Distintiu d’Igualtat de Gènere – CITY50\nL’Ajuntament rep el distintiu per la Igualtat de Gènere en reconeixement de les seves polítiques municipals\nNota de Premsa de l’Ajuntament de Mollerussa.\nÉs un segell de qualificació atorgat per l’associació Forgender Seal i que a la demarcació de Lleida només tenen la capital i Mollerussa\nL’Ajuntament de Mollerussa ha obtingut el Distintiu per a la Igualtat de Gènere (Norma SG City 50-50) que atorga l’associació Forgender Seal amb el suport de la Generalitat de Catalunya, un reconeixement internacional que a la demarcació de Lleida només té la capital i ara també Mollerussa. El distintiu avala les polítiques municipals en aquest àmbit, després de certificar un pla de compromisos a realitzar en dos anys al voltant de tres àrees concretes de treball com són el lideratge i la gestió interna, la promoció dels drets de les dones i vetllar per un entorn lliure de violència i discriminació. Així ho han explicat aquest matí l’alcalde de Mollerussa, Marc Solsona, i la regidora d’Igualtat, Rosalia Carnicé, els quals han rebut de mans de la presidenta de Forgender Seal, Marta Macias, el diploma que acredita la distinció.\nSolsona ha mostrat la satisfacció per aquesta acreditació que “serveix per objectivar que fem polítiques que reben una validació externa i homologuen de forma objectiva la feina feta”. “S’ha passat de fer activitats esporàdiques a una línia de treball de 365 dies a l’any”, ha indicat l’alcalde, el quan ha assegurat que “ens ho hem cregut i per nosaltres la igualtat de gènere no és un tema complementari sinó nuclear”.\nPer la seva part, la presidenta de Forgender Seal ha aplaudit el compromís de Mollerussa en les polítiques d’igualtat “perquè és una mostra clara que el país està canviant i avança cap a una ciutadania més justa i igualitària”. En aquest sentit, ha destacat que l’Ajuntament de Mollerussa a banda de les seves polítiques internes també fa una aposta per traslladar aquesta sensibilitat a la ciutadania amb una visió complerta i amb aquesta distinció obté també una eina de transparència i rendició de comptes.\nL’obtenció d’aquest segell de qualitat que permet implantar un sistema de gestió per avaluar i certificar el compromís dels governs municipals a favor de la igualtat de gènere és un dels objectius fixats en el 3r Pla Intern d’Igualtat d’Oportunitats, promogut per la regidoria d’Igualtat i avalat pel Ple del consistori. D’aquesta manera, segons ha explicat la regidora d’Igualtat, es treballa des de 6 línies estratègiques i amb un pla de compromís en tres àrees concretes destinades a promoure polítiques amb perspectiva de gènere en els dos anys següents, unes polítiques que es doten també d’eines de participació a través de la Taula d’Igualtat, entre altres accions.\nVal a dir que la norma s’ha dissenyat d’acord amb les competències municipals, la normativa nacional i els mandats i tractats internacionals en relació amb els drets humans de les dones, el desenvolupament humà, les ciutats i el canvi climàtic (Agenda 2030, Nova Agenda Urbana i Objectius de Desenvolupament Sostenible de les Nacions Unides).\nDistintiu d'Igualtat de Gènere\nSG City 50-50


Comença la instal·lació de 8 càmeres de videovigilància a Palamós\nAquesta setmana s'ha iniciat el procés d'instal·lació de càmeres de videovigilància i de lectura de matrícules que Palamós ubica als accessos de les urbanitzacions del Mas Pareras i de la Fosca, dos sectors del municipi que queden aïllats del nucli urbà i són més vulnerables als robatoris.\nEs tracta d'un total de vuit càmeres, distribuides en quatre grups de dues unitats cadascun, que combinen dues funcions. Per un costat les que fan control de la lectura de les matrícules de tots els vehicles que accedeixen en els àmbits controlats.\nAquestes càmeres poden detectar, mitjançant una aplicació d'un software, les matrícules de vehicles denunciats o sospitosos que prèviament hi haurà introduït la Policia Local, advertint de manera automàtica als agents de l'accés d'aquests vehicles dins l'espai videovigilat.\nLes altres càmeres instal·lades tenen una funció de control del trànsit en aquell àmbit, no poden enregistrar i només emeten imatges a temps real de\nl'activitat de la circulació dels vehicles.\nUbicació de les càmeres als accessos de La Fosca i Mas Pareras\nL'empresa especialitzada que fa els reballs d'instal·lció distribuirà aquest conjunt de càmeres en quatre punts d'accés a les dues urbanitzacions. Concretament i pel que fa a La Fosca, en les confluències de la Ronda de l'Est i la carretera de La Fosca; també a la cruïlla del camí Vell de la Fosca i el carrer de Cap de Planes; i finalment a l'intersecció entre l'avinguda d'Àngel Guimerà i la carretera de Sant Esteve.\nEn el cas de la urbanització de Mas Pareras s'ubicarà en el seu únic accés, just a l'inici del carrer del Patró Martí\nAquest dispositiu de videovigilància disposa de les prestacions de programació necessàries per assolir l’objectiu de llegir les matrícules fins i tot\nen les situacions d’il·luminació més adverses i en condicions meteorològiques complicades.\nAmb l’enregistrament i la captura de totes les matrícules dels vehicles que circulin per la zona de detecció es genera una base de dades amb tots els\nregistres. Cadascun d’ells conté la informació de la matrícula del vehicle, data i hora de captura, la ubicació on s’ha realitzat i el sentit de la marxa. A\nmés aporta la imatge corresponent a la captura com a prova visual.\nUn cop finalitzat aquest procés d'instal·lació, l'empresa responsable d'aquest sistema formarà tècnicament als agents de la Policia Local de Palamós en l'ús d'aquest dispositiu de vigilància.\nEl cost d'instal·lació d'aquestes vuit càmeres i dels sistemes associats necessaris per al seu funcionament, és de 44.629,25 euros, i la previsió és que puguin estar totalment operatives abans de final d'aquest mes de novembre.\nEn una següent fase l'Ajuntament té previst posar càmeres de control d'accessos també al barri vell de Palamós. En aquest cas serien destinades a poder controlar l'accés de vehicles a aquesta zona, restringint el trànsit rodat en tot l'àmbit del barri vell, pensat prioritàriament per a vianants.\nEl projecte preveu ubicar càmeres a totes les entrades amb vehicle a aquest àmbit, concretament al carrer Nou, al del Pedró i al de Roger de Llúria.


Projecte Patis Actius | Escola Camps Elisis\nEl curs 2017/18 vam començar a treballar jocs tradicionals amb la col·laboració de l’entitat ASPROS de Lleida. Una vegada al mes venen a l’escola i juguen amb nosaltres. Posteriorment, els alumnes redacten un text instructiu, amb la finalitat de fer un recull entre tots els alumnes sobre els jocs en que han participat. Finalment, els alumnes de 3r de primària, van a fer una visita a l’associació i els ensenyen jocs.\nProjecte Patis Actius amb 5è i 6è\nEscola Camps Elisis21/01/20\nEl dilluns, 13 de gener, els alumnes de cicle superior vam jugar al pati amb els jocs dels nois i noies d’ASPROS. Vam poder fer punteria amb el tir amb arc i vam practicar les nostres habilitats amb el “hula-hoop”. Us deixem alguna fotografia perquè podeu… Llegeix més»\n4tA, 4tB, 5è, 6è, Portada, Projecte Patis Actius patis actius 0\nPatis Actius amb 1r / 2n / 3r\nEscola Camps Elisis14/11/19\nEl dia 7 d’octubre van venir a l’escola els nois i noies d’ASPROS a fer-nos diversos jocs. El primer va ser el cementiri, els nenes i nens dels dos grups han d’intentar tocar amb una pilota als jugadors de l’equip contrari per tal de guanyar… Llegeix més»\n1r, 2n, 3r, Portada, Projecte Patis Actius patis actius 0\nJocs Cooperatius a ASPROS – 3r\nEls alumnes de 3r hem tornat la visita a ASPROS, que durant el curs han vingut a la nostra escola diverses vegades a fer-nos jocs de pati dins del projecte Patis Actius. Aquesta vegada hem preparat els jocs nosaltres i hem fet jocs cooperatius. Els… Llegeix més»\n3r, Portada, Projecte Patis Actius patis actius 0


Idò: Posant oli a la llumeta\nM’havia proposat penjar com a mínim una entrada a la setmana, però ha estat tornar a començar el curs i no poder complir amb les bones intencions. És el gran drama de la vida moderna, que molt bé retratava Mafalda: les coses urgents no deixen temps per les importants.\nUna mica per prevenir això, aquest cap de setmana he anat amb l’Àngels a Puiggraciós. El nom li escau. És un convent de monges benedictines, que hi ha darrera L’Ametlla del Vallès. Des d’aquell racó de pau es veu Barcelona (Montjuïc, el Tibidabo, la torre de Collserola) també es veu Granollers, la Garriga, una mica de Llinars i de L’Ametlla, altres llogarets que no vaig saber identificar, i la serralada litoral embolcallant-ho tot. De darrera el santuari es veu el Pirineu.\nEl millor, però, és el que es sent. No m’estranya que a llocs així hi hagi monestirs, perquè es sent la presència de Deu a cada racó. És fantàstic, llevar-se pel matí i sentir l’aire tan fresc, aquell silenci reverencial, les muntanyes majestuoses, el cel amb els núvols que no acaben de decidir si deixar passar el sol... I en aquest ambient, saber que la única feina que tens és pregar. Estar en pau, mirar el teu interior, sentir l’amor immens que brolla del cor, donar gràcies de tot el que tens.\nLa intenció era tenir cura de la llumeta del cor. Darrerament vaig molt atabalada, i des de que tinc fills tinc dificultats per trobar espais per retrobar-me amb mi mateixa. La comunitat ens va rebre amb els braços i el cor oberts, són molt simpàtiques i no s’escandalitzen de res, estan molt al dia.\nL’acollida és fantàstica, clar, és un dels carismes de les benedictines. Cada dia, abans de dinar es llegeix un tros de la regla de St. Benet. El que tocava dissabte parlava precisament d’això: que els peregrins han de seure a taula amb l’abat. El menjar era boníssim, i el fet de fer-ho en silènci fou la única cosa que em va costar d'aquella estada\nDesprés d’aquests dos dies tan intensos, el repte és no perdre la intensitat en el dia a dia. Ser capaç de sentir la presència de Deu vivint a la gran ciutat. Entrant a treballar cada dia a les 8 del matí, arribar a la nit derruïda, i tot i així, sentir la força, l’alè de l’esperit.\nRecomano una experiència com aquesta, no només als cristians, també a qualsevol persona que vulgui netejar una mica la "sala de màquines". De tota manera, cal advertir que per netejar, s'ha de treure brutor, i a vegades costa. Potser mirar dins espanta una mica. Però penso que val la pena, que viure epidèrmicament és una llàstima. Mirar el fons de l'ànima pot ser una mica dur, però convé saber què hi tenim.\nPublicat per Maria Escalas Bernat a 21:27


Cap Vermell - Entrevista a Joan Sans, passió per la fotografia i la mar\nEntrevista a Joan Sans, passió per la fotografia i la mar\n"El nivell a un nacional sempre és molt alt, i aquest any hi havia 3 competidors campions d'Espanya d'altres edicions.”·\nL’amic Joan Sans, és mestre de s’Alzinar i compagina les seves grans passions, la fotografia i la mar, amb l'ensenyança. Enguany ha estat campió d’Espanya de Caça Fotogràfica en apnea. Una disciplina que combina l’aspecte tècnic i artístic de la fotografia, l’esportiu i científic. Amb aquesta entrevista ens comenta l’esforç que suposa preparar les competicions i les satisfaccions de la feina ben feta. Regularment entrena a les aigües de la Colònia de Sant Pere, on resideix, i a la costa de Capdepera que qualifica “d’autèntic paradís per a la fotografia submarina”. A Cap Vermell hem gaudit d'algunes fotografies submarines fetes per en Joan.\n- Joan que suposa per tu guanyar el campionat d'Espanya?\n- Es una gran satisfacció personal. Darrera hi ha prou hores d'entrenament, moltes proves amb l'equip de fotografia i molt aprenentatge de Biologia per conèixer bé els hàbitats, comportaments i localitzar espècies. Jo sempre vaig a fer-ho el millor possible, nedar el més ràpid que puc, trobar el màxim número d'espècies de peixos i fer les fotos amb la millor qualitat possible. Tot i que en aquesta alçada, i a la meva edat, guanyar ja no és un objectiu prioritari, he de dir que si he pogut entrenar com toca vaig a guanyar. Aquest any a més de guanyar, els tres primers classificats varem batre el rècord d'espècies de peixos en un campionat nacional. Jo en vaig fer 70. També és una satisfacció poder oferir el títol de Campió d'Espanya a la marca Cressi sub, que m'esponsoritza des de fa anys. No sempre és fàcil en un esport amateur donar bona resposta a la confiança que dipositen en tu, la feina, la família, el dia a dia... de vegades és complicat trobar hores per entrenar.\n- Com prepareu les proves competitives?\n- Bé, les proves són d’una sola jornada, de 5 hores de duració. És a dir has de bussejar durant 5 hores, trobar el major número d'espècies de peixos diferents que puguis i fer-los les fotos el millor possible. Tot això en apnea...a pulmó lliure. Amb aquestes condicions s’ha de tenir molt clar l'equilibri d'una equació important: has de trobar el màxim d'espècies diferents de peixos perquè per cada una et donen punts, però també has de fer les fotos guapes amb la màxima qualitat. Si dediques massa temps a cada peix per assegurar-te una foto guapa, et falta temps per trobar moltes espècies. Però si vas accelerat només pensant en les espècies i no cuides la qualitat de les fotos perdràs punts del jurat que les valora, que també és important. Per tant no pots perdre temps, has de nedar molt ràpid, conèixer bé els hàbitats on trobar cada peix i a l'hora controlar l'equip per a aconseguir una foto bona a la primera, si pot ser.\nJo sempre preparo les proves en parella, tot i ser una competició individual. De vegades som algun més i ens ajudem a trobar les espècies. Uns tenen més facilitat en trobar peixos a la rompent, altres dins l'arena, altres amagats a les roques... en general ens duim molt bé i ens complementem. Es més divertit i aprens més. La meva especialitat, em diuen els companys, és trobar unes espècies de petits cabots de corall que viuen dins les coves.\nEls dies abans d’una competició, intentem localitzar hàbitats i espècies, programem una ruta el més efectiva possible, calculant el temps que tenim per cada zona o quan ens podem allunyar per tornar a temps. Quan competim fora del Mediterrani, afegim la dificultat d’haver d'aprendre espècies noves, hàbitats i comportaments en un temps rècord. A més de temes com marees, corrents, temperatura, claretat o transparència de l'aigua, mida del peix... tot influeix, tant en la localització com en les fotos.\n-- Quants d'anys t'hi dediques a aquesta modalitat?\n- Competint en campionats de Balears i Nacionals, fa 3 anys. Aquest any ha estat el meu tercer campionat nacional. Abans ja feia fotografia submarina en apnea, perquè practico la pesca submarina de tota la vida i de vegades trobes espectacles naturals o curiositats que saps que mai més trobaràs, llavors agafava la càmera i immortalitzava el moment. També resulta una forma de gaudir i entrenar a pulmó, quan tens poc temps o quan ja tens prou peix per menjar, però tens ganes d'anar a la mar.\nEn aquests tres anys, en que he competit més seriosament, he aconseguit un sots-campionat de Balears i he guanyat dues vegades el Campionat de Balears. A nivell nacional, el 13è lloc en el meu primer nacional a Canàries, l'any passat el 5è d'Espanya a Galícia i enguany campió d'Espanya a Eivissa.\n- Després del campionat d' Espanya, n'hi ha altres internacionals?\n- És una modalitat que tot i que fa prop de 30 anys que existeix, està en construcció en la seva estructura internacional. El verdader boom d'aquesta modalitat va ser amb l'entrada de la fotografia al món digital fa uns 12 anys. L'estructura internacional s'està creant perquè n’hi ha diferents reglaments segons els països i s'han d’unificar. Es va fer un Europeu pilot a Malta, crec, i es parla de fer un altre Europeu pot ser l'any vinent, d’intentar organitzar un mundial...no se, de moment s'han d’arribar a acords, i esper que es consulti als esportistes que som els que toparem qualsevol modificació.\n- Com vas trobar el nivell?\n- El nivell, a un nacional, sempre és molt alt i enguany n’hi havia 3 competidors campions d'Espanya d'altres edicions. A més l'edat de la majoria dels participants que pitgen, no passa els 30 anys, el subcampió d'enguany en té 28 i ja va guanyar fa dos anys a Canàries... Jo ja en tinc 45!!! Físicament em trob molt bé, crec que puc fer patir el joves uns quants anys més...però les combinacions i malabarismes que he de fer a vegades per mantenir una regularitat en els entrenaments, combinar família, feina i altres compromisos, si que em cansa, i veure el poc suport per part d’institucions i Federació m'esgota!\n- Explica en què consisteix la prova?\n- Bé, com he comentat abans, la prova és d'una sola jornada de 5h de duració. Sol començar a les 9h i acabar a les 14h. Es fa bussejant en apnea, es a dir a pulmó lliure. Es tracta de trobar i fotografiar el major nombre possible d'espècies diferents de peixos i fer les fotos amb la màxima qualitat possible. Els peixos han de sortir sencers a no ser que estiguin parcialment amagats amb algun element natural i sempre s'ha de veure l'ull. Si no és així no són vàlides. Es important que es pugui identificar bé l'espècie i no es confongui amb alguna altra, perquè si no està prou clar podria ser eliminada. Es dona una puntuació per cada espècie trobada, les difícils puntuen més que les fàcils i això varia depenent de la zona. Igualment es puntua la qualitat de les fotografies, però no totes. Es poden presentar a valoració artística al jurat la meitat del total de les fotos de peixos presentades( el 50%). Per tant presentes al jurat les millors, i les altres només es puntuaran com a espècie sense valorar la qualitat. Es solen fer moltes immersions i es neda tot lo ràpid que pots per no perdre temps en superfície. No és habitual anar a molta profunditat, la vorera de 0 a 5 metres aproximadament és la més important i la més rica en biodiversitat. De vegades, depenent de la zona, si que pot ser important anar a més profunditat o haver de cercar en llocs complicats com coves, però és poc freqüent. En aquest darrer campionat d'Espanya a Eivissa, anar amb comoditat a certa profunditat era important i va ser determinant ja que hi varem trobar algunes espècies petites que no estaven a la vorera. Es molt complet a nivell físic i molt divertit. Es pot practicar a qualsevol edat cadascú al ritme que es senti còmode per gaudir. Tenim participants de més de 60 anys i algun nin de uns 10 anys. Hi ha bona participació femenina, aquest anys la balear Maria Arcos ha fet subcampiona d'Espanya i 9ª absoluta.\nDesprés de la prova en si, dins l'aigua, queda una part molt important i esgotadora, perquè estàs cansat i dura unes 3 o 4 hores, la selecció d'imatges, identificació d'espècies i les que vols presentar a valoració del jurat. Aquesta part és la que més costa a la gent que comença, has de tenir un bon llibre d'identificació d'espècies, conèixer els noms científics o trobar-los ràpid i seleccionar el millor possible les teves fotos per obtenir la major puntuació possible. Després de fer tot això, normalment sobre les 20 hores, has acabat. Ja pots descansar i esperar la valoració i puntuació de totes les teves imatges.\n- Fins quin punt la part tècnica (càmeres, flash...) influeixen en els resultats?\n- La part tècnica és important, però ja saps el que diuen, "la canya no fa el pescador", no és la fletxa que ha de ser bona, és l'indi que ha de tenir punteria. Jo fins aquest estiu, tenia una càmera prou "normaleta" una Olympus EPL-7 de format micro 4/3 i abans una Olympus XZ1 compacta. Tant amb una com amb l'altra he fet fotos fantàstiques i he aconseguit guanyar prou competicions o col·locar-me en bones posicions, entre gent que maneja equips rèflex amb grans prestacions i molt costosos. Les rèflex pro, tenen algun avantatge sobre les altres, per exemple la velocitat i precisió de l'enfocament i també la duració de la bateria (en compactes la bateria dura poc i obliga a canviar-la en competició). Però d'altre banda són equips molt voluminosos i molt cars. La subcampiona d'Espanya femenina d'enguany duia una càmera compacta, ja descatalogada, petita i ben senzilla...però sap que ha de fer amb ella. Es important el tema de la il·luminació, ja que baix l'aigua la manca de llum es nota molt per treure bons colors. La majoria duim un bon flash submarí extern i hi ha gent que du un focus potent tipus vídeo. Tot aquest equip no és barat, però avui en dia el món de les compactes ha evolucionat tant que trobes càmeres submergibles sense carcassa estanca i amb una qualitat d'imatge molt bona. Es tracte de saber per que la necessites i aprendre a manejar-la bé. Jo en aquests moments continuo amb una càmera format micro 4/3 Olympus, un model més avançat i ja no tant petit. La qualitat és molt bona i l'únic que en alguna situació concreta em fa patir és la precisió d'enfoc, quan hi ha poc contrast entre el subjecte i el fons pot fallar. Però és puntual, per tot el demés estic satisfet.\n- I la zona on se realitzen les proves del campionat?\n- Les zones de competició influeixen en els resultats en diferents aspectes. Si és molt rica en biodiversitat es podran fer moltes espècies diferents, però tens el mateix temps, per tant hauràs de córrer molt. Si per contra, hi ha poca biodiversitat o les condicions de la mar són dolentes, es trobaran menys espècies i serà molt important que les fotos tinguin la millor qualitat possible i te les puntuïn bé. Conèixer la zona és important, perquè ja vas directe als llocs o hàbitats on has vist les espècies i guanyes molt de temps. Si no ho coneixes dediques molt de temps a cercar i tens menys temps per fer les fotos. En un nacional si vols tenir opcions has de revisar i entrenar a la zona uns quants dies abans.\n- Pel que fa a la qualitat les imatges poden ser "retocades"?\n- No, presentes les fotos tal qual surten de la càmera. Per això la qualitat depèn molt de les condicions concretes de la jornada. Si la mar està moguda i bruta tot es complica i la qualitat se'n ressent.\n- Alguna cosa que vulguis afegir?\n- Bufff...crec que ja he dit moltes coses!!! Animar a tots els que els agrada nedar o bussejar per la vorera a que ho provin, la costa de Capdepera te llocs excepcionals i molt adequats per accedir des de costa i practicar la fotografia en apnea. Si algú necessita algun consell o vol provar-ho que no dubti en demanar-m'ho, em trobaran a s'escola de s'Alzinar!!! La federació balear té càmeres i fa sortides per iniciar-se. Ànims i ens veiem a al mar!!!\nNotícia del campionat d'Espanya (publicada a Cap Vermell)\nPonència de Joan Sans a AFONIB:\nCarta de Més per Capdepera als representants de l'Associació Hotelera de Capdepera\nComunicat de el Partit Popular en referència al Passeig Marítim de Cala Rajada\nDeclaracions del regidor d’Educació, Agustí Nebot. Posada en marxa de les escoletes de Capdepera\nTrobada una tortuga morta a es Carregador\nCapdepera-Sa Calobra-Capdepera. Ruta de campions\nEntrevista a Pep Bauzà Navarro\nSurt a licitació el projecte de millora de l’IES Capdepera per gairebé 200 mil euros\nAvui a les 21,30h Pregó de les Festes del Carme a càrrec de Toni Perelló\nCarta de la companya d'un socorrista acomiadat\nSubvencions de la Torrentada de Canyamel\nInici dels entrenaments del Club de bàsquet Capdepera\nAbaqua no troba cap fuita a la canonada de l'emissari de Canyamel\nDefuncions / Climent Casellas Amer\nBonet de ses Pipes, bruixes, espiritistes i Capdepera\nPoemes del confinament\nL'ANUARI DE 2018


Nova programació de cursos de formació per a la tardor 2021 — Ajuntament de Roses\nNova programació de cursos de formació per a la tardor 2021 L'Àrea de Promoció Econòmica de l'Ajuntament posa a disposició de la ciutadania una nova oferta formativa, que en aquesta ocasió inclouen cursos d’idiomes i tallers de noves tecnologies, higiene alimentària i comerç. Les inscripcions s’obriran el 13 de setembre. https://www.roses.cat/noticies/nova-programacio-de-cursos-de-formacio-per-a-la-tardor-2021 https://www.roses.cat/@@site-logo/escut.png\nL'Àrea de Promoció Econòmica de l'Ajuntament posa a disposició de la ciutadania una nova oferta formativa, que en aquesta ocasió inclouen cursos d’idiomes i tallers de noves tecnologies, higiene alimentària i comerç. Les inscripcions s’obriran el 13 de setembre.\n08/09/2021 11:40 -\nL’oferta formativa compta amb cursos de Francès A1, Francès A2, anglès A2 i Alemany A2; Alfabetització digital; processador de textos nivell 1 i nivell 2; full de càlcul nivell 1, iniciació a internet, cerca de feina per internet, gestions quotidianes a Internet; manipulador d'aliments i curs d'al·lèrgens. També amb tallers de comerç. El 13 de setembre s’obriran les inscripcions.\nllibret formacio_set 2021 (1).pdf — PDF document, 631 KB (646652 bytes)


El Joven Picasso - Cinema Prado Sitges - Cineclub Sitges\nCom un jove pintor malagueny es va convertir en el gran artista que va pintar Les senyoretes d’Avinyó? Com i on va començar tot? Els primers anys de el jove Picasso, la seva educació i aprenentatge, i tres ciutats que jugarien un paper clau: Màlaga, Barcelona i París. Un recorregut que explora les seves obres d’aquests primers anys, mirant detingudament dos períodes claus: l’anomenat període blau i el període rosa. I després una fita, 1907, la creació de Les senyoretes d’Avinyó, Picasso només tenia 25 anys quan el va pintar. Una pintura que va impactar a el món de l’art i ho va canviar per sempre, donant pas a l’cubisme i a l’art modern. Treballant estretament amb els Museus de Picasso a Màlaga, Barcelona i París, aquesta pel·lícula aprofundeix en com l’artista es va elevar a grans altures i va realitzar èxits extraordinaris.\nPhil Grabsky (Cézanne. Retrats d’una vida, David Hockney a la Royal Academy of Arts) dirigeix aquest documental sobre els primers anys de l’artista i què el va portar a convertir-se en una de les figures més importants, admirades i prolífiques de el segle XX.\nDilluns, 17 d’agost (Dia de l’Espectador)\nLa versió original només conte un fragment narratiu en anglès amb subtítols en castellà, la resta son entrevistes originals en castellà sense subtitular.


La ministra d'Agricultura diu que els pagesos catalans perdrien les ajudes europees en cas d'independència\nEl conseller Ciuraneta defensa que això no passarà perquè Catalunya és aportadora neta a la UE\n24/09/2015 - 13.17 Actualitzat 25/09/2015 - 10.05\nLa ministra d'Agricultura, Isabel García Tejerina, ha dit que els pagesos catalans perdrien les aportacions de la Unió Europea si Catalunya s'independitza. L'afirmació l'ha feta a preguntes dels periodistes i ha afegit que, si es donés el cas, ella defensaria que les ajudes es quedessin a Espanya. En canvi, el conseller Jordi Ciuraneta creu que aquesta situació no es produiria i ho ha argumentat explicant que Catalunya fa una aprotació neta a la UE de 1.000 milions d'euros i que a ningú li convindria perdre aquests diners.\nEl creuement de declaracions ha estat a la Fira de Sant Miquel de Lleida, que s'ha inaugurat aquest matí. Un centenar de pagesos de la fruita han fet una protesta amb els tractors, que han aparcat a l'entrada. Després, han aconseguit parlar amb la ministra García Tejerina, a qui han fet arribar un manifest amb les seves reivindicacions per aconseguir preus justos per al sector. Alguns dels manifestants han reclamat la seva dimissió.\nLa minisitra ha dit als pagesos que s'han d'organitzar i que siguin ells els que negociïn amb les grans distribuïdores els preus de la fruita. També ha reconegut que el govern espanyol està lligat de mans per les directives de la Unió Europea.\nHan intentat accedir al recinte, però un fort cordó policial dels Mossos d'Esquadra els ho han impedit. S'han viscut moments de tensió després que un grup de manifestants s'han enfrontat amb els agents antidisturbis, cridant consignes contra la policia i l'Administració. Els concentrats han llançat branques de presseguers als Mossos, com a senyal de protesta per la crisi.\nVillarejo diu que el CNI va frenar part de l'operació Catalunya per protegir Joan Carles I\nEl PP podria abstenir-se per salvar la Llei de l'Audiovisual sense els vots d'ERC\nDeclaracions dels pagesos i de García Tejerina\nDeclaracions de la ministra García Tejerina i del conseller Ciuraneta\n"El matí de Catalunya Ràdio Lleida": Picabaralla a Lleida per la PAC i la independència\n"Catalunya migdia Lleida": Arrenca la Fira de Sant Miquel amb protestes dels pagesos\n"El matí de Catalunya Ràdio Lleida": Arriben els drons a la Fira de Sant Miquel\nPegasus: Sánchez anuncia una nova llei de secrets oficials i més control judicial al CNI\nLa llei del "només sí és sí" afronta l'últim tràmit al Congrés: quins canvis preveu\nOperació antiterrorista a Cornellà i Castelldefels coordinada amb França\nEl matí de Catalunya Ràdio, de 10 a 11 h - 25/05/2022


#VisàVisTR3SC amb Joel Joan i Mas Rodó - Club TR3SC\n#VisàVisTR3SC amb Joel Joan i Mas Rodó\nExclusiu Maridatges culturals\nEl reconegut actor, guionista i director català JOEL JOAN és una de les figures més estimades del panorama cultural de casa nostra. Va començar la seva carrera artística al teatre, en produccions dirigides per Calixto Bieito (Somni d'una nit d'estiu), Sergi Belbel (La filla del mar, L'avar) i Rosa Maria Sardà (Fugaç), però el recordem sobretot per les seves incursions a la televisió, en programes com Plats Bruts, Porca Misèria o El Crac.\nTambé ha treballat al cinema, amb films destacats com Salvador (Manuel Huerga, 2006), Vicky Cristina Barcelona (Woody Allen, 2008) o Fènix 11:23 (Joen Joan & Sergi Lara, 2012).\nEn breus el podrem veure, juntament amb Àngel Llàcer, al Teatre Nacional de Catalunya encapçalant una gran obra dirigida per Carme Portaceli: Frankenstein.\nEn aquest Vis à Vis, parlarem de la seva trajectòria i de molt més, acompanyats de 3 vins del celler MAS RODÓ i embotits de la Cooperativa Plana de Vic.\nCol·labora: MEAM i Cooperativa Plana de Vic\nCol·loqui + Tast guiat de 3 vins + Embotits de la Cooperativa Plana de Vic\n19è #VisàVisTR3SC amb Lyona i Vinícola del Priorat\nConversa amb la il·lustradora i directora de videoclips maridada amb tres vins de la Vinícola del Priorat\nDijous 28 de febrer a les 19:00h\nMaridatge TR3SC: Xarel·lo i formatges a Albet i Noya\nVisita el celler Albet i Noya i gaudeix d'un tast-maridatge de 5 vins de Xarel·lo i 5 formatges de Xerigots\n17 de febrer i 3 de març\nMaridatge amb pernils als Cellers Carol Vallès\nDescobreix els sabors del pernil de gla maridat amb els caves més exclusius dels Cellers Carol Vallès.\nFins al 28 de desembre\nMaridatge amb patés als Cellers Carol Vallès\nEn aquest maridatge dirigit degustarem diferents patés i caves com mai ho havies fet abans\nFins al 21 de desembre\nExperiència enoturística "L'Aventura Gastronòmica" · Baronia del Montsant\nVisita a les vinyes amb 4x4 + Visita guiada als cellers + Tast de 7 vins amb aperitiu + Dinar a la Fonda El Recó\nExperiència enoturística "La Gastronòmica" · Baronia del Montsant\nVisita als cellers + Tast de 7 vins amb aperitiu + Dinar a la Fonda El Recó\nExperiència enoturística "L'Aventura" · Baronia del Montsant\nVisita a les vinyes amb 4x4 + Visita guiada al celler + Tast de 7 vins amb aperitiu\nTorna el #VisàVisTR3SC! Véns a fer cultura?\nTorna la conversa reposada en una tertúlia a quatre bandes entre el convidat, el maridatge amb vins escollits per a cada ocasió, l’exclusivitat de l’espai del Museu Meam i, per descomptat, el protagonista de tot plegat: tu. Compartirem aquest cicle amb la cantant Mayte Martín & Baronia del Montsant; els germans i cuinersSergio i Javier Torres & Cellers Carol Vallès; l'actriu Vicky Peña i el grup de música Els Amics de les Arts & Alta Alella · Celler de les Aus.\nDesprés d'escoltar les vostres opinions i de considerar els suggeriments que ens heu fet arribar, a partir d'aquesta edició, el Vis à Vis recuperarà el format mésíntim i exclusiu a partir d'una lleugera reducció de l'aforament. Així que, si no et vols quedar sense la teva entrada, ara més que mai, afanya't! Comptarem, com sempre, amb la complicitat d'Ibercaja i la Cooperativa Plana de Vic.\n29 DE GENER per TR3SC


À Punt Mèdia estrena dissabte ‘El meu lloc al món’ | Valencia Extra\nEl programa, en col.laboració amb Turisme Comunitat Valenciana, vol fomentar el sector i el consum de proximitat\nEl meu lloc al món s’estrena el dissabte 31 a les 22:00 hores. Aquest programa és una sèrie de huit capítols de cinquanta minuts de durada en què un conjunt de convidats famosos de dins i fora de la Comunitat Valenciana mostraran als espectadors els seus llocs preferits de la nostra terra.\nAquest és el primer dels tres formats audiovisuals que À Punt va sel·leccionar, després d’una crida pública dins el conveni signat amb Turisme Comunitat Valenciana per a la promoció del sector, i que s’estrenen dins les novetats de la programació de tardor.\nPablo Carbonell, Máximo Huerta, Pau Durà, Víctor Palmero, Carmen Lomana, Mario Vaquerizo, Anabel Alonso i Manel Fuentes són algunes de les cares conegudes de l’espectacle i la televisió que ens mostraran els seus racons per a visitar dins del territori valencià. No faltaran rostres habituals d’À Punt com ara les presentadores Clara Castelló, Marta Ventura i Carolina Ferre, l’humorista Xavi Castillo o el cuiner i presentador Jordi Garrido, entre altres.\nCada programa és un docushow en què tres protagonistes compartiran les seues preferències des d’una perspectiva sentimental i optimista. Els tres tenen en comú un vincle emocional que compartiran amb els espectadors i explicaran la seua experiència personal d’esplai i descans a la Comunitat Valenciana.\nEls espectadors podran prendre nota de les seues recomanacions turístiques, gastronòmiques i d’allotjament per a pròximes escapades. Amb ells descobrirem noves rutes per les terres de la Tinença de Benifassà, la serra d’Irta, les vinyes de la Costera fent turisme enològic, el parc natural de les Llacunes de la Mata-Torrevella i les dunes de Guardamar o un hotel ple d’espècies vegetals i el barranc de l’Infern, una ruta motera per Vilafamés o un viatge sentimental per Alcoi i el parc natural de la Font Roja.\nDirigit a tots els públics, el programa El meu lloc al món s’emetrà cada dissabte a la nit en prime time per a promocionar el turisme a la Comunitat Valenciana, amb l’esperit de servei públic d’À Punt Mèdia.\nPròximament, À Punt inclourà a la seua programació de televisió les altres dos formats guanyadors, el programa Cara o Creu i Loving Comunitat València dos entretingudes propostes per a promocionar l’oferta turística valenciana.


N'ha fent...n'ha tirant.: CANAL D'URGELL (Gravel) 160km 540+\nCANAL D'URGELL (Gravel) 160km 540+\nEl fred, una mica més rigorós que l’any passat, les ganes de fer altres coses i també el fet que a casa cada dia hi estic més bé, ha fet que aquest any encara no hagi agafat gaire la bici. Sempre dic que ho faré...però acaben sortint altres coses que passen a davant de les ganes de sortir a passar fred i mal de cul sobre la bicicleta.\nAixí doncs, la sortida que alguns valents proposaven, tot i ser molt motivant, representava un autèntic repte per mi. L’objectiu; fer la volta als Canals d’Urgell, una ruta llarga en quilometratge. El repte personal no eren tant els quilòmetres, que també, sinó poder seguir als companys de viatge tenint molt present que el meu estat de forma seria inferior al seu i no volia ser una càrrega. Almenys no volia ser una càrrega massa feixuga.\nLa setmana anterior havia sortit amb la bici de carretera i amb 80km havia quedat fet un cromo. Tot i això, la sortida em motivava enormement. Així que després d’avisar-los que faria el que pogués i si veia que els feia anar malament m’espavilaria sol, em vaig decidir a provar-ho.\n8 del matí a les Borges Blanques on ens trobem els que finalment decidim fer la volta. Tan sols som quatre: a dos d’ells ja els coneixia d’una altra sortida i un de nou. Tots ells es veuen més forts que jo. I n’estan! En Xavi, en Mia i en Joan. Un grupet trobat per un objectiu, provinent de llocs diferents de Catalunya: Vallés, Penedès, Tarragonès i jo, del Bages.\nParem a esmorzar a Linyola amb 60km fets. Esmorzar que espero que alimentin de forma sobrenatural els meus músculs per tal de donar-me força per seguir-los a aquest ritme. No amago pas la meva sorpresa i potser per això tenen una mica de pietat al sortir de l’esmorzar.\nEns mantenim a una velocitat bastant constant, sense parades tècniques ni estones de repòs per descansar les cames. Es pla. I es pedala tot el ritme. A davant hi acostuma a anar en Mia, que sembla que porti un motoret camuflat a la bici. Jo em dedico a intentar mantenir un ritme altet i fer els meus anàlisis. Veig clarament amb el pas dels quilòmetres que un km/h més o menys és la diferència a poder acabar o rebentar. A 25 vaig bé. 26Km/h és el meu límit acceptable i 27 mantinguts és madurar massa ràpid.\nAixí que jo, al meu ritme. Em venen al cap reflexions diverses però una d’insistent que em permet entendre el que a vegades m’han comentat alguns companys. Quina ràbia fa veure que ho estàs posant tot i que els altres no callen, que no paren de xerrar mentre pedalen endiablats en un ritme difícil de seguir... I quan tot i així s’allunyen uns metres... I ho veuen i afluixen...i sents com la seva cadena deixa de treballar per sentit els trinquets ballar... i tu, bé, avui jo, pedals amunt i avall...i sense poder entrar a la conversa, no per ganes... sinó per estalviar tota energia possible que sé que em faltarà.\n120km i arribem a Tàrrega on parem a dinar, entaulats en un bar on amb tota l’amabilitat del món ens obren un garatge per poder guardar les bicis. Aquí em refaig una mica i em veig capaç de conversar una mica...\nAl mirall del wc descobreixo que porto la cara ben blanca de la sal que he anat suant. Feia temps que no em veia així...Però sí, reflecteix perfectament com estic. Fent números per saber si podré arribar aguantant el mateix ritme que portem fins ara...\n40km... plans... però són 40 més... i s’han de fer. I pensar aquells dies que surts i que si arribes a casa amb tan sols 40 km penses que no has fet res...\nSurto bastant recuperat i durant una estoneta acompanyo, o em deixen acompanyar al Mia a davant. És una petita estoneta...perquè els km no passen tant ràpid com voldria.\nTancant el petit trenet, intentant no despenjar-me massa intento mantenir el ritme...però els km han anat passant i es noten...massa. Anar a 24 o com a molt a 25 és ja el meu tope. Més no puc... Em sap greu però no vull ni pensar en que els faig anar més lents del que anirien per no gastar una energia que necessito.\nFalten uns 10km i sembla que arribarem just abans de fer-se fosc. Necessito prendre’m un gel per 10km. Quins 10km... saps que queda poc però no s’hi acaba d’arribar...i quan ens hi acostem ens equivoquem de direcció... i ara sembla que va a fer una volta per arribar a les Borges...\nDecidim arribar per carretera els últims km. Que bé! Però no...perquè després de la baixada hi ha un fals pla de pujada que seguim al mateix ritme que quan baixàvem... Estem preparant un sprint d’arribada??\nJa veiem els cotxes...per fi...i em surt la meva vena de «cabronet» per, amb les últimes energies, fer un sprint i adelantar-los a tots després de veure’ls el cul durant tot el dia... Com deu estar en Mia? No crec pas que pugui estar-se quiet... No. No ho ha pogut resistir i m’avança abans d’entrar a la betzinera.\nDesprés de pedalar durant tot el dia controlant totes les meves energies i sobretot el cap, després de tanta concentració,...aconsegueixo arribar al cotxe rient. Mig desencaixat però feliç i content. I amb ganes de més aventurilles!!\nVídeo de la ruta fet per en Xavier Montserrat\nPublicat per Pau Alegre Fontanet a 2:33


Queixes per una senyalització deficient del radar de Llofriu • Ràdio Capital de l'Empordà\nL’Ajuntament de Palafrugell ha demanat al Servei Català de Trànsit i a la Direcció General de Carreteres poder desplaçar un dels senyals lluminosos que hi ha a la travessera de Llofriu i que estableix un límit màxim de velocitat de 50 quilòmetres per hora. Aquest senyal lluminós està situat just després del radar que controla els vehicles que circulen cap a Palafrugell. El grup municipal d’Esquerra va alertar en el darrer ple aquest problema d’ubicació i els usuaris també se n’han queixat.\nPer això, el govern municipal ha fet les gestions amb Trànsit i Carreteres per poder canviar el senyal de lloc i situar-lo en un punt anterior, és a dir, abans que els vehicles arribin al radar. Recordem que fa un any l’Ajuntament de Palafrugell va anunciar que anul·lava les poc més de 6.800 sancions que havia imposat amb el sistema de control de velocitat que hi havia a la travessera, en què el semàfor es posava en vermell quan s’excedia la velocitat màxima permesa. El sistema tenia algunes disfuncions i el van substituir per un de més convencional, amb un radar a cada entrada de la travessera.\nArticle anteriorEnvien a un centre de menors un delinqüent reincident de Sant Feliu\nArticle següentPlatja d’Aro vol revitalitzar les galeries comercials en desús


23·05·22 | 10:01 | Actualitzat a les 10:36\nUna presentadora de televisió afgana amb el rostre tapat Agències\nLes presentadores i periodistes afganeses que apareixen a la televisió estan obligades des de diumenge passat a cobrir-se la cara per acatar la mesura dictada pel règim talibà, en un nou pas enrere per als drets de les dones a l’Afganistan.\nEls mitjans afganesos esperaven poder convèncer els talibans perquè revertissin l’edicte, però ja dissabte un portaveu del Ministeri per la Promoció de la Virtut i Prevenció del Vici va assenyalar que «la decisió és definitiva i no hi ha cap espai per a la discussió en aquest tema».\nAixí, aquest diumenge s’han vist canvis en la imatge de les dones a la televisió. Una de les presentadores d’‘Ariana News’, Basira Joya, ha assegurat amb el rostre parcialment cobert que l’islam no prohibeix res i que les dones continuaran treballant, «tot i que sigui amb burca». «Res ens aturarà», ha dit a antena, segons l’agència DPA.\nUn responsable de Tolo News, Khpolwak Sapai, ha compartit a les xarxes socials imatges d’una reunió de l’equip al costat del missatge: «Avui estem de dol». En aquestes fotografies, tant els homes com les dones apareixen amb mascareta, en un aparent gest de solidaritat.\nUna presentadora d’aquesta cadena, Farida Sial, ha reconegut en declaracions a la BBC que la nova mesura farà «molt difícil» la seva feina, mentre que una altra periodista citada per la radiotelevisió pública britànica ha lamentat el que ha descrit com «un altre dia negre per a les dones».\nQuan els talibans a l’agost van tornar al poder, van prometre respectar els drets guanyats per les dones durant els últims 20 anys, però a la pràctica aquests s’han vist retallats, amb limitacions diverses a l’hora de treballar i estudiar.


Projecte Nadia Ghulan-Fundació Privada Divina Providència Vinaròs\nProjecte Nadia Ghulan\nBlog, Notícies, Novetats / Per\tfundivina\nCom ja saben al desembre ens va visitar Nadia Ghulam, jove afganesa afincada a Badalona on va arribar per rebre tractament mèdic que pugués pal·liar els efectes que les ferides a causa de la guerra al seu país, havien deixat en el seu rostre.\nNadia és coautora de tres llibres :El secret del meu turbant amb Agnès Rotger, amb què van guanyar el 43è Premi Prudenci Bertrana 2010, Contes que em van curar amb Joan Soler i Amigó i La primera estrella del vespre amb Javier Dieguez, on queda retratada la vida en el seu país,Afganistán\nVa fer dues xerrades adreçades una a l’alumnat de primària i l’altra a l’alumnat d’ ESO . El tema va ser : l’anàlisi i reflexió sobre els problemes i situacions a què s’han d’enfrontar els joves i les dones en el dia a dia a l’Afganistan; les dificultats i diferències en l’educació i la comparació dels valors entre els joves d’aquí i els del seu país. Fora de l’horari escolar va hi haver una reunió amb les famílies\nDesprés dels atemptats del mes de gener, Nadia ens va demanar ajuda ja que en l’esmentada reunió, les famílies li havien demanat de quina manera podíem col·laborar.Ja que és molt costós fer enviament de material del tipus que siga , vam pensar de finançar medicaments pels xiquets i xiquetes ferits.\nAixí l’alumnat de segon curs de primària vam engegar un projecte que ha consistit en :\n-No comprar-nos llepolies el cap de setmana i estalviar almenys 1 €.\n-Demanar tots els companys de l’escola que vulguen col·laborar, 1 € que nosaltres passarem a arreplegar amb una vidriola.\n– Realització d’un pictogramaper animar els companys a la col·laboració.\n– Organitzar un Mercat Solidari el dia de les portes obertes, amb treballs i objectes aportats per tots els membres de la comunitat educativa.\nVolem mostrar el nostre agraïment a tots aquells i aquelles que heu col·laborat en el nostre projecte. I afegim un audio que ens va enviar Nadia molt emocionada.


Quan celebrar la vostra Boda | Weddings Lovers\nArriba el moment d’organitzar el vostre casament i el primer és decidir el dia de la celebració, en la mesura del possible evitar escollir un dia fixe sense abans contactar amb els proveïdors que voleu que us acompanyin per no tancar opcions, però si que és bo definir des del principi de l’inici una època de l’any.\nEls mesos més populars per celebrar una boda son els d’estiu, sobretot juliol i setembre ja que el bon temps i la menor probabilitat de pluja permeten precioses celebracions a l’exterior. Però és possible que en aquestes dates us costin trobar una data lliure en els espais de celebració més populars- Per una altra banda, heu de tenir en compta la època de vacances per a que el màxim número de convidats puguin assistir.\nPrimavera també és una època molt sol·licitada per celebrar un casament ja que la naturalesa està en el seu màxim esplendor i els dies són assolellats i sense excessiva calor. També són dates molt sol·licitades i us haureu de disputar els millors espais amb altres nuvis.\nEls mesos de tardor començant a ser una opció també vàlida, i més amb aquests canvis climàtics, les temperatures encara acompanyen i encara es pot gaudir d’un bon dia. A més, la vegetació a la tardor té un color especial perfecte per emmarcar les fotografies del casament. De totes maneres, en aquestes dates sempre heu de tenir un pla B en cas de pluja.\nCasar-se als mesos d’hivern significa un abaratiment dels costos ja que no hi ha una gran demanda en aquestes dates, però el temps i els dies curts fan que pocs nuvis escullin aquestes dates. El fred els condicionarà l’elecció del lloc ja que haureu de buscar un espai tancat per realitzar la cerimònia i el banquet, però també pot ser molt bonic. Per una altra banda, heu pensat en un casament nadalenc? Tenen el seu encant i pot ser molt especial casar-se en un ambient y decoració de nadal.\nEn el moment que hagueu escollit l’època de la boda és el moment de començar a buscar l’espai ideal i els proveïdor, és el moment de començar amb l’organització de la Boda.


J. Carlos Arroyo: «Si no t'agrada la realitat, canvia-la, però esforça't només en allò que depèn de tu» - Empordà\nJ. Carlos Arroyo: «Si no t'agrada la realitat, canvia-la, però esforça't només en allò que depèn de tu»\nEl figuerenc ha publicat «La quinta fuerza», un thriller psicològic reescrit durant l'etapa del confinament\nSÒNIA FUENTES 09.10.2020 | 09:52\nL'escriptor J.Carlos Arroyo EDUARD MARTÍ\nL'escriptor J.Carlos Arroyo\nEscriptor, «coach» i filòsof. «La quinta fuerza» planteja una trama d'intriga amb un final inesperat. És la primera novel·la de l'escriptor J. Carlos Arroyo. Després de publicar diferents llibres sobre filosofia pràctica aplicada a les relacions personals i les empreses, ara fa el salt a la ficció.\nJosé Carlos Arroyo, (Béjar, 1970) és filòsof, coach i escriptor. Acaba de publicar la seva primera novel·la La quinta fuerza, un thriller psicològic sobre allò que oculten les investigacions europees entorn de l'univers. L'autor va arribar a Catalunya per amor ja fa vint-i-cinc anys. Té dos fills figuerencs. Ara, a causa de la pandèmia, s'ha hagut de reinventar i el nou camí el porta de tornada als seus orígens, Salamanca.\nCom li ha canviat la vida la pandèmia?\nEm vaig quedar sense feina. Estava treballant com a director d'un hotel i el sector turístic està molt castigat. Les sessions individuals d'assessoria filosòfica que estava realitzant també van quedar paralitzades durant el confinament. No tinc cap expectativa de tenir feina aquí. Entremig em vaig quedar sense parella i no puc fer front al lloguer amb l'ajuda que estic rebent. A causa de la meva situació personal, torno a Salamanca al costat de la meva família, per intentar obrir-me camí allà.\nAquesta no és la primera vegada que s'ha de reinventar.\nVaig estudiar la carrera de filosofia a distància i vaig ser delineant fins al 2015. Vaig aguantar tota la crisi de la construcció i l'arquitectura i amb quasi 45 anys em vaig haver de reinventar, sí. Vaig estudiar un màster de recursos humans, un màster de coaching i ara estic estudiant un màster de direcció hotelera, però són sectors que no em permeten continuar aquí, a Figueres.\nDins l'àmbit professional, quines coses recorda especialment haver fet a la ciutat?\nSobretot els Cafès filosòfics. Es feien arreu i vaig decidir implantar-los a Figueres: Primer a la Borratxeria, després al Cafè París i posteriorment als Tints. Va ser una experiència molt maca: venia moltíssima gent i molt diversa. Durant una hora i mitja o dues hores podíem parlar de temes universals i aprofundir, una cosa molt necessària. Avui dia les converses són de WhatsApp i no s'aprofundeix en res. Fa un parell d'anys que es van deixar de fer, però ho recordo com una de les coses més boniques que he fet i una experiència molt enriquidora. La idea és fer-los a Salamanca quan es puguin reprendre aquesta mena d'activitat. Es tracta d'estimular l'esperit crític i el diàleg.\nEntremig ha escrit una gran quantitat de llibres i ara publica la seva primera novel·la.\nEl llibre que ara presento La quinta fuerza és el quinzè que publico i és la meva primera novel·la. Tinc alguns en paper i altres els he publicat online. Vaig començar amb els llibres de filosofia aplicada i després també amb llibres online per a empresa, sobre filosofia aplicada a recursos humans i sobre com ser més feliç a l'empresa i treballar millor, amb més motivació, potenciant la intel·ligència emocional, la creativitat. Una editorial de Dinamarca em va contactar i estan funcionant molt bé. La resta de llibres, s'han venut bé. Aristóteles para padres i Platón para enamorados estan publicats només a Mèxic. Estic content per haver publicat en altres països. Ara m'he passat a la ficció.\nLa quinta fuerza era un llibre que tenia escrit des de fa uns anys, però durant el confinament el vaig rellegir i el vaig reescriure i és la meva primera novel·la. És un thriller psicològic sobre els interessos econòmics i de control del món que s'amaguen darrere de les investigacions científiques. En Mateu és un prestigiós científic que exerceix la seva tasca al Centre d'Operacions Especials de l'Agència Espacial Europea, prop de Frankfurt. Ell forma part d'una Organització que amaga coses i malversa fons públics per enganyar el món sencer sobre les investigacions científiques que es realitzen a Europa sobre l'univers. Un dia revela tota aquesta farsa al seu germà Pau (teòleg) i la seva filla Martina (periodista). El llibre ha sortit a Amazon i està en format de tapa tova i per eBook.\nCom ha fluït aquest projecte, en té de nous?\nHa estat divertit poder donar vida als personatges i a la història que mai acaba com havies imaginat al principi. Ara ja estic escrivint una història que vindré a presentar a Figueres l'any que ve, una novel·la ambientada en el castell de Figueres per mediació de l'associació d'Amics del Castell de Figueres que publica un llibre cada any. Serà també un thriller psicològic ambientat a Figueres i en el castell de Sant Ferran. També serà un thriller psicològic perquè m'agrada descriure el pensament dels personatges. Encara tinc un altre llibre al calaix Nietche para insatisfechos, que podria adaptar a una novel·la on s'inclou frases del filòsof encarades a mancances d'èxit, d'amor i llibertat.\nSempre ha estat molt prolífic en el tema de l'escriptura, com li ha servit en el seu dia a dia?\nLa filosofia i l'escriptura no em donen per viure, però són la meva vida, la meva passió. Són moments durs per a moltes persones i sovint ara em pregunten: «Com pot ser que estiguis perdent tantes coses i estiguis bé?»: Perquè no m'he perdut a mi mateix. L'única cosa que tenim en última instància som nosaltres mateixos. Sempre estem sols davant les decisions difícils i les fàcils. També és un moment dur per mi perquè ho he perdut tot i marxaré lluny dels meus fills, però accepto la realitat tal com és i la canvio en la mesura de les meves possibilitats. Tal com ensenya la filosofia es tracta d'acceptar la realitat: si no t'agrada, canvia-la, però esforça't en el que depèn exclusivament de tu sense deixar de ser feliç: la felicitat és un sentiment interior.\nCom es manté aquesta actitud en temps de pandèmia?\nQui més o qui menys ha perdut alguna cosa en aquesta crisi i hi ha moltes classes de pèrdues, sempre has de passar un dol i l'acceptació és l'últim pas. Però la clau està en el fet de ser i no en el fet de tenir, si el teu ésser es manté estable, pots crear una nova vida.\nEls plans que no et pots perdre aquest divendres 9.\nNova exposició en línia del Museu del Joguet de Catalunya.\nEls plans que no et pots perdre aquest dissabte 10.


Una sexagenària amenaça amb una Taser uns menors perquè deixin de fer soroll - Diari de Girona\nUna sexagenària amenaça amb una Taser uns menors perquè deixin de fer soroll\nEls joves van trucar a la Policia Nacional, que va detenir la veïna de Saragossa\nSARAGOSSA | 28·09·21 | 12:28\nUna sexagenària amenaça amb una Taser uns menors perquè deixin de fer soroll JAIME GALINDO\nArriba el cap de setmana i el temor de molts veïns al soroll al carrer, especialment després del tancament dels locals d'oci nocturn, ja que la festa es trasllada allà. Més encara ara quan les temperatures mínimes a Saragossa ronden els 13 graus centígrads. El més normal és trucar a la Policia, tot i que s'han donat casos de llançament de cubs d'aigua des de finestres; però dissabte passat una dona va decidir, farta dels crits de tres menors d'edat, baixar al carrer i amenaçar-los amb una pistola Taser. No era l'únic que va esgrimir, ja que també portava una extensible i fins i tot un puny americà. La sexagenària va acabar detinguda per la Policia Nacional.\nEls fets van tenir lloc de matinada al carrer Joan XXIII de l'aragonès barri de les Delicias, molt pròxim a la plaça de la Ciudadanía. Allà no haurien tingut problemes perquè no hi ha edificis pròxims, però els joves van decidir asseure's en uns bancs a prop del pis on viu la posteriorment detinguda. El sarau era tan gran que la dona, sense canviar-se de roba per a l'ocasió, va decidir baixar al carrer i adreçar-se als nois amenaçant-los amb la pistola elèctrica mentre els apuntava. Els va dir que marxessin d'allà o que la faria servir perquè no l'estaven deixant descansar. No la va utilitzar, però sí que va aconseguir intimidar-los.\nEls menors, temorosos, no van dubtar a marcar el 091, que, malgrat que era una trucada estranya que fins i tot hagués fet pensar que es tractava d'una broma, va desplaçar fins allà unes patrulles de la Brigada de Seguretat Ciutadana de la Prefectura Superior de Policia d'Aragó. Els agents van procedir a detenir la veïna i a decomissar la Taser, que és considerada una arma prohibida i, per tant, li van imputar tinença il·lícita i amenaces. Si el que volia la dona era poder descansar a casa seva, la seva actitud va provocar el contrari, ja que va acabar dormint als calabossos de la comissaria Actur de la capital aragonesa. Ja diumenge va ser posada a disposició del Jutjat d'Instrucció número 8 de Saragossa, que, en funcions de guàrdia, en va acordar la llibertat provisional, si bé li va retirar l'arma.\nEl Codi Penal estableix que la persona que faci amenaces a una persona amb un objecte perillós o prohibit haurà de ser condemnat a presó de tres mesos a un any o treballs en benefici de la comunitat de trenta-un a vuitanta dies i, en tot cas, privació del dret a la tinença d'armes d'un a tres anys. Per ser menors d'edat els tres joves, la norma estableix una condemna superior. A això caldrà afegir-hi la sanció pertinent per l'ús de la pistola Taser, una arma que no té capacitat letal tret que l'objectiu tingui algun problema cardíac i que alguns sindicats policials i de funcionaris de presons han reclamat per poder utilitzar en determinades situacions.


Bolquers de Joguina - 2 uni. - Stoksdidactic\nCaracterístiques de Bolquers de Joguina - 2 uni.\nViu una experiència totalment real! Canvia a la teva nina quan s'hagi embrutat i posa-li un bolquer nou perquè vagi ben neta i fresqueta. En aquest pack trobaràs 2 bolquers de joguina. Així, quan en porti un li podràs canviar per un altre. Els bolquers són de color blanc i tenen diferents dibuixets d'animalets, vaixells i cotxes. Aquesta joguina es serveix dins d'un còmode blister que et permetrà regalar-ho amb facilitat. A part d'imitar als grans, explorant així el món adult, milloraràs la teva manipulació amb les mans. Perfecte!\nNina Nadó Zoe\nOpinions de Bolquers de Joguina - 2 uni.


(In my web, click on the flag above to have the translation in your Language) (Llevant) Ruta 1403/3 el 15/03/2022; 2,5 km; +22 -22; 1,5 hores. Visita a l’anomenat jaciment talaiòtic de Ses Païsses, a Artà. Tipus de sortida: molt curta, anada i tornada; Dificultat: fàcil, passeig.\nFA ANYS: L’any 1946 el poblat va ser declarat monument historicoartístic.\nComenço a caminar des d’Artà, al costat de l’antiga estació del tren, avui reconvertida en oficina de turisme i botiga de productes artesanals. Cal apuntar que la fundació de la vila està vinculada a l'arribada dels monjos premonstratesos de Santa Maria de Bellpuig, a l'Urgell, que, arran de la conquesta catalana (segle XIII), fundaren el priorat homònim, Santa Maria de Bellpuig. El 1425 l'abat suprimí el priorat artanenc, feu tornar els monjos a l'abadia mare i el lloc esdevingué una casa de camp, que encara es conserva.\nSegueixo un curt tram de l’actual via verda i giro al camí de Sa Corbaia en direcció a llevant.\nHa estat un passeig de 1,5 km fins a l’entrada del jaciment de Ses Païsses. Aquest poblat està datat (com la majoria) sobre el 1200 aC. L’any 1946 l’Estat espanyol el va declarar monument historicoartístic; entre 1959 i 1963 l’arqueòleg Giovanni Lilliu hi va desenvolupar quatre grans campanyes d’excavació amb importants descobriments. Es tracta d’un dels jaciments arqueològics més ben conservat (diu la informació en un dels rètols) de les Illes Balears. L’assentament sorgí amb la construcció d’un talaiot circular a l’entorn del qual es crearen diversos habitatges i estructures rituals. Segles després, el poblat es va envoltar d’una murada ciclòpia, que avui en dia ens dóna la benvinguda.\nEs tracta d’un jaciment molt excavat, amb uns camins clars i rètols d’informació (cosa que no he trobat al jaciment de Turassot, per exemple; tot i el seu interès)\nUn rètol ens parla del dolmen, la construcció funerària del qual se’n troben molts jaciments per les muntanyes al prelitoral de les comarques de Girona, a Catalunya. Aquest rètol i altres, els he utilitzat per il·lustrar la crònica general dels “Talaiots de Mallorca”\nEns apropem al recinte. Destaca el tram de muralla al recinte central que, en altres jaciments, ja no es pot observar degut que els blocs de roca van ser reutilitzats antigament per altres construccions. Al costat de l’accés es va situar un monòlit contemporani dedicat al poeta Miquel Costa i Llobera, que es va inspirar en ses Païsses per ambientar el poema ‘La deixa del geni grec’ (1900).\nUn rètol amb un dibuix ens permet fer-nos una millor idea que com era el sistema normal constructiu del poblat: l’accés, el talaiot (o torre de defensa i de guaita) al centre, les cases al seu voltant.. Encara avui en pobles d’origen medieval que s’han conservat, es veu el castell (o el que en queda) al centre, dalt d’una elevació del terreny, i als voltants les cases del la gent del poble.\nDe més a prop puc veure, detingudament, els enormes blocs de roques que formen, sòlidament, el portal d’accés. Sempre ens queda la sorpresa en la nostra mirada pel que fa a comprendre com aquella gent eren capaços d’aixecar el pes de cada un d’aquests blocs.\nDins del recinte acabaré fent una volta d’un quilòmetre. Aquest jaciment ha estat molt treballat pels arqueòlegs i permet gaudir-ne amb més temps. Les primeres cases destaquen pel fet que es perfectament distingible l’espai entre els seus murs i la columna (en aquest cas dues) que servien per suportar el sostre. Algunes tenien forma naviforme, un estil que ha estat datat entre el 1700 i el 900 aC, de l’edat del bronze.\nAquí en tenim una altra, aquesta al tocar de la torre de defensa (talaiot) on s’hi observa el pas que permetia l’accés dins a torre. El sostres de les cases i altres dependències es formava amb troncs que tenien el seu suport damunt dels murs laterals i la columna (o columnes interiors) i al damunt s’hi posava l’entramat de branques i fulles.\nNo totes les cases tenien la mateixa forma, s’adaptaven a la forma del terreny i situació dins del poblat. Aquesta, al costat sud del talaiot, tenia forma rectangular. Durant la transició del segon al primer mil·lenni aC es donen una sèrie de canvis a les societats prehistòriques de Mallorca que marquen el pas entre el pretalaiòtic i el talaiòtic. S’abandonen les aldees de poblament dispers, on dominen les navetes i es creen assentaments agrupats: neix el poble compacte. Això no vol dir que no s’aprofiten els llocs on ja hi havia navetes si l’espai disponible era adequat.\nAquesta altra es veu molt ample i quasi quadrada, amb una columna central. Cal afegir que els nous poblats, que comentàvem, es van dotar d’arquitectura social, a més de la domèstica.\nFent la volta, a l’extrem de ponent del recinte, unes pedres grosses entre herbes passarien desapercebudes si no fos perquè hem llegit que es tracta del mur perimetral extern. Es calcula que aquest poblat va estar habitat des del final del segon mil·lenni aC fins a l’any 50 dC. A final de la dècada dels 90 va ser excavat per Jordi Hernández-Gasch i Javier Aramburu-Zabala, qui va continuar les excavacions des del 2004.\nSeguim fent la volta, per entre el bosquet que hi ha sorgit (quan el poblat era actiu, a dins no hi havia arbres) i moltes pedres pel terra, avui en dia collades per les arrels d’arbres i arbustos. Tot sembla voler indicar-nos que aquí sota hi ha molta cosa encara per descobrir. Diguem que la murada perimetral es va construir entre el 640 i el 540 aC (ja hi havia conflictes amb altres poblaments?). La seva forma és el·líptica i té un perímetre de 320 metres. Està construït amb dos paraments i reble intern. El parament exterior va ser construït per grans blocs col·locats sobre un sòcol de lloses planes. Alguns dels blocs poden arribar a pesar unes 8 tones. El parament interior està construït amb filades irregulars de blocs escairats de dimensions reduïdes.\nGeneralment no està permès pujar damunt de les pedres, murs o talaiots, però en aquest cas es pot pujar una mica per tal de veure el recinte circular interior del talaiot. La cultura dels talaiots ha estat datada, pels experts, entre el 900 i el 123 aC.\nSegueixo una mica més i ens aturem per fer aquest fotografia de la casa més gran que hem vist i que destaca per les seves columnes centrals i les afegides contra els murs. Potser devia ser la casa del cacic del poble o bé seria un lloc de reunions o per realitzar-hi rituals, com potser (ho hem vist abans a Son Corró) un santuari.\nSi vols la ruta per a gps, pots anar a: https://ca.wikiloc.com/rutes-a-peu/jaciment-talaiotic-ses-paisses-arta-98504448


Faura Primer cicle: de juny 2015\nEl divendres vam fer cloenda del curs amb la participació de tota l' escola en un *FlashMob. Va ser molt divertit i com sempre, molt enriquidor poder participar tota l' escola en una activitat conjunta per a que cadascú col.labore en un projecte en comú.\nI amb açò donem per finalitzat el curs. Passeu-ho molt requetebé, nadeu, jugueu, passetgeu per la platja, divertiu-vos però recordeu que l' estiu és molt llarg i sempre va bé repassar una miqueta per a que en setembre ho portem tot fresquet i pugam començar a tope el curs.\nFLASMOB:Mobilització espontània (en l'anglès, flash mob), és una acció organitzada en la qual un gran grup de persones es reuneix de sobte en un lloc públic, realitza una coreografia un poc inusual i després es dispersa ràpidament. Solen convocar-se a través dels mitjans telemàtics (mòbils i Internet i en la major part dels casos, no tenen cap objectiu més que l'entreteniment, però poden convocar-se també amb objectius polítics,reivindicatius, solidaris o publicitaris.\nPublicat per Cris Sabater a 11:21 Cap comentari:\nPREMI DIBUIX ONDA CERO\nCom cada any Onda Cero Sagunt va convocar el concurs de dibuix sobre el tema:\n-"Premi X del Concurs de Dibuix : "El Medi Ambient que Volem".\nLa nostra classe va participar amb dibuixos individuals i va guanyar el Primer Premi de Primer de Primaria la nostra companya:\nLorena Peris Boltes\nEl dia 4 de juny, en el Casal Jove del Port, es varen entregar els Premis.\nAquí està Lorena amb Consol Duran, la regidora de Cultura de Faura, que li fa entrega dels guardons i regals per el seu bonic treball.\nFelicitats a tots i totes per participar en l'activitat i per ajudar a concienciar-nos en la cura i respecte del Medi Ambient i especialment a Lorena, a continuar així!!!\nPublicat per Mayte Aparicio a 3:55 Cap comentari:\nOBSERVACIÓ A CLASSE\nHem passat el curs fent observacions d' alló que ens semblava interessant. Plantejant hipòtesis i arribant a conclusions sobre els experiments que al nostre racó de la ciència hem plantejat.\nUna de les tantes experiències que hem compartit a la classe de ciències ha sigut la evolució que han fet els cucs de seda.\nDes de que van eixir de l' ou.\nFins que han anat creixent poc a poc i fent-se grans...\nI ara ja estan en fase de crisàlide.\nAlguns se' ls hem emportat a casa per a que després de la metamorfosi isca de la crisàlide la papallona, fique ous i el seu cicle vital comence de nou.\nEstem molt contents, hem sigut testimonis de com a la natura tot té el seu sentit i el seu perquè i si no s' interrumpeix, el cicle vital dels animals i plantes, continúa.\nSon moltes les conclusions a les que hem arribat però sobre tot, la més important ha sigut la de que cal tindre cura i ser respectuosos amb els animals i la natura, i que al nostre voltant passen coses molt interessant i divertides, sols hem de tindre els ulls sempre oberts i no perdre mai les ganes d' aprendre.\nPublicat per Cris Sabater a 4:49 Cap comentari:\nTALLER DE RECICLATGE I JOCS MEDI AMBIENTALS\nEls alumnes de SEgon hem fet unes activitats i tallers relacionats amb el reciclatge amb l' objectiu de prendre conciència de la importància que té aquesta tasca per a mantindre i tindre cura del nostre planeta i l' entorn més pròxim a nosaltres.\nDesprés de fabricar nosaltres una joguina amb material reciclat, ens han ensenyat a reciclar de forma selecitva les diferents tipus de deixalles que tirem al fem. Per si ha quedat algun dubte, vos deixem un joc molt divertit que ens ajudarà a practicar la relació entre les deixalles i el color del contenidor.\n(clica damunt de l' enllanç per a accedir al joc)\nEXCURSIÓ A LA PLANTA DE RECICLATGE D' ALGIMIA I TALLER DE RECICLATGE\nPublicat per Primer Cicle a 22:53 Cap comentari:\nEIXIDA A LA PLANTA DE RECICLATGE\nEIXIDA A LA PLANTA DE RECICLATGE D'ALGIMIA\nPer continuar el treball de reciclatge que estem desenvolupant en l'escola durant tot aquest curs hem visitat les instal·lacions de la planta de tractament de residus, on varem poder conèixer les diferents fases del procés i conscienciar-nos sobre la importància del reciclatge.\nPublicat per Mayte Aparicio a 15:26 Cap comentari:\nLa trompa és un típic joc valencià amb materials. El joc consisteix a realitzar una circumferència en el sòl i un participant fa ballar la trompa amb l'objectiu que rode el major temps possible i que no isca del cercle. La resta de participants repeteixen la mateixa operació. Es pot jugar en qualsevol superfície plana. Els materials necessaris són una trompa de fusta i una corda per a fer-la ballar. Joc recomanat a partir de 7 anys d'edat. -\nEls alumnes de segon volen fer-vos una demostració de com la fan ballar i donar-vos algun truquet per a fer més divertida i entretesa l' activitat.\nEls alumnes de segon volen ensenyar-vos com de bé la fan ballar i també alguns truquets que fan més divertida l' activitat.\nPublicat per Cris Sabater a 15:23 1 comentari:\nEXPERIMENTS A LA CLASSE DE SEGON\nA classe hem realitzat varios experiments dels que hem anat plantejant hipòtesis i desenvolupants conclusions després d' anar fent observacions a la nostra carpeta del científic. Ací vos ensenyem alguns dels experiments que hem anat realitzant.\nAGAFEM MOSTRES DE BACTÈRIES\nEXPERIMENTEM AMB DISOLUCIONS\nPublicat per Cris Sabater a 14:51 Cap comentari:\nTALLER DE SCRAPBOOK FET PER LA MARE DE SHELA\nScrapbooking és l'art de personalitzar els àlbums de fotos fent-los molt més originals , a mà i barrejant tot tipus de materials com papers estampats , botons , flors , cintes , adhesius , transferibles ( i moltíssimes coses més ! ) , I afegint tècniques com l'estampació , pintures , tintes en esprai, l' embossing ...\nLa mare de Shela va estar a classe i ens va fer un taller de scrapbook, ensenyant-nos a fer el nostre propi àlbum, començarem en una foto escollida per els xiquets i xiquetes, l'activitat va ser molt creativa i divertida i tots i totes vam estar contents dels treball.\nAqui us mostrem el resultat.\nPublicat per Mayte Aparicio a 16:34 Cap comentari:\nEIXIDA AL MUSEU DE LA CIÈNCIA\nAqui us deixe les fotografies de l'eixida al Museu de la Ciència, que varem fer amb tots els companys i companyes de l'escola, per continuar el treballs i tallers de ciència que aquest any estem realitzant en tot el centre.\nVa ser una experiència molt profitosa i divertida per tot el que vam aprendre i experimentar.\nPublicat per Mayte Aparicio a 13:31 Cap comentari:


“Tres amics en una situació de precarietat total ens vam decidir: açò és el que ens agrada, anem a vore si hi ha aigua a la piscina.” - Granissat Estudi Creatiu\n“Tres amics en una situació de precarietat total ens vam decidir: açò és el que ens agrada, anem a vore si hi ha aigua a la piscina.”\nAixí és com sorgeix Granissat. Com a resultat a una situació precària de tres amics llicenciats que no troben cap treball digne.\nI és que després de quasi 5 anys de vida, tires la vista enrere i te n’adones que Granissat es va crear amb l’esforç de tres amics que es van tirar a la piscina sense saber si hi havia suficient aigua per a nadar. Esta reflexió forma part d’una de les entrevistes per a Mestres Principiants. Un programa de la World Design Capital València (produït per l’agència Districte) on Isa Viso, la nostra directora creativa i Pepe García, CEO de l’empresa Culdesac reflexionen sobre els inicis, les metodologies de treball, la importància de la gent jove al sector i el disseny valencià.\nEl programa se centra en mesclar a dues persones del sector de la publicitat i el disseny amb diferents anys d’experiència. Un mestre i un principiant. Com ells diuen sobre el programa “volem provocar diàlegs, generar marcs de connexió, enfonsar les barreres que desconnecten generacions distintes.”\nEn una nau en ple barri de l’Eixample, sorgeix el diàleg entre Isa i Pepe. El que no conten al vídeo del diàleg és que finalment trobaren un tema on estaven al 100% d’acord: l’interès de treballar el disseny entorn a la mort. La necessitat de donar-li una volta al disseny en que gira envers als tanatoris i la tristesa i la distància amb la que es mostra la mort hui en dia. Qui sap? Tal vegada d’esta conversa aparega una nova sinèrgia entre equips.\nEl que sí està clar és que trobades com esta donen valor al disseny, enriqueixen el sector i uneixen empreses tan, a priori, diferents com Culdesac i Granissat.


Jul 08. Noves instal·lacions que milloren l'oferta de places i serveis del Port de Portocolom\nLa conselleria de medi ambient, a través de l’empresa pública Ports de les Illes Balears, ha millorat i ampliat els pantalans existents per embarcaciones de trànsit en el Port de Portocolom.\nAquesta actuació ha permes millorar l’oferta de serveis pels usuaris del Port de Portocolom, i també permet incrementar el nombre d’amarraments d’una forma plenament sostenible per l’entorn del port, i així mateix ofereix una solució per evitar que aquestes embarcacions facin fondejos de forma il·legal.\nLa nova configuració ha donat les següents modificacions:\nUbicació A: 6 nous amarres per embarcacions de 12 m, 3 de 15 m y 3 de 17m.\nUbicació B: 6 nous amarres per embarcacions de 12 m.\nUbicació C: 16 nous amarres per embarcacions de 12 m.\nUbicació D: 12 nous amarres per embarcacions de 10 m.\nPorts de les Illes Balears continua millorant la xarxa porturia depenent de la conselleria de medi ambient, integrant els port a l’entorn, dotant-los de serveis de qualitat i amb unes infrastructes sostenibles.


Enfermera Digital organitza aquesta jornada solidària on-line en la que parlaran dels avenços i actualitat dins el sector, així com de noves teràpies i tractaments en el control per a la cura de pacients. Justificación La Jornada Solidaria Online: Enfermera...\nPròximament començarà el curs de preparació de l’EXAMEN IIR per a l’any 2022. Infermeres de Catalunya hem arribat a un acord amb SalusPlay. Totes les afiliades tindran un descompte de 100 € en fer la inscripció al curs, que se sumarà als 200 € de descompte...\nLa protecció de dades personals és un dret fonamental legislat i reconegut. Les dades sanitàries són dades d’especial consideració i protecció. A la nostra professió accedim i tractem dades personals de manera constant, disposem d’informació de salut de...\nCalendari laboral i festius a Catalunya. Dies Internacionals en Salut i Drets Socials i Laborals – Elaborat per Infermeres de Catalunya / infermeresdecatalunya.cat\nDates del curs: del 14 de febrer al 29 de maig El curs es realitzarà en format en línia sent compatible amb el treball a torns. El curs s’ha dividit en 15 mòduls, tenint l’alumne a la seva disposició els 15 manuals següents en format pdf: COMPETÈNCIES...\nProtesta: Ja n’hi ha prou!\nInfermeres de Catalunya s’adhereix a la convocatòria de protesta realitzada pel sindicat SATSE pel dia 25 de gener, a les 11 del matí, davant el Departament de Salut (Travessera de les Corts, 131-159) amb motiu de la situació límit que les infermeres i infermers de...\nDia Mundial contra la Obesitat\nDia Internacional del Dret a la veritat en relació amb les violacions greus dels Drets Humans i de la dignitat de les víctimes\nDia Mundial de la Conscienciació de l’Epilepsia (Dia Púrpura)\nDia Internacional de la Concienciació de l’Autisme\nDiverses entitats socials, professionals i sindicals convoquen a la ciutadania i als professionals a sortir al carrer per defensar la nostra sanitat i els nostres professionals. Sota el lema LA SALUT #NOERAAIXO Una sanitat en precari, amb llargues llistes d’espera i...\nDia Mundial contra l’Esclavitut Infantil\nDia Mundial de la Seguretat i la Salut a la Feina\nDia Internacional de les Treballadores i Treballadors


Osona i les cingleres de Sau: Tavertet i Morro de l'Abella - CAT de Setmana\nOsona i les cingleres de Sau: Tavertet i el Morro de l’Abella\nGran CAT de Setmana que ens permet passejar entre cingles, tenir unes grans estampes de Sau i acabar amb un bon tec. Ruta de paisatges oberts, parets verticals, balmes, boscos i salts d’aigua.\n⏪ PREVICerdanya: de Dorres al petit cim de Bell-lloc\nSEGÜENT ⏩Garrotxa: el Salt de Sallent des de Sant Privat\nTambé en bici: parcialment\n➔ L’excursió de Tavertet al Morro de l’Abella (amb bonus-track de tornada) amaga molts racons espectaculars. Un dels mes espectaculars són les vistes des del Morro de l’Abella, sobretot si enganxem dies de pluja forts:\nArribem a Tavertet per la bonica BV-5207 i deixem el cotxe al pàrquing, a menys que siguem veïns. I això ho farem tant si es vol com si no es vol, perquè Tavertet és el típic poble turístic molt ben arreglat, que molts dies s’omple de gent, cotxes i busos.\nPer evitar sidrals pels carrers, els seus 113 habitants (Idescat, 2021) tenen clara la manera de contenir els cotxes: tots a l’entrada. Entrar surt gratis, i per sortir toca pagar 2 Euros (primavera 2022), al marge de si t’hi estàs 5 minuts o 5 dies. O sigui que un cop aparcats i assegurant una moneda de dos Euros per poder sortir després, busquem el carrer Jaume Balmes (Nom premonitori?). És dels primers que ens trobem a mà dreta, només de sortir del pàrquing, quan enfilem per la carretera d’entrada.\nA aquesta hora pel poble no hi trobem ningú, però no estem sols: hi ha 4 gossos que ens van seguint animosament. Fem tot el primer tram recte de Balmes Street i al final, quan el carrer comença a girar, a la sortida del poble del poble, tirem pel costat d’una piscina i un camp de futbol i anem a buscar un camí que de seguida comença a baixar fort: anem cap a la Balma de les Corts. (O sigui, anem del carrer Balmes, a la balma, tot lliga).\nRuta de rieres pel Moianès fins al Molí d’en Brotons\nOsona pel Ter: Fins a Casserres per sobre el pantà de Sau\nEls 80 metres del salt de Sallent de la Vall d’en Bas\nOsona pel Ter: Fins al monestir de Casserres per sobre el pantà de Sau\nDEL CARRER BALMES A LA BALMA\nDeixem el poble: trajecte ens mostra unes marques de traçat grogues i rodones, en alguns casos ja bastant desgastades. En poca estona baixem uns 130 metres per un camí que a l’hivern ens presenta trams de fang glaçat. Sort n’hi ha dels arbres i les branques per agafar-se en alguns moments de la baixada. Un cop hem fet el descens mes marcat, continuem uns minuts fins que arribem a la balma, que és realment gran. Sota la balma es veu clarament el canvi de color de la pedra:\nLa pedra de la paret mostra un canvi de franja que es manté al llarg de la cinglera\nEl camí va tirant arran de paret, pels Cingles de les Balmes, i ja veureu que el primer tram no té pèrdua. Hi trobareu trossos de bosquet, trossos de pedra, petites balmetes… en conjunt, poques dificultats i moltes estampes fermes. Això sí, a l’hivern cal anar amb compte perquè alguns trossos de la roca estan amarats d’aigua glaçada i si patinem, podríem anar cinglera avall.\n🐰 ATENCIÓ: Apunt glacial 1:\nLa nostra visita coincideix en un dia molt fred d’un hivern terriblement sec. El salt d’aigua que cau per sobre la balma (conegut com el salt del molí Bernat) és pobre. Unes fileres de fil de porró poc generoses malgrat que dies enrere va ploure fort, ni que fos per unes hores. El cert però, és que la sequera acumulada és tal que les ultimes pluges no han servit per animar el ‘cotarro’. Això si, com que fot fred, l’aigua deixa caramells de gel per tots cantons i figures de glaç interessants amb fulles i plantes atrapades a dins. És la sort que t’espera quan creixes al costat d’un salt d’aigua, amic vegetal.\nTambé passa un altre element curiós: alguns trams de sota les roques estan tan arrecerats que, malgrat ha plogut bastant, les fulles dels arbres i el terra estan plens de pols. Ideal per tocar els ous als de darrere, en cas que siguis el primer de la ruta.\nPEL COSTAT DE LA CINGLERA: ULL AMB LES RUTES SENSE SORTIDA\nImportant: Passada la balma, en un moment donat, quan ja porteu uns minuts, us trobareu una bifurcació (de fet, seria una trifurcació): Cap a la dreta, un camí que enfila amunt en sentit contrari del nostre. A l’esquerra, un camí que segueix recte, com fins ara. Aquest punt és clau: fixeu-vos-hi bé perquè hi ha també una tercera opció: un corriol que tira avall. Aquest és el bo!! És el que permet continuar sense problemes per una cota més baixa. Si no tireu per aquí, fareu una sortida de pista que us farà recular, a menys que sigueu capaços de levitar per les parets. Això sí, les estampes que tindreu s’ho valen:\nLa balma de les Corts, al centre de la imatge\nContinuem tirant pel “nivell inferior” fins que ens apareixerà una escala de ferro. La pugem sense problemes i just al capdamunt decidim que estem en un lloc excel·lent per esmorzar. El lloc és perfecte, ja ho veureu.\n🐰 ATENCIÓ: Apunt glacial 2: El festival de la Gelifracció\nNomés una advertència, de tant en tant sentim com cauen algunes pedretes – sempre petites – de la paret. Ho constatem durant tota la sortida i en especial mentre esmorzem. No passa res perquè són trossets menors i cauen molt enganxats a la paret. Ho atribuïm a la gelifracció: l’aigua que hi ha entre les pedres que es congela, s’expandeix i les trenca en petits bocins. I és que, ja ho diu la dita popular que ens inventem allà mateix sobre la marxa: “ull que la gelifracció no es converteixi en cranifracció!”\nUn cop esmorzats, continuem la ruta: mini balmes, trossos amb petites construccions humanes de pedra, trams de bosc i de cinglera, i també algun rierol, sempre amb opcions a fer petites desviacions a l’esquerra per gaudir de generosos miradors naturals. Poc a poc se’ns va dibuixant, al davant, el pantà de Sau:\nEn aquest entretingut impàs també passem pel costat d’una cova: la cova de les Pixarelles. Ens apareix just a sobre nostre, en un tram en què la pedra sobresurt tant per sobre nostre que provoca “pols perenne”. No ens hi matem per arribar-hi perquè l’entrada està tapada amb reixes. En aquest punt, ja estem a la recta final del primer objectiu: el Morro de l’Abella: un tros de cinglera que sobresurt de la muntanya amb grans vistes sobre la vall i sobre el pantà de Sau. Al principi encara no el veiem però l’intuïm perquè sentim veus de rostres pàl·lids que ja són allà, gaudint de les estampes de Sau i el seu entorn. Finalment se’ns presenta al davant:\nPer arribar fins al Morro de l’Abella, que ja tenim just a sobre, ens toca pujar amunt i superar un bon desnivell. Però l’esforç té premi perquè les vistes son potents. Quan hi anem, un dissabte de febrer, allà hi coincidim ben be una dotzena de rostres pàl·lids. La majoria – excepte el prestigiós equip del CAT de Setmana, els que ens ho hem ‘currat’ – han deixat el cotxe a pocs metres de la carretera i han seguit un petit camí planer que en pocs minuts els ha plantat aquí. Si voleu gaudir del Morro de l’Abella d’una forma ràpida, camí de Tavertet, ja ho sabeu!! Val la pena perquè l’indret ofereix estampes que s’ho valen, com aquesta captada pel prestigiós equip del CAT de Setmana el 2020, just després de la tempesta Glòria, que també podeu trobar al CAT de Setmana fins a la Foradada de Cantonigros.\nUn cop extasiats al Morro de l’Abella, tenim tres opcions:\nUna, donar la sortida per acabada i tornar amb cotxe (això reclama que abans algú hagi deixat un cotxe al costat de la carretera).\nDues, refer el camí cap a Tavertet.\nTres, continuar cap a la següent destinació:\nEL BARRET D’EN PARADERA\nEl barret d’en Paradera és una de les moltes grans roques que hi ha repartides entre aquestes muntanyes, en un punt a mitja alçada sobre Tavertet que ofereix unes excel·lents vistes:\nDit això: sapigueu que a l’aclamat equip del CAT de Setmana aquesta segona part ens va resultar una mica més confusa pel que fa a seguir bé el camí. Sincerament, és millor assegurar-la a través, per exemple, de wikiloc. De manera que aquí només us apuntem alguns detalls bàsics. (A la fitxa de la sortida teniu algunes ressenyes de Wikiloc que us poden ajudar). En tot cas, insistim que val la pena arribar-s’hi perquè les estampes son fermes:\nEn tot cas, us deixem uns apunts bàsics per fer aquest tram afegit, que suposa un parell d’horetes més: D’entrada, des del mateix Morro de l’Abella cal seguir un camí paral·lel a la carretera en sentit Tavertet, després caldrà travessar-la i enfilar la muntanya i anar enfilant diferents caminets que poc a poc van guanyant alçada. Un cop dalt de la pedra, a gaudir de les estampes d’Osona:\nDe tornada, la ruta segueix per un caminet més o menys senyalitzat que al cap d’un bon tros acaba baixant de dret fins a la carretera (a mig camí hi trobareu més Balmes, una casa abandonada, habitatges restaurats amb envejables vistes al Pedraforca…). Un cop a la carretera, només cal trencar a la dreta, fer uns metres en sentit contrari a Tavertet, i continuar per un altre camí ben marcat que surt a l’esquerra i que ja ens porta de dret fins al poble. Veureu que travesseu un pont, el que creua el rierol que poc després farà el salt per la Balma de les Corts, i després ja només tocarà fer una pujadeta final fins a l’aparcament.\nExemplar de l'equip amb cara d'eixerit en el primer tram de la ruta. Al fons, la balma\nHem fet el ruc unes 5 horetes. Son les dues del migdia i anem a dinar en algun dels restaurants de Tavertet (amb el permís de la Covid-19). Ah, i encara tenim els dos Euros a la butxaca per al Pàrquing! Per acabar, com sempre, algúns links d’interès:\nWeb oficial de l’Ajuntament de Tavertet\nPer cert, ets la visita número: 445\nUnes panoràmiques per Cabrera i el Pla d’Aiats? Bien sûr:\nUn CAT de Setmana pel Pirineu Oriental? Of course!\nAMB EL COTXE fins a Barcelona: l'Hospital de Sant Pau


Els eurodiputats catalans anticipen que incentivar la participació serà “un repte” però afirmen que reclamaran durant la campanya “més Europa” perquè la seva veu “no sigui silenciada”.\nBrussel·les .- A menys d’un any de les eleccions europees, que tindran lloc entre el 23 i el 26 de maig del 2019, bona part dels eurodiputats catalans anticipen que incentivar la participació serà "un repte" davant de la "decepció" de part dels ciutadans amb la reacció de la UE amb Catalunya. "La resposta de les institucions ha estat bàsicament mirar cap a un altre costat i això no és el que esperàvem molts de la UE", admet l'eurodiputat d'ERC Jordi Solé a l'ACN. "Que ara molts es puguin sentir frustrats per la manca de reacció europea em sembla que és molt possible", diu també Josep Maria Terricabras. "Amb tot, volem i seguirem treballant per tenir l'Europa política que no hem vist en el cas de Catalunya", afegeix Solé. Per la seva banda, el representant del PDECat Ramon Tremosa fa una crida a "no confondre" el president de la Comissió Europea, Jean Claude-Juncker, "molt influït pel PP", segons ell, amb el que és Brussel·les. "No ens confonguem, més Europa vol dir més possibilitats per a una Catalunya lliure", assegura.\nErnest Urtasun, d'ICV, creu que el que "cal" és "obrir vies de negociació" perquè la UE s'impliqui en "un diàleg necessari" i planteja una "solució política" pels presos catalans que ha de passar "per trobar o bé un indult o bé una amnistia"."Serà una de les coses que en aquesta campanya parlarem: com aconseguim una Comissió Europea que s'arremangui en ajudar a resoldre aquesta qüestió", afegeix.\nFrancesc Gambús, de l'extinta Unió i independent del PPE, entén "perfectament" que part de la societat catalana cregui que la UE "ha mirat cap a un altre costat" però destaca que "també val la pena posar sobre la taula que la reacció ha estat la que "alguns ja van dir que tindria", que és "respectar l'estat de dret". Javi López, europarlamentari del PSC, coincideix amb Gambús i tot i que li "preocupa" la "frustració" d'alguns ciutadans cap al projecte europeu ho atribueix al fet que en els darrers anys a Catalunya s'hagin generat "expectatives sobre el que la UE faria". "Durant anys i anys vam advertir que no hi hauria cap suport d'un pla o agenda política volent saltar-se l'estat de dret", recorda. Per la seva banda, el popular Santiago Fisas creu que si bé la reacció de Brussel·les ha estat per alguns independentistes "un missatge negatiu" no ha de ser "un fre per votar" a les europees del 2019.\nDes de Ciutadans asseguren a l’ACN que la formació prefereix no pronunciar-se ni fer comentaris sobre els pròxims comicis europeus “en aquests moments”. En el missatge de vídeo publicat per l’Eurocambra amb motiu del Dia d’Europa -el 9 de maig passat- l’eurodiputat Javier Nart reivindicava una Unió Europea “unida, forta, sòlida, justa i segura; una Europa en llibertat i en democràcia”.\n"Reconnectar" amb l'europeisme dels catalans\nMalgrat algunes veus crítiques amb Brussel·les, tots els eurodiputats coincideixen en la necessitat de "més Europa". "La mica d'Europa que tenim dona una defensa de la separació de poders de la justícia i un nivell de drets humans, democràcia i llibertats com mai una Espanya en sí mateixa ha ofert als catalans", reivindica Tremosa, que apunta que "l'estat espanyol voldria posar més gent a la presó i no ho fa per la pressió internacional".\nUn dels reptes per ERC, diu Solé, serà que la seva veu es continuï sentint al Parlament Europeu. "Si no és així, bona part de les veus independentistes quedaran silenciades i això no ens ho podríem permetre", avisa. A més, assenyala que cal ser-hi per explicar quin és el projecte de la formació per la UE, "que és molt diferent de la UE actual". "No som euroescèptics o europopulistes, volem una altra Europa però volem ser-hi", sentencia.\n"La qüestió central és com reconnectar el projecte europeu amb la vida de la gent", destaca Urtasun, que creu que alguns ciutadans de Catalunya "s'han sentit totalment desemparats pel projecte europeu durant la crisi econòmica". En aquesta línia, explica que "el gran repte és com reconnectar a través de recuperar una Europa social i democràtica, que estigui en les grans batalles dels drets humans, com ara la qüestió dels refugiats". La "responsabilitat" però, no passa a ulls seus per "renunciar" a Europa sinó per "canviar-la". Com Tremosa, coincideix en el fet que "Europa és un espai de garantia del dret i hi ha alguns tribunals europeus que estan corregint el Tribunal Suprem". Ara bé, critica l'estratègia dels partits independentistes a Catalunya, que creu que ha dificultat també la resposta europea. "Quan nosaltres defensàvem el dret a decidir i teníem un gran consens a Catalunya això era una cosa amb dificultats però que molta gent entenia a Brussel·les", expressa. En canvi, lamenta, quan es va optar per la via unilateral "va ser un tret al peu" que va provocar que el govern quedés "completament aïllat".\n"Per tant, no és només què esperem de la UE sinó què venim a plantejar-hi: venim a plantejar una via unilateral sense que ens importi la negociació política, que aquí està molt mal vist, o venim a plantejar que se solucioni a través d'una consulta? Són coses molt diferents", matisa.\nDes dels socialistes, Javi López creu que la seva formació pot ajudar a "recuperar l'ànima social d'Europa" i retreu a altres partits que no vulguin implicar-se en el treball europeu o tinguin una "clara vocació europeista". "A nosaltres Europa ens importa i creiem que ha de ser el nostre destí final com a catalans, i el treball en cooperació amb les administracions de la UE és la millor forma de resoldre els problemes que afronten els catalans, molts d'ells de caràcter global", comenta. A diferència d'Urtasun, Solé, Terricabras o Tremosa, no creu que la "responsabilitat" per la "frustració" d'alguns ciutadans sigui de la Comissió Europea i celebra que "alhora hi ha molta gent que confia en Europa".\nPer a Gambús, el punt central de cara les europees és destriar entre dues disjuntives: "Si volem fer política o volem destruir projectes perquè no ens agrada com acaben de funcionar". "Quina és la millor manera: donant-li l'esquena a Europa i enviant menys representants a Brussel·les amb menys força de vots perquè hi ha hagut una abstenció crítica amb el projecte europeu o tot el contrari?", reflexiona.\nLlista unitària entre partits independentistes\nDemanats per la possibilitat de formar una llista conjunta entre partits independentistes, Tremosa té clar que seria la millor fórmula: "Tant de bo féssim una llista unitària a les europees que fes un milió i mig de vots i guanyés a tots els municipis de Catalunya". Recorda que en les darreres eleccions europees, el 2014, van estar "a punt de fer-ho" i després del 21-D assenyala que hi ha "una demanda que el món vegi en el mapa un color inequívocament a favor de la democràcia, la llibertat, la independència i la República". "Anar dividits vol dir que tornarem a regalar el color de la victòria en molts llocs a partits com els Comuns o Ciutadans", adverteix.\nDes d'Esquerra, però, Jordi Solé diu que "encara queda molt temps i hi ha diferents escenaris" i matisa que dependrà "molt" de si finalment la UE decideix fixar un percentatge mínim perquè les llistes obtinguin representació, un límit que el Consell ja ha proposat però que encara ha d'obtenir la llum verda del Parlament Europeu. "Serà un factor determinant de com anar a les europees", afirma. Tot i que diu que "és important sumar esforços" matisa també que ara ja ho fan des de diferents sensibilitats i entre diputats de llistes diferents. "Em sembla que el més important és aquesta suma", conclou.\nTerricabras, que és independent d'ERC, creu que correspon als partits analitzar si anar junts o no però valora que "com a idea, inicialment, no és gens dolenta perquè segurament potenciaria la possibilitat d'obtenir escons". A més, igual que Solé, també apunta que en funció de si Espanya acaba aplicant un percentatge mínim i quin sigui aquest "serà molt difícil obtenir escons", un escenari, per tant, més favorable perquè els partits d'ERC i PDECat o JxCat vagin junts.\nUrtasun, Solé i López volen repetir\nTot i que encara queda un any per la cita electoral alguns dels eurodiputats catalans ja tenen clar si volen o no seguir al Parlament Europeu cinc anys més. Mentre que el popular Santiago Fisas ja va avançar a l'ACN la seva voluntat de renunciar a presentar-se com a candidat altre cop, Ernest Urtasun, Jordi Solé i Javi López asseguren que els agradaria repetir, però es remeten al que els seus partits decideixin quan arribi el moment. "Jo sempre he dit que tenia voluntat de fer dos mandats i la meva voluntat és seguir i fer-ne només dos", diu Urtasun. Solé recorda que en el seu cas va incorporar-se al Parlament Europeu a mitja legislatura, el 2017, per substituir Ernest Maragall. En aquest sentit, creu que és "poc temps" i per això es mostra partidari de repetir.\nJosep Maria Terricabras, Ramon Tremosa i Francesc Gambús, en canvi, encara no ho tenen decidit. Terricabras afirma que no n'ha parlat amb ERC i que, per tant, no sap "quines intencions tenen". A més, confessa que ell encara no ho ha "reflexionat prou". "Dues legislatures ja són moltes, són deu anys i han estat molt intensos però no descarto res", afirma, al seu torn, Tremosa, que si bé contempla l'opció de reincorporar-se al món acadèmic no nega una tercera legislatura a Brussel·les. "Jo sóc independent, no sóc militant del PDECat, per tant no només sóc jo qui ha de dir el què, hi ha gent que pot fer-ho molt millor", remarca sense revelar noms. A més, tampoc no descarta seguir dins d'ALDE, el grup polític on conviuen amb Ciutadans. "Dins del grup liberal hi ha molts defensors de l'autodeterminació de Catalunya, com l'Ivo Vajl, que és el portaveu de la plataforma de Diàleg UE-Catalunya", defensa.\nGambús, que és independent del PPE i va presentar-se el 2014 amb UDC tampoc no ha pres cap decisió. Preguntat per amb quin partit es presentaria si torna a fer-ho, l'eurodiputat es remet al silenci. "M'ho estic pensant tot", afirma. Actualment, comparteix grup parlamentari amb el PP espanyol, però un altre ex-membre d'Unió, Ramon Espadaler, el 21-D va optar per unir-se al PSC.