Do de llengua: Crònica d'un dia "meu"\nPublicat per una lingüista a 7:51\nÉs estrany que no hagis dit res d'això del "Bicing"...vols dir que és molt català? hehehe deu ser elitista!\nPC-Això si, l' Italià aquest segur que estudiava català per poder ser més enganxifós encara amb totes les femelles autòctones!\n20 de setembre de 2007, a les 8:22\nA l'Ajuntament de Barcelona (Can Sociata) no es dignen a tenir un corrector de català, sigui un programa o sigui una persona?.\nPotser per això també van treure els adhesius del CAT que havien enganxat a totes les bicis.\nCom a minim les lletres en català són més grans que les de castellà (les tenim més grans) :-p\n20 de setembre de 2007, a les 10:51\nClaudi, em pots explicar això dels adhesius? m'interessa molt siusplau!\n20 de setembre de 2007, a les 12:02\nResulta que una nit d'estiu uns militants de les JNC van enganxar adhesius del "CAT" (aquells que es posen a les matrícules dels cotxes) a 1.500 bicicletes públiques.\nPer desgràcia, setmanes més tard, l'Ajuntament de Barcelona els va fer treure.\n20 de setembre de 2007, a les 13:28\nLa notícia apareixa així a e-noticies:\nJOVES PROPERS A LA JNC\nEnganxen 1.500 CAT a les bicicletes del Bicing\nJoves propers a la Joventut Nacionalista de Catalunya haurien omplert d'enganxines amb el CAT les bicicletes del servei BICING de l'Ajuntament de Barcelona durant la nit de dimarts. La majoria de les 1500 bicicletes que disposa aquest servei ja duen el CAT al parafangs posterior. També s'han enganxat uns cartells a cada estació de BICING on s'expliquen les mancances d'aquest servei com per exemple que Barcelona és la ciutat europea amb menys bicicletes per habitant, l'absència d'una ordenança que reguli el carril-bici, que les bicicletes no compleixen la normativa estatal en matèria de seguretat vial i il·luminació o la deficiència del servei d'atenció a l'usuari. L'Ajuntament ja ha començat a retirar avui mateix els CAT de les bicis.\n20 de setembre de 2007, a les 14:04\n20 de setembre de 2007, a les 14:48\nCaram amb la lingüista... a més d'elitista i dissident també és optimista.\nPel que fa a l'italià ens hauries d'explicar amb més detalls el: "que si això, que si allò". ;-)\n20 de setembre de 2007, a les 18:30\nPer què deu ser que sempre s'equivoquen en l'ortografia catalana? A dia d'avui tothom de menys de 40 anys a passat per una educació en català (diuen) i tenen el nivell C, que no se li hauria de donar a ningú que cometés segons quins errors.\nParlant d'això. No fa gaire a la web de TV3 hi havia una mena de test sobre temes d'actualitat que feia mal als ulls de la quantitat i (mala) qualitat de l'ortografia: coses del calibre de "nuticies", eh? Bé, doncs els vaig enviar un correu advertint-los de la situació i em van dir que per una errada humana, els textos no havien passat pel departament de correcció (sic, ressic, recontrassic, recollonssic). Suposo que aquest és el nivell de la gent que surt de l'ESO amb el certificat de nivell C i que després estudien una carrera de lletres i es posen a treballar a TV3 o a la EOI.\n20 de setembre de 2007, a les 19:21\nAixò. El que volia dir és que la nostra llengua és ben viva, que molts estrangers s'hi interessen i hi esmercen esforços per aprendre-la però que no sé jo si tota la població escolaritzada en català està habilitada per dir que escriuen en català. Com deien a l'Astèrix, tota?\n20 de setembre de 2007, a les 19:24\nDavid: això que dius dels ineptes que tenen el nivell C és ben cert. Aquesta colla de professors desmotivats, mandrosos i incompetents que campen per les nostres aules fan molt mal a les noves generacions.\n20 de setembre de 2007, a les 20:22\n"tothom de menys de 40 anys a passat per una educació en català (diuen)"\na passat? ejem, ejem, acabes de demostrar que som humans i cometem errades. No es pot criticar tan alegrement a un col·lectiu tan ampli.\nMolt bé Anna!! així m'agrada, les noietes amb talons alts, minifaldilles i tu amb una samarreta trencaaaaaant pel carrer, jajajaja. :P\n20 de setembre de 2007, a les 20:41\nPer cert, sempre he de mirar com s'escriu la paraula naixement i m'he trobat amb això:\n"NAIXEMENT o NAIXIMENT (i var. ort. naxament, neixement, neiximent)"\nQuè vol dir que les majúscules serien en plan batua i les altre variants ortogràfiques segons la zona però que no s'accepten en un escrit? Pregunta per a l'experta, jaja.\n20 de setembre de 2007, a les 20:52\nSenyoreta, a aquest italià i al de l'escola d'idiomes els veig el llautó des d'aquí! Si haguessis portat una samarreta amb un gosset dibuixat haurien sigut criadors de gossos, no fotem el prèssec. I respecte a això de la parla a la porta de l'institut i l'escola... tenim experiències distintes, deixem-ho així. ;)\n20 de setembre de 2007, a les 23:29\nCLINT: El mot "bicing" és de procedència clarament anglocatalana! ;-) I no descarto la motivació "amorosa" en l'italià que estudiava català...! ;-)\nCLAUDI: Ostres! Saps que no em vaig assabentar d'això dels CATs? Jo! Una usuària tan fidel! Estic indignada!\nESTEVE: Veus, tu tampoc no en sabies res, oi?\nJROCA: Sí, clar, tu vols saber molt, eh? Secret de sumari... ;-)\nDAVID: És cert que el nivell general de català escrit és relament lamentable... De feina, no me'n faltarà pas!\nJOAN: Sí, jo estic cansada de tenir professors que t'omplen la pissarra de faltes...\nITXASO: Doncs és clar que sí! Jo amb samarreta reivindicativa! Però de fet me la vaig posar perquè després anava al gimnàs, que si no...! ;-)\nI el que em demanaves: el mot normatiu és "naixement". La confusió et ve pel fet que l'infinitiu és "nàixer" o "néixer", però només podem escriure "e" quan és tònica: podem dir "ell nEix" (o "naix"), però en canvi hem de dir "ell nAixerà", "ell ha nAscut", etc. Saps?\nJORDI: Que no, que no, que l'interès va ser únicament (socio)lingüístic! Que malpensat, eh? ;-)\n20 de setembre de 2007, a les 23:35\nReferent a l'última frase:\nJa… però la meva pregunta és què vol dir amb variants ortogràfiques, que no és normatiu però en segons quins dialectes es pot fer servir “neixement” o que en escrits antics s’ha trobat aquesta variant? Ein ein???? (amb el dit insistentment al braç, que molestaaaaa... jaja)\n21 de setembre de 2007, a les 9:13\nROI: I tant, és més: jo crec que està de part nostra! ;-)\nITXASO: Que bo! M'imagino la típica alumna que no para de dir "Sí, d'acord, però i si...?". Ha ha ha! ;-)\nMira, tu deus haver consultat el Diccionari català-valencià-balear, que no és normatiu sinó que recull també les variants dialectals de cada mot. De paraula normativa només n'hi ha una, perquè si no seria un caos, però això no vol pas dir que les altres siguin "incorrectes". Al final de l'entrada, després de les definicions, veuràs que, en transcripció fonètica, hi explica com es pronuncia el mot en diferents punts del territori: la variant amb "i" és pròpia del País Valencià.\nTot aclarit? Ja saps que estic a la teva entera disposició! ;-)\n21 de setembre de 2007, a les 11:50\nNaixement? Neixement? Naixença! (Nota del redactor: proclameu-lo com qui diu Esquerra? Dreta? Catalunya!)\nÉs broma, però és que en documents formals és el que faig servir.\n21 de setembre de 2007, a les 18:20\nPer cert, ho acabo de veure.\nItxaso: Gràcies per reconèixer-me humà. Cometo errades, moltes errades, com tothom però mai en un imprès oficial o similar; més que res perquè aleshores faig un ús extensiu i intensiu de diccionaris, conjugadors, gramàtiques i fins i tot algun traductor automàtic (sí, tenen la seva utilitat perquè et diuen "eh, que aquesta paraula no sé com traduir-la" i aleshores saps que l'original pot estar malament).\nSóc programador des de fa més de 25 anys i en fa uns 15 que tinc els programes en versió bilingüe català i castellà, des de'n fa quatre, aranès i gallec, també, i només un cop un client em va cridar l'atenció que on deia "FONS A CUBRIR" havia de dir "FONS A COBRIR". Repeteixo que no perquè sigui més "inhumà" sinò perquè m'hi miro. Quan no m'hi miro, com tu bé deies, demostro la meva humanitat.\nDe tant en tant, quan ric, també diuen que ho semblo.\n21 de setembre de 2007, a les 18:30\n21 de setembre de 2007, a les 23:09\nJo sempre he cregut que a la ciutat es parla molt més el castellà que el català, i en molts indrets és ben cert ja que molta gent catalana es dirigeix en castellà per simple vici o vés a saber què. La qüestió és, però, que si mires més en el fons i avui tu ho has pogut comprovar al portar aquesta camiseta, pots trobar tot un suburbi de ciutadans que aposten per la nostra llengua i que fan esforços per mantenir-la viva. El que em fa pensar,però, és veure que la majoria d'aquesta gent són immigrants d'altres països que s'intenten integrar, que saben valorar les tradicions, que volen aprendre la nostra llengua, perquè és el que millor defineix la nostra identitat. Serà que la majoria de catalans estem perdent aquest interès per conservar allò que és nostre?? No se, tot plegat m'espanta una mica!!\n22 de setembre de 2007, a les 1:21\nDAVID: De debò que fas servir "naixença"? És força poètic, m'agrada...! ;-)\nANÒNIM QUE ELIMINA COMENTARIS: Per què no dius el que anaves a dir?\nIRUNA: Sí que és cert que sovint el motor del català està essent el conjunt de persones nouvingudes, més que els "autòctons". No crec pas que sigui res de dolent, al contrari. Ells són el futur, si el català no és adoptat pels immigrants com a llengua d'interrelació social, malament. És clar que nosaltres també hauríem de voler defensar la nostra identitat: la llengua, la cultura, la música... tot el d'aquí!\n22 de setembre de 2007, a les 11:24\nI tant que és ben viva, mai he entès aquest pessimisme...\n22 de setembre de 2007, a les 17:23\nVolem nova actualització del blog !\n23 de setembre de 2007, a les 2:44\nURIBETTY: Jo tampoc no l'he entès... La combinació perfecta és ser optimista amb la dosi justa de realisme! ;-)\nCLAUDI: D'acord, d'acord, tu manes! ;-)\n23 de setembre de 2007, a les 3:27\nDoncs sí, a les pantalles i impresos del programa de nòmines hi poso "població i comarca de naixença". Clar que després em truquen per saber què vol dir naixença però ja tinc un postit on hi tinc la traducció, juntament amb quitança, meritament o menyscapte :-)\n24 de setembre de 2007, a les 13:45\n24 de setembre de 2007, a les 15:27\nA les escoles, infants parlant en català?? caram quina sort! Jo vaig a buscar, pràcticament cada dia, a ma germana a l'escola i quan veus totes aquelles mares (i àvies) allà esperant que surti el nen "para darles la merienda", "para quedar en el parque", "para ir a partirle la cara a la maestra porqe su hijo no ha exo na' y sa keado castigao"... Increible però cert (i no parlem pas d'una escola de baixa categoria ni molt menys. La veritat és que m'encantaria poder arribar un dia, diu "bona tarda" i poder sentir més de tres "bona tarda" en comptes de cinquanta "buenas tardes". *L'amant de les formigues*\n26 de setembre de 2007, a les 17:22\nSí, en part va a dies... suposo. I depèn del barri, també.\nEn qualsevol cas, AMANT DE LES FORMIGUES, m'alegro del teu retorn al blog com a comentarista! ;-)\n26 de setembre de 2007, a les 22:44\nExemple de les samarretes a: http//estevecardus.blogspot.com\n27 de setembre de 2007, a les 9:28\nEl que no entenc es perque per a l'amant de les formigues es sorprenent que a una escola de classe alta les mares parlin castella i no catala...\nAquesta asociacio d'idees es la que em causa repugnancia de certes faccions de la societat catalana.\nPerdoneu per les tildes, pero el meu ordinador no em deixa utilitzar-les...\n15 de febrer de 2008, a les 17:10\nHola, jo tinc una samarreta que posa "rojo separatista" i també vull fer aquesta volta per Barcelona.\n20 de juny de 2008, a les 10:50\nDIEGO: Depèn de la zona alta de la qual estiguem parlant, és clar!\nA QUE TE METO: Doncs endavant!\n22 d’agost de 2008, a les 15:10\nTeniu tota la raó. Aquest any la meva nena ha començat l'escola i gairebé tots els pares parlen català. No ho entenc, no es poden adaptar i parlar la llengua pròpia del país?\n21 de gener de 2014, a les 21:10


El papa als coreans: "La trobada entre la gent gran i els joves és una garantia del camí del poble" | Catalunya Religió\nEl papa als coreans: "La trobada entre la gent gran i els joves és una garantia del camí del poble"\nPer Papa Francesc. Dm, 12/08/2014\nMissatge del Sant Pare Francesc als coreans,\namb motiu de l’imminent viatge apostòlic a la República de Corea.\nD’aquí a uns dies, si Déu ho vol, seré amb vosaltres, a Corea. Us agraeixo ja des d’ara el vostre acolliment i us convido a pregar conjuntament amb mi, perquè aquest viatge apostòlic doni bons fruits per a l’Església i per a la societat coreana.\n«Alça’t, resplendeix!» (Is 60,1): amb aquestes paraules, que el profeta adreçà a Jerusalem, jo m’adreço a vosaltres. És el Senyor qui us invita a acollir la seva llum, a acollir-la en el cor per reflectir-la en una vida plena de fe, d’esperança i d’amor, plena de la joia de l’Evangeli.\nCom ja sabeu, vinc amb motiu de la Sisena Jornada Asiàtica de la Joventut. Als joves molt especialment els portaré la crida del Senyor: «Joventut d’Àsia, alça’t! La glòria dels màrtirs brilla sobre teu». La llum de Crist ressuscitat brilla com en un mirall en el testimoniatge de Paul Yun Ji-chung i de 123 companys, tots ells màrtirs de la fe, que proclamaré beats el proper 16 d’agost a Seoul.\nEls joves són portadors d’esperança i d’energia per al futur; però també són víctimes de la crisi moral i espiritual dels nostres temps. Per això m’agradaria anunciar-los a ells i a tots l’únic nom en el qual podem ésser salvats: Jesús, el Senyor.\nEstimats germans i germanes coreans, la fe en Crist ha arrelat profundament en la vostra terra i ha produït fruits abundants. Els ancians són els guardians d’aquest llegat: sense ells els joves es veurien privats de la memòria. La trobada entre la gent gran i els joves és una garantia del camí del poble. I l’Església és la gran família en la qual tots som germans en Crist. En el seu nom vinc a vosaltres, amb la joia de compartir amb vosaltres l’Evangeli de l’amor i de l’esperança.\nQue el Senyor us beneeixi i que la Verge Mare us protegeixi.\nvisita a Corea, viatge apostòlic, joves, gent gran, Papa Francesc, Comunicació, Actes, Joves


Ahirs de l'Ebre: Sobre el blog\nLes tecnologies de la informació i la comunicació, el web 2.0 i les xarxes socials han transformat, en pocs anys, una part cada vegada més significativa de la nostra realitat. Totes les disciplines del coneixement s'hi han vist afectades. També la que, només aparentment, pareixia més allunyada: la història. És en aquest context del web social on han aparegut tota una sèrie d'eines que han facilitat la publicació i la difusió de treballs i documents entre investigadors, professors, divulgadors, estudiants i estudiosos.\nÉs també en aquest espai on tota una xarxa de blogs s'ha anat teixint arreu de les comarques. En alguns casos apropant la gran història al gran públic. En d'altres parlant d'aquelles altres històries més desconegudes. Moltes vegades arribant als més joves amb el seu propi llenguatge. I en moltes d'altres permetent un salt qualitatiu a la tradicional història local.\nAquest blog d'història contemporània de les Terres de l'Ebre planteja abordar un escenari territorial regional, centrant-se sobretot entre la Restauració borbònica i la segona República. I ho vol portar a terme amb la divulgació de la història de les nostres comarques, sovint desconeguda i difuminada entre els esquemes més generals, però alhora font d'explicació de la realitat més propera.\nTambé us convidem a seguir el blog per les xarxes socials, on de forma més general podeu trobar actualitzacions molt més freqüents sobre la nostra història, cultura, patrimoni, etnografia, etc.


Joan Canadell, de Bigues i Riells, serà el nou president de la Cambra de Comerç de Barcelona - somVallès\nL'empresària Mònica Roca serà vicepresidenta primera i a mig mandat renovarà Canadell\nDivendres, 24 de maig de 2019 | 17:36h\nL'empresari Joan Canadell, de Bigues i Riells I Foto: ACN\nJoan Canadell, copropietari de Petrolis Independents i veí de Bigues i Riells, serà el nou president de la Cambra de Comerç de Barcelona. Així ho van decidir dimecres els 40 membres de la llista guanyadora de les eleccions, Eines de País, que té el suport de l'ANC.\nL'empresària Mònica Roca, d'IsardSat, serà la vicepresidenta primera, i durant la segona meitat del mandat prendrà el relleu a Canadell al capdavant de la institució, seguint la intenció de la candidatura de promoure una presidència paritària. Eines de País va guanyar les eleccions a la Cambra amb 31 dels 40 vocals en joc, i comptarà amb majoria absoluta a la Cambra. Canadell substituirà així a l'actual president, Miquel Valls. El traspàs oficial es farà a partir del juny.\nEn la seva reunió, els membres d'Eines de País també han escollit Pere Barrios, veí de Caldes de Montbui, com a vicepresident segon; Roser Xalabarder com a vicepresidenta tercera i Jordi Pomarol com a tresorer.\nBarrios és president i fundador de l'empresa metal·lúrgica Recam Làser i va ser president de Pimec Vallès Oriental i Pimec Metall. Xalabarder és responsable de l'empresa Nubur XXI, mentre que Pomarol és d'Implica2.\nEn una reunió celebrada a Montmeló, els membres de la llista Eines de País també van pactar els principis amb què basaran la gestió de la Cambra en els propers quatre anys, on destaca treballar per garantir la viabilitat econòmica de l'ens, incrementar la seva representativitat en el teixit empresarial i les institucions i consolidar el seu prestigi nacional i internacional; estar al servei de totes les empreses "siguin grans, mitjanes, petites, micros o autònoms" i treballar d'una "manera lleial i seriosa per aconseguir una República catalana independent rica i pròspera".\nEl 5 de juny, els 31 membres d'Eines de País i els nou restants d'altres candidatures, així com els 14 que representen les grans empreses que tenen seient automàtic per la seva contribució econòmica a l'ens, escolliran sis vocals més entre els candidats de Foment i Pimec. Més endavant, el ple haurà de nomenar formalment el nou president, que serà Canadell, ja que Eines de País té majoria absoluta, així com els vicepresidents i la resta del comitè executiu de la institució.


Estalvi i Inversió - BANC SABADELL\nEstà a: Empreses >Negoci Agrari >Estalvi i Inversió\nLi oferim les millors solucions per tal que les seves gestions bancàries siguin còmodes i ràpides.\nA més a més, es podrà beneficiar d’una gran quantitat d’avantatges i descomptes amb els programes de serveis financers que li oferim.\nEl Compte Expansió Negoci Agrari és el compte de referència per als negocis agraris, adreçat bàsicament a agricultors, ramaders i pescadors autònoms i titulars d’explotacions agrícoles, ramaderes, pesqueres i forestals, persones físiques i/o jurídiques (SAT, SL, SA, CB, SCP, cooperatives). Es troba disponible en format compte corrent i en format compte d’estalvi.\nEls dipòsits a termini són un conegut instrument d’estalvi-inversió mitjançant el qual el titular manté uns fons dipositats en una entitat durant un interval de temps determinat al començament de l’operació.\nEls nostres Plans Personalitzats de Futur ofereixen una àmplia gamma de solucions d’estalvi per a la jubilació que inclouen diferents opcions que ens permeten adaptar-nos a vostè i així proporcionar-li la tranquil·litat que desitja.\nDe veritat pensa que només hi ha una manera de planificar el seu futur?


Dermatitis atòpica: sensibilitat a flor de pell | Revista | EROSKI CONSUMER\nLa prevalença de la dermatitis atòpica ha augmentat les últimes dècades, especialment als països industrialitzats. Les dades la xifren entre el 15% i el 20% en la infància i de l'1% al 3% en l'edat adulta.\nDiverses teories expliquen aquest increment, com ara per la contaminació o l'excés d'higiene, sobretot durant els primers anys de vida, tal com explica la doctora Cristina Eguren, dermatòloga de Clínica Eguren i de l'Hospital Universitari Infanta Leonor de Madrid. Així mateix, els experts creuen que l'estil de vida occidental en general -amb humitat, calor i maternitat en edats avançades- és un factor determinant perquè aparegui.\nPerò, què és una dermatitis atòpica? Es tracta d'una malaltia crònica, pruriginosa i inflamatòria de la pell. Les pàpules, les plaques eczematoses i la picor intensa poden disminuir la qualitat de vida de qui la pateix i també del seu entorn immediat. Es poden produir brots i es relaciona amb un estat de sensibilitat exagerada enfront de diversos agents externs.\nEncara que aquesta dermatosi es pot manifestar de diferents maneres, la veritat és que no són variants de dermatitis atòpica. Eguren assegura que "hi ha diferents formes clíniques de manifestació, com la dermatitis atòpica del lactant, de la infància i de l'adult, però són la mateixa malaltia".\nEguren, membre de l'Associació Espanyola de Dermatologia i Venereologia (AEDV), explica que la dermatitis atòpica té diverses causes:\nAlteració de la funció barrera de la pell: comporta un augment de pèrdua d'aigua.\nFactors precipitants: condicions internes o externes que desencadenen els brots en subjectes predisposats. Entre d'altres, estrès, infeccions, factors irritants (aigua, agents químics...) o sequedat ambiental.\nEncara que no té un tractament definitiu, les recomanacions se centren a controlar-ne i alleujar-ne els brots. Els experts recomanen una sèrie de mesures que poden ser de gran utilitat en el control d'aquesta malaltia.\nD'una banda, la higiene diària s'ha de fer amb dutxes curtes -evitant els banys, excepte en els nadons- amb aigua no excessivament calenta i amb productes poc agressius, com els sabons de civada, parafina o els sabons sintètics (denominats també syndet, tensoactius o surfactants, que encara que no estan exempts de provocar alguna reacció en les pells molt sensibles, són més suaus i respectuosos que el sabó tradicional). Cal deixar de banda els sabons alcalins i optar pels que no continguin perfum, i evitar fregar la pell quan l'eixuguem: la millor manera és fer-ho amb petits tocs suaus.\nA més, és fonamental procurar una hidratació correcta amb olis corporals -que, en el cas dels nadons, es poden aplicar en l'aigua del bany- i amb solucions emol·lients, que hidraten i permeten regenerar l'estructura de la pell, i no oblidar la protecció solar. Mantenir les ungles curtes i netes ajuda a evitar lesions per gratada que es poden infectar.\nQuan l'afectat és un nen petit, convé ser previnguts i canviar amb freqüència els bolquers. Quan els rentem la roba -que preferiblement ha de ser de cotó, encara més la que està en contacte amb la pell- el millor és fer servir productes suaus. Si la rentem a mà, cal que ens assegurem d'esbandir-la completament.\nEn persones molt sensibles, és recomanable mantenir-se allunyat de tot el que pogués desencadenar-ne un brot, ja sigui el contacte amb animals o teixits com la llana, o menjar aliments molt rics en histamina (hormona dilatadora dels vasos sanguinis i capil·lars), com el marisc, les maduixes o les fruites seques, entre d'altres. També els canvis bruscos de temperatura, la calor extrema o l'estrès poden provocar sudoració, que empitjora els seus símptomes. Per això, és recomanable no abrigar-se en excés i optar per roba ampla.\nSi la dermatitis no millora amb aquestes cures, empitjora amb el tractament establert o presenta signes d'infecció, com enrogiment, dolor o febre, cal consultar el professional de la salut. S'estan investigant nous fàrmacs que actuen bloquejant determinades molècules de la cascada inflamatòria de la dermatitis atòpica. Aquests medicaments ajudaran a tractar casos severs en els quals les teràpies actuals no permeten controlar bé la patologia.\nL'Associació de Familiars i Pacients de Dermatitis Atòpica (ADEA) alerta que aquesta malaltia pot tenir repercussions psicològiques. En un primer moment, la picor incessant produeix irritabilitat i malestar, amb unes ànsies intenses de gratar-se difícils de controlar, més encara en els petits afectats que, a més, es caracteritzen per ser més inquiets que la resta de nens de la mateixa edat. A més, la pruïja només es pot combatre amb pautes d'higiene i hidratació juntament amb el tractament pautat pel dermatòleg. Per això s'aconsella, per sobre de tot, evitar renyar-lo quan es grata i aconseguir canviar aquest mal costum per l'aplicació d'un emol.lient (medicament que estova o relaxa), per exemple.\nA més, la gratada provoca lesions i irritació en la pell, que li dóna un aspecte apagat. En els adolescents afectats, el fet de no tenir una pell "perfecta", sobretot a la cara i a les mans, pot ocasionar baixa autoestima i sentiments de tristesa i ansietat que no s'han de menysprear. Per aquest motiu, en nens més grans, adolescents i adults afectats, el suport de l'entorn proper és imprescindible.


Espai Mútua Estudi: un espai pensat per al desenvolupament intel·lectual dels nostres fills - MGC Mútua\nPer Revista Interès Mutu - 10/10/17\nPer facilitar el desenvolupament de les capacitats dels nostres fills de forma efectiva i divertida i per inculcar-los bons hàbits d’estudi, a la Mútua posem a disposició dels nostres associats Espai Mútua estudi.\nA la Mútua General de Catalunya volem ser més que una asseguradora de salut per als nostres mutualistes. Per aquest motiu posem a la seva disposició, en exclusiva i sense cap tipus de cost, els serveis d’Espai Mútua: un nou concepte d’oficina on poder gaudir de múltiples activitats pensades exclusivament per aportar, més enllà de la salut, un valor diari, real i palpable que contribueixi al benestar dels nostres socis.\nUna de les nostres principals preocupacions és l’educació dels nostres fills. Estimular el seu desenvolupament intel·lectual i les seves destreses, ja des d’edats primerenques, és important per aconseguir un bon rendiment escolar. A la Mútua volem facilitar aquesta labor oferint als nostres associats Espai Mútua estudi, un espai on els petits poden desenvolupar les seves habilitats de forma divertida i crear bons hàbits d’estudi amb el mètode ALOHA Mental Arithmetics.\nTallers educatius ALOHA, per a nens d’entre 5 i 13 anys\nALOHA és un sistema innovador dissenyat específicament per a fomentar, a través de la imaginació i el joc, les capacitats mentals, analítiques i creatives de nens d’entre 5 i 13 anys. És durant aquest període quan el cervell dels petits té el potencial més gran de connexions neuronals, de manera que estimular-lo de la forma correcta suposa un benefici notable en el desenvolupament de la intel·ligència global i un complement perfecte en l’acompliment escolar. Fins on seríem capaços d’arribar si aconseguíssim desenvolupar tot el nostre potencial adormit?\nEl sistema d’ensenyament ALOHA segueix una metodologia didàctica basada en la imaginació i el joc, creada específicament per aconseguir motivar els nens i potenciar-ne la intel·ligència. Els beneficis i resultats s’aprecien especialment en el càlcul mental i en la seva habilitat per realitzar-lo.\nEspai Mútua estudi ofereix la possibilitat d’accedir als 4 tallers de beneficis d’ALOHA:\nEls tallers no suposen cap cost addicional per als mutualistes, que a més tenen la possibilitat d’accedir a la formació reglada d’ALOHA Mental Arithmetics subvencionada per la Mútua. L’inici dels tallers està previst a l’octubre; consulta amb la teva oficina la data d’inici i l’horari.\nEspai Mútua estudi+, per als més grans de 14 anys\nQuan els nostres fills van creixent i adoptant responsabilitats, mantenir uns bons hàbits d’estudi és necessari per aconseguir bons resultats en la seva formació acadèmica. Pensant en ells, a la Mútua posem a la vostra disposició Espai Mútua estudi+, un lloc on els més grans de 14 anys poden acudir quan necessiten un lloc tranquil i equipat amb wifi per estudiar o realitzar les seves tasques i projectes escolars.\nConsulta a la teva oficina la programació i la planificació de les diferents activitats d’Espai Mútua estudi. Les places són limitades.\nEls peus plans en els nens\nPer Revista Interès Mutu - 18/01/21\nPer Revista Interès Mutu - 23/12/20


Canteado láser | Auró Cuines\nLes portes en laminat amb tall a 45 graus es fonen amb els seus cants deixant una línia gairebé imperceptible. Vam aconseguir així la màxima sensació de continuïtat en els frontals de les nostres cuines.\nLa tecnologia làser arriba al cantejat dels nostres models laminats. A la vegada, li aportem un tall de 45 graus que genera la forma adequada per tirar dels fronts sense necessitat de tirador.\nUn cop més Auró permet a l’interiorista o arquitecte d’espais aconseguir la màxima sensació de neteja en els seus projectes, tractant de forma excepcional un producte durador i de gran resistència.


Miguel Rodilla: "hem d'intervenir per a conservar les tellines"\nMiguel Rodilla: “hem d’intervenir per a conservar les tellines”\nAmbientals 18 May, 2016\nCientífics del Campus de Gandia estan duent a terme diverses recerques amb l’objectiu de conèixer la situació de les poblacions de tellines en la costa valenciana i per a contribuir a la seua recuperació. La captura de tellines va passar de 300.000 a 1.900 kg en els últims deu anys a la Comunitat Valenciana, per la qual cosa la seua extracció no està permesa des de juny de 2015.\nCom a part d’aquestes recerques els científics van realitzar, de maig a novembre de 2015, un estudi en zona 3 de la costa – des del port de València fins a Dénia- i van constatar una disminució tant en la densitat de la població de les tellines com en la grandària d’aquestes. Així mateix, també van detectar que en el període de setembre a desembre de 2015 es va produir una important recuperació de les poblacions, a causa de les pluges que es van produir i que van aportar nutrients a aquests mol·luscs.\nEls resultats d’aquest treball d’investigació de la UPV s’han traslladat a la Confraria de Pescadors de Gandia. Fruit d’aquests i altres estudis els investigadors apunten tres propostes de cara a millorar la situació de les poblacions de tellines: treballar en la possible cria de tellines per a la seua reintroducció en el mar quan siguen menys vulnerables a depredadors com les meduses; determinar zones on les poblacions siguen majors per a permetre una pesca controlada; i estudiar l’efecte de nous contaminants d’ús generalitzat, com els protectors solars.\nMiguel Rodilla, director del Màster Universitari en Avaluació i Seguiment Ambiental d’Ecosistemes Marins i Costaners, és el director d’aquests treballs: “Des de l’any 2006 fins a l’actualitat, les captures de tellines han passat de 300.000 kg a 1.900 kg. Aquestes dades les coneixen les administracions responsables de la gestió dels recursos i també els pescadors i per tant existeix una preocupació per a la seua conservació. És important que des de la comunitat científica treballem amb ells per a aportar-los informació sobre els factors que influeixen en aquesta situació i també perquè es puguen prendre decisions que la milloren”, assenyala Rodilla.\nUn altre dels elements que impedeix el creixement de tellines, segons Miguel Rodilla, és l’abundància de depredadors com les meduses, que mengen les larves de tellines abans que s’implanten en el substrat del mar. Per aquest motiu, l’equip del Campus de Gandia està estudiant la possibilitat de ‘conrear’ tellines fins que tinguen major grandària, amb l’objectiu d’introduir-les en el medi quan siguen menys susceptibles de convertir-se en víctimes dels depredadors. “No sabem si la producció completa de tellines en aqüicultura seria rendible, però creiem que és viable mantenir-les en centres de cria durant un temps, amb l’objectiu de realitzar repoblacions en les platges i millorar l’estat de les poblacions”, assenyala.\nUna altra hipòtesi amb la qual treballen és que els tòxics presents a la mar, provinents de protectors solars, hidrocarburs i uns altres contaminants estiguen afectant negativament els mol·luscs ja que, afirmen, les tellines tenen un cicle molt curt i les extraccions i altres factors no expliquen la caiguda tan dràstica d’aquestes poblacions. “No es tracta de no utilitzar cremes solars, sinó d’esbrinar quins components resulten més contaminants i recórrer a uns altres que contaminen menys”, puntualitza el científic.\nAmb tot, Miguel Rodilla no és pessimista i creu que es pot actuar de forma positiva. “Donada la facilitat amb què creixen les poblacions en condicions favorables, hem de treballar per a descobrir quins són i proporcionar-les; durant aquest temps, seria convenient establir punts de pesca controlada i implicar els pescadors en la gestió sobre aquests punts, ja que ells són els principals interessats en el fet que les poblacions marines es mantinguen. D’aquesta forma, afirma, no es perdria el coneixement que els pescadors tenen d’aquestes arts tradicionals i es continuaria recolzant la sostenibilitat de les tellines”, conclou Rodilla


Veszprém (ciutat) - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n47° 06′ N, 17° 55′ E / 47.1°N,17.92°E / 47.1; 17.92Coord.: 47° 06′ N, 17° 55′ E / 47.1°N,17.92°E / 47.1; 17.92\nDistricte Districte de Veszprém\nDistricte de Veszprém\nGyula Porga (2010–)\nVeszprém és una ciutat autònoma d'Hongria situada al centre-oest, molt a prop del llac Balaton, a una distància d'uns 110 km de Budapest. Té una població de gairebé 65.000 habitants. És també capital administrativa de la província que porta el seu nom.\nVeszprém és coneguda entre els aficionats a l'esport pel seu equip d'handbol.\nInformació de Veszprém (hongarès) (anglès)\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Veszprém_(ciutat)&oldid=30368655»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 15 juny 2022 a les 22:16.


Martí58: d’abril 2007\nEn tinc prou amb una tarda per decidir que l'últim llibre de l'Eudald Carbonell és una absoluta decepció; aquest paleontòleg mediàtic m'agrada quan parla de prehistòria però quan es posa a fer de futuròleg tot em sona a metafísica barata.\nArrel de la visita al saló del Còmic\n(pensaments de planxa i Bocherini)\nRetrobo de tant en tant la meva afecció al còmic, que avui en dia està ja tan diluïda.\nVe sens dubte de molt lluny: retrobo records intensos d'infància: La Patrulla dels Castors i en Jan i Trencapins al Cavall Fort i a la col·lecció de llibres Anxaneta ; l'Infantil, no tant emocionant però amb alguna incursió també en la línia clara; el Pulgarcito i el Capitán Trueno que costaven d'aconseguir per les reticències familiars a la llengua castellana; el fantàstic i mític Chicos d'aquell armari apartat a casa l'àvia Montserrat que contenia tresors de la literatura juvenil (Tarzán, Salgari...); el teniente Blueberry del barber (m'agradava anar al barber i trobar-hi Tiovivos i TBOs) i de casa els Casares Romeva; tots els Tintín , evidentment; algun Pilote escadusser em penso que a casa la Tiat; la Gaceta Junior; ...\nEm costa trobar la baula que empalma aquesta època amb l'interès juvenil per revistes com Totem, Cairo o Vertigo, on descobreixo Milo Manara, Hugo Pratt, Enki Bilal; escapades a la llibreria Totem de la plaça del Pi; amb les passejades per llibreries franceses (els viatges a Françá sempre es van dotar d'aquest episodi) on descobreixo el millor comic del món, els Passatgers del vent de François Bourgeon i altres propostes que m'apassionen, sempre buscant la línia clara i emocionat per determinats punts d'erotisme, sempre tant present en els còmics per adults...\nI la meva col·lecció dels teniente Blueberry.\nEm costa trobar la baula; no sé on hi va haver el punt d'inflexió... (es devia produir dels 12 als 16 anys però no en tinc la clau...)\nEl resultat, prestatges i baguls plens de revistes i àlbums d'alguns dels quals ja m'he vist obligat a prescindir...\nCriteris per comprar-me llibres per Sant Jordi\n1- evitar els llibres mediàtics i els best-sellers\n2- alternar novel·la i assaig; fins i tot una mica de poesia per donar-li una empenteta que em sembla que la necessita\n3- evitar els llibres que no representin certa novetat; tot i que estan permesos els clàssics\n4- quant a novel.la buscar autors no-catalans\n5- prioritzar els llibres en català\nescriuria un article sobre la política a partir de dues anècdotes:\n1-En Quim Ferrer, alcaldable de Convergència a Vilassar escriu en el seu blog que aspira a "no fer gaire política" (em penso que Franco ja havia dit una cosa semblant)\n2- A l'escola valoro el fet que el Regidor d'Educació de Mataró era elDijous i el Dissabte Sant transportant taules i pissarres a l'escola mentre els mestres eren de vacances i algú em diu: ja li toca: ell és el polític!\nescriuria un article sobre la política;\nUna novel·la excel·lent de Manuel Rivas; un món: La Corunya 1936 (o 1931 o 1953 o 1994 o 18.. o ...) a partir d'una fotografia: els falangistes cremen llibres a la Dàrsena de la capital gallega el dia 19 de juliol de 1936; s'obre llavors un mosaic de personatges que passen de ser principals a secundaris i viceversa: anarquistes, falangistes, jardiners, bugaderes, prostitutes, jutges, policies... sembla que no hi ha trama; després sembla que sí, després ja no ho saps: I de fons la biblioteca de Santiago Casares Quiroga, i evidentment em quedo amb ganes d'investigar i de saber més coses d'aquest meu "tocayo"


Edul@b acull la reunió final del projecte EMMA - Edulab\nEls dies 30 de juny i 1 de juliol del 2016 ha tingut lloc la reunió final del projecte EMMA (European Multi MOOC Aggregator), en el qual participen investigadors del grup Edul@b. A la reunió van assistir representants de les 11 institucions que formen part del projecte amb un doble objectiu: concloure amb les tasques en procés i promoure la sostenibilitat de la plataforma un cop acabat el projecte.\nEl projecte EMMA (European Multiple MOOC Aggregator) es una acció pilot amb suport de la Unió Europea que desenvolupa una plataforma per allotjar múltiples MOOCs europeus i ofereix un sistema que permet la distribució de cursos online gratuïts en diversos idiomes.\nUn cop acabada la reunió, alguns investigadors d’EMMA, com els membres d’Edul@b Lourdes Guàrdia i Marcelo Maina, van participar a la conferència EDULEARN, que va tenir lloc els dies 4 a 6 de juliol a Barcelona. EDULEARN es celebra sota el paraigües de “The International Academy of Technology, Education and Development (IATED)”, una organització dedicada a la promoció de l’educació i la cooperació universitària internacional en el camp de la Tecnologia i la Ciència.\nEn aquest sentit, des d’EMMA es va preparar un workshop en el qual es va presentar no només el projecte, sinó també els resultats obtinguts. En aquest workshop es va reflexionar, entre d’altres qüestions, sobre com representar la diversitat cultural en un entorn educatiu massiu com el dels cursos MOOC; com gestionar el sistema de traducció en cursos MOOC; com gestionar el sistema de traduccions en cursos MOOC multilingües; formes de seguiment de l’alumne en cursos MOOC (registres, qüestionaris, anàlisis de xarxes socials, etc.) i fases d’implementació d’un curs MOOC: decisió, disseny, desenvolupament, entrega i documentació.\nPodeu trobar els detalls del workshop aquí.


El PEN Català porta el debat sobre la llibertat d’expressió a la Setmana del Llibre en Català - PEN Català\nInici > Actualitat > Notícies > El PEN Català porta el...\nMaria Barbal representa l’entitat en la taula rodona que se celebrarà diumenge, un dels actes centrals de la Setmana.\nL’escriptora Maria Barbal representarà el PEN Català diumenge a la taula rodona sobre la llibertat d’expressió que tindrà lloc a la Setmana del Llibre en Català i que constitueix un dels actes centrals de l’edició d’enguany del certamen literari. Aquesta taula ha estat coorganitzada pel PEN Català i la Setmana i comptarà també amb la presència de Toni Galmés i de Joan Queralt sota la moderació de Joan Carreras. Serà a les 12.00 hores a l’escenari 2 de la Setmana.\nEl PEN Català fa anys que manté una estreta col·laboració amb la Setmana i que ajuda en l’organització d’algun dels actes en cada una de les edicions. En aquesta ocasió s’ha considerat que establir un debat sobre la llibertat d’expressió era fonamental després dels fets viscuts tant a casa nostra com a la resta de l’Estat espanyol en el darrer any, tant amb la llei mordassa com amb les interpretacions subjectives i interessades de la justícia espanyola de la concepció del delicte d’odi i d’enaltiment del terrorisme. Casos com els dels rapers Pablo Hassel o Valtonyc, el dels titellaires de Madrid o el de l’actor Willy Toledo, són només una mostra de la persecució de la dissidència intel·lectual per la justícia espanyola emparant-se en aquestes noves legalitats. Per tot això cal una reflexió des de múltiples punts de vista sobre com això pot afectar també a la creativitat i a la censura i autocensura.\nA més a més, la Setmana expressarà el seu compromís amb la lectura d’un manifest en defensa de la llibertat d’expressió. Serà just a continuació de la taula rodona i com és habitual en els darrers anys la fira tancarà les portes de totes les paradetes per dotar de la màxima solemnitat i presència a aquest acte, en la qual participaran membres de l’Associació Catalana pels Drets Civils, de la qual formen part els familiars dels presos polítics catalans.\nTant la taula rodona com el posterior acte central volen posar de manifest la importància de la llibertat d’expressió per als ciutadans però molt especialment per als creadors i per a la indústria cultural.\nMaria Barbal i Farré (1949) és una de les escriptores catalanes amb una trajectòria més sòlida i reconeguda. L’autora de Pedra de tartera ha combinat la novel·la, la narració breu i les novel·les per al públic juvenil i ha estat traduïda a nombroses llengües. Ha obtingut la Creu de Sant Jordi i entre altres reconeixements la Setmana del Llibre en Català li concedí el premi Trajectòria l’any 2010.


Tags: Belén Rivas, El poble és savi, Gossos\nDes de l’Ajuntament d’Alcoi estan implicats en evitar aquest tipus de pràctiques, i és per això que concretament en la regidoria de Salut Pública treballen pel benestar dels nostres animals. Teresa Sanjuán, regidora d’aquest departament, ens ha comentat que: “Com cada any fem una campanya específica pel tema de l’abandonament dels gossos. L’any passat com estava el tema del coronavirus, va decaure l’abandó dels animals, però, en estiu, quan la gent se’n va de vacances s’oblida que té una responsabilitat”, per a donar visibilitat s’han posat mupis, i diferents cartells repartits per la ciutat.\nA més de dur a terme aquesta campanya l’Ajuntament també treballa perquè els propietaris d’animals siguen responsables en altres àmbits: “Fem altres campanyes, com la de neteja viària, ja que molta gent no neteja el que embruta”.\nLa regidora té un missatge clar per a aquelles persones que són capaços de deixar a aquests éssers vius: “A ells els agradaria que els abandonaren? Eixa és la pregunta que li faria a les persones que abandonen els seus animals, perquè estan convivint com un més de la família, és un ésser viu i les nostres mascotes han d’estar sempre, en els moments roïns i en els bons”, i li recorda a la gent que: “s’ha de ser responsable, quan la gent té un gos ha de cuidar-lo sempre, en les dures, i en les madures, i respectar-lo, perquè ells sempre estan ahí al nostre costat”.\nSilvia i Gris “els corruptes seguiran furtant”\nRicardo: “que entre gent jove a la política i ho canvie tot”


CASA D'UNA PLANTA A CALONGE - URBANIZACIÓN RÍO DE ORO\nÀtic Casa CASA ADOSSADA Casa Rural Casa unifamiliar Garatge Parcel·la Pis Terreny rústic XALET\nCASA D'UNA PLANTA A CALONGE\nUna bonica casa molt cuidada, construïda en una sola planta, la casa consta de tres habitacions dobles (una d'elles suite) i un bany addicional per a les altres dues habitacions. Totes les habitacions disposen d'armaris de paret, molta llum i calefacció central.\nLa cuina oberta compta amb una cambra per a la rentadora, al costat. Hi ha a més un espaiós saló-menjador amb gran quantitat de llum natural, una llar de foc i accés a una terrassa orientada al sud, amb vista sobre els turons.\nEl jardí i tot l'exterior està molt ben mantingut i compta amb una bonica piscina moltes terrasses privades, una pista de petanca, un gran cobert de jardí per a l'emmagatzematge i un aparcament.\nLa casa està en excel · lents condicions i ha estat molt ben cuidada. Seria ideal com a residència permanent o com a casa de vacances o per a lloguer. Està situada al límit de l'impressionant parc natural de les Gavarres.


Ajuntament de Vallirana - Participa al IX Concurs Fotogràfic de Festa Major\nParticipa al IX Concurs Fotogràfic de Festa Major\n12/07/2017. L’Associació Fotogràfica de Vallirana organitza, en el context de la Festa Major de Sant Mateu, la novena edició del Concurs Fotogràfic de Festa Major.\nEnguany podran participar-hi totes les persones aficionades a la fotografia que pertanyin a la província de Barcelona, i els temes seran els següents: “Activitats de la Festa Major de Vallirana” i “Esports”.\nCada participant podrà presentar un màxim de 3 fotografies per tema a partir de l’11 de setembre i fins al 15 d’octubre i ho haurà de fer a la Masia Molí de Can Batlle, de 9 del matí a 9 del vespre, o per correu electrònic a afvallirana@hotmail.com.\nLa resolució del jurat s’emetrà el dia 7 de novembre de 2017, a les 8 del vespre, a la Masia Molí de Can Batlle de Vallirana i els premis es lliuraran el dia 10 de novembre de 2017, a les 8 del vespre. A partir d’aleshores, l’exposició de fotografia romandrà oberta fins al dia 26 de novembre de 2017.\nTema 1: “Activitats de la Festa Major de Vallirana”\nPrimer premi: 100 € i trofeu artesanal\nTema 2: “Esports”\nSegon premi: 75 € i trofeu artesanal\nTercer premi: 50 € i trofeu artesanal\nBases Concurs Fotogràfic Festa Major 2017 (pdf, 205.7KB)\nOrganitzat per l'Associació Fotogràfica de Vallirana


Converteix el teu mòbil en les teves noves claus o comandament i obre la porta amb el mòbil - Característiques de IOmando\nConverteix el teu mòbil en el teves noves claus.\nI descobreix tot el que IOmando pot fer per a tu.\nSí, des del mòbil.\nAmb IOmando podràs obrir la porta des del teu telèfon mòbil. Mitjançant la senzilla app podràs també gestionar tots les teves portes o accessos, donar permisos o convidar als teus familiars o amics.\nGestiona el teu espai.\nHo sabràs tot.\nControla els teus accesos i portes des del mòbil. Ja sigui concedir permisos per unes hores a uns convidats o rebre informació en temps real del teu espai. Tot directament des del teu mòbil: on i quan vulguis.\nLa teva seguretat.\nProtegeix el teu espai i els teus amb IOmando. Estableix codis d'accés a l'app, geolocalitza els teus usuaris o actua remotament. Ara més que mai, la teva seguretat és el més important.\nSiguis on siguis, amb IOmando sempre duràs els teus accessos amb tu. Obre i gestiona, si vols, des de l'altra punta del món o decideix qui pot fer-ho. IOmando et dóna el control, només tu decideixes què fer amb ell.\nAplicacions per a tota la família.\niOS. Android. BlackBerry.


VILALTA: de gener 2009\nD’ençà de l’Assemblea Nacional Extraordinària de la CUP del passat 11 de gener han proliferat els articles valorant-ne tant el resultat global com el tema més mediàtic de tots els que s’hi van tractar: l’obertura del debat sobre la conveniència o no de concórrer a les eleccions autonòmiques del Principat. Enmig de tot el publicat puc trobar-hi moltes opinions coincidents amb les meves, però també discrepàncies notòries i qüestions a matisar. Per començar faig un “copia i enganxa” de l’article “L’Assemblea de la CUP (i les eleccions autonòmiques)” publicat per Francesc Ribera Titot al seu bloc. Si començo per aquí no és pas perquè tingui més diferències amb el que manifesta l’amic Titot que amb altres opinions publicades -al contrari: tot i que discrepo de la postura que cal adoptar respecte a les eleccions autonòmiques, coincideixo plenament amb ell en una de les afirmacions més importants que fa- sinó perquè el seu posicionament contrari a la participació electoral va acompanyat d’un argumentari a favor i en contra d’aquesta possibilitat. Vegem-ho:\n“Arguments a favor:\nS1- Amb la pèrdua de referencialitat independentista de l'únic partit parlamentari que se n'anomena, amb el desemmascarament constant del partit d'esquerres i ecologista i amb la deriva cap a l'autonomisme crític del principal partit a l'oposició se'ns brinda una oportunitat històrica i un context i conjuntura ideal per a què la via de l’opció rupturista i de base que representa l'Esquerra Independentista presenti candidatura a les eleccions al Parlament de la CAC.\nS2- Hi ha la possibilitat que el creixement experimentat els darrers anys es transformi en possibilitats reals que l'independentisme rupturista aconsegueixi alguna acta de diputat.\nS3- Es fàcilment detectable, en els cercles més immediats de simpatitzants, una gran expectativa a l'entorn de la CUP pel que fa a la possibilitat que la seva hipotètica entrada al Parlament de Catalunya suposi un revulsiu en l'independentisme i en la política del Principat.\nS4- L'entrada de l'Esquerra Independentista a una institució com el Parlament de Catalunya podria allunyar-la de la marginalitat endèmica on ha viscut per a la majoria de població.\nS5- L'entrada de l'Esquerra Independentista a una institució com el Parlament de Catalunya la situaria -a priori- en una millor posició pel que fa a l'explicació de quin espai polític ocupa, la diferència amb altres opcions polítiques que poden semblar similars i una difusió més efectiva del seu discurs genèric o conjuntural.\nS6- El sol fet de concórrer a les eleccions autonòmiques del Principat amb unes certes perspectives (i això vol dir, lluny del gruix de candidatures freaks) permetria dibuixar un mapa aproximat de les simpaties que desperta l'EI allà on encara la poca o nul·la presència fa impossible aquest balanç.\nN1- No hem definit quin model de societat volem. Tenim clar el que no volem però no hem definit el que volem. Això és una feina que s'ha començat a fer, especialment a partir del treball municipal però que encara és lluny de ser conclòs. Abans d'enfrontar-nos cos a cos amb els partits reformistes espanyols cal que superem aquest repte històric.\nN2- La presentació d'una candidatura suposaria un desgast humà i econòmic molt important si tenim en compte que partim amb un gran desavantatge amb la resta d'opcions pel que fa a la complicitat amb la premsa i les empreses creditores i que qualsevol intent per intentar ser presents estarà relacionant amb la capacitat de treball dels militants.\nN3- En cas que els resultats obtinguts no arribessin als objectius fixats es podria produir un desencís que afectés tant a la militància com a l'entorn proper i seria possible que aquest desencís afectés també les candidatures municipals.\nN4- El projecte municipalista no està prou desenvolupat ni estès per comptar amb una xarxa de complicitats.\nN5- L'acció política supramunicipal comportaria una estigmatització de la CUP que repercutiria en el punt de partida dels projectes municipals que encara no s'han desenvolupat. Si bé les CUP que estan en marxa han pogut partir de zero a l'hora de presentar-se i tota la informació que ha tingut la població ha estat la generada per la pròpia CUP local, a partir d'ara es partiria de la interpretació que els mitjans d'informació hostils facin de l'acció política parlamentària.\nN6- No comptem amb cap complicitat de cap mitjà de comunicació (que arribi a tot arreu i a tothom) per garantir que no passem absolutament desapercebuts durant la campanya i la precampanya electoral. En força campanyes de les eleccions municipals es va tenir una certa presència als mitjans de comunicació locals i comarcals, però seria un error interpretar que aquesta presència responia a l'honestedat dels mitjans. En la majoria dels casos la presència de la CUP als mitjans locals (gairebé sempre afins al PSC o CiU) responia a una estratègia de càstig a ERC o ICV. Sovint hem vist com un cop passades les eleccions la CUP ha desaparegut d'aquests mitjans, encara que hagi multiplicat la seva importància aconseguint regidors. Per tant és molt arriscat encarar una campanya esperant que tota presència mediàtica sigui la reproducció d'aquesta estratègia de desgast contra altres partits perquè estaríem construint la nostra estratègia damunt l'estratègia mediàtica d'altres formacions i qualsevol canvi en la seva estratègia ensorraria la nostra.\nJa ho veieu: empat!”\nUn empat buscat, tot s’ha de dir, perquè de la mateixa manera que trobem 6 arguments per banda podríem trobar-ne 7 o 23. Al meu entendre en el text quantitativament hi ha més arguments en contra que a favor, ja els exposats en els punts S1, S2 i S3 són pràcticament els mateixos i podrien incloure’s al mateix punt (m’he permès la llicència d’afegir una S o una N a la numeració per a evitar confusions en les referències). Ja ho veieu doncs: acabo de desempatar (i més avall encara afegiré alguns arguments més en contra de la participació electora, au!). Ara bé, tot i el desempat numèric, crec que la participació de la CUP en les eleccions autonòmiques del Principat tindria més avantatges que inconvenients.\nPer a mi l’argument més consistent en aquest sentit és als punts S4 i S5: la fi de la marginalitat política de l’EI i la possibilitat de fer arribar el nostre missatge al conjunt de la població. Que l’acció parlamentària, com es diu a N5, podria repercutir negativament la imatge de candidatures municipals de nova creació? Potser sí, però aquesta “mala imatge” ja s’hauria de produir en la mesura que convertim la CUP en referent nacional de l’EI, tal i com vam acordar en la darrera assemblea nacional, al marge de participacions electorals concretes. Si considerem que sense concórrer a les autonòmiques no “embrutem” la imatge immaculada de la CUP és perquè implícitament considerem que sense aquesta participació som incapaces de visualitzar-nos davant el conjunt de la població. A aquest inconvenient, la impossibilitat del recurs tàctic de presentar a nivell local la CUP com una llista independent, cal contraposar-hi l’argument, al meu entendre de molt més pes, que la definició i diferenciació públiques del nostre espai polític beneficiaria les candidatures municipals, especialment les de nova creació, en ciutats grans, on tenir presència mediàtica és més determinant, i ajudaria a estendre el projecte municipalista a les zones amb menys implantació (N4).\nAlgun dels arguments contraris, com el del possible desencís en cas de fracàs electoral (N3) és força discutible: tot depèn de la importància que es donin a les expectatives, i en tot cas no té perquè ser més frustrant que un mal resultat en unes municipals.\nAlgun altre, com el de la indefinició del projecte (N1), és innegable. No podem considerar, però, aquesta mancança com un handicap insuperable sense una reflexió prèvia: en cas d’anar-hi, què hi hauríem de fer al Parlament? Sovint hem repetit que tant els ajuntaments com els parlaments regionals són peces de l’entramat jurídico-polític de l’estat ocupant. Tot i ser cert, això no vol dir que unes i altres institucions facin el mateix paper. Mentre els ajuntaments són, tant a les nacions sense estat com als estats sense nació, les institucions més properes a la ciutadania i una peça bàsica en l’ordenament territorial, els governs autonòmics van sorgir de la reforma transfranquista com a contrafoc del propi sistema, per a reconduir legítimes aspiracions d’alliberament nacional cap a simples descentralitzacions administratives. Tot i que seria absurd negar alguns avenços, positius però insuficients, en diferents àmbits, per exemple en la recuperació de l’ús de la llengua en l’ensenyament o en els mitjans de comunicació, la via autonòmica ha esdevingut un atzucac. Per tant el paper de la CUP al Parlament regional tampoc hauria de ser el mateix que als ajuntaments. Tot i que també caldria valorar i votar propostes concretes encaminades a perfilar quin és el model de societat que volem (N1), la principal tasca de la CUP hauria de ser la deslegitimació de l’autonomisme, la denúncia continuada de les contradiccions del sistema. Gràficament: mentre que als ajuntaments hi anem a construir al Parlament hi hauríem d’anar a fer enderrocs; la CUP hauria de ser, per dir-ho amb les paraules que Blanca Serra utilitza en un comentari al mateix bloc d’en Titot, “una bomba al mig del Parlament regional catalunyès”. La històrica militant independentista recorda, posant l’exemple irlandès, que presentar-se a les eleccions no necessàriament ha de comportar ocupar els escons. En aquest sentit caldria plantejar també l’efecte deslegitimador que podria tenir l’elecció d’un govern, el que fos, en minoria sense la presència a la cambra d’electes independentistes exclosos per negar-se a prometre la constitució. És només una possibilitat. Continuo creient que els escons s’haurien d’ocupar. Copio i enganxo un altre fragment de l’article del Titot: “Al parlament de la Comunitat Autònòma Catalana, a fer què? A fer d'altaveu del nostre projecte polític? L'altaveu són els mitjans de comunicació i és evident que tots els mitjans de masses públics i privats estan sotmesos a la disciplina d'una sèrie opcions polítiques. Només cal veure la presència que tenien Ciudadanos abans de les eleccions i després. I això que abans eren un partit extraparlamentari i ara no” Doncs sí, a fer d’altaveu del nostre projecte polític i dels moviments socials silenciats i criminalitzats. Perquè mentre el partit del conseller d’interior es queixa de que el criminalitzen ell envia els mossos a la recerca i captura de dissidents, sense que ningú li refregui pels morros; perquè mentre el cabal del Ter continua per sota del mínim ecològic el govern deroga el decret de sequera; perquè cada setmana podem trobar mil perquès que si no els diem nosaltres no els dirà ningú... I sí, els mitjans estan sotmesos a un seguit d’interessos i no ens afavoriran gens, ja ho sabem. Tot i amb això és innegable que la presència mediàtica de la CUP ha augmentat pels resultats de les municipals del 2007 –o és que abans algun diari ens preguntava per les nostres assemblees?- i seria inevitable que en major o menor mesura augmentés en cas d’obtenir representació parlamentària. La comparació amb els Ciudadanos no em val. El partidet catalanòfob va sorgir només pel suport mediàtic, sense base social ni treball de carrer al darrera; no és el nostre cas.\nLa CUP, la veu del carrer... al Parlament?\nDeixo de moment l’article per a afegir un altre argument contra la participació electoral, més rellevant que alguns dels sis esmentats: la dificultat de sotmetre l’acció parlamentària a un sistema assembleari de presa de decisions. Val a dir que aquesta dificultat seria encara més gran en el supòsit de que la candidatura no fos de la CUP directament sinó d’una plataforma externa a la qual la CUP hi donés suport, com plantejava la ponència “Unitat Popular i municipalisme d’alliberament”. No sé exactament quin mecanisme caldria establir però segur que caldria estudiar els diferents models emprats per altres organitzacions polítiques de l’esquerra independentista... d’altres països. Perquè aquesta és una altra qüestió que no surt públicament però que sura per determinats ambients: és d’allò més normal que l’esquerra independentista participi en eleccions supramunicipals ... sempre i quan sigui la d’un altre país; en cas de tractar-se de l’EI catalana estaríem parlant d’una claríssima deriva reformista pròpia d’institucionalistes allunyats de les lluites populars i engormandits per la poltrona! Estaria bé que per una vegada ens fixéssim en experiències alienes, fugint de mitificacions i mimetismes estètics, estudiant-ne els encerts –i els errors- que han tingut quan han aplicat diferents mitjans de lluita i els avenços –o els retrocessos- que aquests els han comportat.\nTorno al Bloc d’en Titot. Deia a l’inici que coincidia amb ell en una cosa importantíssima, que no és altra que la frase final del seu article: “...tot i no veure-ho bé, si la majoria de la gent de la CUP diu que el 2010 s'ha d'anar a les eleccions, jo seré el primer d'anar a enganxar cartells o fer el que calgui”. No en tinc pas cap dubte. I que ningú dubti tampoc que si volem construir una organització forta i representativa de l’Esquerra Independentista és així com ho hem de fer. El millor que pot passar el dia que comenci la campanya de les eleccions en qüestió és que, tant si la CUP es presenta en solitari, si dóna suport a una altra plataforma electoral, si fa campanya per l’abstenció activa o si acorda qualsevol altra postura, la militància de la CUP de Berga, de la CUP de Badalona, de la UM9 de Ribes i de la CUP de Lleida, per posar una assemblea de cada ponència, acabin enganxant els mateixos cartells i difonent a nivell nacional el mateix missatge, d’acord amb el que decidim entre tots i totes.\nPublicat per Josep A. Vilalta a 10:18 p. m. 1 comentaris\nBé, sí, però... us presentareu o no a les autonòmiques?\nLa CUP va aprovar la ponència estratègica que marca la línia política a seguir els propers anys. El que abans de l’Assemblea Nacional Extraordinària de diumenge passat era la ponència de les assemblees locals de la CUP de Lleida, Manresa i Sant Celoni, després d’una llarga sessió matinal –maratoniana i “mataroniana”-, va esdevenir la ponència estratègica nacional de la CUP.\n“La CUP, l’alternativa necessària”, la ponència aprovada comença amb l’anàlisi de conjuntura, segueix amb un balanç de l’actuació de la CUP en els darrers anys i amb la definició del seu projecte polític on es diu que “la CUP és una organització política assembleària d’abast i àmbit nacional, que s’estén arreu dels Països Catalans i que, partint de l’àmbit municipal, treballa per uns Països Catalans independents, socialistes, ecològicament sostenibles, territorialment equilibrats i no patriarcals”. Al meu entendre això suposa posar per escrit i ratificar el que de facto ja s’havia anat produint els darrers anys, fruit de la combinació del treball unitari a nivell municipal, dels bons resultats electorals i de molts anys de manca de referents unitaris: la conversió de la CUP en el referent polític de l’Esquerra Independentista.\nAixò comporta que “la CUP té la capacitat i la necessitat d’actuar en tots els àmbits territorials i des de totes les perspectives, però que aquest treball ha d’estar basat en les dinàmiques i necessitats generades des de la base. Tot i això, considerem important reforçar les estructures i mecanismes de treball nacional, així com donar resposta no només a les dinàmiques generades a nivell local (tot i considerar-les de cabdal importància) sinó també a les dinàmiques polítiques d’abast més clarament nacional. Com hem dit, tenim la capacitat però sobretot tenim la necessitat de treballar en tots els fronts però generant, alhora, dinàmiques de treball de baix cap a dalt que ens garanteixin un funcionament plenament democràtic, transparent i una implicació plena de la militància en el projecte”. A partir d’aquí es defineixen els objectius estratègics i els tàctics i es fa una valoració de l’espai polític de la CUP (que inclou una proposta de relació amb la resta d’organitzacions de l’Esquerra Independentista i amb els moviments socials i populars.\nFinalment, en un annex, parla de “l’oportunitat i/o les dificultats i contradiccions de concórrer, com a tal o a través d’altres fórmules, a les eleccions autonòmiques de la Comunitat Autònoma de Catalunya o a d’altres processos electorals o espais de representació política que superin l’àmbit municipal”, en la que no es fixa una posició sobre aquest tema sinó que es manté obert el debat i s’emplaça a les assemblees a presentar propostes de posicionament al respecte, en base a analitzar els pros i contres –de caire polític, organitzatiu i tècnic- que pugui comportar aquesta hipotètica participació electoral.\nTot i ocupar poc espai a les ponències, aquesta darrera qüestió, el de la participació electoral, era el tema estrella a nivell mediàtic. Segons alguns mitjans semblava ser que a l’Assemblea Nacional només s’havia de parlar d’eleccions. Per això quan em va tocar respondre les preguntes de la premsa, un cop finalitzades les votacions, em va costar una mica explicar el què s’havia aprovat: Sí, la CUP pretén ser el referent nacional de l’Esquerra Independentista... No, nacional no vol dir que necessàriament s’hagi de presentar a les eleccions autonòmiques... El que sí que haurem de fer és anar treballant per a tenir un programa polític, un discurs nacional, que la CUP vagi treballant temes i adoptant posicionaments respecte als temes més diversos –des de les infraestructures fins a l’ensenyament- des d’una perspectiva nacional, superant l’àmbit estrictament municipal de les poblacions on tenim presència... Que si, en cas de presentar-nos podríem “prendre vots” a ERC? Potser sí, però el creixement de la CUP no s’ha de basar en recollir els vots dels decebuts pels partits del sistema sinó en agrupar els descontents del sistema en si, la gent que veu que la via autonòmica està esgotada, que veu com el sistema perpetua i accentua les injustícies socials.... El mateix diumenge i l’endemà molts mitjans recollien la notícia de l’Assemblea de la CUP, uns posant més èmfasi en que la CUP no tancava la porta a una possible candidatura al parlament regional catalunyès i altres remarcant que la CUP no s’acabava de decidir a presentar-se a les autonòmiques.\nA què respon aquesta disparitat de lectures? A una suposada ambigüitat tàctica de la ponència guanyadora? Al diferent grau d’interès que una hipotètica participació electoral de la CUP desperta en diferents sectors polítics i, per tant, en els respectius entorns mediàtics? En la manifesta incompetència del que en aquesta ocasió feia de portaveu del Secretariat Nacional? Potser hi ha molt d’això últim i una mica de la resta, però crec que sobretot hi ha un altre factor que podem interpretar tant en clau positiva com negativa: la premsa, i per tant de retruc la gent del carrer, quan ens escolta per primera vegada no ens acostuma a entendre perquè la CUP i el conjunt de l’Esquerra Independentista utilitza un llenguatge polític diferent al de la resta de moviments i organitzacions polítiques catalanes, que actuen únicament en clau electoral. Per aquest motiu quan parlem d’elaborar un programa polític o de definir la política d’aliances n’hi ha que ho entenen com a sinònims de programes i coalicions electorals. Lluny de ser un obstacle a superar, ens cal mantenir aquest llenguatge diferenciat perquè és un valor afegit del nostre moviment, no pas per ell mateix sinó en tant que expressió d’una altra manera de fer i entendre la política, en la que el més important no són els mitjans –la participació electoral o qualsevol altre- sinó els objectius finals –la construcció d’uns Països Catalans nacionalment lliures i socialment justos.\nUn cop clares les prioritats ens cal però avaluar quins mitjans hem d'utilitzar per a avançar de la manera més eficaç possible en cada moment i per això cal també un debat serè, sense apriorismes, sobre la possible participació en les eleccions autonòmiques principatines, sense magnificar possibles avenços o dramatitzar suposats riscos. Un bon punt de partida per aquest debat poden ser els set punts a favor i els set en contra de la ponència berguedana “Pas a pas, a pas valent”. Un dia d’aquests miraré de fer una valoració dels diferents arguments en un sentit o en un altre. Després d’uns dies de fer de portaveu, i per tant de tractar d’expressar-me (no sé si prou reeixidament) de la manera més neutral que he sabut, ja començo a tenir ganes de dir el que en penso de tot plegat!\nPublicat per Josep A. Vilalta a 5:33 p. m. 6 comentaris\nPublicat per Josep A. Vilalta a 6:35 a. m. 2 comentaris\nPublicat per Josep A. Vilalta a 1:43 p. m. 0 comentaris


Bloc de CataBach.com: BWV 161\nTres cantates, com és habitual, es conserven destinades al Setzè Diumenge després de la Trinitat: Cronològicament són les BWV 161, 95 i 8. De la primera en parlarem tot seguit.\nEstrenada el 6 d'octubre de 1715, la cantata BWV 161 KOMM, DU SÜSSE TODESSTUNDE pertany al cicle primigeni d'una cantata mensual que Bach composà entre els anys 1714 i 1717 en la seva qualitat de Konzertmeister de la cort ducal de Weimar. El llibret, com moltes de les obres d'aquella època, és de Salomo Franck el qual, tenint a la vista l'Evangeli del dia (Lluc 7, 11-17) que narrava la resurrecció del fill de la vídua de Naïm, reflexiona sobre la mort no com a quelcom terrible sinó com un somni del qual Jesús despertarà l'ànima, ja al seu reialme. És aquesta una visió dolça de la mort que impregnarà tota l'obra de Bach des de les seves primeres cantates, com la BWV 106.\nAquest missatge es fa palès des del primer vers de la cantata: Komm, du süsse Todesstunde (Vine dolça hora de la mort), que és el títol de l'ària i coral per a contralt amb què aquesta comença. Comprovem aquí que el dispositiu instrumental és ben modest i està encapçalat per les dues flautes dolces, instruments que Bach sempre utilitza com a representació del més enllà. Les cordes i el baix continu seran tot el seu acompanyament.\nÉs molt difícil de detectar, però el tema principal d'aquesta ària és una derivació de la coral Herzlich tut mich verlangen, aquella coral que apareix vàries vegades a la Passió Segons Sant Mateu i esdevé gairebé el seu leimotiv. I aquesta mateixa coral serà entonada per l'orgue a la segona part del moviment. La investigació no descarta que en alguna reutilització d'aquesta cantata, avui perduda, un soprano cantés aquestes frases del coral, en diàleg amb el contralt.\nEl segon moviment, un recitatiu per a tenor, alterna moments en secco amb delicats airosos, un recurs típic de les cantates de l'època de Weimar. Seguirà el tenor amb l'ària Mein Verlangen (El meu ferm desig), un dolorós moviment encarregat a les cordes que, de nou, arrenquen el seu tema amb una derivació poc detectable de la coral abans esmentada.\nTota l'orquestra acompanyarà el contralt al següent recitatiu, Der Schluss ist schon gemacht (Ja estic ben decidit), una obra mestra on apareixeran els conceptes principals de la cantata: L'acomiadament (Gute Nacht) que precedeix el son (Schlaf) i el despertar, amb el compte enrere cap a l'esperada darrera hora marcat pel pizzicato de les cordes, recurs que curiosament també trobarem a les altres dues cantates conservades per al mateix diumenge.\nEl penúltim moviment havia estat concebut pel llibretista com una ària, però Bach el va transformar en un bellíssim cor a 4 veus, acompanyat de tot el dispositiu instrumental: Wenn es meines Gottes Wille (Si és que Déu ho vol així). El tema principal deriva de nou de la coral que tantes vegades ha aparegut oculta al llarg de la cantata però que al darrer moviment apareixerà ja sense màscara, amb les flautes ornamentant per lliure la homofonia general. La melodia d'aquesta coral prové d'una cançó profana de 1601 obra de Hans Leo Hassler, que ben aviat fou adaptada per a ús religiós i no només apareix en aquesta cantata sinó que també tanca, brillantment transformada, la sisena cantata de l'Oratori de Nadal BWV 248.\nAquesta cantata va ser reutilitzada a Leipzig, on Bach també la va destinar a la Festa de la Purificació de Maria, la Candelera, el 2 de febrer. A tal efecte la instrumentació va ser modificada, substituint les flautes dolces per travesseres.\nCantata BWV 161\nDominica 16 Post Trinitatis - Festo Purificationis Mariae\nEstrenada: 6 d'octubre de 1715\nText: Salomo Franck\n1. ÀRIA (Alt)\nVine dolça hora de la mort\nAra que la meva ànima\nEs nodreix amb mel\nde la boca del lleó;\nQue sigui suau la partença,\nque vull besar el Salvador.\n2. RECITATIU (Tenor)\nEls teus plaers, O món, són fardells;\nles teves dolceses, odioses com un verí,\nla teva llum fastuosa\nun mal averany.\nQuan hom cull les teves roses\nel seu caramull d’espines\nsón de l’ànima un turment.\nLa lívida mort és la albada,\nque fa sortir per mi el sol\ndel celestial i esplendent gaudi.\nPer això desitjo de cor\nque m’arribi l’agonia.\nVull pasturar a la vora de Crist,\ntinc ganes de fugir d’aquest món.\n3. ÀRIA (Tenor)\nÉs el meu ferm desig\npoder abraçar el Salvador\ni ben aviat estar amb Crist.\nMalgrat que la mort trasmudi\nel meu cos en cendra i pols,\nl’esclat pur de la meva ànima\ntindrà angèlica lluïssor.\n4. RECITATIU (Alt)\nJa estic ben decidit\nAdéu món, bona nit!\nJo sols tinc aquest conhort,\nllanguir en braços de Jesús:\nEll és el meu somni tranquil.\nJauré en la fossa cobert de roses\nfins que em desperti Jesús,\nFins que com una ovella seva\nem meni a la celestial pastura\nque la mort no em separi d’ell.\nVine, doncs, joiosa mort\nsona ja, instant postrem!\nSi és que Déu ho vol així\nvull que les meves despulles\nrestin tantost sebollides;\ni l’ànima, hoste del cos,\nassoli vida immortal\nen el gaudi celestial.\nQue aquest sigui el meu darrer mot.\nMalgrat que el cos sota terra\nsigui pastura dels cucs,\nde precís cal que revisqui\nper ser amb Crist glorificat;\nSerà esplendent com el sol\nviurà sense sofriment\nen cèlics goig i plaer.\nAixí, perquè m’amoïna la mort?\nTraduïda per Antoni Sàbat i Aguilera\nPublicat per Josep-Miquel Serra A Les 16:52\nEtiquetes: BWV 161, Dominica XVI Post Trinitatis\nTV3 - Òpera en texans - Aida\nEL FINAL DE LA CASSINI\nBWV 1 (1)\nBWV 110 (1)\nBWV 12 (1)\nBWV 130 (1)\nBWV 149 (1)\nBWV 177 (1)\nBWV 19 (1)\nBWV 190 (2)\nBWV 21 (1)\nBWV 22 (2)\nBWV 24 (1)\nBWV 248 (2)\nBWV 26 (1)\nBWV 3 (1)\nBWV 33 (1)\nBWV 36 (1)\nBWV 40 (2)\nBWV 42 (1)\nBWV 45 (1)\nBWV 47 (1)\nBWV 50 (1)\nBWV 54 (2)\nBWV 55 (1)\nBWV 56 (1)\nBWV 59 (1)\nBWV 60 (1)\nBWV 61 (1)\nBWV 62 (1)\nBWV 63 (1)\nBWV 64 (1)\nBWV 65 (1)\nBWV 71 (1)\nBWV 72 (2)\nBWV 73 (1)\nBWV 75 (1)\nBWV 76 (1)\nBWV 78 (1)\nBWV 80 (2)\nBWV 81 (1)\nBWV 82 (1)\nBWV 83 (1)\nBWV 86 (1)\nBWV 88 (1)\nBWV 9 (1)\nBWV 92 (1)\nBWV 95 (1)\nBWV 96 (1)\nBWV 97 (1)\nCantata Nupcial (1)\nCircumcisionis Christi (1)\nDominica Cantate (1)\nDominica Estomihi (2)\nDominica I Adventus (1)\nDominica I Post Epiphanias (1)\nDominica I Post Trinitatis (1)\nDominica II Post Epiphanias (1)\nDominica II Post Trinitatis (1)\nDominica III Post Epiphanias (1)\nDominica III Post Trinitatis (1)\nDominica IV Post Trinitatis (1)\nDominica IX Post Trinitatis (1)\nDominica Jubilate (2)\nDominica Oculi (3)\nDominica Post Nativitatis Christi (1)\nDominica Quasimodogeniti (2)\nDominica Rogate (1)\nDominica Septuagesimae (1)\nDominica Sexagesiame (1)\nDominica Sexagesimae (1)\nDominica V Post Trinitatis (1)\nDominica VI Post Trinitatis (1)\nDominica VII Post Trinitatis (1)\nDominica VIII Post Trinitatis (1)\nDominica X Post Trinitatis (1)\nDominica XI Post Trinitatis (1)\nDominica XII Post Trinitatis (1)\nDominica XIII Post Trinitatis (1)\nDominica XIV Post Trinitatis (1)\nDominica XIX Post Trinitatis (1)\nDominica XV Post Trinitatis (1)\nDominica XVI Post Trinitatis (1)\nDominica XVII Post Trinitatis (1)\nDominica XVIII Post Trinitatis (1)\nDominica XX Post Trinitatis (1)\nDominica XXI Post Trinitatis (1)\nDominica XXII Post Trinitatis (1)\nDominica XXIII Post Trinitatis (1)\nDominica XXIV Post Trinitatis (1)\nFeria I Nativitatis Christi (1)\nFeria II Nativitatis Christi (1)\nFeria III Nativitatis Christi (1)\nFesto Ascensionis (1)\nFesto Circumcisionis Christi (1)\nFesto Epiphanias (1)\nFesto Pentecostes (1)\nFesto Purificationis Mariae (2)\nFesto Trinitatis (1)\nLa Cantata del Diumenge (1)\nVideos de Bach


L’Hospital rep més de mig milió d’euros per renovar els equipaments tecnològics\nL’Hospital Universitari d’Igualada rep més de 567.000 euros per renovar els equipaments tecnològics sanitaris i els aparells mèdics. La subvenció s’emmarca dins el Programa específic de suport a la renovació tecnològica (PERT) del Servei Català de Salut i servirà per cofinançar una inversió total de gairebé 1,7 milions d’euros, destinats íntegrament a substituir equipaments tecnològics en àrees clau del centre hospitalari, com UCI, quiròfan, urgències, bloc quirúrgic, pediatria, obstetrícia i diagnòstic per la imatge. Concretament, es renovaran els equips d’anestèsia, centrals de monitoratge, respiradors, una incubadora de transport, un ecògraf ginecològic i monitors multiparamètrics (dispositius per supervisar les constants vitals dels pacients). Destaca la inversió a l’àrea de diagnòstic per la imatge, amb la compra d’un telecomandament digital i un equip de radiologia convencional, unes adquisicions valorades en més de 676.000 euros. Amb aquesta darrera compra finalitza la renovació tecnològica de tota l’àrea de radiodiagnòstic projectada en el pla d’inversions d’aquesta àrea i que va començar fa tres anys.\nEn total, el Servei Català de Salut ha concedit prop de 30 milions d’euros als centres hospitalaris d’aguts que formen part del sistema sanitari integral d’utilització pública de Catalunya (SISCAT) en el marc del PERT, dels quals s’han beneficiat 33 centres i entitats sanitàries. El gerent del Consorci Sanitari de l’Anoia, Ferran García, valora aquesta inversió molt positivament i explica que “ens permet avançar en la nostra aposta per estar a l’avantguarda de la innovació en tecnologia” i afegeix que “estem contents perquè hem estat capaços de treballar la convocatòria per ser un dels centres que ha obtingut més subvenció, en concret el novè d’aquests 33 centres”.\nPer la seva banda, el Servei Català de Salut explica que “després d’uns anys en què la conjuntura econòmica ha condicionat fortament la inversió, s’ha considerat prioritària la necessitat de revisar les infraestructures i els equipaments tecnològics per poder fer un plantejament de futur incorporant la perspectiva de la sostenibilitat” segons apunten al programa de subvencions.\nArticle anteriorPiera tanca una Festa Major molt participada\nPròxim articleNatàlia Mas ha estat nomenada consellera delegada d’ACCIÓ


La persecució comença amb un tret, els koevoets maten a un dels SWAPO i aquests es disgreguen, i comença la persecució per un terreny terriblement àrid. No deixa de ser una missió, potser ni tan sols gaire important, el que volen és enllestir i tornar cap a casa, però el desert és una zona perillosa… Hi ha paisatges de gran bellesa, però durs i crus, i personatges també crus, expeditius… el que és necessari per sobreviure tot i que quan la ràdio deixa de funcionar l’obstinació en la persecució comença a ser suicida… I què passarà després? Potser Sud-àfrica «torna» Namíbia, que passarà amb els auxiliars negres dels koevoets? Podran demanar refugi o asil a Sud-àfrica? Intentarà ell endur-se el seu auxiliar lliurant-lo així d’una mort segura en cas d’independència? El considera ja una mena de fill o germà? Algú amb qui l’uneix algun de tipus de vincle més enllà del militar?\nA Congo tenim en Marcel un ex-nen soldat, que més o menys ha refet la seva vida, però res és fàcil, tot costa diners, i allò està ple de criminals que cobren per la «protecció». A més a més la seva dona Sandrine està infectada de SIDA. I comencen a desaparèixer nanos al veïnat, com que ell és el nou l’agafen amb ell i ha de fugir d’allà. Un xamà li dirà que accepti la seva veu interior, un jaguar, enlloc de combatre-la. I en la millor tradició de les pel·lícules d’acció l’heroi ajusta les coses a trets. És un relat potser més fluix, una mica massa idealista i amb molta espiritualitat africana, cosa que en l’anterior part ni havia vist.\nAutor Senyor DolentPublicado el junio 16, 2016 Etiquetas RESSENYA GRAN RESERVA, StalkerDeja un comentario en Motorsoul / Stalker


Diversió assegurada per a tota la família | TOMÀS PARDO | Pantalla | La República\nDiversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família + Diversió assegurada per a tota la família E-mail\n"Mario Party Superstars" és un homenatge als jocs clàssics de la saga.\nDiversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família Diversió assegurada per a tota la família E-mail\nMario Party Superstars és un homenatge als jocs clàssics de la saga. Una visita a la nostra infància o, com a mínim, a com jugàvem a finals dels anys noranta. I és que si hi ha un joc capaç de reunir tota la família davant d’una consola és, sens dubte, Mario Party.\nMario Party va debutar en format cartutx el Nadal del 1998 per a Nintendo 64. Des de llavors, han aparegut una quinzena de lliuraments per a totes les plataformes de la companyia nipona. La mecànica de joc és tan simple com increïblement divertida. Els jugadors, representats pels més icònics personatges de Nintendo, participen en una mena de joc de l’oca boig en què els seus participants han de superar una sèrie de desbarats minijocs a mesura que avancen en un tauler interactiu fins a arribar a la meta. I pel camí, han d’intentar desfer-se dels seus competidors per aconseguir el trofeu del panell.\nMario Party Superstars porta la festa a la Nintendo Switch, un homenatge a tota la sèrie que portarà els jugadors a competir per les estrelles en taulers originaris dels Mario Party de la Nintendo 64, als quals cal afegir els 100 minijocs recopilats de tots els lliuraments de la saga. I com és habitual, res no està decidit fins al final de cada partida. Un joc pensat per gaudir en família o amb amics i que, en aquesta ocasió, com a novetat, es podrà compartir amb jugadors de tot el món gràcies al multijugador en línia.\nDRAGON QUEST I-III NOVEL·LES Editorial: Planeta Cómic Pàgines: 1.248 Preu: 75 euros Edició estoig de les novel·les de la saga que ha marcat tota una generació, publicades a partir del 1988 per Hideo Takayashiki, que ha escrit els primers cinc volums que engloben les tres primeres parts d’un dels videojocs més famosos del món.\nSONIC THE HEDGEHOG: LA BATALLA POR ANGEL ISLAND Editorial: ECC Ediciones Pàgines: 96 Preu: 8,5 euros Quan Neo Metal Sonic –un robot malvat amb la velocitat de Sonic, l’intel·lecte de Dr. Eggman i un cos mecànic irrompible– conquereix l’illa per augmentar el seu poder, Sonic i els seus amics han de formar equip i enfrontar-s’hi.\nMARIO PARTY SUPERSTARS Distribuïdora: Nintendo Gènere: Minijocs Plataformes: Exclusiu per a Nintendo Switch Edat: +7\nCREATIVE SXFI AIR GAMER Fabricant: Creative Preu: 139,99 euros Auriculars gaming sense fils i amb micròfon. Les connexions USB i Bluetooth 5.0 li ofereixen la llibertat de connectar-se sense fils a qualsevol dispositiu compatible i gaudir d’àudio personalitzat de Holography Super X-Fi.\nONE PIECE DOCK COVER ‘DRESSROSA’ Fabricant: FR-TEC Preu: 14,99 euros Podràs protegir el Dock de la Nintendo Switch amb aquest dock cover personalitzat amb els protagonistes de la sèrie One Piece. Amb aquest accessori, evitaràs les habituals ratllades a la pantalla de la consola. Disposa d’un espai que us permetrà guardar fins a sis jocs.\nSi una cosa funciona, no la toquis\nEl que ha fet Nintendo és una mena de remix dels taulers i minijocs que vam\nveure a Mario Party, Mario Party 2 i Mario Party 3. El resultat és un remake, actualitzat i millorat amb tots els ajustaments visuals, d’àudio i jugables necessaris per gaudir-los actualment. Mario Party Superstars conté cinc taulers recuperats de la trilogia original i deu personatges. Pots jugar sol (contra la consola) o acompanyat d’altres usuaris a través de connexió local o en línia. A diferència de les darreres entregues, el control del joc és simple i directe. Ideal tant per a jugadors veterans com per a aquells que hi juguen per primer cop.\nLa República 18-12-2021, Pàgina 41


El PS + Independents d'Encamp denuncia un cartell que incompleix la normativa lingüística | BonDia Diari digital d'Andorra.\nEl Govern, els Comuns i tots els organismes públics han de ser els primers agents a donar exemple d'una sensibilitat i un activisme clars en matèria lingüística. Així ho han volgut recordar aquest matí des de la formació PS+Independents, que han alertat de l'existència de cartells publicitaris a la parròquia que no estan escrits en català. Concretament, es tracta d'uns cartells que anuncien un espectacle de circ que es desenvoluparà a Encamp durant aquestes festes.\nDes de PS + Independents recorden que "tant la Llei d'ordenació de l'ús del català com el reglament que la desenvolupa pel que fa als organismes públics són ben clars en aquest sentit: els cartells, rètols i altres textos publicitaris han de ser redactats en la llengua oficial, sense perjudici que puguin incloure missatges secundaris en altres llengües", ha explicat el conseller del Comú d'Encamp, David Rios.\nRios assenyala que "el foment de la nostra llengua oficial no és propi de cap partit ni de cap corrent ideològica, tothom està d'acord i així ho estableix tant la Constitució com la normativa sobre l'ús de la llengua oficial". Des de PS + Independents defensen que la llengua és responsabilitat de tothom i que aquesta qüestió passa per damunt de consideracions polítiques i ideològiques: "cal que ens po-sem tots d'acord a defensar-la conscientment i amb coherència", ha demanat Rios.


Estatuts - Wiki de Softcatalà\nData d'inscripció al registre de la Generalitat de Catalunya: 02/10/2013. Registrada inicialment el 1998 com a associació a Mallorca.\n1 Capítol I. La denominació, els fins i el domicili\n2 Capítol II. Els membres de l’associació, els seus drets i les seves obligacions\n3 Capítol III. L'Assemblea General\n4 Capítol IV. La Junta Directiva\n5 Capítol V. La presidència i la vicepresidència\n6 Capítol VI. La tresoreria i la secretaria\n7 Capítol VII. Les comissions o grups de treball\n8 Capítol VIII. El règim econòmic\n8.1 Article 25\n8.2 Article 26\n8.3 Article 27\n8.4 Article 28\n9 Capítol IX. El règim disciplinari\n9.1 Article 29\n10 Capítol X. La dissolució\n10.1 Article 30\n10.2 Article 31\nAmb la denominació Associació SOFTCATALÀ es constitueix l’entitat associativa que regularà les seves activitats d’acord amb la legislació vigent en matèria d’associacions i els seus estatuts.\nLa finalitat de l’associació és fomentar l'ús de la llengua catalana en l'àmbit de les noves tecnologies. Es realitza aquesta activitat mitjançant:\nLa traducció de programari en aquesta llengua.\nLa creació de compendis oberts perquè el públic pugui accedir fàcilment tant a programari com a recursos en català.\nLa interlocució i facilitació amb tercers que contribueixen o poden contribuir en una millor implantació de la llengua catalana en l'àmbit de les noves tecnologies.\nL'organització d'esdeveniments i iniciatives que puguin contribuir a aquests objectius.\n1. El domicili de l’associació s’estableix a Barcelona, i radica al carrer CONCRETAT.\n2. Les funcions d’aquesta associació s’exerceixen majoritàriament a Catalunya, després d'haver-ne aprovat el canvi la junta competent i la modificació dels estatuts a Palma, el 08 d'octubre de 2012.\nNo obstant, això, també es considera indicativa de l’àmbit d’activitat de qualsevol altra referència geogràfica (sigui local o internacional) relacionada amb les activitats de l’associació.\nPoden formar part de l’associació totes les persones físiques i jurídiques que de manera lliure i voluntària, tinguin interès i relació en les seves finalitats i hagin estat admeses per la Junta Directiva.\n2. Si són menors en edats compreses entre els 14 i els 18 anys i no estan emancipats, necessiten el consentiment dels pares o tutors per ser socis de ple dret, amb dret de vot a les assemblees generals. Però no poden ser elegits membres de la Junta Directiva.\n2. Contribuir al sosteniment de l’associació amb el pagament de quotes, derrames i altres aportacions econòmiques, sempre voluntàries, fixades pels estatuts i aprovades d’acord amb aquests.\n1. L'Assemblea General es reuneix en sessió ordinària com a mínim un cop l’any, dins dels mesos compresos entre setembre i desembre, ambdós inclusivament.\n1. L'Assemblea és convocada per l’òrgan de govern mitjançant una convocatòria que ha de contenir, com a mínim, l’ordre del dia, el lloc, la data i l’hora de la reunió, o els detalls necessaris si es fa mitjançant plataformes telemàtiques.\n2. La convocatòria s’ha de comunicar quinze dies abans de la data de la reunió, individualment i mitjançant un escrit adreçat als associats i associades.\n3. Les reunions de l'Assemblea General, les presideix el president o presidenta de l’associació. Si no hi és, l’ha de substituir el vicepresident, o el tresorer en aquest ordre. Hi ha d’actuar com a secretari/ària qui ocupi el mateix càrrec a la Junta Directiva.\n1. La Junta Directiva regeix, administra i representa l’associació. Componen aquest òrgan el president/a, vicepresident/a, el secretari/ària, el tresorer/a, càrrecs que han de ser exercits per persones diferents.\n2. L’elecció dels membres de la Junta Directiva, que han de ser associats, es fa per votació a l'Assemblea General. Les persones elegides entren en funcions després d’haver acceptat el càrrec.\n3. Els membres de la Junta Directiva exerceixen el càrrec gratuïtament.\n3. Les vacants que es produeixin en la Junta Directiva s’han de cobrir en la primera reunió de l'Assemblea General que tingui lloc. Mentrestant, un membre de l’associació pot ocupar provisionalment el càrrec vacant.\nLa Junta Directiva té les facultats següents:a) Representar, dirigir i administrar l’associació de la manera més àmplia que reconegui la Llei; així mateix, complir les decisions preses per l'Assemblea General, d’acord amb les normes, instruccions i directrius que aquesta Assemblea estableixi.\na. Dirigir i representar legalment l’associació, per delegació de l'Assemblea General i de la Junta Directiva.\ne. Visar les actes i els certificats confeccionats pel secretari/ària de l’associació.\n2. El president/a és substituït, en cas d’absència o malaltia, pel vicepresident/a —si n’hi ha— o el/la tresorer/era, per aquest ordre.\nEl secretari/ària ha de custodiar la documentació de l’associació, aixecar, redactar i signar les actes de les reunions de l'Assemblea General i la Junta Directiva, redactar i autoritzar els certificats que calgui lliurar, i també portar el llibre de registre de socis i sòcies.\nL'Assemblea General pot establir quotes d’ingrés, quotes periòdiques mensuals —que s’han d’abonar per mesos, trimestres o semestres, segons el que disposi la Junta Directiva— i quotes extraordinàries.\nPer poder disposar dels fons n’hi ha prou amb la firma del tresorer, excepte per a quantitats superiors a 500 EUR, on cal també una segona firma, del president/a o del secretari/ària.\n5. Les funcions de liquidació i d’execució dels acords a què fan referència els apartats anteriors d’aquest mateix article són competència de la Junta Directiva si l'Assemblea General no confereix aquesta missió a una comissió liquidadora especialment designada a aquest efecte.\nPalma, 08 d'octubre de 2012\nSignats per secretari. Vistiplau del president. Data aprovació.


Fisioterapia i Osteopatia - Centre Medic Catalonia\nPROF. E. HERRERO CASTRO\nPROF. M. FERNANDEZ MESEGUER\nPROF. I. RABELL SANTANA\nLa paraula Fisioteràpia prové de la unió de les veus gregues: φύση, que significa Naturalesa i θεραπεία, que ve del verb "στη θεραπεία" i vol dir guarir.\nL'osteopatia es basa en la certesa que tots els sistemes del cos treballen conjuntament, estan relacionats i, per tant, els trastorns en un sistema poden afectar el funcionament dels altres. És, per tant, una pràctica de caràcter holístic. El tractament, que és manual, s'anomena manipulació osteopàtica, i consisteix en un conjunt de tècniques pràctiques orientades a alleujar el dolor, restaurar funcions i promoure la salut i el benestar. Utilitza un gran nombre de tècniques (impulsos d'alta velocitat i curta amplitud, tècniques funcionals, inhibicions, etc.) per recuperar l'harmonia i l'equilibri.\nSegons els seus principis, per mitjà la manipulació del sistema músculo-esquelètic es poden guarir les afeccions d'òrgans vitals o malalties, ja que aquesta manipulació ajudaria a revitalitzar el regatge sanguini o tornar el grau de mobilitat normal a l'articulació malmesa i per tant al guariment del pacient.\nL'osteopatia, depenent de l'estructura del cos on s'apliqui, utilitza diferents tècniques:\nTècniques estructurals: adreçades al restabliment de l'aparell músculo-esquelètic i de la postura, amb especial atenció a la columna vertebral i a tractar els traumatismes.\nTècniques cràneo-sacres: adreçades als problemes cranials i sacres i al sistema nerviós central.\nTècniques viscerals: Enfocades a la curació d'òrgans i vísceres. Se'n millora la funció mitjançant la manipulació per aconseguir un millor reg sanguini.\nTècniques fascials: Aconsegueixen l'harmonització del teixit conjuntiu mitjançant tècniques molt suaus que intenten harmonitzar aquests teixits.


Alba Santana, filla de Manolo Santana i Mila Ximénez, es queda òrfena en 6 mesos\nAlba Santana ha perdut als seus pares | CatalunyaDiari\nAlba Santana amb prou feines tenia relació amb Manolo Santana\nper Daniel H. Marín 12/12/2021 12:25h\nAlba Santana, filla de l'estimadíssima Mila Ximénez, ha rebut un dels cops de la seva vida: s'ha quedat òrfena. El passat mes de juny va morir Mila, víctima d'un terrible càncer de pulmó, i ara s'ha hagut d'acomiadar de Manolo Santana, el seu pare. Alba no tenia una gran relació amb ell, ja que en els últims temps s'havien distanciat i amb prou feines tenien contacte.\nMila Ximénez es va casar amb el tennista Manolo Santana i no van trigar a convertir-se en la parella més envejada de la crònica social. El matrimoni, però, no era tan idíl·lic com tothom pensava i van decidir posar punt final a la seva història d'amor. La col·laboradora sevillana es va quedar a càrrec d'Alba, ja que l'únic que volia era no separar-se'n.\nAlba Santana ha patit molt per la mort de Mila Ximénez | GTRES\nAlba Santana va viure amb Mila durant un temps, però van passar diverses coses que van marcar un abans i un després en la seva relació. Ximénez va cometre una sèrie d'errors financers que li van provocar una gran ruïna, així que va haver de renunciar a la custòdia de la filla. Per aquest motiu, Alba, es va mudar amb Manolo, el seu pare, i van passar uns anys realment feliços.\nLa filla de la col·laboradora no vol formar part del món rosa, per això viu a Holanda i tampoc vol concedir cap entrevista. Segons ha sortit publicat, ha rebut ofertes milionàries, però prefereix mantenir-se'n al marge i no protagonitzar cap escàndol. Tot fa pensar que s'ha quedat destrossada després d'assabentar-se de la mort del tennista.\nAlba Santana, orgullosa de Manolo: «Era un ídol»\nManolo ha mort a Marbella i no ha transcendit la causa de la mort, perquè en els darrers anys s'ha apartat dels mitjans. Tot i que per a la premsa del cor era un personatge força polèmic, els seus companys del tennis li tenien una gran estima. El tennista Emilio Sánchez Vicario ha entrat per telèfon al programa 'Viva la Vida' per rendir-li un petit homenatge.\n«Era un ídol, va obrir les portes del tennis i va fer el que va fer en un país on pràcticament l'esport no existia. Ell sempre va ser molt directe i no donava voltes a les coses perquè era natural i, com que era natural, l'èxit també ho era. Els millors jugadors, els que arriben més a la gent, són els que són com ell», declara Emilio.\nAlba Santana i Manolo Santana han estat molt temps separats | CatalunyaDiari\nAlba no tenia relació amb el seu pare, però sempre se n'ha sentit molt orgullosa perquè sap que ha fet història a la seva professió. «Era un pioner de l'esport espanyol», comenta el periodista Juan Luis Galiacho al programa 'Viva la Vida'. «La marca Manolo Santana genera molts diners, serà d'ell, però en aquests moments els tenia Claudia», declara la mateixa font.\nRecordem que el tennista estava casat amb Claudia Rodríguez, una colombiana que, suposadament, el protegia en excés. Segons expliquen molts periodistes, fins i tot la mateixa Mila Ximénez, Rodríguez va aconseguir apoderar-se del patrimoni de Santana. Ningú ha aportat proves d'això i l'únic que és clar és que Clàudia l'ha cuidat fins al final dels seus dies.\nAlba Santana podria no haver-se acomiadat del seu pare\nAlba es va acomiadar de Mila Ximénez el passat mes de juny. Una mort que la va deixar sense alè perquè totes dues tenien una relació especial. Menys de sis mesos després, s'ha assabentat que el seu pare, Manolo Santana, també ha mort. Malauradament amb ell ja no gaudia d'un vincle tan estret. De fet, amb prou feines, tenien contacte.\nEl periodista Diego Arrabal, col·laborador de 'Viva la Vida', assegura que Claudia Rodríguez ha portat la malaltia de Santana en secret. El més probable és que la filla de Mila no hagi tingut oportunitat d'acomiadar-se'n. Tot i això, caldrà esperar un temps per veure si decideix parlar per aclarir quina és la seva veritable situació.


Pis a Sant Boi Ll. | Trober\nPis a Sant Boi Ll.\nEs tracta d'un habitatge completament reformada, que captura l'essència de benestar amb les seves pintures neutres, detalls moderns i tocs elegants aprofitant la llum i els espais per crear una llar càlid i molt confortable.\nTrobarem un pis de 85 metres construïts i distribuïts amb un acollidor rebedor, gran saló menjador de 25 M2 (aprox.), amb vistes clares, grans finestrals i sortida a balcó assolellat.\nCuina elegant tipus Office amb llum directa i zona de galeria.\nTrobarem 3 dormitoris exteriors (abans 4), 1 dormitori triple, 1 gran i 1 individual. Bany totalment equipat amb plat de dutxa i sanitaris de qualitat.\nL'habitatge es complementa amb grans acabats amb terra de parquet a zones nobles i gres en cuina i bany. Portes blanques lacades, finestres d'alumini blanc amb doble vidre, calefacció per gas, aire condicionat, altell de càrrega i una infinitat de detalls més que t'enamoraran.\nFinca amb ascensor!\nOBSERVACIONS: Si t'agraden les reformes elegants, tenim el que busques ...\nPisos - en Venda\nespais amb molta llum