ASPCAT I VILARS RURALS AMB L’ALIMENTACIÓ MEDITERRÀNIA\nInici » L’AGÈNCIA DE SALUT PÚBLICA DE CATALUNYA (ASPCAT) I VILARS RURALS IMPULSEN L’ALIMENTACIÓ MEDITERRÀNIA\nL’AGÈNCIA DE SALUT PÚBLICA DE CATALUNYA (ASPCAT) I VILARS RURALS IMPULSEN L’ALIMENTACIÓ MEDITERRÀNIA\nserhs2018-08-20T18:38:52+02:0014/07/2016|Categories: Corporació, Food, Hotels|\nEls establiments de Vilars Rurals d’Arnes, Cardona i Sant Hilari reben l’acreditació Amed per ser un establiment promotor d’alimentació mediterrània i punt de difusió d’oci actiu, per a prop de 300 comensals cada dia per establiment. L’acte de lliurament de l’acreditació es va celebrar el passat 20 de juny al Vilar Rural d’Arnes i va comptar amb la presència del Director d’Explotació Rural i Muntanya de SERHS Hotels, Jose Antonio Martínez, el director del Vilar Rural d’Arnes, Xavier Gimeno, així com Montserrat Grifoll i Josep Mª March,per part de l’Agència de Salut Pública, entre d’altres assistents.\nL’objectiu de l’acreditació AMED, liderada per l’Agència de Salut Pública de Catalunya, és promoure la salut a través d’identificar i visibilitzar establiments de restauració que donen valor a l’alimentació mediterrània, en especial els de menú diari, ja que quasi un 31% de la població adulta catalana menja fora de casa més d’una vegada a la setmana.\nEls restaurants i establiments hotelers acreditats estan identificats amb un adhesiu a l’exterior que els visibilitza com a establiments AMED. Per aconseguir aquesta acreditació, els establiments han de complir una seguit de requisits, que són principalment els següents:\nA més, també es demana als establiments acreditats que ofereixin als seus clients informació sobre opcions de lleure actiu a les zones pròximes als establiments (circuits, passejades, etc.), ja que el programa Amed també està associat a un concepte de vida activa i saludable. En aquest cas, els Vilars Rurals disposen d’un entorn immillorable i un seguit d’activitats incloses per a tota la família que permeten acomplir aquest objectiu amb tota normalitat.\nLa gastronomia constitueix un dels principals plaers per al visitant del Vilar, on el client pot trobar una àmplia selecció d’aliments tradicionals catalans amb productes de la zona i de primera qualitat. L’objectiu de Vilars Rurals en matèria de gastronomia va més enllà de la simple alimentació, per la qual cosa aprofita totes les oportunitats per a que les famílies puguin descobrir o bé nous productes o bé noves receptes, utilitzant, segons la temporada, la selecció més àmplia de productes de temporada o de les denominades origen o locals de la comarca.\nA Vilars Rurals els hostes tenen la possibilitat de menjar de forma variada i saludable, gaudint del sabor de l’elaboració casolana dels plats –tant pel producte en sí, com per la recepta de la seva elaboració-, amb una bona presentació, en un ambient distingit, en la quantitat que cadascú vulgui i amb l’amabilitat del servei del personal. El servei diari és el format bufet, on el client pot escollir entre una variada selecció d’entrants, plats del dia, guarnicions i postres, on també s’hi troba el show cooking, amb assortit de carns i peixos per cuinar a la brasa al moment.\nAcaba de rebre el Premi NAOS 2015, en reconeixement tant a la seva trajectòria com als aspectes innovadors del projecte en relació a la promoció de l’alimentació saludable en l’entorn de la restauració.\nDes de l’any 2007 quan es van acreditar els primers restaurants promotors de l’Alimentació Mediterrània i difusors d’estils de vida saludable a la ciutat de Granollers, AMED s’ha ampliat a menjadors laborals, universitats i altres centres de formació, hospitals, residències, albergs, cadenes de restauració, a més a més de bars i restaurants


Curriculum-CAT — Pati Nuñez Agency\nPati Núñez, Comissaria de Comunicació i Arquitectura és co-Directora de Open House Madrid i Directora de Pati Núñez Agency. Llicenciada en Humanitats, Màster en Direcció i Comunicació i Màster en Anàlisis d’Intel·ligència, Pati Núñez ha sigut co-Comissaria de l’exposició “La Herencia de Coderch” i productora de pel·lícules d’art i arquitectura com Hello Mrs. Hock, de Jordi Bernadó o Recordando a Coderch, de Poldo Pomés. Actualment està rodant un documental sobre la vida i el llegat d’Oriol Bohigas.\nPati Núñez inicia la seva trajectòria professional com a consultora de comunicació col·laborant amb algunes de les institucions culturals més prestigioses del país, como la Fundació “laCaixa” o la Fundació Mies Van der Rohe, de la cual fue Directora de Comunicación. Al llarg dels últims anys Pati Núñez ha treballat amb arquitectes i artistes com Juan Herreros, José Luis Mateo, Vicente Guallart, Carme Pinós o Antoni Muntades; empreses com Hewlett Packard o Solvia, i institucions culturals com el Centre de Cultura Contemporànea de Barcelona o la fundació d’art contemporani, Fundació Gaspar. El 2015, amb l’agència ja consolidada i amb seus a Madrid, Londres, Venècia i Nova York, Pati Núñez s’embarca en un nou projecte: la direcció del Festival d’Arquitectura i Ciutat Open House Madrid.\nA més de la direcció dePati Núñez Agency i la co-direcció d’Open House Madrid, Pati Núñez exerceix de comissaria d’exposicions, consultora de comunicació, escriptora i crítica cultural en diverses publicacions com “Cultura/s”, suplement cultural de La Vanguardia, o la prestigiosa revista Robb Report.


“És clar que se somia a fer el gol de l’ascens del Sabadell” - Diari de Sabadell\n“És clar que se somia a fer el gol de l’ascens del Sabadell”\nAarón Rey i Aitor Pascual davant de la platja de l'hotel d'Estepona / Lluís Franco\nComparteixen habitació i somnis a l'hotel d'Estepona. Juntament amb Mackay i Héber Pena, formen la colònia gallega del Centre d’Esports. Poques hores abans del partit decisiu contra la Cultural, Aarón Rey (AR) i Aitor Pascual (AP) ens expliquen com viuen aquesta concentració, la més llarga que mai han fet com a futbolistes. La connexió gallega vol fer història.\nCom passeu el temps mort? AR: Jo soc molt d’estar-me al llit, per descansar i dormir. Una migdiada o... dues. Tens moltes ganes que arribi el dia del partit, però el rival no em fa perdre la son.\nAP: Soc menys dormilega. Si l’Aarón està despert, juguem a cartes i si dorm, em poso una sèrie o vaig a l’habitació d’algun company.\nParleu molt dels partits? AR: És inevitable i també veus les xarxes socials, però jo intento parlar d’altres coses i alliberar la ment perquè si no acabaria somiant amb la Cultural.\nQuina va ser la clau per no enfonsar-se després de rebre l’empat de l’Atlètic de Madrid B a l’afegit? AP: Va ser un cop molt dur, però va passar i no pots esborrar el marcador. Cal ser positiu, oblidar aquella jugada i no pensar en el passat sinó en el que continua i el que pot passar. Ens va sortir bé.\nTots els partits són a cara o creu. És com si fossin finals. Com us prepareu? AR: Doncs sabem que són una final i cal estar ben mentalitzats. A la lliga hem afrontat partits de molta exigència i això ens ajuda ara.\nAP: Cal minimitzar els errors perquè només tens una bala. Por? No, però sí que tens respecte, saps que no pots fallar i no tindràs un partit de tornada per esmenar-ho.\nEn alguna migdiada se somia a fer el gol de l’ascens? AR: És clar que se somia amb això! El gol se’m resisteix aquesta temporada i seria fantàstic marcar en un moment tan important. Però ja signo pujar encara que marqui Ian Mackay.\nAP: Mentiria si dic que no somio a fer el gol, donar una assistència a un company o que l’equip marqui en l’últim minut. Crec que l’Aarón es reserva el seu primer gol d’arlequinat per a aquesta ocasió...\nTeniu pensada alguna bogeria en cas d’ascens? AR i AP: Farem el que ens deixin, perquè tampoc es poden fer gaires celebracions, però segur que caurà alguna cosa. Abans, però, toca concentrar-se en el partit de dijous i esperem poder seguir gaudint de la concentració. Estaríem aquí un mes si és per lluitar per un ascens.\nTemes:aarón rey, aitor pascual, CESABADELL, Estepona, play-off


Demòcrates reclama la destitució d’un càrrec contrari al procés | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nDemòcrates reclama la destitució d’un càrrec contrari al procés\nEl regidor Martí Baberà, afí a Duran, ha estat nomenat director general d'Atenció a la Família del Departament d'Ensenyament\nDemòcrates de Catalunya va exigir ahir dimecres que es revoqui el nomenament de Martí Barberà, regidor de Valls, com a nou director general d'Atenció a la Família i Comunitat Educativa del Departament d'Ensenyament. El Govern va nomenar Barberà dimarts dins del procés de renovació de càrrecs amb vista al referèndum de l'1 d'octubre.\nLa reacció de Demòcrates, partit escindit d'Unió Democràtica i actualment integrat a Junts pel Sí, va ser immediata. El diputat de Junts pel Sí Carles Prats, responsable de la demarcació d'aquesta formació a Tarragona, va definir Barberà com un “acèrrim antindependentista” i va assegurar que havia acusat l'expresident Artur Mas d'impulsar el procés per “mantenir la cadira i el poder” i Junts pel Sí d'“enganyar a la ciutadania”.\nPer això, Prats va considerar el nomenament un “error gravíssim i ”va expressar la seva preocupació que Barberà pugui ocupar un càrrec en un departament clau, com és el d'Ensenyament, durant el referèndum. “Ens preocupa enormement que algú des de dins, quan queden 60 dies per a l'1 d'octubre, vulgui dinamitar el projecte sobiranista situant persones que no creuen en el procés”.\nSuport de Batet\nBarberà va integrar la llista d'Unió en les eleccions autonòmiques del 27-S i va ser cap de llista pel partit de Josep Antoni Duran Lleida en les generals del 2015. En cap dels dos casos, Unió va obtenir escons. Prats, que va militar a les joventuts d'Unió, i Barberà van coincidir en el partit democristià quan va viure l'escissió el 2015, de la qual va néixer Demòcrates.\nAlbert Batet, diputat de Junts pel Sí i i alcalde de Valls, va discrepar d'aquesta tesi i va sortir en defensa del seu regidor. "Moltes gràcies, Martí Barberà, per assumir responsabilitats amb total lleialtat al Parlament i al Govern, tal com vas prometre de regidor de l'AMI", va dir en referència a l'Associació de Municipis per la Independència.\nBarberà, que mantindrà la seva cartera de regidor a Valls, encara que renunciant a la dedicació exclusiva, va ser militant d'Unió i diputat de CiU al Congrés entre el 2011 i el 2015, on va exercir de portaveu a la Comissió d'Educació.


Valseca 2017: Els 20 millors lloguers de vacances, cases de vacances i apartaments de lloguer a Valseca - Airbnb Valseca, Castilla y León, Espanya\nValseca · Allotjaments\nThe house is very cozy and comfortable and Ernesto a very attentive and friendly person. The stay was perfect and we really enjoyed it\nDe homestand Ernesto was geweldig. Zeer attent en vriendelijk. Allemaal heel schoon en met alles wat je nodig hebt. Als u wilt bezoeken Segovia is ideaal als het is ongeveer 10 minuten.\nLa casa esta muy bien y muy bien comunicada,Ernesto a sido muy amable y su hijo tambien.muy contentos con la experiencia volveremos seguro\nSitio ideal para excursiones y conocer la zona. La piscina y el jardín, espectacular!\nHontanares de Eresma, Castilla y León, Espanya\nApartament a només 10 km del centre de Segòvia. Situat en un poble tranquil i acollidor. Fàcil accés a les principals carreteres de la província. Ideal per conèixer la ciutat al millor preu.\nApartamento absolutamente consistente con la descripción. Sólo un pequeño problema, el calentamiento del baño abajo. De lo contrario realmente perfecto, muy tranquilo y muy limpio.\nHontanares de eresma , Segovia/España, Espanya\nRoda de Eresma, Castella i Lleó, Espanya\nÉs una casa adossada construïda el 2006, molt a prop de Segòvia. El primer pis té una sala d'estar amb una llar de foc de treball, TV, DVD, i una taula de menjador addicional. La segona planta té el dormitori principal, habitació de convidats, dos nens dormitoris amb llits individuals amb possibilitat de dos llits auxiliars, i dos banys. El jardí està equipat amb una barbacoa, taula i cadires .Hi ha dos adults i dos bicicletes de nen disponibles per al seu ús.\nLa nostra casa està en Hontanares d'Eresma, un petit i tranquil poble. Segòvia, a menys de 10 minuts amb cotxe, va ser declarat Patrimoni de la Humanitat per la UNESCO el 1985. Els edificis històrics més importants són l'aqüeducte, l'Alcàsser i la catedral. Hi ha dues notables Reals Llocs a la província de Segòvia: el Palau Reial de la Granja, i el Palau Reial de Riofrío. Els castells són una altra vista comú a tota la província de Segòvia, inclosos els de Coca, Cuéllar i Pedraza. La província també és la llar d'una reserva natural amb muntanyes. Per a una excursió d'un dia estimulant, des de Segòvia hi ha un enllaç ferroviari ràpid (AVE) a Madrid (30 minuts), que arriba al centre de la ciutat. Altres ciutats properes són Toledo (1 hora 45 min), Àvila (45 min en cotxe), Alcalá d'Henares (1h 30 min en cotxe) i Salamanca (1h 45 min en cotxe), tot patrimoni de la Unesco. Si el menjar amor, el vi i la cultura, aquesta és la regió per a vostè! Li proposem passar un dia emocionant en una de les millors regions vinícoles del món, Ribera del Duero. vins mítics fetes aquí inclouen Vega Sicília, Pingus, Abadia Retuerta, Pesquera, Vinya Major, Emilo Moro, només per nomenar uns quants. La famosa "Milla d'Or" de la Ribera compta amb algunes de les tesis cellers i alguns dels més cars d'Espanya vins. Se li faran l'oportunitat de provar molts dels vins de tesi i veure on es fan.\nCasa/pis sencers a Hontanares de Eresma\nHontanares, Castella i Lleó, Espanya\nChelo és una excel·lent amfitriona, atenta i sempre va estar al pendent de la nostra arribada, la recomano al 100%\nChelo va ser molt servicial. Ens va ajudar en tot allò que va poder i va atendre les nostres peticions al moment. La casa en com es descriu a l'anunci. L'única cosa que trobem a faltar van ser estris de cuina i coberts, ja que eren escassos.\nTot net i molt ben\nEs tracta d'un habitatge a la plaça del petit i tranquil poble de Zamarramala. A escassos 2 km. resulta ideal per visitar Segòvia i els voltants. Des Zamarramala hi ha unes vistes espectaculars de Segòvia. L'habitatge és àmplia, neta i calenteta. Compta amb dos banys complets. Tan sols vam estar una nit però ens trobem molt a gust. Els propietaris viuen en un altre habitatge independent a la planta de baix i van ser molt atents, respectuosos i resolutius amb qualsevol qüestió que els plantegem. Vam viatjar amb una nena de dos anys i quan vam arribar estaven encesos tant la calefacció com la xemeneia per caldejar l'ambient. Encara que nosaltres no ho necessitem, però potser no està massa ben equipada per cuinar. Però qualsevol cosa que necessiteu segur que ràpidament tracten de proporcionar-lo. La veritat és que en aquesta zona es menja molt bé fora, però en una estada més llarga és si serien necessaris més estris per cuinar. L'allotjament és ideal per viatjar en família i per descobrir Segòvia des de la seva vista nord / nord-oest, i al mateix temps descansar en un lloc tranquil, silenciós i ben atès.\nCasa molt acollidora encara que una mica antiquada. Ideal com "campament base" si viatges en família. El poble és molt acollidor ia una distància perfecta per visitar Segòvia i voltants. Hem estat molt a gust !!\nPis encantador, ampli, millor fins i tot del que apareix a les fotos, còmode, acollidor i perfecte amb la xemeneia. Està situat a un pas de Segòvia, un agradable passeig caminant o pocs minuts amb cotxe. Sens dubte recomanable, si tornem a Segòvia repetim en aquest allotjament.\nZamarramala, Castilla y León, Espanya\nPilar és una amfitriona de 10. La primera nit vam arribar tard i no trobàvem el lloc, i ens va venir a buscar i ens va oferir alguna cosa per sopar, donades les hores no trobaríem un restaurant. La casa és una caseta de poble restaurada meravellosa! Molt acollidora, limpita i impecable! Restaurada i posada amb molt de gust! En definitiva, per repetir! GRÀCIES per tot Pilar! Un petó! :)\nCasa amb encant, espaiosa, acollidora i neta. Els llits molt còmodes i el terra radiant perfecte a l'hivern. La situació privilegiada per la seva proximitat a Segòvia. Les vistes que ofereix Zamarramala són de postal. Molt recomanable.\nBernuy de Porreros, Segovia, Espanya\nNomés arribar ens va acompanyar a un pàrquing proper on deixar el cotxe. Ens va ajudar amb les maletes i tot. Vam tenir un problema amb la calefacció però de seguida es va posar en contacte amb nosaltres i ens va oferir solucions. Si vaig de nou tornaria a aquest allotjament.\nApartament molt bonic al casc antic, Ana molt bona amfitriona, tot molt net i acollidor.\nValverde del Majano, Castilla y León, Espanya


Pugen els robatoris d'habitatges a Quart - Diari de Girona\nPugen els robatoris d'habitatges a Quart\nEls Mossos d'Esquadra admeten que els furts, concentrats al setembre, han deixat una sensació d'inseguretat entre els veïns i per això han incrementat la vigilància\np. esparch | girona 28.11.2016 | 13:20\nAlguns dels furts del setembre van ser al carrer Modaguer.\nEls robatoris a l'interior dels habitatges de Quart han augmentat.\nEntre els mesos de gener i setembre d'aquest any, els Mossos d'Esquadra han registrat sis furts més que fa un any dins dels domicilis d'aquest municipi. Els robatoris es van concentrar el setembre, quan es van produir cinc furts d'aquest tipus.\nEn una resposta parlamentària a una pregunta del PSC, el director general dels Mossos, Albert Batlle, ha admès que aquest creixement dels robatoris a Quart ha deixat una sensació d'inseguretat entre els veïns.\nPer aquest motiu, la policia catalana ha optat per incrementar la vigilància de seguretat ciutadana al municipi. També ha augmentat els controls de pas a les carreteres que donen accés a Quart, així com el patrullatge del grup rural. De la mateixa manera, davant la sensació d'inseguretat que han provocat els furts, els Mossos estan fent xerrades als veïns, a part de difondre consells de prevenció dels robatoris als domicilis.\nEn paral·lel, Batlle ha manifestat que «existeix una interlocució constant amb l'alcalde del municipi [de Quart] per posar en comú els dispositius i les accions per millorar aquesta situació».\nReducció dels delictes\nMalgrat tot, els Mossos han apuntat que entre els mesos de gener i setembre d'aquest any, els fets delictius de Quart han experimentat una reducció de l'11,9%, respecte al mateix període de l'any passat. Es tracta, segons la policia catalana, de 10 fets menys que fa un any. Per això, segons els Mossos, els robatoris a l'interior dels habitatges del municipi han representat «un augment puntual i concentrat en el temps».\nDe fet, part dels furts dins dels domicilis de Quart es van produir durnat el setembre. Alguns dels robatoris van ser en habitatges situats al carrer Modaguer d'aquesta localitat, on els lladres van entrar aprofitant que els propietaris no es trobaven a l'interior dels immobles.


Campus de lideratge júnior Archives - FPdGi\nNOU VÍDEO: Lideratge carregat de futur\n25 joves de diferents comunitats autònomes han participat en una nova edició del Campus de lideratge júnior.\nImpulsant el lideratge dels joves en un Campus innovador\nEntrenar els joves en habilitats i competències perquè puguin afrontar els reptes de la societat actual. Aquest és un dels objectius del nostre Campus de lideratge júnior que enguany celebra la seva tercera edició. Avui recordem l’última sessió en imatges.\n20 joves participen al Campus de lideratge júnior de la FPdGi\nComunicación, trabajo en equipo, cooperación, liderazgo... Estas son algunas de las habilidades que se han trabajado este fin de semana durante una cumbre formativa.\nComença el Campus de lideratge júnior de la Fundació Princesa de Girona\n30 joves de diferents comunitats autònomes, diferents perfils professionals i amb inquietuds molt diverses participen en la tercera edició d'aquesta iniciativa que el 6 de novembre va celebrar la seva primera sessió en format online.


Porrus capitatus, els calçots en època romana | Experiències rurals\nValls, ciutat bressol de les calçotades\nSegur que molta gent coneix la famosa història dels calçots descoberts pel Xat de Benaiges, pagès Vallenc del segle XIX. Diuen que un dia, i de casualitat, va fer aquest descobriment i va crear la calçotada. Era l’hora de dinar i hi havia dues cebes grillades que havien sortit a l’indret on les havia fet i per no llançar-les va decidir menjar-se -les.\nUn descuit va donar lloc als primers calçots\nEl Xat de Benaiges va tallar l\nes arrels i en un descuit les va rostir a la flama. Va pelar-les traient la capa ennegrida i les va tastar. Mai havia menjat cap ceba igual, el seu gust dolç i textura suau eren una delícia. Des de llavors va començar a desenvolupar la manera de cultivar els calçots i han arribat als nostres dies les calçotades.\nEl calçot és cadascun dels brots d’una ceba blanca que ha estat replantada. Els brots, a mesura que van creixent es calcen, d’aquí apareix el seu nom.\nPORRUS CAPITATUS, Calçots al segle III d.C\nPerò molt poca gent sap que possiblement els romans també menjaven una cosa semblant.\nL’any 2000, en una excavació en la ciutat de Brigetio, Hongria, l’arqueòleg Lázló Borhy troba una curiosa pintura. En aquesta es pot veure un home menjant un porrus capitatus, conegut avui dia com calçot. La pintura romana data del segle III d.C. i es creu que el personatge que hi apareix és un esclau. També han trobat pintures on els homes tenen a la mà terrines amb una salsa ataronjada (una prehistòrica salvitxada?) per acompanyar el calçot.\nn el llibre Art de cuinar, l’autor romà Apicius, ja donava diverses receptes per a la preparació del porrus capitatus, entre les quals una que consisteix a fer-los a la brasa.\nPerò de ben segur que de calçotades com les de Valls no en feien pas. Avui és per a nosaltres una tradició que hem mantingut i hem donat a conèixer al llarg del temps. Les calçotades són l’expressió d’una terra, una excusa per trobar-nos i per gaudir amb els que estimem.\nPer conèixer Valls, a l’Alt Camp, cal aixecar el cap tres vegades: per menjar calçots, per veure els castellers i per admirar el campanar més alt de Catalunya.\nTast de salsa de la calçotada\nUna parada en el camí, història dels calçots\nEls carros i cavalls ens fan viure una aventura única\nUs animem que ens visiteu i descobriu totes les activitats que giren entorn la calçotada i descobrireu la història dels calçots i les seves curiositats a la ruta en carro i cavall: De la Redolta al Calçot que fem durant la temporada de calçotades.\nAh, i no us perdeu els paquets calçotada (calçotada + ruta en carro + visita a Adernats i tast de vins) des de 55 € per persona.


Club Excursionista Priorat | la pobla de montornés\nTag "la pobla de montornés"\nDissabte 17 de novembre vam fer una sortida micològica fantàstica! Vam quedar a les 9h del matí al pàrquing de l’Euterpe on l’Enric Grosche i el Jordi Roda ens van fer una petita introducció teòrica al món del bolet. Vam\nAvui s’ha celebrat el 54è dia del camí de muntanya organitzat per la FEEC i l’Extrem Tivissa. Una festa dedicada als excursionistes de la nostre vegueria on hem pogut descobrir, tots junts, un altre racó meravellós de les nostres contrades.\n1era Marxa de Colldejou Som cap a finals de Maig i ja des de fa dies vam decidir que aquest any en aquestes dates repetiriem la marxa dels Dips, ara ja no es diu així, , que ja haviem\nMola d’Estat (Farena). Muntanyes de Prades. 17 de febrer de 2018 Sortida a les muntanyes de Prades, concretament al petit poble de Farena. La nostra idea és arribar a la Mola d’Estat. Sortim del poble i aviat agafem una bonica\nPAÜLS. Montsagres i Punta de L’Aigua. 27 de Gener 2018. Per acabar amb bon peu aquest mes de gener, decidim anar al Port, concretament a la zona de Paüls. Aquesta vegada som cinc excursionistes i comencem l’excursió a tocar del\nGairebé l’últim dia de l’any, els Pedalaires del CEP hem anat a la Pobla de Montornés a cremar els torrons. Hem fet una ruta de 35km pels senders de la Pobla, Masarbonés, Salomó i Bonastre. Una ruta molt bonica i\nSORTIDA NADALENCA AMB ELS RUÏNNERS\nDissabte dia 23 de desembres alguns dels corredors del CEP vam sortir a fer la ja tradicional sortida de Nadal. Vam sortir de Falset i seguint el camí de les Sentius vam arribar a Pradell. Vam pujar a l’enderrocada on\nMoltes gràcies a tots i a totes les participants de la segona Caminada solidària per la Marató de Tv3, aquest any hem aconseguit 400 euros!!! Enhorabona!!!! Us deixem amb la galeria de fotografies fetes per la Maria Pi\nCrònica 38ena Matagalls-Montserrat Per segon any consecutiu uns quants membres del CEP ens hem decidit a prendre part en una de les marxes més antigues que es fan a les nostres contrades . Aquest cop , només pel grup\nDIPS 2017 Ja som 20 de Maig i per 7è cop se’ns ofereix la possibilitat de realitzar una Marxa ve organitzant el Club excursionista Reddis, una marxa que es mou al voltant de Pratdip en 3 recorreguts tots ells


LA VIA AUGUSTA: AVUI, 13 D’AGOST. DE CORREBOUS I PROCESSONS\nQuan començo a escriure la crònica d’avui sembla que ha parat de ploure, potser encara cau alguna gota aïllada. I fa sol, tal com diu la cançó. Si em volgués posar bucòlic parlaria que en algun lloc segurament ha sortit l’Arc de Sant Martí, però no és aquest el tema del que us vull parlar avui.\nTal i com us explicava ahir, els bous capllaçats amb tota la comitiva taurina, van fer l’entrada triomfal a Amposta passant pel principals carrers. En sortir de casa ja vaig veure els primers polos de gel d’una marca que porta el gentilici d’una població d’Alacant molt coneguda pel seu torró (això sí, en castellà) Jo ahir tenia una altra feina, portar a la meva gosseta al veterinari per a que li donés unes pastilles. Així que el primer acte taurí de la jornada, me’l vaig perdre.\nAlgú, dels qui encara pensen a la nostra ciutat va dir que “Sembla mentida que la gent es pugui barallar per un polo de gel si quan anem a comprar-los, precisament d’aquest no en comprem”. Sàvia reflexió.\nPerò pràcticament al mateix temps que els bous entraven, una processó presidida (no tant triomfalment) per una creu. Sembla ser que eren el joves que aquest dies estan per Amposta a l’espera d’anar a veure el Papa el proper cap de setmana a Madrid. No us diré qui, però vaig escoltar aquest comentari: “Els haurien pogut soltar un bou...”. Recordo que fa uns any, el dia que a Sant Jaume d’Enveja celebraven la vigília de la festa amb el tradicional bou capllaçat, sembla ser que tenen per costum portar-lo fins a la platja de Migjorn on hi ha unes barbacoes per a rostir sardina i botifarres i continuar així la festa. En arribar les van veure ocupades per uns romanesos que de ben segur no coneixien la tradició local. Algú (sempre algú) va pensar que la millor manera de fer-los fora sense haver-se de discutir era soltar-los el bou. I així sembla que es va fer.\nPer la nit, prop de casa, “sessió” de bou embolat. Quan vaig treure a la gosseta per primer cop, plovia. De sobte un cotxe que passava va requerir la meva presència. Era el president de la Federació d’Associacions de Veïns d’Amposta. A part de desitjar-me bones festes per a mi i la meva família, la qual cosa li vaig agrair i retornar, em va dir si havia vist els pamflets que havia repartir Germán (així m’ho va dir) per Amposta. Germán és el regidor i cap de la xenòfoba Plataforma per Catalunya (PxC) Li vaig dir que no i me’n va ensenyar un que portava a la guantera del cotxe. Explicava que aquest anys, l’Ajuntament havia hagut de canviar l’emplaçament del ball perquè s’havia deixat a la comunitat musulmana el recinte de festes pera celebrar el Ramadà. Coneixia el fet i també us l’havia contat, però no havia vist els pamflets ni sabia en seguretat qui havia difós el rumor, però tampoc cal ser tant intel·ligent per a deduir-ho.\nEn ple debat taurí (o antitaurí) aquesta tarda començaran oficialment les festes majors d’Amposta 2011 amb la proclamació de les pubilles i el pregó a càrrec de Teresa Ferré Porres, més coneguda per Teresita la Madrina. Segons explica a l’entrevista que li fan a la Revista Amposta (prodigi de rigor informatiu), ha ajudat a néixer a més de 5.000 nadons. Cal esperar que faci bon temps i que l’acte pugui lluir com requereix l’ocasió.\nPer cert, aquesta nit “ha caigut” del programa un dels actes més tradicionals i que es venia fent des de fa molts d’anys. Algú pensarà que per la crisi, però no crec que fos un dels més cars. Estic parlant de la cantada d’havaneres. Des de feia molts d’anys hi venien actuant “les Veusde Bot” (poble amb connotacions marineres on els hi hagi –o un “bot” no és una embarcació?-) Encara recordo la primera vegada que van venir (jo no era ni regidor) que al·lucinaven amb la gent que els havia anat a veure (prop de 1.000), fins al punt que van fer fotos al públic per a immortalitzar el moment.\nPer acabar, un prec. Demanaria a la comissió de festes que després de repartir el panoli per part de les pubilles i pobilletes, s’arrepleguessin les caixes. Tots els anys passa el mateix, les arraconen i van passant els dies sense que ningú les passi a replegar. Normalment la pluja (la d’aquest any no significa cap novetat) i el vent, les acaben per escampar i poc a poc es van degradant irremediablement.\nPublicat per JOAN FERRÉ en dissabte, d’agost 13, 2011


Consells Archivos - Habitat MalgratHabitat Malgrat\nPublicat Agost 24, 2020 per habitat a Consells, Noticies\nEl sector immobiliari s’ha vist afectat a causa dels temps que hem viscut aquests últims mesos. Moltes de les residències han experimentat una baixada de preus en tot el que està relacionat amb la compravenda i el lloguer dels habitatges…\nPublicat Febrer 17, 2020 per habitat a Consells\nLa compra d'habitatges ha disminuït cada cop més per culpa de la crisi, l'augment d'impostos i, per tant, de preus.\nPublicat Octubre 27, 2019 per habitat a Consells\nSetembre està al caure i la tornada a l’escola, també. Arriben mesos de córrer per arribar a la feina o als col·legis, presses per tot i tornada a estudiar. Tenir un espai dedicat i condicionat per estudiar, tant per a…


EL TRASTERO AZUL: 11 juliol 2017 TotalaSagrera (opinió)\n30 passes, diumenge 21 de juny de 1987\nNo hi havia whatsapps, ni tampoc ningú tenia mòbils. L'internet no existia, pweròla gent parlava. A mesura que passaven les hores de la tarda del 19 de juny de 1987, cada vegada més i més persones estaven escoltant els transistors, pendents de les notícies de televisió i el nom d'Hipercor, no només a la Sagrera, a Sant Andreu, al Clot, a Vilapiscina... corria de boca en boca mentre que el ball de xifres, la tétrica dansa de números, anava en augment, tres, vuit, quinze... el diumenge ja es parlava de disset morts.\nI sense whatsapps ni res mes que el teléfon fix, línia única a cada casa, la convocatòriade les entitats andreuenques va ser un éxit. Tothom ho sabia i sabia on havia d'anar: diumenge a les 12, marxa silenciosa a la rambla de Fabra i Puig, que llavors encara no era Rambla ni res (des de 1969, en què havia estat assolada, era una vía ràplida), i de gom a gom la Rambla s'omplí.\nEl dilluns els diaris parlaven de 60.000 a 70.000 persones a la manifestació, segons la Guàrdia Urbana; un gruix de gent així no es tornaria a veure fins la diada de l'11 de setembre de 2014 a la Meridiana. A la tarda de dilluns la premsa també anunv¡ciava una concentració a Passeig de Gràcia, la que mobilitzà milers i milers de persones.\nA les 10 del matí la concentació a la Rambla ja es feia notar. A les 12, hora de començar la marxa convocada per AAVV, Consell de Districte, Entitats dels barris, Col·legi de Periodistes..., s'estimava que hi havia a Fabra i Puig cruïlla amb Meridiana 25.000 persones, però durant més d'una hora s'anaven incorporant arriobats en metro o ferrocarrils, posant-se a la cua.\nGent de tota mena, molts obresr, gent humil, molts de la perifèria barcelonina, i l'alcalde Pasqual Maragall, el regidor Germà Vidal, López Bulla i Justo Domínguez per CCOO i UGT, Carles Sentía i Josep María Huertas Claveria pel Col·legi de Periodistes.. tots hi érem. Totes les entitats van signar el Manifest de condemna. Després Fabra i Puig avall, Gran de Sant Andreu, Gran de la Sagrera, carrer Portugal amunt, carrer Pegàs i per la Meridiana fins a la mateixa porta d'Hipercor; quan arribaven al final, alguns encara estaven baixant la Rambla...\nUna pancarta: “ETA asesinos. ¿Por qué nuestros vecinos?” al mig de la Rambla andreuencasintetitzava tota la indignació. Per què a la Sagrera? Per què a un barri obrer? Per què en un establiment sense connotació de cap mena? Per què??? Trenta anys després potser alguns encara es fan les mateixes preguntes; d'altres, amb les cicatrius dels anys, han entés que no existeix resposta a l'absurditat fanàtica.\nCom que en Joan Pallarés va viure presencialment els fets que relata li agraeix-ho tot l'escrit. Jo no vaig poder viure directament aquestes manifestacions per trobar-me a la UCI de l'Hospital de la Vall de Hebrón i la meva dona prou feina va tenir per soportar aquelles maleïdes hores i tenir que anar a treballar el dilluns 22 mentres el seu marit es trobava hospitalitzat. Sí,aquesta es la realitat que moltes víctimes varem viure en aquells anys que algú ha batejat (anys després i des de la comoditat del sofá del despatx) com els “anys de plom”.


IB3 | COMUNICAT FORTA: Defensam la labor de les radiotelevisions públiques autonòmiques com a servei essencial\nDefensam la labor de les radiotelevisions públiques autonòmiques com a servei essencial\nEl paper de les radiotelevisions públiques autonòmiques com a servei essencial, les campanyes, iniciatives i adaptacions de la programació que han realitzat per a fer costat als seus territoris, han estat els principals temes de la trobada virtual que ha tengut lloc avui matí\nEnrique Laucirica (FORTA), Alfonso Sánchez Izquierdo (CRTVG) i Francisco Moreno (RTVC), han estat els encarregats de dirigir la trobada\nMadrid, 25 de novembre del 2020. Avui matí ha tengut lloc la roda de premsa organitzada per la Federació d’Organismes de Ràdio i Televisió Autonòmics (FORTA), en la qual l’associació ha destacat la tasca de totes les radiotelevisions públiques autonòmiques, especialment durant la crisi de la COVID-19, i on s’ha posat en valor la feina i l’esforç dels serveis públics autonòmics.\nLa trobada virtual s’ha centrat en la labor duita a terme per les radiotelevisions, quant a veracitat, rigorositat i especialment la informació de proximitat que han oferit als ciutadans, mostra evident que aquests ens juguen un paper essencial en la societat a l’hora d’informar els orients i espectadors.\nAixò s’ha vist reforçat durant la crisi del coronavirus, moment en què les radiotelevisions han mostrat estar a l’altura del que es requeria: varen adaptar les seves graelles a les necessitats que varen sorgir durant el confinament i en la desescalada, informant amb rigor de les indicacions i normatives del Govern central. Els programes informatius autonòmics, són líders d’audiència en moltes de les CCAA on emeten, una mostra de l’interès que generen entre els ciutadans.\nSegons declaracions d’Enrique Laucirica, secretari general de FORTA: “Sense els mitjans públics autonòmics, molta informació i continguts d’interès per als ciutadans no tendrien la difusió necessària. Durant la pandèmia, els canals de la FORTA som els únics que emetem, en tot moment, les recomanacions dels governs autonòmics i locals”.\nProgramació adaptada als diferents públics i suport als sectors econòmics\nTambé s’han destacat les iniciatives posades en marxa durant el confinament declarat pel Govern, per a secundar i animar tots els ciutadans, especialment la gent gran i aquells més vulnerables i que més sofreixen les conseqüències del coronavirus, així com en els canvis de programació que han fet totes les corporacions, per a adaptar-se a les necessitats dels seus públics, ja sigui en matèria informativa o d’entreteniment.\nAlfonso Sánchez Izquierdo, director general de CRTVG, va explicar als assistents que “les televisions i ràdios públiques autonòmiques vàrem detectar les necessitats dels nostres ciutadans i modificàrem la nostra programació habitual per a fer costat als segments de població més afectats per la crisi sanitària”.\nPer la seva banda, Francisco Moreno, administrador únic de RTVC, va destacar el poder dels mitjans per a ajudar els que ho necessiten: “Tots ens hem bolcat per a fer costat als sectors més afectats per la crisi i que més pateixen les restriccions, com el sector turístic, l’audiovisual, el cultural o els negocis de proximitat”.\nLa lluita contra les notícies falses, un altre dels pilars del servei públic\nLes corporacions sempre han lluitat per ser objectives, rigoroses i fidels a la veritat fent campanya contra les notícies falses i les faules. En aquest sentit, la FORTA va posar a la disposició de tothom el decàleg comú amb el lema “Si en dubtes, no ho comparteixis”, on es posa en relleu els diferents aspectes a tenir en compte per a detectar possibles fake news.\nAquesta tasca s’ha vist reforçada arran de la COVID-19, quan varen començar a créixer les notícies falses i les estafes. Les radiotelevisions vrean posar en marxa accions perquè els ciutadans sabessin diferenciar els continguts verídics i de fonts oficials, a través de la creació de sites o de serveis de col·laboració ciutadana.\nUna tasca que ha tengut suport pel seguiment ciutadà\nTot això, s’ha vist reflectit en l’audiència de les radiotelevisions de la FORTA, la quota mitjana de la qual, durant l’estat d’alarma, se situa en un 8% en PYB. Des que es va iniciar el confinament, els informatius han incrementat la seva audiència tant durant el dia com en horari de màxima audiència o prime time amb una evolució d’un +10% i un +7%, respectivament.\nLa quota dels informatius de sobretaula (12,7% en PYB) supera la mitjana de quota de les cadenes en pràcticament un 60%. En el cas del prime time, amb un 9,5% de quota en PYB, incrementa l’audiència mitjana de les cadenes entorn del 17%.\nSobre “Lo veo: Ser diferentes, nos hace únicos”\nAquesta és una iniciativa posada en marxa des de FORTA amb l’objectiu de mostrar i posar en valor l’important paper que exerceixen els serveis audiovisuals públics autonòmics al nostre país com a impulsors de la diversitat cultural, de la cohesió social, de la democràcia avançada, de la creació de continguts pròxims, innovadors i únics, de la generació de riquesa i l’exportació de talent.\nLa FORTA (Federació d’Organismes de Ràdio i Televisió Autonòmics) és una associació sense ànim de lucre que integra les principals entitats de dret públic que s’encarreguen de la gestió directa dels serveis públics de Radiodifusió i Televisió en les Comunitats Autònomes de l’Estat espanyol. Actualment, la FORTA està integrada per 12 organismes de ràdio i televisió autonòmics.


El BBVA avisa que l'ocupació no es recuperarà fins al 2023\nEl banc estima que el PIB espanyol caurà un 8% aquest any\n4 min. Barcelona 21/04/2020 14:09\n651x366 Miguel Cardoso, economista en cap del BBVA a Espanya, en una imatge d'arxiu / PERE TORDERA Miguel Cardoso, economista en cap del BBVA a Espanya, en una imatge d'arxiu / PERE TORDERA\nEl servei de recerca del BBVA s'ha sumat al conjunt d'institucions que publiquen previsions negatives per a l'economia espanyola de cara a aquest 2020. Segons les dades de l'última Anàlisi econòmica presentada aquest dimarts per l'entitat, Espanya patirà la recessió més severa des de la Guerra Civil, superant la crisi dels anys 2008-2013, i no preveu una recuperació de l'ocupació actual fins al 2023.\nEls economistes del banc calculen que l'impacte del covid-19 sobre el producte interior brut serà d'una caiguda del 8%, fruit de l'aturada de l'activitat econòmica per frenar el nivell de contagis. No obstant això, BBVA Research treballa amb diversos escenaris depenent de la rapidesa amb què s'aixequin les mesures de confinament, per la qual cosa, tot i que considera el 8% la xifra més probable, inclou un ventall que es mou entre una davallada del 5,5% i del 10,5%. En el primer trimestre de l'any, la caiguda seria d'un 3% respecte a l'últim trimestre del 2019.\nJorge Sicilia, economista en cap de l'entitat, ha insistit en una roda de premsa que l'escenari econòmic actual és de "gran incertesa", per la qual cosa cal precaució a l'hora de fer pronòstics. Rafael Doménech, responsable d'anàlisi econòmica del banc, ha retratat la crisi com "una V asimètrica", amb "una recuperació més lenta" que l'enfonsament inicial.\nAixí doncs, el BBVA espera que el 2021 l'economia creixi entre un 4,2% i un 7,2%, amb una taxa del 5,7% com a més probable. Això vol dir, si es compleix, que al final de l'any que ve l'economia espanyola encara no hauria recuperat gran part del terreny perdut durant el 2020.\nUna sortida lenta que encara es notarà més en el mercat laboral. L'atur s'enfilarà fins al 20,5% de mitjana aquest any i al 17,3% l'any 2021 i, segons Doménech, caldran "uns altres dos any, fins al 2023", perquè l'atur torni a baixar a les xifres del 13% que hi havia a Espanya just abans de l'esclat de la pandèmia. Malgrat això, l'equip d'estudis del BBVA no preveu una destrucció de llocs de treball tan forta com amb l'última crisi, perquè el fet que les empreses puguin suspendre temporalment l'ocupació mitjançant ERTOs permetrà que moltes feines es mantinguin un cop passi la pandèmia.\nPoc marge de l'Estat\nSobre les mesures de les administracions públiques per pal·liar l'impacte econòmic del coronavirus, l'economista en cap a Espanya del BBVA, Miguel Cardoso, ha assegurat que, pel que fa al tipus, "no hi ha gaire diferència" entre les que ha aprovat el govern espanyol i les que han dut a terme altres governs europeus. Tanmateix, Cardoso creu que on sí que hi ha diferència és "en la mida", perquè són molt més petites que les dutes a terme per altres països.\nLes mesures aprovades per l'executiu de Pedro Sánchez "demostren el poc espai fiscal" que té el govern espanyol, ha comentat. Tot i això, el dèficit de l'Estat serà del 10,9% el 2020 i del 6,7% el 2021, segons els càlculs del BBVA.\nLa diferència amb altres països és que el govern espanyol ha basat la seva estratègia en la creació d'avals públics als préstecs que donin els bancs a empreses i autònoms. Però la mesura dificulta molt que el crèdit arribi al teixit empresarial. "Els trams s'estan alliberant i el crèdit arribarà", ha dit Doménech, que ha recordat que hi ha hagut "peticions massives" a les entitats i que "la gestió no és immediata".\nDoménech ha opinat que caldria "adequar els trams dels avals a les condicions que es vagin trobant" al llarg de les setmanes per assegurar-se que les empreses que tinguin problemes de liquiditat obtinguin els crèdits.


Un virus aprofita contactes d'ajuntaments de la Garrotxa - Diari de Girona\nUn virus aprofita contactes d'ajuntaments de la Garrotxa\nEls pirates informàtics escampen el programa per obtenir dades dels ususaris\ni accedir a documents\nolot | x.v. 06.06.2015 | 07:05\nUn virus infomàtic ha aprofitat els contactes dels ajuntaments de Besalú, Maià de Montcal i Llanars (Ripollès) per expandir-se. El virus és un simulador de Google Drive. Es tracta d'una aplicació que permet desar documents (fotografies, dibuixos, escrits i vídeos) en un núvol informàtic, al qual es pot accedir amb una clau i baixar els documents.\nEl simulador envia un correu a un contacte de la víctima i li mostra documents afegits al missatge en format PDF. La idea és buscar la reacció del receptor que clica damunt dels documents perquè se li descarreguin al seu ordinador. L'engany està en el fet que el receptor per veure els documents ha de posar el seu correu i el número de mòbil en un requadre que li mostren des d'una pàgina que simula ser de Google Drive. Un cop ha posat les identificacions pot descarregar els documents. El problema està que un cop baixats, comprova que són papers escrits en anglès sense lògica i en conseqüència veu que ha estat víctima d'un engany.\nEl problema és que el virus fa ús de l'adreça de correu per enviar l'engany a tots els contactes de la víctima i així fer l'escamapada. El número de telèfon va a parar a les empreses de venda per telèfon. El que és més és que si les dades coincideixen amb un usuari del núvol els pirates informàtics tenen accés als document de l'administració.\nLa solucio més pràctica a l'engany és canviar la contrasenya del compte de google. Es pot fer de dret des de l'adreça https://accounts.google.com/b/0/EditPasswd?hl=ca. Com a prevenció, cal verificar l'adreça de la web on l'envien i no donar mai les dades d'usuari i contrassenya a una pàgina desconeguda.\nLa causa de la propagació a través d'ajuntaments o de persones relacionades amb ells és que les administracions locals fan ús de Google Drive per emmagatzemar fins a 15 gigabyts.\nLes administracions locals fan ús de l'aplicació perque el sistema de núvol informàtic que conté permet l'accés als documents sense haver-los d'afegir als correus electrònics. El pes en de les fotografies o dels plànols a vegades dificulta l'enviament de correus. Fins a la creació del sistema de núvols informàtics, l'unica manera de millorar el temps de descàrrega d'un document en un altre disc dur era reduir el pes de les imatges.\nAixò no obstant, es tracta d'una operació que sol reduir la qualitat i també suposa una inversió de temps, perquè s'ha de fer document per document.


Saber més respecte al cognom Bracy és saber més sobre aquelles persones que amb tota probabilitat comparteixen uns orígens i avantpassats comuns. Aquest és el motiu pel qual és freqüent que el cognom Bracy sigui més abundant en uns certs països del món en concret que en uns altres. En aquesta pàgina és possible conèixer quins són els països del planeta en els quals existeix una major quantitat de persones amb el cognom Bracy.\nEl cognom Bracy en el món\nLa globalització és un fenomen que ha fet que els cognoms es difonguin molt més lluny de de el país en què es va originar, de manera que podem trobar cognoms asiàtics a Europa o cognoms americans a Oceania. De la mateixa manera ocorre en el cas de Bracy, que com es pot comprovar, és possible assegurar que és un cognom representat orgullosament en gairebé tothom. D'igual manera existeix països en els quals certament el nombre de persones amb el cognom Bracy és major a la de la resta de països.\nEl mapa del cognom Bracy\nL'oportunitat d'informar-se en un mapamundi sobre quins països posseeixen una major quantitat de Bracy en el món, és de gran ajuda. Col·locant-nos sobre el mapamundi, damunt d'un país concret, som capaços de veure la xifra exacta de persones que porten el cognom Bracy, per a aconseguir així la informació precisa de tots els Bracy que pots trobar en l'actualitat en aquest país. Tot això ens ajuda també a comprendre no solament d'on és oriünd el cognom Bracy, sinó també d'en quina manera s'han desplaçat i s'han traslladat les gents els orígens de les quals formen part de la família amb el cognom Bracy. De la mateixa manera, podem veure en quins països s'han arrelat i desenvolupat, motiu pel qual si Bracy és el nostre cognom, resulta atractiu saber a quins altres llocs del globus és possible que migrés alguna vegada un avantpassat nostre.\nPaïsos amb més Bracy del món\nEstats Units (4594)\nSi ho mires atentament, en aquesta web et presentem tot allò que és important perquè puguis tenir la informació real de quins països tenen un major número de Bracy en tot el planeta. D'igual manera, és possible veure'ls de forma molt gràfica en el nostre mapa, en què els països en els quals resideixen una quantitat major de persones amb el cognom Bracy poden veure's pintats en un to més fort. D'aquesta manera, i amb un simple cop de vista, pots localitzar sense dificultat quins són els països en els quals Bracy és un cognom més freqüent, i en quins països Bracy és un cognom insòlit o inexistent.


El pacte de Manacor, per l'ampliació de cases en sòl rústic i del lloguer vacacional en espai protegit\nL'oposició lamenta que "no hagin bastat 50 anys de destrucció del territori"\nMIQUEL BARCELÓ Manacor 13/02/2018 19:48\n651x366 Els grups del pacte de Manacor presentaren propostes urbanístiques de més pressió a foravila. / M. BARCELÓ Els grups del pacte de Manacor presentaren propostes urbanístiques de més pressió a foravila. / M. BARCELÓ\nEl grup de govern de Manacor (El Pi-PP-AIPC) ha aprovat dues mocions en què, per una part, es demana un canvi legal que permeti ampliar els habitatges legals en sòl rústic i, per l'altra, aposta per alliberar el lloguer turístic dins espais protegits.\nEn matèria d'ampliació d'edificis en sòl rústic, la coalició de govern municipal demana la modificació de la Llei 6/1997 de sòl rústic "operada per la Llei 12/2017 d'urbanisme, que prohibeix qualsevol tipus d'ampliació als habitatges legals existents en sòl rústic que estiguin implantats en parcel·les inferiors a la mínima exigible per a un nou habitatge".\nEn aquesta línia, s'insta el Govern balear i el Parlament "a impulsar les reformes legals perquè s'introdueixi un nou règim legal que permeti les ampliacions dels habitatges legals existents en sòl rústic", sempre que es respectin els paràmetres urbanístics (edificabilitat i ocupació) vigents en el moment de la sol·licitud de la llicència d'ampliació.\nEn un altre punt es demana que "l'ampliació no superi el límit del 50% de la superfície ja realitzada legalment en el moment que la parcel·la va quedar per sota de la mínima exigible, sempre amb el màxim del 450 metres quadrats, o bé que l'ampliació no doni lloc a edificacions superiors als 250 metres quadrats".\nEn una altra moció, el pacte aprovà la proposta del PP que sol·licitava al Consell de Mallorca ampliar el lloguer turístic a les edificacions situades dins terreny protegit. Segons el PP, l'actual zonificació "no té ni cap ni peus" .\nEls grups de l'oposició MÉS-Esquerra, PSOE i Volem s'oposaren a ampliar el lloguer vacacional a espais protegits. "No n'hem après, en 50 anys de destrucció del territori", es lamentà al final del debat plenari el portaveu de MÉS-Esquerra, Joan Llodrà, qui demanà seguir el model de Menorca en lloc del d'Eivissa en matèria turística.


El barri d'Orba d'Alfafar tornarà a tindre caixer automàtic | Valencia Extra\nEl caixer se situarà en el local llogat per l’Ajuntament d’Alfafar en la plaça Poeta Miguel Hernández del municipi\nL’Ajuntament d’Alfafar ha iniciat el procediment per a la implantació d’un caixer automàtic en el Barri Orba. Aquest se situarà en el local de la plaça Poeta Miguel Hernández llogat per l’Ajuntament d’Alfafar per a prestar aquest servei. En aquesta ubicació també està previst realitzar una ampliació del Servei d’Atenció Ciutadana (SAC) i de l’aula de lectura del Barri, tot això amb l’objectiu de poder disposar de més espais i millorar així la prestació de serveis en aquesta àrea del municipi.\nEn aqueix sentit, durant enguany va realitzar els contractes d’arrendament per a l’ampliació del SAC, i al mateix temps, per a disposar de 68 metres quadrats addicionals de local, al costat de l’actual oficina d’atenció ciutadana.\nAtés que es tracta d’una iniciativa pública, la llei obliga a efectuar un concurs públic entre les entitats bancàries interessades per a la instal·lació del caixer automàtic. Amb la resolució d’alcaldia aprovant les bases del concurs i la seua publicació en el BOP, es dóna inici al procés de signatura del conveni amb l’entitat que resulte adjudicatària.\nEn el marc d’aquest conveni, l’Ajuntament d’Alfafar cedirà un espai diferenciat en aqueix local a l’entitat guanyadora del concurs, que instal·larà el caixer automàtic. Aquesta entitat es farà càrrec també dels costos del servei de blindats, la instal·lació dels sistemes de seguretat necessaris, l’alta de línia telefònica, la publicitat i senyalització del caixer automàtic, el cost d’inspecció de la Policia i del cost de la posada en funcionament del servei. El conveni tindrà una durada de quatre anys, prorrogables per altres quatre més.


El vicepresident de la Comissió Europea: "Estem preparats per treballar amb les autoritats escollides democràticament als estats membres"\n12:56 18/09/2015 ARA / AGÈNCIES\nEl letó Dombrovskis assegura que la Comissió Europea "no vol influir" en unes eleccions catalanes que "són realment decisió dels votants"\n540x315 El vicepresident de la CE per l'Euro i el Diàleg Social, el letó Valdis Dombrovskis, en una fotografia d'arxiu / ACN El vicepresident de la CE per l'Euro i el Diàleg Social, el letó Valdis Dombrovskis, en una fotografia d'arxiu / ACN\nEl vicepresident de la Comissió Europea Valdis Dombrovskis ha assegurat que Brussel·les " no té la intenció d'influir" en unes eleccions catalanes que "ara són realment decisió dels votants" [ escolta les declaracions].\nL'ex primer ministre letó, comissari per a l'Euro i el Diàleg Social, ha fet aquestes declaracions després que aquest dijous el portaveu comunitari, Margaritis Schinas, advertís que si part d'un estat membre s'independitza "els tractats ja no s'aplicarien en aquell territori" i "es convertiria en un tercer estat" que hauria de "demanar l'ingrés a la UE".\nEn un esmorzar sobre governança econòmica al European Policy Centre de Brussel·les, un periodista li ha preguntat per les conseqüències de les eleccions gregues d'aquest diumenge i de les plebiscitàries del 27-S, donant per fet que una Catalunya independent quedaria fora de la UE: "Quin és el vostre missatge per als catalans?". Dombrovskis ha respost: "La Comissió Europea normalment no fa comentaris sobre la política de partits als estats membres o les seves regions, i ara es tracta realment d'una tria dels votants; per tant, des d'aquest punt de vista, nosaltres no podem comentar gaire les eleccions o les diferents implicacions d'un vot o altre, perquè certament no és la nostra intenció influir en el vot als estats membres o regions". "Per tant, ara realment està en mans dels votants. Com la Comissió ja ha dit sempre, estem preparats per treballar amb les autoritats escollides o designades democràticament als estats membres", ha conclòs, segons informa l'ACN.\nMés tard, preguntat per l'agència Efe, Dombrovskis s'ha remès a la doctrina habitual de la UE i ha afirmat que "si una part d'un estat membre s'independitza, els tractats no s'hi aplicarien més i es convertiria en un tercer país respecte a la Unió Europea". "Tot i això, pot presentar la sol·licitud d'ingrés a la UE", ha afegit, segons l'agència Efe.\n"Si hi ha una legitimitat del procés diria, teòricament parlant: per què no?"\nDOMBROVSKIS, L'ANY 2013 Vicepresident de la CE\nLes declaracions del 2013\nDombrovskis havia defensat el 2013, quan era primer ministre de Letònia, que és "necessari prestar atenció" al procés sobiranista català. Preguntat sobre si reconeixeria una Catalunya independent, va admetre: "Francament, per ara no tenim un posicionament oficial sobre aquests temes, però si hi ha una legitimitat del procés diria, teòricament parlant, per què no?". L'actual vicepresident de Juncker va advertir que en cas de declaració unilateral la situació "podria ser més complicada", però no va tancar la porta a un reconeixement. El ministre espanyol d'Exteriors, José Manuel García-Margallo, va protestar convocant l'ambaixador letó a Madrid per demanar-li una rectificació, però Dombrovskis s'hi ha negar. "El primer ministre va dir el que va dir i no vol retractar-se de res", va respondre el seu portaveu.\nBrussel·les va repetir ahir el discurs oficial sobre el procés (en els despatxos comunitaris hi ha poc marge per a la improvisació). El portaveu de la Comissió, el grec Margaritis Schinas, membre del Partit Popular Europeu, va recordar – a preguntes de la premsa espanyola– que una Catalunya independent es convertiria en un país tercer i hauria de demanar el reingrés a la Unió Europea. És la doctrina que va fixar el 2004 l'aleshores president Romano Prodi i que, després d'un temps de vacil·lacions i missatges en direccions diverses, es va acabar assumint com a doctrina. En cap cas, però, va confirmar que l'expulsió fos automàtica ni va voler dir si s'havia fet una anàlisi tècnica de la situació a petició de l'executiu de Madrid. Per què és rellevant, doncs, el comentari? Pel moment. Perquè evidencia que els motors de la diplomàcia espanyola funcionen a tota potència per condicionar els resultats a les urnes. El degoteig de pronunciaments internacionals dels últims dies demostra que el PP i la Moncloa han abandonat qualsevol intent de convèncer a través de la seducció. Les terceres vies, que fins ara no han tret el nas de manera consensuada i estructurada, han quedat aixafades pel pes de la reforma del Tribunal Constitucional que impulsen els populars per inhabilitar, si arriba el cas, el president Artur Mas i per l'argument recurrent de la por de l'aïllament. Més que no pas buscar noves adhesions a un projecte engrescador d'Espanya, els conservadors prioritzen desmobilitzar el sobiranisme i aconseguir que els indecisos no facin el pas.\nExperts qüestionen que es pugui expulsar Catalunya\nPrecisament, i en vista del debat al voltant de la permanència o no d'una Catalunya independent a la UE, l'advocat expert en dret internacional públic i privat, dret comunitari, dret d'estrangeria i immigració Eduard Segarra ha negat aquest divendres en declaracions a Catalunya Ràdio que els tractats prevegin l'expulsió d'un nou estat nascut d'un estat que ja és membre de la UE. I encara més, ha subratllat la paradoxa que perquè pogués ser expulsada Catalunya de la UE, abans hauria de ser reconeguda com a estat independent: "Per treure Catalunya fora, els 28 de la UE inclosa Espanya haurien de reconèixer que Catalunya és un estat, perquè si no la reconeguessin com a estat independent, no podrien pas expulsar-la".\nSegons Segarra, fins i tot en cas d'expulsió, es donaria la paradoxa que els catalans, en tant que "espanyols d'origen", conservarien la ciutadania europea i podrien moure's i treballar lliurement a tota la UE, mentre que els ciutadans dels 28 estats membres necessitarien un permís per entrar a Catalunya i permís de treball i residència per poder-hi treballar. Tot plegat, per a una expulsió d'un territori ja integrat a la UE, s'hauria de modificar la Constitució espanyola, el Codi Civil espanyol i tractats de la UE. "Les afirmacions categòriques s'han de fer sobre el paper i no en un plató i amb papers mullats", ha asseverat Segarra.\nEl Tribunal Constitucional no salvarà el rei de la realitat


SRA. NÚRIA PANIELLO CUARTERO – Testimonios para la Historia\nPortada » PC, 15è VOLUM. Entitats mèdiques » SRA. NÚRIA PANIELLO CUARTERO\nSRA. NÚRIA PANIELLO CUARTERO\nPensem amb la sanitat com un dret, l’hem de mirar com una obligació.\nEl Consorci Sanitari de Terrassa fou creat el 25 de març de 1988, en bona part gràcies a l’impuls del llavors gerent de Sant Llàtzer, Dr. Joan Costa Roma. Integrat per la Generalitat de Catalunya, l’Ajuntament de Terrassa i la Fundació Sant Llàtzer, té com a missió assistir els ciutadans i les seves famílies des d’una visió integral de l’atenció que inclou no només la cura de la malaltia, sinó també un concepte més ampli i heterogeni en el qual també tenen cabuda la prevenció, la docència, la recerca, la rehabilitació i la reinserció. L’entitat desplega una àmplia xarxa sanitària, constituïda per quatre centres d’atenció primària –presents a Terrassa, Rubí, Castellbisbal i Matadepera– i un equipament sanitari de grans dimensions, que no només dóna cobertura als ciutadans i ciutadanes de la comarca que els pertoca, sinó també a una part de la població sabadellenca. Gestiona, també, la Unitat Hospitalària Penitenciària des de l’any 1993. Segons explica Núria Paniello, presidenta del Consorci: “Des que vam néixer hem avançat molt, acabem d’obrir un hospital de dia per a malalts d’Alzheimer i estem a punt d’inaugurar un nou CAP a Terrassa. Tot i així, ara estem vivint un moment clau”, afirma.\nLa institució està avaluant ara cap a on s’ha d’avançar des d’una perspectiva de racionalitat i sostenibilitat. I és que, com diria un jugador d’escacs, sovint cal fer la pausa d’un bon estrateg per repensar les fites i reprendre les forces. “Som un dels pocs hospitals de Catalunya que tenim espai disponible per créixer més”, concreta. Però no es pot avançar improvisadament i sense una adequada planificació. “A mitjans del 2003 vam pensar que havíem de tenir un pla de futur global.”\nS’havia d’elaborar un estudi que tingués en compte l’evolució demogràfica dels darrers anys. El procés d’immigració, més el fet de l’encariment de la vivenda a la capital catalana, ha forçat moltes noves famílies i joves a traslladar-se de la gran urbs a la perifèria, sovint més econòmica. És evident que aquest procés d’emigració interna i externa i les millores en la comunicació viària han produït més desplaçaments i noves necessitats, incloses les sanitàries. “En els darrers anys ens ha anat canviant el públic al qual assistim”, afirma, i revela que mentre que la presència de diversos operadors dóna l’oportunitat als pacients de Terrassa d’escollir entre diversos centres –“gràcies a la major oferta estan freqüentant més la sanitat pública”, puntualitza. «D’altra banda, l’afluència d’usuaris d’altres zones, com per exemple Sabadell, augmenta de forma continuada en els darrers anys.”\nTanmateix, que aquestes comarques properes a Barcelona ciutat hagin vist créixer en els darrers anys la seva població no ha de precipitar les decisions. “Volem incloure especialitats molt complexes?”, es pregunta, abans d’afirmar: “S’han d’establir els mitjans perquè no tothom s’hagi de desplaçar a Barcelona, i per tant s’han de desplegar en el conjunt del territori les especialitats que calguin, però de manera racional.”\nI posa un exemple: “No tenim urgències d’oftalmologia i hem d’enviar la gent a l’Hospital de la Vall d’Hebron de Barcelona, però oferir només nosaltres aquest servei no tindria cap sentit, seria deficitari i poc operatiu.”\nPer aquest motiu, la solució ha sorgit d’una necessària col·laboració entre els diferents proveïdors de Terrassa i Sabadell: “Les tres institucions mèdiques, Mútua de Terrassa, Corporació Sanitària del Parc Taulí de Sabadell i el nostre Consorci, hem decidit crear un servei compartit. Això ja té un sentit. Hem de ser responsables i no voler créixer de manera individual per tal d’obtenir més reconeixement. Si prioritzem la racionalitat i la sostenibilitat econòmica, les administracions també ens acaben oferint el seu suport”, assegura, abans de remarcar que “fa molts anys que ens mirem la sanitat com un dret. Crec que ens l’hem de començar a mirar també com una obligació, no només des del punt de vista dels ciutadans sinó també dels metges, els gestors i els polítics.”\nD’altra banda, s’han d’atendre les necessitats reals de la població i no “desenvolupar els equipaments buscant protagonismes des dels centres sanitaris ni des dels territoris.”\nLa sanitat vista com una inversió i no només com una despesa. Aquest seria, segons Núria Paniello, un concepte clau de partida per superar molts anacronismes. “En sanitat pública està mal vist parlar de diners i és un gran error que cal corregir, perquè els guanys es tornen a invertir en el sector i pel bé del conjunt de la població”, afirma. “El metge ha de fer bé la feina, però també ha d’intentar fer-la ajustant-se als recursos disponibles.”\nDonar més pes a l’activitat preventiva és també una altra manera no tan sols de millorar la salut dels nostres ciutadans sinó també d’evitar despeses i, en aquest sentit, l’atenció primària és una peça bàsica. “És un tipus d’atenció que s’ha anat remodelant, però hi ha coses que no estem fent prou bé. Viu poc coordinada amb les especialitats hospitalàries i al mateix temps encara és poc resolutiva.”\nLa crítica de la presidenta també està lligada a la pèrdua de protagonisme del metge de família, que segons assenyala s’ha de recuperar: “Hem passat d’un extrem a l’altre. Abans aquest professional coneixia molt bé el pacient i gaudia de credibilitat, malgrat que a vegades podia equivocar-se, ja que no era especialista en tot. Ara, per una banda, s’ha despersonalitzat molt la relació entre el metge de capçalera i el pacient. I, per l’altra, existeix descoordinació entre el metge i l’especialista, que hauria de recuperar la confiança en aquest professional.”\nS’han de potenciar els centres de primària, fins i tot en el cas d’urgències assumibles, ja que durant molts anys han ofert un servei parcial i reduït. “Hem provocat sovint una hiperfreqüentació a urgències hospitalàries que en molts casos no està justificada. En el Consorci estem treballant en potenciar el servei d’atenció continuada des de la primària i també l’atenció domiciliària.”\nNúria Paniello, que també és economista, presideix un equip de 1.500 persones; una tasca feixuga si no tingués un criteri clar i assentat de bona gestora: “La preocupació més gran que ha de tenir una persona en el meu càrrec és que les persones que composen l’organigrama, començant pel gerent i l’equip directiu, sàpiguen més que ella mateixa d’allò que fan, i tinguin clares les línies estratègiques marcades des del Consell de Govern. No ser metge no és un problema si escoltes, respectes aquests professionals, que en saben molt de la seva professió, i els ofereixes tota la informació que necessiten. Si la gent té totes les dades, és més receptiva.”\nPrevAnteriorDRA. TERESA PÀMPOLS ROS\nSiguienteDR. JOAN MANEL PANO I VIDALNext


Els estudiants dels graus de Ciències de la Salut són els que menys abandonen durant el primer any dels estudis. No visualitzes aquest correu correctament?\nEls graus que menys s'abandonen a primer curs: Infermeria,\nCoincidint amb l'inici de la preinscripció universitària, que comença avui i que es perllongarà fins el proper 3 de juliol, UNportal mostra al seu web el percentatge d'estudiants de primer curs que abandonen els estudis en cadascuna de les titulacions de grau que s'imparteixen als centres integrats de les universitats públiques catalanes i a la Universitat de Vic (UVic).\nEs tracta de la primera vegada que es coneix aquest indicador des que els graus, que van començar a impartir-se de manera generalitzada el curs 2009-2010, van substituir les antigues llicenciatures i diplomatures.\nInfermeria, amb un 7% d'abandonaments de mitjana, Farmàcia (8%) i Medicina (8,1%) són els estudis amb més matriculats que registren menys desercions l'any en què els estudiants ingressen a la titulació.\nLes dades de la Secretaria d'Universitats i Recerca són del curs 2011-2012 i es refereixen exclusivament als centres que ofereixen els estudis a preus públics, amb l'excepció de la UVic.\nInfermeria, per exemple, compta el curs actual amb més de 2.000 alumnes de primer repartits en 17 centres on s'imparteix la titulació, però només 874 segueixen els estudis en centres propis de les universitats públiques que els ofereixen a preus subvencionats (2.511 euros). La resta són centres adscrits o privats que els oferten a preus privats.\nA Medicina, per contra, la immesa majoria dels estudiants de primer (1.095) han pagat una matrícula pública (també 2.511 euros). A Farmàcia ho ha fet la totalitat dels que cursen el primer any (365), ja que només s'oferta a la Facultat de Farmàcia de la UB.\nTres titulacions més de la branca de Ciències de la Salut, Fisioteràpia, Veterinària (UAB) i Odontologia (UB), se situen entre les 10 amb menys abandonament. Publicitat es l'únic estudi de la branca de Ciències Socials que aconsegueix figurar en aquesta classificació.\nTop-10 dels estudis amb menys abandonament\nBiociències, la joia de la corona\nEl rànquing dels estudis menys abandonats està encapçalat, però, per tres estudis de Biociències que s'imparteixen a la UAB.\nEls graus de Microbiologia, amb un 3,2% d'estudiants que ho deixa estar durant el primer any de la titulació, Genètica (5,1%) i Biologia Ambiental (6,6%) són els tres estudis més ben situats a la classificació.\nTots tres ofereixen 60 places de primer curs a preu públic el 2013-2014 (2.285 euros el curs 2012-13). Fa un any la nota d'accés va superar el 10 en els tres casos i a Genètica es va enlairar fins l'11,50.\nEls 44 estudis de la branca de Ciències\nEls cicles de Grau Superior\nEl cicle formatiu de grau superior de Química Industrial, que s'imparteix a quatre instituts públics catalans (Narcís Monturiol de Barcelona, Mollet del Vallès, Comte de Rius de Tarragona i Institut de Terrassa) lidera dos dels rànquins del Top-10 de CFGS d'UNportal.\nD'acord amb l'última enquesta del 2011 elaborada per la Conselleria d'Ensenyament i el Consell General de Cambres de Comerç, els graduats d'aquests estudis, de dos anys de durada, figuren entre els més ben retribuïts (més de 1.200 euros mensuals) i treballen en una major proporció en allò que han estudiat.\nEls graduats en Química Industrial també ocupen un lloc destacat, el segon, a la classificació dels estudis d'FP superior amb més èxit al mercat laboral.\nEl cicle formatiu de grau superior de Transport i Logística lidera, precisament, el rànquing d'ocupabilitat. Els mateixos estudis disfruten de la condició de ser els que registren un nombre més gran de contractes indefinits entre els seus graduats, d'acord amb l'enquesta d'Ensenyament i les Cambres.\nTransport i Logística s'oferta a 10 instituts públics catalans, entre els quals hi ha l'Institut Joan Brossa de Barcelona, el Jaume Mimó de Cerdanyola del Vallès, el Ribera Baixa del Prat i el Bosc de la Coma d'Olot.\nSanitat i cuina sobresurten al Grau Mitjà\nEl cicle formatiu de grau mitjà d'Emergències sanitàries és el més ben situat a les classificacions de més èxit laboral i major estabilitat (més contractes fixos) del Top-10 del portal, alhora que ocupa la tercera plaça de la taula de millors salaris. S'imparteix a 15 centres educatius, entre els quals l'Escola del Clot i l'Institut de la Guineueta a Barcelona.\nEl cicle formatiu de grau mitjà en Serveis de restauració, de dos cursos de durada, encapçala la relació de CFGM amb millors salaris, d'acord amb la darrera enquesta d'Ensenyament i les Cambres de Comerç. A Catalunya es pot cursar a 18 indrets, entre els quals hi figura el CETT i el Col.legi Sant Ignasi a Barcelona i l'Institut Joaquim Bau a Tortosa.\nEina estrena un màster universitari de recerca\nEINA, el centre universitari adscrit a la UAB que imparteix el grau de Disseny, estrena el curs 2012-2013 un màster universitari de Recerca en Art i Disseny, el primer postgrau oficial que incorpora a la seva oferta. El màster, l'inici del qual es preveu per al 4 de novembre, és d'un any de durada (60 ECTS). Està adreçat a un grup d'entre 20 i 30 estudiants i s'impartirà en horari de tarda. Eina també ofereix postgraus propis i cursos de curta durada, com el de Serigrafia manual que imparteix a l'estiu (foto).


El blog de Gabriel Bibiloni » Bastió, no baluard\n21 juny 2008 | Categoria: Llengua\nJosep J. Rosselló - 22 juny 2008 4:26 pm\nAmb poques paraules. Com sempre, he après una nova lliçó amb el vostre comentari; ara jo ho sé per a propers textos que pugui escriure (i mira que n’he parlat del baluard). Només se’m planteja un dubte: que en feim d’Es Baluard, el museu d’art modern i contemporani? Mantenim la denominació menys adient, com al centre comercial Porto Pi? Que en dirà d’això, l’editor del Diari de Balears?\nJoan A. Coll - 22 juny 2008 9:24 pm\nM´imagín que Es Baluard és com un nom propi, com una marca comercial, i ja s´ha de quedar tal qual. Per a la resta d´usos, encara hi som a temps de reconduir el tema.\nG. Bibiloni - 22 juny 2008 9:31 pm\nEs Baluard, nom (o sobrenom) del museu, amb el seu article salat, és un nom de marca, com Sa Nostra o el centre comercial Porto Pi. I els noms de marca no es poden tocar. Són com són.\nI no crec que a ningú li passi pel cap de canviar-lo per un articlet d’un lingüista insignificant. Ni era la meva aspiració, naturalment: només deman que es digui bastió als bastions com a tals.\nDeixau-me dir, també, que d’aquestes qüestions (l’article salat, el mot baluard, etc.) ja n’havia parlat en una altra ocasió. Un article que crec que molta gent hauria de llegir, per cert.\nJesús - 23 juny 2008 2:21 pm\nI si vas a Maó i vols veure es Pont de Sant Roc, demana com arribar a sa Plaça “Bastión” (sí amb ena final que es de capital son així). Si demanes per sa Plaça Baluard ningú t’entendrà.\nI a Eivissa, ¿com ho diuen? Allà en deven de tenir uns quants de bastions….\nG. Bibiloni - 23 juny 2008 5:22 pm\nI a Ciutadella hi ha el bastió de la Font, dit sempre bastió. A Eivissa, que tenen intacta tota la murada, crec que és com a Mallorca: si no vaig errat ara diuen més aviat baluard.\nAntoni Llull Martí - 24 juny 2008 10:31 am\nEl teu article als que ens dones accès des d’aquí hauria d’ésser llegit no per molta gent, com dius, sinó per tothom, puix que ajuda molt a veure clar no tan sols la conveniència de l’ús de bastió en lloc de baluard, sinó que aclareix moltes altres coses.\nLa meva mare, com la teva, també deia, de vegades, “baluarte”, amb a neutra, referint-se a una cosa de molt embalum que feia nosa.\nI pel que fa als noms comercials, hi hauria d’haver una llei que els regulàs un poc. Potser direu que si estan mal escrits o són ridículs això només és mostra de la ignorància de qui els ha tret al carrer o als mitjans de comunicació, vaja, que és cosa només seva, però a mi, aquesta ignorància o toixarrudesa aliena em fa sentir mal a pler, i fins i tot envergonir.\nAlbert - 28 juny 2008 12:44 pm\nNo obstant, no oblidem que el mot baluard és ben correcte i és l’estàndard dels textos militars i històrics acadèmics catalans, potser perquè al principat l’ús és més freqüent que bastió. Vegeu a tall d’exemple:\nF. Xavier Hernandez “Història militar de Catalunya”, Rafael Dalmau, Editor; Barcelona (2001 – 2004), especialment el vol. III (2003) que va de Casp al s. XVIII i en concret el capítol “La poliorcètica als segles XVI i XVII”.\nTambé J. Albareda i Salvadó, P. Gifré i Ribas “Història de la Catalunya moderna” Pòrtic/Edicions de la UOC, Barcelona (1999) a la part del setge de Barcelona el 1714 –>”…no sense dificultats, perquè el baluard de Sant Pere va ser pres pels ocupants i reconquerit onze vegades en un dia pels resistents barcelonins,…”\nÉs curiós, no obstant, que en la primera obra, malgrat fer un ús extensiu del mot “baluard”, en una pàgina no numerada es troben dos peus de foto referents a les fortificacions de Cotlliure i l’Alguer i en un cas fa servir el mot “bastió”.\nAlbert - 28 juny 2008 12:52 pm\nPer cert m’acabo d’adonar que a la primera obra que cito del missatge anterior, surt la planta de la fortificació d’Eivissa i fa servir el mot “baluard” fent esment al “Pla Director de les Muralles Eivissa (Cámara/Cobos, 2001)\nG. Bibiloni - 28 juny 2008 1:23 pm\nJa he dit que, en principi, només propòs parlar dels bastions mallorquins d’acord amb la tradició mallorquina. No he estudiat els usos tradicionals a fora de Mallorca, però promet de fer-ho. Potser hi haurà sorpreses agradables per a mi.\nEn tot cas, que uns textos moderns (ni que fossin del segle XIX o XVIII) parlin majoritàriament de baluards no vol dir res. Ni que aquest hagi de ser necessàriament l’estàndard català. La castellanització del nostre lèxic és un fenomen molt antic i una part d’aquest encara està per explorar.\nA Eivissa i a Mallorca, ARA es diu “baludard” perquè en castellà es diu “baluarte”. El que hem d’anar a cercar és què deia la gent parlant normalment en català quan els bastions encara existien i els anomenaven cada dia. A Mallorca tothom deia “bastió”, no “baluard”. M’agradaria saber què deien a Barcelona i altres llocs.


The Kinkeads Discovery Bay Jamaica - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 12 allotjaments a Discovery Bay.\n47 Brown Piece Road, District of Queen Hythe, Discovery Bay, Discovery Bay, Jamaica, JMCAN10 - Veure al mapa\nAl visitar Discovery Bay, vosté es sentirà com a casa a The Kinkeads, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix The Kinkeads asseguren una estada plaentera als seus clients. Magatzem d'equipatge, servei d'habitacions, transport hotel/aeroport, lloguer de cotxes, visites turístiques són només algunes de les comoditats que fan que The Kinkeads sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, escriptori, balcó/terrassa, insonorització a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. The Kinkeads és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Discovery Bay.\nAllotjaments a Discovery Bay


Cites durant el tractament | Bibiloni-Tribó\nDurant el tractament d’ortodòncia\nA la clínica d’ortodòncia Bibiloni-Tribó som especialistes en el Sistema Damon, que permet que les cites durant el tractament siguin més curtes i més espaiades. En molts casos passaran fins a dos mesos i mig entre cites. Això pot afavorir oblidar-se’n fàcilment, raó per la qual sempre les recordem un dia abans mitjançant un sistema automatitzat de missatges SMS.\nA cada cita revisarem l’estat general de la boca i ajustarem els aparells. L’aparatolgia ortodòntica afavoreix l’acumulació de tosca i placa bacteriana, que anirem eliminant quan calgui per mantenir la salut de les teves dents i genives durant el tractament. Anirem fent fotografies de l’estat de la mossegada per comparar-les amb les de la cita anterior, i sempre que sigui necessària farem una radiografia panoràmica. D’aquesta manera assegurem un seguiment exhaustiu del cas amb l’objectiu d’obtenir el millor resultat, fent que el transcurs del tractament sigui controlat i agradable.\nBibiloni-Tribó és una clínica que no depèn de col·laboradors externs per dur a terme els seus tractaments. Els nostres doctors són els ortodontistes i hi són cada dia, matí i tarda, fet que assegura la total disponibilitat horària per atendre els nostres pacients, i sempre en mans dels mateixos professionals.\nLes urgències en ortodòncia són molt poc freqüents, i menys encara utilitzant el Sistema Damon, però en cas que en el transcurs del tractament sorgeixi algun problema podem solucionar-lo el mateix dia. Si es dóna el cas, recomanem concertar cita prèvia d’urgència per telèfon per evitar esperes innecessàries.


Resum del col.loqui Memòria i PoderhistoryCatalan2 jul 201422426Vídeo que resumeix el que ha sigut el primer col·loqui internacional de l'observatori europeu de memòries, celebrat al Paranimf de l'Edifici Històric de la Universitat de Barcelona.\nJosep Ramoneda: Thinking EuropehistoryCatalan18 jul 20142308Conferència a càrrec de Josep Ramoneda dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nRicard Vinyes: Public uses of the past in Europe: towards a syncretic memoryhistoryCatalan14 jul 20142199Conferència a càrrec de Ricard Vinyes dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nmemoryhistoryCatalan14 jul 20142082Conferència a càrrec de Claudia Wasserman dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nGerman examplehistoryEnglish14 jul 20142125Conferència a càrrec de Thomas Lutz dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nMarcello Flores: The role of the historian and the perils of memory historySpanish14 jul 20142201Conferència a càrrec de Marcello Flores dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nMarti Grau: Is a new european narrative possible at all? The project of the House of European HistoryhistoryCatalan14 jul 20142202Conferència a càrrec de Martí Grau dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nDebate. 1st Round table: Challenges on the politics of memory in the XXIst Century, transnational modelshistoryCatalan14 jul 20141918Taula rodona de debat amb els primers participants de la Jornada del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nAdrian Kerr: Each to their own: The conflict of memory in IrelandhistoryEnglish14 jul 20142450Conferència a càrrec de Adrian Kerr dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nOksana Chelysheva: Historical memory used for propaganda purposeshistoryEnglish14 jul 20142247Conferència a càrrec d'Oksana Chelysheva dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nJonan Fernández: Memory and open debates, the Basque Contry casehistorySpanish14 jul 20142029Conferència a càrrec de Jonan Fernández dins del 'Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder'; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nJazmina Mujezinovic: I do not know why?historySpanish14 jul 20142209Conferència a càrrec de Jazmina Mujezinovic dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nDebate. 2nd Round table: Memorial otherness and debates in recent European conflictshistoryCatalan14 jul 20142070Taula rodona de debat amb el segon torn de participants dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nreadjustment in EuropehistoryEnglish14 jul 20142396Conferència a càrrec de George Mink dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nKristina Norman: Anatomy of a Ghost. Dissecting an Uncertain Victory Over a Soviet Monument in TallinnhistoryEnglish14 jul 20142235Conferència a càrrec de Kristina Norman dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nValentina Rozas: Demolishing the traditional memorial: Where Santiago and Buenos AireshistoryCatalan14 jul 20142153Conferència a càrrec de Valentina Rozas dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nCaroline Silveira: Fear and Memory policy in BrazilhistorySpanish14 jul 20142179Conferència a càrrec de Caroline Silveria dins del 'Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder'; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.\nJon Reitan: Crossing Borders of Memory: Possibilities and ChallengeshistoryEnglish14 jul 20142311Conferència a càrrec de Jon Reitan dins del Col·loqui Internacional de l'Observatori Europeu de Memòries: Memòries i poder; celebrat entre els dies 6-8 de maig de 2014.


Emili Altur es reuneix amb la UNRWA per a afermar el seu suport als projectes amb refugiats | Valencia Extra\nEls representants de l’organització mostren al diputat les accions davant la crisi d’emigració a Síria i la situació dels refugiats palestins en la Franja de Gaza\nCol·laboració de la Diputació\nLa Diputació de València col·labora amb UNRWA Espanya a través de la seua delegació a la Comunitat Valenciana, mitjançant convenis de col·laboració dirigits a subvencionar projectes d’emergència en l’exterior, atenent a les necessitats i sol·licituds realitzades per l’organització.\nEn els últims anys, la institució ha subvencionat projectes a Síria i la Franja de Gaza destinats a millorar les condicions higièniques i sanitàries de la població, al suport psicosocial de la població refugiada, a la compensació alimentària escolar i a la resposta immediata d’emergència. Concretament, en 2016 la Diputació de València va destinar 15.000 euros al projecte d’emergència per a proporcionar articles higiènics i de protecció a la població desplaçada pel conflicte a Síria en emplaçaments crítics.\nAnteriorment s’han recolzat projectes en els municipis valencians destinats a conscienciar a ciutadans de totes les edats sobre els drets humans, la cultura de la pau i la situació de la població refugiada de Palestina.\nProgrames de UNRWA\nLa UNRWA naix en 1949 en el marc de l’Assemblea General de les Nacions Unides amb l’objectiu de brindar suport d’emergència i iniciar programes d’assistència social a la població palestina refugiada.\nInicialment es concebia com una organització temporal per a tres anys, però l’Agència ha hagut d’adaptar gradualment els seus programes per a satisfer les necessitats dels refugiats durant més de sis dècades.\nActualment, UNRWA ofereix programes de Desenvolupament i Ajuda Humanitària a 5 milions de refugiats de Palestina en 58 campaments. Concretament, l’Agència gestiona més de 700 escoles a les quals assisteixen més de mig milió d’alumnes d’Orient Mitjà, para esment sanitària en 138 centres de salut primària i gestiona 49 centres socials i de formació per a dones, a més d’altres centres de serveis comunitaris. UNRWA també ofereix serveis de protecció de Drets Humans, microfinanciació i resposta d’emergència.\nUNRWA Espanya va ser el primer Comitè constituït a tot el món. Creat en 2005 té l’objectiu de donar a conèixer a la població espanyola la situació en la qual viuen els cinc milions de refugiats de Palestina, així com difondre la labor humanitària que l’Agència realitza amb ells des de fa més de 60 anys.


Per un accés a l'avortament legal i segur\nGRUP DE DONES DE LLEIDA (GRUP FEMINISTA DE PONENT)\nActualitzada 28/09/2020 a les 09:05\nDesprés d’una intensa campanya, arreu de Catalunya i l’Estat, a favor de la despenalització de l’avortament i per l’elaboració d’una llei que permetés la lliure interrupció de l’embaràs, el 1985 s’aconsegueix la seva aprovació amb el govern socialista. Una llei que no satisfarà les demandes del moviment feminista i que donarà lloc a successives reformes, algunes de les quals van suposar un endarreriment en lloc d’una millora.\n“Jo també he avortat” fou el títol de la campanya que recollí milers de signatures de dones provinents de professions, ideologies, militàncies molt diferents. Una de les demandes més participades de finals dels setanta i principis dels vuitanta.\nLleida també hi fou present amb el Grup de dones de Lleida, Dones de l’Urgell, Associació Catalana de la Dona i altres amb recollida de signatures, campanyes públiques a favor, conferències, taules d’opinió, entrevistes i, especialment la tardor del 1979, amb accions al carrer i amb l’ocupació de les escales interiors de la Paeria esperant una resposta de la corporació –encapçalada per l’alcalde Siurana–, a la qual havíem sol·licitat que es pronunciés “que el consistorio se moje sobre el aborto y que conste en acta quién defiende cada postura”, així recollia la notícia la premsa local.\nA tot això cal afegir la manifestació que va tenir lloc dins d’aquesta campanya, en què es demanava no solament una llei d’avortament sinó la llibertat de les dones encausades per pràctiques avortistes, especialment les dones de Bilbao a les quals el Grup de Dones de Lleida vàrem donar suport a l’assistir a la concentració convocada a nivell internacional. Crits de “Londres, no; Lleida, sí”, entre altres, foren les consignes més escoltades a l’eix comercial de la nostra ciutat per on es desplegà la manifestació, recolzada per partits, sindicats i organitzacions de dones.\nPer què, a dia d’avui, recordem el que va passar fa més de quaranta anys si d’acord amb la llei podem acollir-nos lliurement a una interrupció de l’embaràs?\nPrimerament, cal tenir present que el 28 de setembre és el dia de l’acció global per un avortament legal, segur i gratuït i volem aprofitar-ho per posar damunt la taula una realitat que s’està donant a casa nostra. Algunes de les comarques de Pirineu no hi tenen accés fàcil donades les circumstàncies de manca de serveis propers i per motius d’objecció de consciència d’alguns professionals de la zona. Això fa que moltes dones es vegin obligades a desplaçar-se a altres llocs llunyans, amb el que suposa de despesa, enrenou i també estigmatització.\nAquest tema de l’objecció de consciència està ocasionant molts problemes a la nostra ciutat ja que obliga moltes dones a seguir el mateix camí que les dones de comarques allunyades. Per altra banda, la modificació del govern del PP de la llei de l’avortament el 2015 va ser un important retrocés que obliga les menors de 16 a 18 anys al consentiment parental per avortar. Tenim les joves desprotegides i cal recuperar els seus drets.\nEn segon lloc, molt a prop nostre s’està vivint una situació que ens recorda allò que vàrem protagonitzar fa 40 anys: Andorra, amb un govern antiavortista, amb uns coprínceps que l’un té legalitzat l’avortament (França, des del 1973) i l’altre representa l’Església Catòlica, que s’oposa rotundament a la seva legalització. Sembla ser que, si Andorra despenalitzés l’avortament, el Vaticà deixaria el coprincipat. De ben segur aquesta decisió facilitaria la feina i ho veuríem amb bons ulls!\nAvui volem fer públic i manifest el nostre suport a les dones andorranes que des de fa molt temps estan demanant la legalització de l’avortament, dones que pateixen l’acció repressora d’un govern anomenat democràtic que impedeix un dret reconegut a nivell internacional. A hores d’ara, Stop Violències, l’organització que ha denunciat el govern andorrà, està essent investigada pel fet d’anar a l’ONU a exposar la seva situació.\nAl mateix temps, ens solidaritzem amb totes les dones del món que estan lluitant per aquest i altres drets que els són negats.\n“Quan defensar els drets de les dones és delicte, la injustícia i la discriminació són llei.”


Imaginem un món -no un país- on no hi ha passions, ni emocions, on la vida discorre sense ensurts, monòtona, on cadascú cobreix les seves necessitats i poc més, on gairebé no es menja carn, on la diversió és un concepte desconegut, on no t'has de preocupar per res perquè t'ho donen tot fet: la feina, l'allotjament, el metge. Tots els dies són iguals i res canvia, i l'essència d'aquest món és que mai canviarà res. És un món on s'hi va de manera voluntària; s'ha de creuar l'aigua (no està clar si és un mar, o una llacuna); s'ha de fer net del passat, com es diu repetidament al llibre: només així es pot abraçar plenament la nova vida. En aquest leibnizià millor món dels possibles (o potser és la mort?), singular, burocratitzat, barreja del Bucarest de Ceausescu i del "món feliç" de Huxley on es parla espanyol i on tots els noms són espanyols, hi arriben un home i un nen. El nen es diu David i l'home Simón. No són els seus noms "originals", que mai sabem, sinó els que els han donat per a la nova existència. No són pare i fill. Durant el viatge, l'home s'ha fet càrrec del nen perquè aquest ha perdut una targeta on portava el nom de la seva mare: l'home l'ajuda a buscar-la, i tot i que no sap qui és, està convençut que la coneixerà quan la vegi. Després d'arribar a Novilla, els concedeixen un pis i allà s'instal·len, preparats per començar aquesta nova vida d'oblit i benaurança, només que...\nNomés que Simón no acaba d'adaptar-se a la nova vida: encara és humà, és a dir, encara sent les passions de la seva existència anterior; no acaba de comprendre aquest món immòbil on al moll, on treballa d'estibador, encara es traginen els sacs a l'esquena, sense grues; on només existeix la realitat , i es desconeixen conceptes com les notícies i la història (tampoc sembla haver-hi diaris, ni televisió, ni cinema, ni imatges). Però el problema principal serà el nen, perquè David, d'aproximadament cinc anys, no té por; no vol aprendre, sinó saber; no vol raonar, sinó veure. L'únic llibre de lectura que accepta és una versió abreujada per a nens d' El Quixot , una educació en la imaginació. Ell és la veritat, ens diu: "Jo no tinc pare ni mare. Només sóc". Aleshores Simón trobarà la mare (o la dona que ell considera la mare del nen), i tots tres iniciaran una relació tan complexa com la que probablement van mantenir al principi Jesús, Maria i Josep, o almenys més propera a la que trobem en alguns dels evangelis apòcrifs, aparició del Diable -en la forma del senyor Daga i l'instrument del Mal: la televisió- inclosa. La novel·la es titula La infantesa de Jesús , i a molts crítics els ha semblat desconcertant que Jesús no aparegui, de manera evident, enlloc, passant per alt, potser, que tota la novel·la és una revisió del que podria ser l'aparició d'un Messies, o d'un Salvador, o com li vulguem dir, al món modern. ¿Al món modern? Bé, podrà dir algú: el que acabem de descriure no és el món modern, o almenys no el món que estem vivint ara. No, sens dubte. Coetzee ens proposa un món fred, de baix manteniment emocional -un reflex de la seva personalitat, tal com ens la presenta a l'autobiografia-, i fa l'experiment d'habitar-lo; i no només això: mitjançant Simón, David i Inés, la suposada mare de David, ens proposa la seva refutació. Aquest llibre, que comença com una distòpia, aviat passa a ser una novel·la profundament filosòfica, no en un sentit escolàstic (del qual fa befa abundosament), sinó de "la mena que trasbalsa, que et canvia la vida", plantejant les preguntes essencials: per què vivim? Som perquè recordem? ¿La raó ha de suprimir completament la intuïció? ¿La vida consisteix a treballar, complir les nostres obligacions i procurar que no canviï res mai? ¿Hi ha lloc per al plaer, per a la diversió? ¿S'ha de salvar la gent, tot i que no vulgui?\nCoetzee planteja preguntes que van al moll de l'os, i ho fa amb una literatura pura , on llegim -gràcies a la traducció de Dolors Udina- Kafka, Bioy Casares, Cervantes, i on ens divertim, pensem, a la manera que ho ha fet sempre la gran literatura: mostrant sense subratllar; preguntant sense respondre; sacsejant els esquemes del nostre pensament. Feia temps que no llegia una novel·la tan estimulant, tan oportuna, tan intel·ligent.


Plans de Pensions d'Ocupació | Previsió Social - VidaCaixa\n[F13] Pla de pensions d’ocupació\nInici Empreses Plans de pensions Plans de pensions d'ocupació\n[F32][Empreses] Plans de pensions - Plans de pensions d'ocupació\nConclusions de l'últim Baròmetre de Plans de Pensions d'Ocupació. La visió dels protagonistes.\nVidaCaixa, SA d’Assegurances i Reassegurances, com a entitat gestora, també inclou dins de la seva gamma de productes i serveis aquest producte de previsió social empresarial. A més, disposa de solucions per a qualsevol tipus de col•lectiu oferint diverses alternatives, que comprenen un ventall ampli de plans de pensions de promoció conjunta específics i també plans de pensions d’ocupació que es dissenyen a mida.\nEls plans de pensions constitueixen l’instrument de previsió social amb la regulació més exhaustiva dins de la normativa espanyola.\nEl seu funcionament està supervisat per una Comissió de Control formada, de manera paritària, per representants de l’empresa i els treballadors. Hi ha un sistema de control estricte en el qual intervenen, entre altres, professionals independents i la pròpia Direcció General d’Assegurances i Fons de Pensions.\nLa normativa estableix, així mateix, un règim d’informació als partícips i beneficiaris, mitjançant el qual se’ls informa entre altres aspectes del valor dels drets consolidats, de la rendibilitat generada i de qualsevol modificació que pugui afectar el pla.\nEn un pla d’ocupació, l’entitat promotora serà l’empresa o les empreses que promou/en el pla de pensions i l’entitat dipositària, en el nostre cas, Caixabank, S.A..\nAvantatges del Pla de pensions d’ocupació\nPla de pensions d’ocupació: es dissenya el pla a mida, d’acord amb els requeriments del compromís.\nPla de pensions d’ocupació de promoció conjunta: una solució molt adequada i a mida per a compromisos de menors dimensions, per a grups d’empreses o sectorials.\nPla de pensions d’ocupació de promoció conjunta amb disseny estandarditzat.\nHi ha mecanismes d’informació permanent les 24 hores del dia i els 365 dies de l’any a disposició del client:\nAportacions voluntàries en el cas que el pla ho prevegi, per optimitzar la rendibilitat financerofiscal.\nCobertures del Pla de pensions d’ocupació\nLes que s’estableixin en les especificacions del pla de pensions, podent ser prestacions vinculades a la incapacitat permanent total per a la professió habitual, absoluta per a tot tipus de treball, gran invalidesa, jubilació, dependència severa o gran dependència i defunció.


El Consolat desafia el Constitucional i torna a complementar pensions baixes\nEl Tribunal ha de pronunciar-se sobre el primer recurs presentat pel Govern central\nC.M.Canals | 29 desembre 2000\nEl Govern balear preveu aprovar avui en consell la proposta de la Conselleria de Benestar Social per donar una nova «bufanda» als receptors de les pensions no contributives, d'assistència social o de garantia d'ingressos mínims. Per segon any conscutiu, el Govern disposarà d'una partida "reconeguda com «modesta»" amb què ajudar 9.829 persones que reben pensions per una quantia xifrada entre les 20.000 i les 40.000 pessetes, «insuficients per tenir una vida digna i fora dels límits necessaris per subsistir», segons valorà ahir la consellera Fernanda Caro, la qual presentà aquesta iniciativa acompanyada del seu director general, Antoni Sancho.\nAquestes pensions, en efecte, se situen molt lluny del salari interprofessional mínim (SIM), establert en poc menys de 70.000 pessetes. Així, la Conselleria habilitarà una partida d'uns 274 milions de pessetes que es distribuiran entre els sectors indicats de la següent manera: els 975 beneficiaris identificats d'ajudes periòdiques al Fons Nacional d'Assistència Social rebran 23.245 pessetes; aquesta quantitat és idèntica a la que percebran els 1.080 beneficiaris del subsidi de garantia d'ingressos mínims; la «bufanda» serà de 29.142 pessetes per als 7.774 beneficiaris de pensions de jubilació i d'invalidesa en les modalitats no contributives.\nEl «regal» de quantitats semblants l'any abans originà un recurs per part del Govern central davant el Tribunal Constitucional, atès que l'Executiu Aznar considerava aquesta acció com una invasió competencial "la seguretat social és competència exclusiva de l'Estat" i una possible vulneració del principi constitucional d'igualdat. A més, als mitjans de comunicació els membres del Govern central alertaren sobre el risc d'una fragmentació de la Seguretat Social. Segons Fernanda Caro, emperò, el Consolat té «plena competència per establir aquest o qualsevol altre sistema» de servei social o de benestar social, matèries que li han estat transferides per l'Estat, perquè les «bufandes» són considerades «ajudes de caire assistencial».