tradicionals als productes clàssics de la nostàlgia soviètica: gorres, màscares antigàs, barrets folrats i medalles. Com deia un enviat de Moscou a Geòrgia, aquest poble indomable és compra amb medalles. A manca de Déu, la ideologia comunista es reforçava amb una barreja de repressió, retòrica grandiloqüent i moltes medalles.\nDic adéu a aquesta ciutat particularment neta, amb molts arbres i parcs, en que en aquest mes d’abril tan inconstant (fa dos dies que nevava) els cirerers i les pereres mostren tota l’alegria plens de flors i amb les fulles d’un verd ben tendre.\nPublicat per Lluís Bonet a 6/18/2017 11:00:00 p. m.\nUnknown 11 de juliol de 2018 a les 13:22


– 3 setembre 2014\nPer tal de difondre el cas i recollir diners per front a les despeses judicials, el proper dissabte 6 de setembre a les 12h al carrer martí napolità de Reus (davant del Casal Despertaferro) el sindicat Coordinadora Obrera Sindical (COS) ha organitzat un segon vermut roig solidari i musical que comptarà amb la participació del col·lectiu de punxa-discos La Sonidera del Camp, per tal de recollir diners pels tres acomiadats de l’empresa DEAMED. El passat agost es va realitzar un altre al Casal Popular Sageta de Foc de Tarragona.\nAcomiadats de Deamed\nEl passat juliol la COS va denunciar l’acomiadament de tres treballadors que van constituïr la secció sindical al Grup Europa Telecomunicacions Deamed de Constantí, en el que consideren com un clar exemple de vulneració de la llibertat sindical. A principis d’estiu, un grup de treballadors de l’empresa Deamed del Polígon Industrial de Constantí van crear una secció sindical, davant dels diferents greuges que estaven patint per part de la gerència de l’empresa. Els treballadors tenien contractes temporals, tot i que porten anys treballant en aquesta empresa, han realitzat centenars d’hores extres que no han estat remunerades, desenvolupen tasques que no corresponen amb la seva categoria laboral i tenen un conveni que no s’adequa a les activitats que realitzen en aquesta empresa.\nTags: cos, despertaferro, reus