Ramon Estruch, coordinador de l'estudi PREDIMED | Consumer\nRamon Estruch, coordinador de l’estudi PREDIMED\nParlem de patrons de dietes i no d'aliments\nData de publicació: Divendres, 03deNovembrede2006\nEl projecte sobre Prevenció amb Dieta Mediterrània (PREDIMED), coordinat per Ramon Estruch, persegueix aportar evidències científiques que la dieta mediterrània redueix tots els factors de risc cardiovascular. Fa poc van publicar uns primers resultats sobre els efectes d’afegir a una dieta baixa en grasses oli d’oliva o bé fruita seca. Segons els resultats de l’estudi PREDIMED, les persones que suplementaron la seva dieta amb oli d’oliva tenien una disminució del 8% en els indicadors d’inflamació en les artèries. Les persones que suplementaron la seva dieta amb fruita seca, la xifra era del 9%. En tots dos casos, est i altres resultats analítics eren millors que en aquelles persones que no prenien cap greix, seguint les recomanacions clíniques. Per als seus autors, el projecte permetrà efectuar recomanacions a la societat amb el màxim rigor científic. Això suposarà que la preservació de la dieta mediterrània sigui considerada com una mesura de salut pública de primer ordre.\nLa recomanació clínica actual és, de fet, dietes amb poc greix i gens d’oli d’oliva.\nAixò és el que aconsellen les societats americana i europea de cardiologia. Això va a canviar sens dubte, però ara no hi ha suficients dades per dir que l’oli d’oliva és tan bo. Si un es posa en la situació d’una persona que és una mica obesa, el normal és dir-li que no prengui oli ni fruita seca, perquè es tem que engreixin. És comprensible. Però després es veu que, ben presos, no engreixen.\nPREDIMED es realitza amb un gran nombre de participants. Com s’eviten els factors de confusió, el fet que hi hagi persones que es cuidin més o menys? Això pot afectar als resultats.\nPrimer cal tenir en compte que l’estudi es realitza amb un nombre molt elevat de participants, fins a 9.000. D’altra banda, en ser un estudi aleatorizado, els factors de confusió que puguin haver-hi, coneguts o no, cauran també de forma aleatòria en tots els grups. Pot ser que hi hagi gent que es cuidi més o menys però com es distribueixen a l’atzar, han de trobar-se, en teoria, en la mateixa proporció en tots els grups estudiats.\nCom són els participants en Predimed?\nTots tenen alt risc cardiovascular. Són persones que, segons els nostres coneixements teòrics, sabem que tindran complicacions cardiovasculars en els propers tres o cinc anys. Tots són diabètics o tenen tres o més factors de risc: són homes de més de 55 anys o dones de més de 60, fumadors, hipertensos, amb hiperlipidemia, obesitat o antecedents familiars de malaltia cardíaca precoç. Si compleixen tres d’aquests criteris, a més de l’edat, entren en l’estudi.\nI s’estudia el paper de tots els aliments que formen part de la dieta mediterrània?\n“Han circulat consells gratuïts i caldria posar una mica d’ordre”Tots, tant en conjunt com per separat. Encara que la veritat és que una de les coses en la qual ens centrem és a veure si hi ha diferència entre una dieta mediterrània, que en principi és rica en greixos vegetals, i una dieta totalment baixa en greixos. La raó és que els consells nutricionals que es donen actualment a aquestes persones, amb alt risc cardiovascular, és que segueixin una dieta baixa en tot tipus de greixos, ja sigui animal o vegetal. Amb aquesta dieta baixa s’acaba menjant menys carn i grasses, i més peix, fruita i verdura. Així que quan analitzes detalladament una dieta i una altra, t’adones que en realitat la principal diferència és l’oli d’oliva, la fruita seca i els llegums.\nLes recomanacions canvien de forma constant. Primer es deia que no es mengés peix blau i després es recomanava. Pot desconcertar.\nÉs veritat. Moltes recomanacions es basen en l’últim estudi aparegut. L’obligació de les autoritats sanitàries és intentar que hi hagi suficient evidència científica, almenys fins a aquest moment, per justificar les recomanacions. Si no, es desorienta a la població. La veritat és que mai tenim la veritat absoluta i les recomanacions poden anar canviant a mesura que es fan millors estudis. Però també és cert que han estat circulant consells gratuïts i caldria posar una mica d’ordre. D’altra banda, també ha influït l’opinió dels americans, que són els que més treballen en aquesta àrea. Ells creien que el millor era evitar tots els greixos. Nosaltres veiem que no, que la dieta mediterrània és millor que l’altra, però cal demostrar-ho.\nPerò ja fa temps que es parla de les virtuts de la dieta mediterrània. Quin és la pedra de toc que demostraria els seus beneficis?\nEl problema està en què no pot afirmar-se amb certesa que la dieta és la causa de la millor salut cardiovascular. Fa anys es va veure que als països mediterranis, sobretot Creta, que és bastant pobre, hi havia major longevitat i menor incidència d’infarts que a Anglaterra o EUA, països molt més rics i amb millor sanitat. Es va creure que o bé era un factor genètic, la qual cosa costa explicar perquè han hagut moltes migracions entre els països, o era un factor relacionat amb l’estil de vida, la dieta i l’exercici físic. Però pot ser que els que tenen una dieta mediterrània també es cuidin més, facin més exercici, així que no pots afirmar que sigui la dieta la causa. L’única forma de saber-ho és realitzar un estudi aleatorizado com el de Predimed. El que fem ara és valorar factors intermedis, com la pressió o el perfil de lípids. Però el determinant serà veure la mortalitat. És el que volem fer, seguir a aquests pacients per veure la seva mortalitat i això seria, fins al moment actual, la millor evidència que la dieta mediterrània és millor que l’altra.\nLlavors fins a quan s’estén el projecte?\nEls estudis solen ser de tres a cinc anys de seguiment, però el reclutament és progressiu, així que calculem que pel 2010 tindrem els primers resultats.\nÉs suficient temps això?\nSí, perquè el nombre de participants és molt elevat. I hem agafat persones d’una certa edat amb factors d’alt risc i que, fins a on sabem, tenen moltes probabilitats de tenir complicacions a curt termini.\nAlguna cosa que crida l’atenció és que estudiaran els factors genotípicos en relació amb els efectes saludables de l’alcohol.\nEstem aprenent que els gens ens marquen molt i que la dieta també influeix, s’activen gens en funció del que menges. Després de veure si la dieta mediterrània va bé a unes persones i a unes altres, volem veure si a algunes persones els va fins i tot millor. En l’alcohol això ja ho hem vist però no està suficientment demostrat. Si poguéssim identificar a quines persones els va a anar bé una mica d’alcohol i a quin unes altres no, podríem realitzar una anàlisi genètica i decidir què és el millor.\nPerò això serà a molt llarg termini suposo.\nA llarg termini, però no tant. No és ciència ficció. Estem parlant de cinc o deu anys. En els pacients amb lisdipemias, ja es fan anàlisis genètiques.\nSegons la seva experiència com a mèdic, què tal menja la gent?\nNosaltres en l’estudi hem fet una enquesta sobre catorze punts per veure com s’alimenten els participants. Complir els catorze punts suposa que es compleix una dieta mediterrània ideal. La mitjana dels participants que han fet l’enquesta i que tenen entre 50 i 60 anys, és d’un aprovat o un notable alt. És a dir, no mengem tan ben com pensem. Si féssim aquesta enquesta a joves veinteañeros, no sé que sortiria.\nAposto al fet que sortiria pitjor.\nSegurament. Fins i tot les persones d’una certa edat, educades i acostumades als valors del menjar casolà, s’estan allunyant de la dieta mediterrània perfecta. Es menja molta carn, poc llegum, hi ha molts aspectes que es poden millorar.\nPATRONS DE DIETES I ESTILS DE VIDA\nRamon Estruch es lamenta que estudis com Predimed són molt laboriosos i “a pesar que disposem d’ajudes de l’administració, aquestes mai són suficients”. La queixa sobretot fa accent en què aquests estudis preventius han de realitzar-se de forma inexcusable. “La gent només es mou quan ja han tingut l’infart i per aplicar medicaments”. Però, afirma Estruch, la clau per evitar entrar en el túnel de la malaltia és la prevenció. La dieta mediterrània és un dels factors determinants en aquesta prevenció. La paradoxa és que, a pesar que cada vegada es menja pitjor, el factor bio o mediterrani es ven molt bé en els productes.\n“S’afegeixen molt aquestes paraules comercialment i hauria d’existir un control de qualitat per no enganyar a la població. No es poden vendre ‘patates a la mediterrània’ amb només un 5% d’oli d’oliva”, afirma Estruch. La conseqüència d’aquesta moda és, també, una gamma de productes que garanteixen l’aportació diària de determinats aliments concentrats: fruita, verdura… Però, adverteix Estruch, de vegades la suma de tots els aliments, recollits aïlladament, no fa el total, perquè «hi ha aliments que interfereixen amb uns altres i és el context el que li dona el benefici total a la dieta».\n“L’autèntica dieta que defensem és l’estil de vida mediterrani, i no el ‘endollar-se’ la fruita en una injecció”, il·lustra Estruch. “És bé asseure’s a menjar. Estar aquesta estona xerrant amb els amics té un aspecte positiu que no és només el fet de prendre’s dues pomes al final. Per això parlem de patrons i no d’aliments”.


Xavi Hernández nomenat esportista català de l'any | La torre del Palau\nXavi Hernández nomenat esportista català de l'any\nEl terrassenc rebrà el guardó que atorga la UFEC el proper dia 11 de gener i agafa el relleu d'un altre egarenc, Pol Amat\nper Aterrassa.cat/ Europa Press, 13 de desembre de 2009 a les 12:35 |\nPer segon any consectuiu, el millor esportista català serà egarenc. El centrecampista del FC Barcelona Xavi Hernández ha estat escollit 'Millor Esportista Català' de l'any 2009 per la Unió de Federacions Esportives de Catalunya (UFEC) i el diari Sport, organitzadors de la dotzena edició de la Festa de l'Esport Català. El futbolista, doncs, agafa el relleu de Pol Amat.\nXavi ha estat escollit per unanimitat, una cosa que no havia succeït mai a la història d'aquests premis, on destaca la presència de Natalia Rodríguez (atletisme) i Gisela Pulido (vela) com a 'Millor Esportista Catalana' de l'any. El FC Barcelona s'ha emportat el premi a l'equip que més èxit ha tingut a l'esport català.\nEl centrecampista ha comentat aquesta mateixa tarda el premi, després de ser informat en roda de premsa després de l'entrenament del conjunt blaugrana. L'egarenc s'ha mostrat "molt orgullós" i "molt content" per aquest reconeixement que ha qualificat com "un gran privilegi".\nUn altre dels esportistes catalans guardonats és el capità espanyol de Copa Davis, Albert Costa, que el cap de setmana passat va aconseguir la quarta enciamera per a Espanya. L'extenista ha estat considerat com l'esportista amb més 'Mèrit Esportiu'.\nEls premis es lliuraran durant la gala de la XII Festa de l'Esport Català, que es farà el dilluns 11 de gener del 2010, a partir de les 20.00 hores, a l'Institut Nacional d'Educació Física de Catalunya-INEFC, organitzada per la UFEC i 'Sport'.


Escrit per Redacció el 30 octubre 2019\nEl passat dissabte al centre El Corte Inglés de Sabadell es va entregar el premi de la sisena edició del concurs de fotos #EstiuSabadell. La guanyadora, Mónica Crusat, s’endú una càmara GoPro de la mà del patrocinador del concurs, El Corte Inglés.\nCrusat ha guanyat la sisena edició del concurs amb una imatge en blanc i negre dels seus fills en una platja grega. És barcelonina i treballa a Terrassa. Va conèixer el concurs #EstiuSabadell a través de les xarxes socials. Segons assegura, és el primer cop que es presenta a un concurs fotogràfic, malgrat que la seva família és molt aficionada a la fotografia, ja que la seva parella té dues càmeres reflex i diversos objectius, que sempre porten carregant a un lloc i un altre. A partir d’ara, tindran una tercera càmera, una GoPro Silver cortesia del patrocinador del concurs.\nFoto portada: Crusat, la guanyadora del concurs, i el representant d’El Corte Inglés, David Rodríguez, aquest dissabte. Autor: David B.


PASTÍS DE XOCOLATA AMB HITLER (EBOOK) - BiblioEteca\nPASTÍS DE XOCOLATA AMB HITLER (EBOOK)\nAUTOR: GRAIGIE, EMMA; ND\nBerlín, 194, Alemanya està perdent la guerra i Adolf Hitler, amb els seus col·laboradors, és al seu búnquer des don dirigeix la operació i el país. Helga Goebbels, filla del cap de propaganda del partit nazi, narra els últims dies al costat de Hitler. Cada tarda berenen pastís de xocolata amb loncle Führer, però la Helga sap que les coses no acaben de funcionar. Lambient a dins del búnquer és tens. Els seus pares cada dia estan més nerviosos, la situació comença a ser insostenible. La Helga haurà dafrontar un destí que no ha escollit. Perquè com passa en totes les guerres, els nens nacaben sent les víctimes...


IB3 | Les administracions treballen ja en un pla educatiu de 0 a 3 anys\nLes administracions treballen ja en un pla educatiu...\nPortada > societat > Les administracions treballen ja en un pla educatiu de 0 a 3 anys\nActualment a les Balears hi ha 31.819 infants menors de tres anys, dels quals només 9.826 estan escolaritzats. Per tal de facilitar l’accés de les famílies a aquesta etapa educativa, les institucions al complet, Govern, consells insulars, ajuntaments i la Delegació del govern espanyol posen fil a l’agulla per tancar un pla d’actuació de 0 a 3 anys.\nLa primera passa serà decidir de què s’encarregarà cada administració, ja que la llei actual no ho especifica. També s’ha de planificar, per exemple, quantes places s’han de crear i com s’han de finançar.\nAquesta legislatura, recorden, el Govern ha invertit més de cinc milions d’euros en la xarxa d’escoletes públiques. Tot, mentre no es percep, diuen, cap dobler estatal en aquesta matèria. Uns ajuts que, amb aquest pla, es faran arribar també a les escoletes privades.\nLa conferència de presidents prevista per al mes de maig posarà oficialment en marxa aquest grup de treball. A partir de llavors, tendran cinc mesos per presentar un primer esborrany.


RETAILcat eixigeix ajudes directes immediates - Diari de Terrassa\nEl president de RETAILcat, Joan Carles Calbet.\nRETAILcat, que representa la patronal terrassenca Cecot, Comertia i Barcelona Comerç, ha denunciat aquesta setmana a la Comissió d’Indústria, Comerç i Turisme del Congrés dels Diputats “la inacció”, diuen, del Govern espanyol en la creació d’ajuts directes dirigits al comerç i la restauració, fent palès, a més, “els criteris restrictius i discriminatoris que contemplen les poques mesures de suport que s’han dictat”.\nL’organització considera “del tot inaudit” que les mesures aprovades al recent Reial decret 5/2021 de Mesures Extraordinàries de Suport a la Solvència Empresarial no siguin de caràcter universal. “És necessari replantejar aquestes mesures, rebaixar el percentatge de caiguda de facturació admès –ara en un 30%–, i fer les ajudes extensives a totes les empreses afectades, sense excloure CNAES o sectors”, defensa RETAILcat. A més, la plataforma reclama la reducció temporal de l’IVA i/o reduccions d’impostos com l’IRPF o l’Impost de Societats.


"Obriran les discoteques i no puc veure l'àvia a la residència"\nEntitats de familiars reclamen revisar el compliment dels protocols de visites dels geriàtrics, ara que el 97% dels residents estan vacunats\nUna dona, en una residència de la demarcació de Barcelona Xavier Bertral\nBarcelona¿De què serveix que el 96,8% dels usuaris de les residències ja estiguin immunitzats si encara viuen “en presons”, mentre que a l’exterior la cobertura de la vacuna és inferior i són poques les restriccions en vigor? És el que es pregunta la nova plataforma que aplega organitzacions de familiars i que reclama acabar amb un règim de visites que dona l’última paraula a les direccions dels geriàtrics i obliga a concertar les cites.\nVíctor Echaniz, de la plataforma Els Estels Silenciats, assenyala la “incongruència" que s’obrin les discoteques" i que, per contra, es mantinguin les “limitacions” per a les visites. "Els turistes venen i jo no puc veure la meva àvia quan em vagi bé", denuncia. L’entitat ha fet una enquesta sobre l’obertura dels centres a la qual han respost unes 150 persones i que conclou que al voltant del 70% de les residències permeten menys de tres visites o sortides setmanals. “El problema és que hi ha protocols, però al final són les direccions les que decideixen i no tenen cap control ni supervisió per part de l’administració”, denuncia.\nEn aquest sentit, la plataforma retreu als centres que imposin “múltiples impediments a les trobades de familiars”, i afirma que la “inacció” de l’administració converteix les residències en “búnquers d’impossible accés” i permet que es produeixin abusos contra els usuaris i se’ls obligui a viure amb “pèssimes de condicions de vida”.\nEl departament de Salut va publicar al maig l’última actualització del protocol per a les residències en què aconsella tornar a la normalitat prepandèmica, sempre guardant les mesures d’higiene i seguretat bàsiques. Per a les visites estableix que es facin amb cita prèvia per facilitar que el centre pugui tenir prou plantilla per supervisar que es compleixin les normes anticovid. Les entrades a les habitacions estan limitades només per als residents enllitats i només es permet un visitant alhora.\nDes de les patronals del sector sempre s’ha defensat la intenció d’obrir les residències tant com sigui possible, sense que es posi en perill la salut dels residents, i asseguren que la gran majoria de familiars accepten les normes.\nPrecaució davant dels més vulnerables\nVicente Rodríguez, membre del Grup d’Investigació sobre l’Envelliment del CSIC, tot i admetre “la hipocresia perquè obrin els hotels i no les residències”, també justifica que la població en general continua sota restriccions que limiten els seus moviments, així que tant l’administració pública com les direccions d’aquests centres volen cobrir-se les espatlles per evitar no només rebrots i un augment de la mortalitat, sinó també per evitar el col·lapse del sistema sanitari. “Davant d’una situació d’estrès, l’administració té la potestat de controlar la situació”, subratlla l’especialista, que també recorda que malgrat l’alta cobertura de la vacuna, la gent gran resident forma part del segment més vulnerable i que ha patit més i cal estar a l’expectativa de com es comportarà la variant delta, coneguda com la variant índia.\nAmnistia Internacional, que en un informe molt crític va parlar d’abusos, maltractaments i vulneració de drets a les residències durant els primers mesos de pandèmia, ha editat set consells per evitar que torni a repetir-se una situació com la viscuda: augment de les plantilles, més inversió, compliment del règim de visites i una participació de familiars i residents en la presa de decisions.


fabricant d'extracte d'herba verda\nExtracte Eyebright de naturalesa pura, pols Extracte d'herbes Eyebright a l'engròs\nL'extracte Eyebright s'utilitza per millorar els ulls brillants de la vista, la flavona és el principal ingredient actiu de l'extracte d'herba verda. FZBIOTECH, com a fabricant d'extracte vegetal, s'ha dedicat a proporcionar extracte natural d'alta qualitat natural a tot el món amb el millor preu. Per a la cooperació a llarg termini, hi ha disponible una mostra gratuïta. Xateja ara\nInformació bàsica d'extracte en pols d'Eyebright\nIntroducció de l'extracte d'Eyebright en pols\nL'herba d'Eyebright conté compostos astringents que redueixen els teixits inflamats. S'utilitza històricament per tractar moltes condicions oculars perquè la seva flor sembla un ull. L'herba també ajuda a la congestió respiratòria, problemes de sinus i al·lèrgies.\nFunció d'extracte en pols d'Eyebright\n1.Eliminació de la fatiga ocular i millora de la visió Els ulls brillants;\n2. Ajudar a reduir les bosses dels ulls i els cercles foscos;\n4. Millora la visió i la funció dels ulls.\nXi'an Fengzu Biological Technology Co, Ltd és un dels fabricants professionals d'extracte d'ulls de la Xina, per a tots els que necessiteu del millor preu, orgànic, 100% pur, naturalesa i extracció d'ulleres de fàbrica de GMP, no dubti en contactar amb nosaltres. I benvinguda a granel a l'engròs i extracte d'ulls d'alta quantitat, extracte d'herba verda, extracte d'ulls en pols, extracte d'espècies shiitake en pols de nosaltres.\nHot Tags: extracte d'herba verda, Extracte Eyebright de naturalesa pura, Extracte extraíble d'herba Eyebright, pols en pols, gotes d'ulls oculars


Descobrim el projecte de Santulana | Mitja Llimona\nSi existís la possibilitat de comptar amb un inventari d’olors, els prestatges de les nostres biblioteques estarien, sense dubte, plens d’àlbums de records a on posar (literalment) el nas per viatjar per la nostra memòria personal i col·lectiva. La idea és engrescadora. I, si no, pensem-hi un instant: quantes vegades, passejant distretament, una olor a l’atzar ens ha fet reviure un instant de la nostra infància?, o ens ha fet pensar en una persona? O recuperar un moment feliç? O, potser, agredolç? Si bé, és cert que tenim l’olfacte desentrenat i, en una societat a on prima la cultura audiovisual, la resta de sentits queden, inevitablement, en un segon terme.\nConèixer el projecte de Santulana et porta, per ganes, a la necessitat de reaprendre i revalorar la màgica presència de les olors en la nostra rutina: fer-les més presents i voler-les retenir. De fet, només entrar al pati de l’Íngrid, el Jordi i els petits Aran i Dai, sense adonar-me’n, oloro! El projecte es fa present i conscient en tots els detalls. No hi ha dubte que Santulana no és una empresa a l’ús al voltant de la cosmètica natural. El seu plantejament vital, la seva energia i la seva capacitat d’encomanar passió fan de Santulana una aposta molt més enllà dels productes que venen. Acaronen allò que fan i són presents en totes les fases del procés: des del cultiu dels ingredients fins a la venda final. Són uns enamorats de la seva feina i la gaudeixen. Això es nota i es respira. Viuen amb presència i són els ingredients clau per tirar endavant un projecte amb essència i ànima. Una aposta per tenir cura del que és visible parant atenció al que queda invisible.\nSe sol dir que la cara (i, podríem dir, el cos!) és un reflex de la nostra ànima. A Santulana l’interior i l’exterior van de la mà?\n[Íngrid] Aquesta pregunta ara mateix és essencial per nosaltres. Estem treballant molt el tema emocional en els nostres productes. És a dir, que no només sigui cosmètica de cura per la pell, sinó que també tinguin un codi que transmeti quelcom a l’interior. Per exemple, no sé si has sentit a parlar del codi de l’aigua?\nNo ho conec…\n[Í] És una teoria que explica que, per exemple, si poses música de Mozart a les molècules d’aigua, aquestes agafen una estructura que és pura poesia. En canvi, si els hi poses música més estrident les molècules, que d’entrada són com flocs de neu perfectes, es comencen a esquerdar i a tenir uns colors i unes formes molt més desordenades. Basant-nos amb això, entenem que tot el que utilitzem, l’aigua que fem servir per els cosmètics, té una determinada energia i, aquesta, codifica l’aigua. Per tant, quan t’impregnes del producte també pots codificar la teva aigua vital i modificar les teves emocions. Per això nosaltres busquem fer cosmètica emocional. És a dir que, tant per dins com per fora, et reconforti.\nCosmètica amb un punt terapèutic.\n[Í] Sí, les nostres cremes, de fet, ja porten flors de Bach.\n[Jordi] No volem fer, només, tractaments antiedat o regeneradors o que calmin la pell, sinó que volem que els nostres productes siguin també energètics. I, al final, el que és clar és que som un 80% aigua.\n[Í] Estem estudiant molt en aquesta línia. Ara mateix és el que més ens emociona.\n[J] Sabem de gent que hi treballa, però tampoc ho ven massa. Costa d’explicar-ho i no tothom està obert a rebre-ho.\nAixí com amb el tema de l’alimentació sembla que s’està creant tota una revolució i la gent va prenent més consciència de la necessitat de menjar bé, creieu que en el camp de la cosmètica natural pot estar passat un fenomen similar?\n[J] Ara hi ha molts més llocs on comprar cosmètica natural. Està en un bon moment.\n[Í] Tot i que també hi ha molta competència deslleial. Productes que et venen com a naturals i de naturals en tenen ben poc. Hi ha moltes marques no regulades i això implica un risc contra la salut. Nosaltres passem uns exhaustius exàmens bacteriològics i, a vegades, tot i fer-ho de manera natural et sorprens de la contaminació que porten les teves cremes o els teus xampús i hi has de posar conservants naturals. Però sense aquest procés no n’ets conscient i aquests productes poden causar problemes a la pell, als culets dels bebès… És un tema delicat.\nEs pot dir que tot comença amb un taller de sabons i amb la pregunta: “Algú té pensat vendre aquests sabons?”\n[Í] Si si! Els dos treballàvem en una llibreria de Barcelona. Jo estava a l’apartat de novel·la i còmic, a la caixa, i el Jordi repartia llibres d’idiomes.\n[J] …i estudiàvem al mateix lloc. L’Íngrid estudiava naturopatia i jo teràpies naturals, quiromassatge…\n[Í] A mi em va començar a ressonar el tema de la cosmètica i vaig trobar un curs de sabons a Barcelona. Clandestí total. Érem quatre dones grans i jo, en un pis del Clot amb una calor brutal! La mestra es deia Marcela Burgos i ens va ensenyar a fer tres o quatre sabons i vaig al·lucinar. Va ser ella qui ens va preguntar: “Bueno chicas, y ¿qué vais a hacer con los jabones? ¿Vais a venderlos?”. Aquí vaig fer un clic. I au, a fer sabons!\n[J] I a provar coses!\n[Í] Se’n riu perquè al principi vaig fer moltes proves i fins i tot vaig fer un sabó amb curri (riuen). Pensa que d’això fa 10 anys i aleshores estava molt sola amb això. Vam començar com vam poder: vam anar a Eivissa a vendre i també a la Fira del Sabó de Montgai en la que encara avui hi col·laborem. Aquí va començar tot i ja no hem parat. El següent pas va ser deixar les nostres feines.\nImagino que això també va suposar un punt d’inflexió.\n[J] Si, és dur. Has de triar. L’Íngrid va llençar-se primer.\n[I] Quan vaig fer-ho jo, llançar-s’hi era una mica boig. Ara hi ha més gent que s’hi arrisca. Però estava contenta, perquè veia que me n’anava sortint. I, de fet, no he treballat mai enlloc més.\nD’on ve el nom de Santulana?\n[J] És una paraula d’origen Indi – l’idioma oficial de l’Índia-, tot i que té molta sonoritat catalana, i vol dir equilibri. Per la sonoritat i pel que significa ens encaixa molt amb el que fem.\n[Í] De fet, al principi jo em deia un altre nom i el Jordi va buscar un nom pel tema dels massatges i em va dir que volia dir-se “Santulana”. I jo quan vaig sentir el nom li vaig dir: “Si home! Jo també vull ser Santulana! Santulana serem els dos”. Va ser un nom que em va ressonar molt a dins. Jo crec que ens escau molt. L’equilibri el busquem en les fórmules, en les persones. Alguna vegada hem pensat en canviar-lo, però no ho farem. Tot i que, a vegades, ens diuen de tot: Santataula, Santaluna…\n[J] Santillana… (riuen)\nA Santulana sou uns grans defensors de l’slow life. Quins beneficis aporta?\n[Í] Els beneficis tots! Nosaltres hem decidit tenir aquesta vida perquè, després de viure a Barcelona, i sent els dos de poble, buscàvem un altre cop el contacte amb la natura, parar, consumir poc i portar una vida més tranquil·la. Per això vam decidir instalar-nos aquí i apostar per l’slow life. De fet, ho tenim molt integrat. Va molt amb nosaltres: consumim producte de l’hort (km.0), busquem escollir molt els nostres horaris…\nUs cuideu. Mimar-se en el dia a dia, però, pot arribar a ser complicat. Hi ha alguna tècnica per acabar introduint en la rutina l’hàbit de cuidar-se?\n[J] Un moment que en realitat pot ser molt curt: destinar 30 segons a rentar-nos la cara que sembla una eternitat, però és important agafar la rutina. I al dutxar-se, per exemple, dedicar 30 segons a la teva cara.\n[Í] De fet diuen que si durant 21 dies fas la mateixa rutina, aleshores la integres i ho fas sempre.\nPerquè aplicar-se cosmètica natural també hauria de ser un ritual no?\n[Í] És un moment de connexió amb un mateix: et toques, et mires,… a vegades fent un petit massatge estimules el rec sanguini, la pell,… i els cosmètics entren millor.\n[J] Els nostres productes estan vius. Tot el que hi ha dins està viu.\n[Í] Per posar un exemple, el nostre desodorant és de pasta i recomanem mullar una mica els dits per agafar-la i aplicar-la. Al principi a la gent li feia mandra, però està sent tot un èxit! Va molt bé perquè t’obliga a tocar-te l’aixella, i si hi hagués algun bony podries detectar-lo. Aquestes coses són importants.\nTots aquests ingredients, de fet, hi són també a Santulana. Com definiríeu la filosofia de la marca?\n[J] Com és la filosofia de Santulana?… (deixa la pregunta a l’aire).\n[Í] És una filosofia del contacte amb la natura, d’aprofitar els beneficis que aquesta et dona, molt familiar, de consum a petita escala…\n[J] Fer les coses amb molta cura: fem lots petits i així sabem què hi ha en cada un d’ells. Ens agrada poder assaborir cada ingredient.\n[Í] Exacte, tot passa per les nostres mans. El control d’allò que fem és pur. La premissa és: ho farem tan bé com sabrem perquè el producte que acabem fent el puguem defensar. La filosofia és de fer-ho tot nosaltres, de cuidar, de mimar. Fem des del cultiu fins a la venda.\nNosaltres fabriquem també a tercers i hi ha marques que ens diuen per mòbil el que volen i un: “Ja em passaràs la factura!”. I es desentenen totalment del procés del seu producte. Nosaltres no ho podríem fer mai això. Quan fabriquem a tercers tota la nostra bona energia va cap aquell producte.\nAnem molt d’slow life però a vegades fer-ho tot un mateix és esgotador (riuen). Però ens agrada tant…\nAl final, es pot dir que es tracta d’un projecte professional que ha acabat sent un projecte vital\n[Í] Santulana és la nostra vida. I els nostres nens són tope Santulana! Fan extractes aquí fora amb un got, coneixen un munt de plantes,… ho tenen molt integrat.\n[J] A vegades volen ajudar massa i tot (riu).\nIntegrar els nens en el vostre projecte va sorgir d’una manera natural?\n[J] Sí. Si tens flors, plantes al jardí i a l’hort és inevitable que sàpiguen que és la calèndula, el romaní, l’espígol…. i que t’ajudin.\n[Í] Diem: “Vinga va, anem a collir calèndules!” i hi ha dies que ho fan de gust i altres dies que els fa mandra! L’altre dia l’Arán va estar collint calèndules i desgranant-les o el Dai va arrencar tota una planta… i argh! Però quan van néixer ja van néixer amb aquesta condició.\nCom és el procés de llançament d’un producte nou?\n[Í]Doncs a formular i a no parar fins que el producte surti com realment volem!\nQuè és formular?\n[Í] Barrejar ingredients. Jo m’he format moltíssim i tinc uns coneixements adquirits que fa que no hagi de començar sempre de zero. Ja sé, per exemple, les sinergies que hi ha entre les matèries primeres i, així i tot, a vegades encara m’equivoco. Formular és seure, concentrar-me molt, preguntar-me què vull amb aquesta crema i/o amb aquest sabó, emocionalment què vull equilibrar, fer que les fórmules siguin agradables al tacte, penetrin bé i que energèticament estiguin equilibrades… i a partir d’aquí: provar, provar i provar.\nHi ha un producte per a cada persona?\n[J] És difícil, perquè si hi ha un producte per cada persona, també podríem pensar que hi ha un producte per a cada situació concreta que viu la persona.\n[Í] Al final quan tu passes per una emoció són emocions que no són noves, són estàndards. I a partir d’aquí ens anem guiant. No pretenem que els nostres productes siguin personalitzats, perquè això és inviable. Però sí que la informació vital que portin pugui equilibrar a la persona en el moment que estigui, i això és molt maco! La clau és formar-se i actualitzar-se molt.\nAixò us permet ser competitius. Tot i que imagino el vostre públic no és el mateix que el dels grans “monstres” de la cosmètica.\n[Í] Ser competitius no vol dir competir amb ningú. Si no que tu mateix vas superant-te i passant esglaons.\n[J] L’avantatge de ser una empresa petitona és que podem agafar un producte que fa 10 anys que tenim al mercat i canviar-lo de dalt a baix per millorar-lo. Segurament les grans marques no poden plantejar-s’ho això. No tenen tanta flexibilitat.\n[Í] Les persones han d’evolucionar i els productes també. Si un producte el vaig formular fa 6 anys i, ostres!, ara ja no ressono amb ell per què no canviar-lo? Aquell producte era el millor que podia fer amb els coneixements que tenia aleshores, però ara en tinc més, he madurat, i el meu públic també té més coneixement. Per tant, el producte ha de ser un altre. Això també porta una bona feina. Jo a vegades penso que m’agradaria estar com al principi. De fet, si poguéssim, nosaltres no vendríem. Ens passaríem el dia formulant!\nÉs la part més poètica del procés.\n[Í] Sí, jo és amb la part que em sento més realitzada i més connectada. El tema de venda és més estressant.\nHi ha la pressió d’arribar…\n[Í] Sí. Com comentàvem, nosaltres també fabriquem a tercers i la sort és que, al ser artesans, no tenim un mínim de producció. Això també ens permet ajudar a persones que, com nosaltres, volen legalitzar la seva marca. No som un gran laboratori. Respectem molt els processos i treballem molt “de tu a tu”.\nAquesta part també ha de ser molt interessant: poder ensenyar, acompanyar en l’ofici…\n[Í] Molt. Ens trobem amb gent molt igual a nosaltres. I, al final, nosaltres deixem la nostra energia en el seu producte i ens el sentim una mica nostre. Volem que els hi vagi bé.\nParlàveu molt de la formulació i, vosaltres, quin ingredient de la fórmula Santulana sou?\n[J] A mi, el primer que m’ha vingut al cap és un oli essencial: o mirra o encèns… o una fusta, una resina. Una olor de fons, persistent.\n[Í] Totalment! Jo m’identifico amb la calèndula, perquè me l’estimo molt.\nLi veus? (dirigint-me al Jordi)\n[J] Si, és una planta molt agraïda, delicada…\n[I] Tot i que també em veuria molt com un oli vegetal…\nEn el projecte també feu tàndem i cada un n’és un ingredient clau…\n[J] Jo porto més la part tècnica: legislació, registres sanitaris, comptabilitat, pressupostos,… i , a l’haver fet perfumeria, també faig combinació d’olis essencials, maceració…\n[Í]I jo porto formulació, màrqueting, xarxes socials, parlo amb els clients, faig disseny gràfic, fotografies de producte…\n[J] Som dos, ens hem de repartir tot el pastís.\n[Í] De fet una vegada vam intentar delegar i no va funcionar…\nI compartir feina en parella és complicat?\n[J] Complicat no, tot i que t’ho emportes tot a casa, esclar.\n[Í] Després de sopar dius: “Va anem a mirar el Netflix”. I estem allà i: “Escolta, has enviat aquell mail? O has fet tal cosa o tal altra?”. És la nostra vida! De fet, amb el Jordi des que ens vam conèixer que no ens hem separat. Ens vam conèixer perquè érem companys de pis, vam treballar junts, vam estudiar junts, tu (es dirigeix al Jordi) te’n vas anar a un viatge a Tailàndia 4 mesos, vas tornar,… i sempre junts! Jo crec que ja ho sabem portar. Som Santulana, un equip!\nDiuen que si perds un dels sentits, els altres es magnifiquen. Creieu que som poc presents en les olors?\n[J] El tenim desentrenat. Quan ets petit és el sentit que tens més desenvolupat i, després, per tota la informació visual i sonora que reps, al final te n’oblides. Però les olors, a vegades, et traslladen a un record.\n[Í] Si, de fet, hi ha gent que olora i diu: “Uaaauh, quina olor més bona”. I d’altra que diu: “Ostres quina pudor!”. Això també és perquè tenim les olors associades a alguna cosa. Cadascú les viu diferents. O quan entres aquí tothom diu: “Ohhh quina olor!”. I jo sempre penso: aiii, tant de bo pogués sentir-la. Però no, nosaltres la tenim molt integrada i no la percebem.\nFa 10 anys, quan vau començar, us imaginàveu estar on esteu?\n[J] No! Ha estat molt progressiu.\n[Í] Com que totes les accions les fem nosaltres ja les veiem a venir. Però últimament és molt intens. Ara fa poc hem llançat la web nova. I amb això, i l’impacte de les xarxes socials, hem pogut connectar amb gent amb qui, d’una altra manera, no haguéssim pogut arribar. Amb la maternitat també vam fer una mica d’aturada. Jo vaig necessitar centrar-m’hi.\nI quin somni teniu… per d’aquí 10 anys?\n[J] Abans! Ara fer obrador nou, ampliar instal·lacions. Portar el laboratori aquí a Santpedor.\n[Í] Tenim somnis de tocar de peus a terra.\n[J] D’idees n’hi ha moltes. I abans no n’has començat una, l’Íngrid ja en té deu més (riu!).\n[Í] Però aquests són somnis molt reals, i, bé, quan s’acabi això a una altra cosa! Així no ens avorrim mai!\ncosmètica emocionalcosmètica naturalemocionsexteriorininteriorMitja Llimonaoutsantulana


El Santfeliuenc Futbol Club mobilitza a tota la ciutat per seguir somiant junts | Esport Blanc i Blau\nEl Santfeliuenc Futbol Club mobilitza a tota la ciutat per seguir somiant junts\nPosted on 9 Abril 2013 by Esport blanc i blau\nDes del web del Santfeliuenc Futbol Club s’apel·la al suport de tota la ciutat per al decisiu partit que el proper dissabte a partir de les 18 hores disputaran Santfe i Sants:\nDiumenge va ser una tarda dura de pair. Pels que estimem el Santfeliuenc i estem enverinats pels colors blanc-i-blaus la derrota a Valls va ser un mal tràngol. El viatge de retorn a casa va ser més amarg i trist que mai i ahir tampoc no va ser el dia més feliç. Tanmateix han passat les hores i comencem a remuntar el vol. I remuntem el vol perquè sabem que el nostre magnífic equip ho donarà tot per regalar al club, la ciutat i tothom que s’hi sumi la major gesta en 107 anys d’història. Volem l’ascens perquè el mereixem, perquè aquesta meravellosa història ha de tenir un final feliç. No hi ha marxa enrere. Ara més que mai neix l’esperit santfeliuenc, l’esperit per un club que ha de fer el salt de qualitat més important de la seva venerable història. I heu de saber que en aquesta aventura no us deixarem sols. Viurem vuit finals o les que calguin al vostre costat. El proper dissabte Les Grases tornarà a ser el centre de la vida santfeliuenca perquè vosaltres, futbolistes i cos tècnic, ho mereixeu.\nEl Santfeliuenc tindrà l’acompanyament el proper dissabte del Tro de Falguera Foc i Tabals. La més jove de les colles de la ciutat. Constituïda el 12 de novembre de 2011 vol dinamitzar la cultura popular des del barri de Falguera. Així doncs Falguera i la seva gent també es bolca amb el Santfeliuenc i dissabte Les Grases tornarà a ser una festa de tambors i timbals amb el Tro de Falguera i també, esclar, amb Sentiment Immortal que dia rere dia va creixent.\nPosem Les Grases a rebentar, vine amb els colors blanc-i-blaus\nEl Santfeliuenc – Sants ha de ser una festa. Ens hem de reivindicar ara més que mai. Per això tots els membres d’una entitats de la ciutat -esportiva, cultural, veïnal, social- tindran entrada gratuïta. També tots els aficionats que vinguin amb una bandera blanc-i-blava tindran accés gratuït, i els nens que vinguin amb samarreta, bandera o colors blanc-i-blaus pintats a la cara seran convidats a un refresc.\nEl proper dissabte tots som un, per un esperit santfeliuenc!!!\n« La Penya Recreativa sigue ilusionada El Sant Llorenç revitalitza l’handbol de la ciutat i s’imposa al Sant Joan Despí B en el derbi per la permanència »


La CUP celebra que Garcia Caurin deixi els Serveis Territorials d’Ensenyament | Candidatura d'Unitat Popular\nLa CUP celebra que Garcia Caurin deixi els Serveis Territorials d’Ensenyament\nL’endemà que la CUP exigís el seu cessament, la premsa informa que Vicent Garcia Caurin deixa de ser director dels Serveis Territorials d’Ensenyament del Maresme i Vallès Oriental\nL’endemà que la CUP exigís el seu cessament, la premsa informa que Vicent Garcia Caurin deixa de ser director dels Serveis Territorials d’Ensenyament del Maresme i Vallès Oriental. Celebrem aquesta notícia i desitgem que Garcia Caurin no continuï actuant de forma autoritària en el nou càrrec que se li assignarà.\nLa CUP celebra que, l’endemà d’exigir el seu cessament, s’hagi anunciat que deixa el càrrec el fins ara director de Serveis Territorials d’Ensenyament del Maresme i Vallès Oriental.\nEsperem que s’hagi acabat el temps de les imposicions i l’autoritarisme. Josep Vicent Garcia Caurin, director dels serveis territorials Maresme-Vallès Oriental ha exercit el càrrec amb una forma de fer autoritària. Durant l’etapa de cinc anys al capdavant de la institució, Garcia Caurin ha mostrat manca de capacitat de diàleg i ha anat creant conflictes de forma innecessària amb la comunitats educativa del territori que ha gestionat. A Mataró Garcia Caurin s’ha negat a mantenir diàleg tan amb la comunitat educativa com amb el govern municipal.\nL’episodi més recent ha estat programar la ja reiterada eliminació de línies de P3 a l’escola pública per al curs 2016-2017.\nCal destacar la lluita incansable dels col·lectius afectats durant aquests anys per la gestió despòtica del director de SSTT d’Ensenyament. Un cop més, queda palès que la mobilització és imprescindible.\nPerò, a Mataró, Garcia Caurin no marxa amb les mans buides: ens deixa en herència, entre d’altres coses, un acord marc per a la licitació dels menjadors escolars embastat, la promesa de l’institut-escola Angela Bransuela que no serà, un forat al Joan Coromines i molts més danys colaterals. No se l’oblidarà fàcilment, no.\nCom acostuma a passar en aquests casos, el sr. Garcia Caurin deixa el seu lloc a SSTT per “ascendir” i integrar-se al gabinet de la nova consellera d’Ensenyament Meritxell Ruiz. S’ha anunciat que aquest dijous la consellera farà públics els canvis en l’organigrama d’Ensenyament. Desitgem que les responsabilitats que es posin a les seves mans no li permetin continuar perjudicant impunement l’ensenyament públic amb el mateix autoritarisme del qual ha fet gala en la seva etapa a SSTT del Maresme i Vallès Oriental.\n> Notícia a La Vanguardia: Vicent Garcia deja los Serveis Territorials d’Ensenyament del Maresme\n> Petició de cessament dilluns 8 de febrer\n> Vídeo de la roda de premsa de petició de cessament


L'ANC, Òmnium i l'AMI se sumen a un acte on intervindran a distància Puigdemont i Ponsatí\nPerpinyà acollirà una diada solidària amb els presos, exiliats i represaliats\nBarcelonaAbans de la manifestació del dia 10 de novembre a Perpinyà per commemorar el Tractat dels Pirineus i agrair el suport de la Catalunya Nord per organitzar l'1-O, la capital del Rosselló acollirà el dimarts 30 d'octubre una diada solidària amb els presos polítics, exiliats i represaliats. L'objectiu de l'acte, que tindrà lloc a la plaça de la Victòria, és denunciar la judicialització del procés independentista. La diada l'obrirà l'expresident Carles Puigdemont, amb una intervenció gravada, que donarà pas als parlaments de la presidenta de l'ANC, Elisenda Paluzie, del president de l'AMI, Josep Maria Cervera, de membres d'Òmnium i de la plataforma de suport a Tamara i Adri, així com de Jordi Pesarrodona, el regidor d’ERC de Sant Joan de Vilatorrada encausat per desobediència per posar-se un nas de pallasso, o de Jean-Paul Billès, representant dels batlles solidaris de la Catalunya Nord.\nLa segona part abordarà els efectes del 155 amb la participació d'un representant de l'ensenyament nord-català, de Ramon Font (USTEC), de la consellera Clara Ponsatí –amb un vídeo també per la seva condició d'exiliada– o de Dolors Feliu, advocada i membre del Col·lectiu Praga. La tercera part aprofundirà en la necessitat d'implantar la República Catalana i comptarà amb la presència de represaliats, exiliats, familiars de presos, eurodiputats, polítics locals i Isona Passola, directora i presidenta de l'Acadèmia de Cinema Català.\nL'acte, presentat pels periodistes Txe Arana, Júlia Taurinyà, Enric Balaguer i Laura Bertran, es clourà amb les actuacions musicals de Pere Figueres, Franck Sala, Joan Ortiz, Leslie Malet, Titot, Marc Serrats i Els Delai i de la Federació Sardanista del Rosselló i corals locals. Després de l'acte, els assistents tenen programat anar cap a la presó del Puig de les Basses, on esta empresonada l'exconsellera Dolors Bassa.


Revistes Científiques - Investigacions publicades\nPublicacions, investigacions, llibres, articles científics\nPer tal de mantenir un estricte control de qualitat i de conèixer a fons les noves tècniques i materials que van apareixent al mercat, a Clínica Dental Padrós duem a terme estudis i investigacions científiques de forma regular. Els resultats d’algunes d’aquestes investigacions han estat publicats en revistes científiques nacionals i estrangeres o editats i publicats com llibres.\nLlibre: Adhesió dental. Pautes d’actuació clínica.\nPublicat per Ed. Especialitzades Europees 2009\nA continuació pot veure un llistat d’algunes d’aquestes publicacions en revistes científiques:\nFotografies publicades en les revistes científiques


Retalls de llum: d’octubre 2010\nEl lloc on visc.\nExposició col.lectiva de fotografies d'alguns dels membres d'espaifotografic.cat.\nDoncs res, que m'he enredat a muntar-la i ja està al programa del Casino de Caldes de Montbui. La inaugurem el dissabte 6 de novembre a les 19 hores, a la Sala d'Art Casino. Qui li vingui de gust i pugui, us hi espero.\nEnviat per Quim Dasquens a 9:52 1 comentari:\nEtiquetes de comentaris: exposició fotogràfica fotografia espaifotografic\nEspera cap a on?\nAquesta fotografia ha esta la guanyadora del concurs mensual del col.lectiu espaifotografic.cat que es basava en il.lustrar el sentiment de Solitud. I bé, per votació de tots els participants, aquest cop l'escollida ha esta la meva.\nQuan la vaig fer ja em va donar aquesta sensació en veure el contrast, una sola presència de la figura asseguda al banc i l'ombra allargada damunt del terra. A més pel moment del dia ja quasi era una fotografia en blanc i negre, quasi sense color que ja em va donar peu a revelar-la així.\nCanon 40D. ISO 100 f:16 1/640s 35mm. Balanç de blancs: manual.\nSi en voleu saber més del concurs i de la proposta del mes vinent o, sobretot, del col.lectiu:\nEnviat per Quim Dasquens a 15:09 2 comentaris:


La Taula de la Competitivitat Industrial de Rubí comença el disseny de mesures concretes - Economia - Rubí TV\n27 organitzacions busquen accions que donin resposta a les prioritats definides a la fase d'anàlisi\nLes cinc taules de treball són: Impuls de Rubí com a ciutat industrial i innovadora per promoure accions que incideixin en millores en la mobilitat i l'accessibilitat, crear una ciutat sostenible, relació universitat i centres tecnològics amb l'empresa, i mesura de l'impacte en la planificació territorial; FP i ocupabilitat per a la millora de les empreses i la qualitat de vida per promoure mesures que incideixin en els àmbits de la millora de la qualitat de l'FP i la millora d'eines d'inserció; Millora dels serveis i la gestió de l'Ajuntament de Rubí per promoure accions en el suport de l'Àmbit de Promoció Econòmica a l'empresa i millorar l'atorgament de llicències; Comunicació i cohesió de la ciutat per millorar la comunicació de l'Ajuntament cap a la ciutadania i les empreses, la comunicació entre empreses i organitzacions presents al territori i la definició dels trets identitaris de la ciutat i Projectes supramunicipals per definir actuacions amb una visió conjunta que fomenti la competitivitat de Rubí i la seva comarca amb iniciatives d'alt impacte, positives per a tots els municipis de proximitat. 'L'objectiu de la taula és crear un espai de concertació i coresponsabilitat on els agents dissenyin i executin de manera conjunta les polítiques pel desenvolupament econòmic local i supralocal. Amb la posada en marxa de les diferents taules de treball, la proposta agafa impuls i constatem, de nou, l'alt nivell d'implicació de tots els agents', exposa el regidor de l'Àrea de Desenvolupament Econòmic Local, Rafael Güeto.\nLa primera de les Taules de Treball, Impuls de Rubí com a ciutat industrial i innovadora, es va posar en marxa l'11 d'abril amb una sessió inicial on van participar diverses àrees de l'Ajuntament de Rubí, les associacions empresarials de Polígons Industrials de Cova Solera, Can Jardí, Can Rosés, Rubí Sud Q1 i Q3, les empreses BJC i DSV, el Fòrum CECOT Rubí, Eurecat, UAB, el Parc de Recerca d' UAB, ACCIÓ/Generalitat de Catalunya i el Consell Comarcal del Vallès Occidental. En aquesta sessió els diferents agents han articulat solucions mitjançant la metodologia Design Thinking i han formulat el pla de treball que s'anirà executant mitjançant el treball col·laboratiu a la plataforma Next Cloud així com a través de reunions presencials, si s'escau.


Projecte 5è - ANTIC EGIPTE by ceipsantgil 12734 views\nLa Casa encantada by Eva Barceló Camps 368 views\nYasin by classepeggy 195 views\nVida d'ultratomba momificació by undalacant 1598 views\nLes mòmies by Veronica7bc 335 views\nLes mòmies i els sarcòfags Fernando B by esther 705 views\nEl tema de la presentació és la civilització egípcia.\n1. La civilització egípcia\n2. Història

La civilització egípcia es va centrar al nord Àfrica. Concentrada al riu Nil.

Aquest poble va ser fundat al 3150ac.

La civilització va prosperar gràcies a la fertilitat del riu Nil.

Van tenir èxit en el seu sistema matèmatic, el treball en pedra i les tècniques de construcció que van facilitar la construcció de piràmides.

\n3. Les mòmies

Una mòmia és un cadàver conservat de tal manera que no està en descomposició.

\n4. Procès de momificació (1)

S'estira el cos sobre una plataforma, es rentava i depilava.

Es fica un ferro corb pel nas per treure el cervell.

Es treuen els instestins, els netejaven, els rentaven amb vi de palma i després amb àromes mòlts.

S'omple el ventre de mirra pura mòlta i canyella.

\n5. Procès de momificació (2)

S'embalsama el cadàver i es cobreix de nitre durant setanta dies.

Al cap dels setanta dies, es renta el cadàver i es cobreix tot el cos de benes de fil. Cada bena portava una oració. Entre les benes s'hi col·locaven amulets d'Ankh:

\n6. Procès de momificació (3)

La momificació acabava amb el ritual d'obrir-li la boca al cadàver, perquè d'aquesta manera la mòmia recuperava les seves capacitats físiques.

La portaven en barca funeraria fins a la tomba.

Desprès s'havia de presentar-la davant Osiris i passar el Judici final:

\n7. La tomba de Tutankamon

L'any 1992, Howard Carter va entrar a la tomba de Tutankamon.

A la cambra funerària es van trobar tres taüts: el primer era de fusta laminada en or, el segon de fusta, el tercer d'or i dins d'aquest la mòmia.

\n8. Els déus egípcis (1)

Ra, déu del sol: es presenta en tres formes: en escarabat, en disc solar i en un vell recolzat en un bastó.

\n9. Els déus egípcis (2)

Osiris, senyor dels inferns: era rei de la terra i va ensenyar als egipcis la religió i el cultiu de cereals.

\n10. Els déus egípcis (3)

Anubis, déu funerari: acudeix a emportar-se els morts a l'altra vida.

\n11. Els déus egípcis (4)

Isis, esposa, mare i maga: és la germana i esposa d'Osiris i mare d'Horus. És el símbol de la unitat de la família divina.

\n12. Els déus egípcis (5)

Horus, el déu falcó: va lluitar contra Set, el seu oncle, per recuperar el tron del seu pare. Finalment, es va convertir en rei d'Egipte.


Temptacions, de la Fura dels Baus – #AsSocPerla\nTemptacions, de la Fura dels Baus\nDivendres 21 de març a les 20.30h a la Biblioteca de Catalunya\nObertura del X Festival BBVA de Música Religiosa de Vic a càrrec de La Fura dels Baus que proposen un treball a partir d’una vídeo performance de caràcter íntim i de gran impacte sensorial, diferents imatges, músiques i sonoritats ens conduiran vers una singular reflexió sobre l’èxit i el fracàs en el context actual. Una funció única. Amb: Vanessa Papa (actriu) i Miki Espuma (direcció i composició).\nOrganitza: L’Atlàntida, centre d’arts escèniques d’Osona.\nPublicat a PortadaPer AsSocPerlaDeixa un comentari\n← Primers assajos oberts de ‘L’orfe del clan dels Zhao’\nViatge de l’home que esturnuda – BRUNO ORO →


Fragmentari, el bloc d'en Bernat Villarroya: de gener 2010\nSobre les taules (la de mesures contra la crisi i la de pressupostos)\nEn relació a la Taula de mesures contra la crisi...\nEl Ple de l’Ajuntament de Vilafranca del Penedès de 19 de gener de 2010 ha acordat crear una Taula de mesures anticrisi (antecendent aquí). Ara cal concretar el funcionament d’aquesta taula i com s’articula en relació al pressupost municipal. En aquest sentit des d’Iniciativa per Catalunya Verds – Esquerra Unida i Alternativa (ICV-EUiA) hem proposat la declaració institucional de desembre de 2008 de la Fundació Pro-Penedès La crisi econòmica del segle XXI ja que, en dos fulls sintetitza un anàlisi de deficiències i possibilitats de la comarca que, en línies generals, pensem que segueix vigent. Caldrà, això sí, completar-la amb les xifres més recents de les que es disposi.\nEn relació al funcionament de la Taula i a la selecció de propostes, proposem que una primera selecció de les propostes concretes que hi ha es faci al debatre el Pressupost 2010: Així allò que es pugui concretar, que s’incorpori al pressupost; mentre que allò que requereixi aprofundir es tracti a la Taula de mesures contra la crisi.\nEn relació al Pressupost municipal de 2010...\nEntre novembre de 2008 i gener de 2009 es va reunir una Taula de Pressupostos amb la participació activa dels grups municipals d’ICV-EUiA, PP, CUP, PSC i, en les primeres sessions, d’ERC. El document final d’aquella Taula de Pressupostos recollia 64 mesures i, en molts casos, la concreció pressupostària i un calendari d’execució.\nDes d’Iniciativa per Catalunya Verds – Esquerra Unida ja vam fer públic el gener de 2009 que estàvem a favor del pressupost que recollia aquest document, que el govern actual té des dels primers dies de ser a la Casa de la Vila.\nAlguna d’aquestes mesures estan en curs o s’han aplicat durant el 2009, però la majoria no. Per fer-les realitat és evident que cal una dotació econòmica, però també, necessàriament, una voluntat política a l’hora d’aplicar-les.\nCom a primer pas proposem que el govern actual expliqui d’aquesta seixantena de mesures, quines recull implícitament en la seva proposta de pressupost, i en quin grau; i quines descarta o aplaça, i per quin motiu.\nDes de la perspectiva de la lluita contra la crisi social i econòmica per la nostra part destacaríem d’entre aquestes mesures:\n1) Pla d’inclusió i lluita contra la pobresa: Garantir el suport a les famílies que estan quedant en situació vulnerable, optimitzar coordinació amb el tercer sector, etc. Suficiència pressupostària i de personal als serveis socials.\n2) Residència municipal de l’INCAVI: Atenció a les persones grans que ho necessiten, centralitat de l’equipament, fent possible visites a peu (i per tant més habituals), i reforç del sector social de l’economia.\n3) Rehabilitació d’habitatges: màxim esforç de l’Ajuntament per fer una política d’habitatge inclusiva, evitant la degradació dels barris i que també ajudi en la reconversió de part del sector de la construcció i que estengui les possibilitats de ‘lloguer just’. Reforç del programa de rehabilitació d’habitatges. Debat i aprovació del Pla Local de l’Habitatge pendent.\n4) Intervenció integral i regeneració urbana: executar el que ja està previst i amb partida pressupostària (carrers entorn Plaça Lluís Via; Pere III i Abat Copons). Garantir el finançament i l’execució de la Llei de Barris de l’Espirall i avançar en el Pla Especial de l’entorn del Carrer Sant Pere més enllà del primer tram ja realitzat.\n5) Escola Oficial d’Idiomes: fer possible l’ampliació de l’oferta horària i de cursos.\n6) Centralitzar a internet la informació dels cursos de formació que s’imparteixen a Vilafranca (cursos de l’oficina de treball, dels sindicats, de les organitzacions empresarials, de l’Ajuntament, de les entitats...). Realitzar un estudi de formació d’adults que permeti adequar l’oferta formativa a les necessitats del mercat laboral de la comarca.\n7) Reciclatge i gestió de residus: Reforç de l’economia social i de la indústria mediambiental, avançar en Pla de Gestió de Residus, instal·lar una segona minideixalleria.\n8) Estalvi i eficiència energètica: dotació pressupostària per poder aplicar les previsions de la nova auditoria ambiental. Implantar plaques fotovoltàiques en espais de domini públic municipals (reorientació d’oficis vinculats a la construcció). Debat i aprovació del Pla de Mobilitat pendent.\n9) Accés al crèdit: evitem que idees viables de negoci quedin al calaix per manca de finançament inicial. Reforçar la política de concertació de micro-crèdits amb altres agents (ICF, entitats bancàries) especialment estudiant acords amb entitats de Banca Ètica. Gestionar amb Banca Ètica els fons d’emergència i els projectes de solidaritat i cooperació.\n10) Aposta eno-cultural del territori penedesenc: potenciant sinèrgies en els sectors de la cultura, el vi i el cava, l’agroturisme, la hostaleria i el comerç de proximitat. Suport al projecte del Vinseum i realització del Pla Especial de la muntanya de Sant Pau amb participació ciutadana i sectorial.\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 23:36 Cap comentari:\nDe Copenhaguen a Vilafranca del Penedès...\nLa manca de compromís de molts Estats ha fet que la recent cimera mundial per combratre el canvi climàtic no hagi tingut els resultats que moltes persones esperàvem. Per conèixer més a fons que ha passat a Copenhaguen i debatre quina pot ser la nostra actuació a nivell local dilluns fem aquesta trobada. Hi sou convidats i convidades!\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 7:48 Cap comentari:\nPle extraordinari: debat i mesures locals davant la crisi\nSi algú llegeix aquest bloc des d'una altra localitat segurament ens dirà que a la seva població un debat similar es va fer ja fa bastants mesos. Aquí però, lamentablement, ha anat així.\nVal a dir que era un ple extraordinari convocat a petició del primer grup de l'oposició, el PSC, seguint el procediment del Reglament Orgànic Municipal.\n"Curiosament" el govern (CiU) va convocar per al mateix dia i una hora abans el ple ordinari de gener: amb dos punts de tràmit (adaptació d'estatuts del consorci d'aigues i un tema de personal) i dues mocions (suport als encausats per recollir signatures durant una jornada electoral, i retocs per millorar la transparència). En tots els casos ICV-EUiA vam votar a favor.\nUs adjunto a continuació el guió de la intervenció que vaig fer com a portaveu del grup ja en el debat del ple extraordinari:\n"Novament, bona nit a tothom,\nDebatem avui un grup de mesures per reaccionar a nivell municipal davant la crisi. L'Ajuntament, evidentment, no acabarà amb l'atur i la crisi, ja que el problema és mundial. Ara bé, si que pot adoptar algunes mesures.\nI des d'Iniciativa per Catalunya Verds – Esquerra Unida i Alternativa [ICV-EUiA] considerem important que, finalment, es debati què pot fer l'Ajuntament per, en la mesura del possible, contrarestar la crisi social i econòmica que estem patint.\nCaldrà però que més enllà del debat, s’adoptin propostes concretes, i això vol dir dues coses: primer que aquestes mesures quedin recollides en el pressupost municipal i segon que hi hagi un acord polític sobre com aplicar-les.\nPer tant aquesta és una feina que es reprèn avui, però que per ser efectiva ha de tenir una continuïtat, i això caldrà fer-ho en el debat del pressupost de 2010, que ja tornem a anar tard...\nHem de dir també que lamentem que aquest debat i aquest reprendre la feina es faci amb un any o catorze mesos de retard: L’últim trimestre de 2008, com a mínim des d’Iniciativa per Catalunya Verds – Esquerra Unida, ja parlàvem de la necessitat urgent de moltes d’aquestes mesures.\nI en parlàvem en una taula de pressupostos on eren presents la majoria de grups per fer el pressupost 2009, que era l'any clau en la lluita contra la crisi.\nVa ser en reunions com aquestes on per exemple, vam plantejar reforçar el programa de rehabilitació d’habitatges per tal de facilitar el ‘lloguer just’, i oferir un treball assumible per petites i mitjanes empreses de la comarca, un treball socialment útil per la regeneració urbana de Vilafranca tot impedint que la ciutat es degradi, facilitant la cohesió social i evitant desigualtats entre barris. Un programa de rehabilitació que també ha de servir per assolir uns barris vius i actius, que mantinguin desperta la ciutat tant des d’un punt de vista cívic i social, com des de la vessant econòmica i comercial.\nEn aquell moment ho vam dir molt clar, recuperin hemeroteques:\nICV entén que “el 2009 ha de ser a Vilafranca l’any de la rehabilitació i la regeneració urbana” dinamitzant els recursos disponibles de la Llei de Barris, del Fons d’Inversió Local i del Pressupost Municipal.\nEn vam parlar i abastament.\nI prou que ens va costar convèncer el grup que ara presenta la moció que calia una aposta en ferm pel programa de rehabilitació d’habitatges!\nTant ens va costar que, quan els vam convèncer, ja no es va poder aprovar...\nEn fi, ara fan plenament seva la proposta, i nosaltres ho celebrem. Què diferents que es veuen les coses quan s’està a l’oposició oi?\nPerò parlàvem d’aquelles reunions per preparar el pressupost de l’any clau, del 2009. Plantejàvem utilitzar la banca ètica i obrir línies de micro – crèdit de suport a les persones emprenedores per tal que cap bona idea es quedés al calaix per manca de finançament.\nParlàvem des de diversos grups de reforçar els serveis socials amb més personal i recursos, de fer un Pla d’inclusió i de lluita contra la pobresa (i aquí hi entrava, entre moltes d’altres mesures, optimitzar la coordinació amb el Banc d’aliments i altres entitats del tercer sector), o, ja anteriorment, que no podia ser que hi haguessin nens i nenes que quedessin sense poder assistir a activitats escolars com la natació perquè la seva família no en podia pagar el preu.\nParlàvem de fer un Institut Municipal d’Acció Cultural, del projecte   de la muntanya de Sant Pau, del Vinseum... és a dir de modernitzar el sector turístic i aprofitar per rellançar la indústria agroalimentària del cava, amb tot el que porta associat (empreses del sector del cartró, etiquetes...).\nNo és que fóssim els únics, hi havia més gent que ho deia: La Fundació Pro Penedès, organisme on hi ha els sindicats de treballadors i les organitzacions empesarials de la comarca té una Declaració institucional de desembre de 2008 que ja parlava de mantenir reunions a nivell local amb les entitats financeres per garantir el crèdit a els empreses, de donar respostes socials a les persones amb més vulnerabilitat, de vetllar pels autònoms, de reorientar la construcció cap a la rehabilitació, d’apostar per l’estalvi energètic i les energies alternatives, de donar suport al desenvolupament de l’economia social (i podríem parlar aquí de residència d’avis de l’Incavi)...\nPerò aquell treball, que era el que tocava fer en aquell moment, a contracor nostre, va quedar aparcat quan era més necessari. I durant mesos i mesos en aquesta casa només es va parlar de l’enrenou de la moció de censura...\n...i ha passat el 2009, que era el primer any clau en la lluita contra la crisi. Bé això ha anat així i ara no es pot canviar, simplement cadascú que reflexioni.\nAra però estem al 2010, la crisi segueix aquí i no sembla que vagi a menys (com a mínim a peu de carrer) i per tant hem de mirar endavant. Votem a favor de reunir, encara que sigui amb un any de retard, aquesta mesa.\nCaldrà que en concretem els detalls (per exemple pensem que a, part de sindicats i organitzacions empresarials cal incorporar també les organitzacions de comerciants i les organitzacions agràries, i que potser li hem de donar un caire més comarcal) com més aviat millor i que veiem com es pot recollir en els pressupostos. No són propostes infalibles, segur. N’hi haurà de millors, posin-les sobre la taula. Però comencem per alguna cosa, anem per feina i posem fil a l’agulla. Si avancen en propostes concretes, a nosaltres ens hi trobaran.\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 14:45 Cap comentari:\nDe visita a la dessalinitzadora del Llobregat\nHi anem aquest dissabte! (+ info)\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 21:39 1 comentari:\n2010: Els Mags davant la crisi\nComprovo aquests dies que molta gent hem demanat als Reis Mags jocs de taula, d'aquests que compartim amb família i amistats. Clàssics com les preguntes del Trívial o els números del Rummikub o bé novetats senzilles com les cartes del 'Time's Up' o els insectes del 'Hive' (El Rusc – La Colmena).\nI els Mags, com el Tió, tot i les limitacions que imposa la situació actual, sembla que han respost bastant. De fet, potser és el seu compromís amb la resistència contra la crisi: uns regals poc sofisticats, utilitzables moltes vegades i d'ús col·lectiu i compartit. I que no condicionen les relacions humanes al sobreconsum...\nPotser és la seva sabia manera de suggerir-nos que hi ha altres maneres de fer les coses: de forma més senzilla, sostenible i conciliadora... I amb un lloc per tothom a la taula de joc.\nPublicat per Bernat Villarroya i Garcia a 19:38 Cap comentari:


GAUDÍ enlarged biography GAUDÍ\nAND ART NOUVEAU IN CATALONIA\n/ Gaudí / Enlarged biography\nInici Modernisme Passeig Museu\nVirtual Arquitectura Escultura Pintura Arts Decoratives Literatura Música Àrea\nespecial: Catedrals del vi Edificis desapareguts Modernisme\nfunerari Projectes no realitzats Modernisme\ncatalà fora de Catalunya Bibliografia Novetats Propòsit Contacti’ns Dades\nGAUDÍ enlarged biography\nGAUDÍ - L'home -\nSíntesi biogràfica Biografia ampliada: Naixement i infantesa La nissaga de Gaudí Estudis i primeres activitats professionals Acabament dels estudis d’arquitectura Inicis professionals La vida sentimental de Gaudí La plenitud Últims anys Cronologia Influències El pensament polític i patriòtic de Gaudí Amics de Gaudí Col·laboradors de Gaudí L'obra\nObra arquitectònica: A Catalunya Fora\nAspectes Tècnics: La tècnica arquitectònica de Gaudí: Geometria i mecànica Aspectes Decoratius: La ceràmica El mobiliari El ferro i altres metalls Els vitralls\nFonts i altre informació\nLinks Bibliografia Llibreria sobre Gaudí Altres Arquitectes Modernistes Catalans Biografia ampliada\n(Veure també Síntesi biogràfica i Cronologia):\nTot i les dificultats per determinar els orígens de la nissaga de Gaudí, varis indicis apunten que per part paterna, les primeres referències d'algú anomenat Gaudí a Riudoms, les tenim en un Joan Gaudí - fill d'Antoni i de Joana - que als voltants de 1630 ja hi vivia, pel que sembla, procedent d'alguna població de l'Occitània i més concretament la regió d'Alvèrnia a on el cognom Gaudí amb diferents grafies com Gaudy, Gaudin o Guaudin hi eren i encara hi son relativament freqüents. Aquest primer Joan Gaudí que es va establir a Riudoms, es va casar l'any 1634 amb Maria Escura amb qui tingué tres fills. Es casà novament, en segones núpcies amb Caterina Esquer amb la que tingué quatre fills. Un dels fills del primer matrimoni, en Joan fou l'hereu. Es conserva el testament del primer Joan Gaudí datat el 21 d'abril de 1638 i que l'historiador Joan Torres i Domènech ha publicat. Es tracta d'un interessant document molt extens escrit naturalment en català a on s'intercalen paraules occitanes que reflexen els seus orígens. Joan Gaudí i Escura d'ofici teixidor, es casa l'any 1663 amb Maria Oriol. El seu fill Joan Gaudí i Oriol d'ofici pagès, es casà amb Vicenta Coll i el seu fill Josep Gaudí i Coll, es casà amb Maria Figueras.\nRebesavis paterns de Gaudí, Josep Gaudí i Coll (pagès-1708/1778) - Maria Figueras - ? -. Besavis paterns de Gaudí, Francesc Gaudí i Figueras (pagès-1739/1780) - Francesca Salvany i Serra (1752/1790-1811?) - Casats l'any 1767 -. Avis paterns de Gaudí, Francesc Gaudí i Salvany (calderer-1773/1828) - Rosa Serra i Torroja (1786/1751) - Casats l'any ? -\nPares de Gaudí, Francesc Gaudí i Serra (calderer-1813-1906) - Antonia Cornet i Bertran (1813-1876) - Casats l'any ? - Síntesi genealògica per via materna:\nRebesavis materns de Gaudí, Jaume Joan Cornet (pagès-?) - Antònia Llombart (?) -. Besavis materns de Gaudí, Carles Cornet i Llombart (batidor de coure-?) - Maria Sans i Fernandes (?) -. Avis materns de Gaudí, Antoni Cornet i Sans (calderer-1771-1856) - Maria Bertran i Buxeda (?) -. Pares de Gaudí, Antònia Cornet i Bertran (1813-1876) - Francesc Gaudí i Serra (1813-1906) -.\nJa a partir del mateix any 1873 en que inicia els seus estudis d’arquitectura, comença la seva col·laboració amb Francesc de Paula Villar i Lozano - el primer arquitecte de la Sagrada Família - i Martorell i Sala que serà determinant, més tard, pel seu nomenament com arquitecte director de la Sagrada Família. Per pagar-se els estudis, treballa amb Josep Fontseré en el projecte del Parc de la Ciutadella, especialment la font monumental, el Mercat del Born i en altres projectes. També treballa per Francesc de Paula Villar en el Cambril i l'absis de l'Església de la Mare de Deu de Montserrat (1886-1887) i per Joan Martorell amb qui treballa com ajudant a la construcció de les Saleses i l'Església dels Jesuïtes del carrer Casp de Barcelona (1882-1889).\nEls anys següents, segueix simultaniejant els estudis amb altres activitats com el projecte que Gaudí presenta a un concurs convocat per la realització d’un panteó pel músic Anselm Clavé - que Gaudí i altres concursants es veuen obligats a retirar en favor del projecte de Lluís Domènech i Montaner i Josep Vilaseca -. L’any 1875 realitza la torre d’aigües pel dipòsit del Parc de la Ciutadella. L’any 1874 comença el servei militar a l’exèrcit espanyol que durarà fins al 1877. La data d’incorporació es el 7 de Juliol i el cos a que s’incorpora es l’Arma d’Infanteria de Barcelona, seguint posteriorment - Desembre de 1876 - a l’Administració Militar. Al acabar-se la guerra carlina, va ser declarat Benemèrit de la Pàtria, encara que ell no hi va intervenir. Els documents del seu pas per l’exèrcit, ens permeten conèixer alguns aspectes curiosos d’aquest període, com per exemple que el qualifiquen de delineant, que la seva fitxa no aclareix si era nascut a Reus o a Riudoms, que es va haver de pagar el seu vestuari militar que li va costar 37,25 pessetes de l’època, etc.\nL’any 1878 es crucial en la vida de Gaudí, ja que: El 4 de Gener fa el seu examen final de la carrera d’arquitectura. El 15 de Març obté oficialment el títol d’arquitecte, ja que el Director de l'Escola Tècnica Superior d'Arquitectura havia inclòs el seu nom entre els quatre que figuraven en l’expedient que, en data 11 de Febrer de 1878, havia enviat al rector de l’Universitat, per tal que se’ls hi atorgués el Títol d’Arquitecte.\nConeix a Eusebi Güell i Bacigalupi - comte de Güell - per a qui construirà una part molt important de la seva obra. (Veure\nEls amics de Gaudí)\nJa hem comentat també la seva col·laboració amb altres prestigiosos professionals de l'època que li van permetre anar perfeccionant el seu coneixement de les tècniques arquitectòniques. Recordem aquí, la seva col·laboració amb Martorell i Sala i Josep Fontseré. La vida sentimental de Gaudí:\nAquest període de la vida de Gaudí es desenvolupa bàsicament entre els anys 1883 i 1917 i comença amb els projectes de la Casa Vicens a Barcelona i El Capricho a Cantabria - Espanya -. El comte Eusebi Güell li encarrega la construcció d'una entrada, una consergeria i unes cavallerisses per a la seva finca de Pedralbes. Aquesta obra encara de petites dimensions, té una notable importància per els criteris arquitectònics molt renovadors que s'aniran desenvolupant en la futura obra de Gaudí i els elements de simbologia catalanista que inclou - la menció al jardí de les Hespèrides -, procedent de l'Atlàntida de Jacint Verdaguer. El drac de ferro forjat de l'entrada entre els dos cossos d'edificis, ha esdevingut un dels símbols de la ciutat de Barcelona.\nA més de la seva intensa activitat com a arquitecte, Gaudí es mostra molt interessat pels aspectes històrics nacionals de Catalunya. Això el fa desenvolupar una intensa activitat amb els sectors culturals afins i es aquest un període en que realitza nombrosos viatges i trobades amb altres artistes catalans que senten les seves mateixes inquietuds. Així, podem mencionar el seu viatge al monestir de Poblet o la seva participació a la trobada de catalanistes d’ambdós costats del Pirineu a Elna (Rosselló) amb Verdaguer, Marià Aguiló, Àngel Guimerà, Masriera, etc. L'activitat al despatx de l'arquitecte comença a ser molt intensa, amb un equip de professionals dirigits per l'incondicional Francesc Berenguer. L'any 1885, Gaudí ja realitza el primer projecte de planta de la Sagrada Família.\nL'any 1906, el 23 d’octubre mor el seu pare Francesc Gaudí i Serra als 93 anys a la\nCasa Gaudí del Park Güell en que vivien junts des de l’any anterior.\nÚltims anys: Els últims anys de la seva vida, Gaudí es concentra en la construcció de la Sagrada Família. Com a conseqüència de la progressiva evolució de la seva fe religiosa, entra en un profund anàlisis de tots els aspectes de la religió catòlica, inclosos els litúrgics, que li permetran entrar en tots els detalls constructius del seu temple.\nL'últim any de la seva vida va viure a la Sagrada Família. El 7 de juny de 1926 va ser atropellat a la Gran Via de Barcelona entre els carrers Bailèn i Girona per un tramvia del nº 30. Inicialment no va ser reconegut - degut a la simplicitat de la seva vestimenta - i el van portar a l'Hospital de la Santa Creu, a on, un cop identificat, va morir el 10 de juny de 1926 rodejat dels seus col·laboradors i amics. Va ser enterrat a la capella de la Verge del Carme de la cripta de la Sagrada Família. Després dels anys d’oblit i de crítica que va generar el "Noucentisme" - moviment crític amb el Modernisme i que el va succeïr a Catalunya cap a l'any 1910 - , avui en dia la fama d’en Gaudí ha esdevingut un fet reconegut arreu del món, tant per part dels especialistes com del públic en general.


L'aspecte d'una botiga també és marca\nTothom associa la marca Apple amb la coneguda poma del seu logotip de capçalera però el TJUE, en una resolució del passat 10 de juliol, ha dictaminat que la peculiar configuració de les seves botigues també pot ser considerada com a tal.\nEl 2010 Apple Inc. va sol·licitar i obtenir el registre d'una marca tridimensional que comprenia la configuració de les seves botigues, també anomenades "Apple Stores" als EUA. Posteriorment va estendre aquesta sol·licitud a tercers estats, entre ells Espanya, on la marca ha estat concedida sense entrebancs, però a Alemanya l'Oficina de Marques va considerar que la representació d'una botiga no era un signe que s'ajustés a les prescripcions de la Directiva Comunitària 2008/85/EC de Marques. Apple va recórrer la denegació als tribunals alemanys i aquests van elevar una qüestió prejudicial al TJUE per a que es pronunciés al respecte.\nEl Tribunal conclou en la seva resolució, que la representació interior de la botiga que es fa en la marca permet garantir les funcions d'indicació d'origen i distintivitat propis de qualsevol marca i per tant el considera un signe vàlid per distingir productes o serveis.


Els malalts de covid-19 persistent alerten que hi ha menors afectats XAVIER BERTRAL\nBarcelonaLa Sònia, veïna de Sant Cugat de 45 anys, fa més de quatre mesos que arrossega símptomes de covid-19. La febrícula, la tos, el mal de pit i el cansament que patia des del 9 de març van confirmar-se amb una PCR com a patologies de la malaltia, que va derivar en una pneumònia lleu. Superada la pitjor etapa del coronavirus, encara ara arrossega símptomes, però el que més la preocupa són les seves filles: la Rut, de 4 anys, i l’Alba, que en té 11. Malgrat que al març, quan la seva mare va emmalaltir, només van tenir febre un dia, des de mitjans de maig les dues van començar a tenir febrícula i cansament més o menys intermitent. Tot i que la PCR els va sortir negativa, els símptomes encara no han remès i fa uns vint dies que són diaris. La resposta que la Sònia rep en aquests moments del CAP la fa sentir “impotent”: “És normal que els nens tinguin febrícula. No li posis més el termòmetre”.


Wikiloc | 140928 Travessa del Port de Rus (Boí - Cabdella) Trail\n140928 Travessa del Port de Rus (Boí - Cabdella)\nEspectacular, preciosa, completa i variada travessa del Port de Rús, entre el Pla de l'Ermita a la Vall de Boí i Cabdella a la Vall Fosca, que forma part de la ruta dels Camins Vius, que dona la volta pel Parc Nacional d'Aigüestortes i Sant Maurici , en 5 o 7 etapes. Es un recorregut de 15,5 Km. amb un desnivell pujat de 970m i baixat de 1.222m. que crerua el Port de Rus pujant també al Tossal de Rus de 2.668m., pujant pel Barranc del Port i baixant primer pel barranc de la Coma del Port i després pel Pontet de Tus i la vall de Riqüerna.\nRecorregut senyalitzat al formar part de la ruta Camins Vius, pel que trobarem marques en tot el recorregut i senyalització vertical. També trobarem marques de GR, blanques i vermelles, corresponents al GR-11.20 entre la sortida i el trencall que va a l'estany Gento.\nPaissatge espectacular preciós, amb vistes a la Vall de Boí de pujada i a la Vall Fosca de baixada.\nRecorregut per fer preferentment de maig a octubre, ja que la resta de l'any amb neu el recorregut es un altre, canvia radicalment el paissatges i les condicions per fer-lo no son les que aquí es descriuen.\nRecorregut d'una certa longitud i amb un densivell important, sense dificultat tècnica, més enllà d'algun tram pedregós a la baixada, pel que es considera que la dificultat és moderada.\nRecorregut fet en format travessa, ja que aprofitant que disposem d'autocar ens ho facilita molt i al ser un grup gran val la pena, resultant més còmode i eficient. Per tant, s'haurà de tenir en compte fer combinació de vehicles o que ens portin o ens recullin. Ideal per a grups excursionistes que es moguin en autocar.\nRecorregut combinat amb la travessa del Port de la Gelada, entre Senet i Boí, fet el dia abans, allotjant-nos a la vall de Boi. Ideal per a grups excursionistes per pogramar-lo en un cap de setmana. Adjuntem aquí el link de la ruta del primer dia, per si pot inrteressar:\nSortida: Pla de l'Ermita. Pugem de Boí en direcció a l'estació de l'esqui de Boí-Taül i tot just després de pasasr pel Pla de l'ermita on hi ha unes quantes cases i un hotel , en el seguent revolt de la carretera on surt el camí és el punt de l'inici del recoregut.\nArribada: Cabdella. Al centre del poble davant de l'església de Sant Vicenç.\nBreu descripció; DSortim del revolt de la carretera a Boi, agafem el corriol que surt a l'esqeurra en el mateis revolt creuant el Pont de la Ribera. Primer pugem suaument al costat del riu per aviat anem agafant altura, creuan el torrent del Barranc de Carants. poc després pugem de manera més acusada per les Marrades des Marros i quan es suavitxa el pendent deixem el corriol a l'esquerra que puja als estanys de Pessó. Creuem el barranc que baixa dels llacs i poc després deixem a la dreta una cabana de pastors.\nProp de la coat 2100 creuem el torrent del Crestall i ja deixem el bosc enrera. A partir d'aqui seguirem per prats amb una llarga i gradual pujada i deixant a la dreta el Barrnc del Port. Dixem a la dreta uan basseta i més amunt tamb´ñe a la dreta i una mica més amunt un petit estanyol, és lo Bassot que es troba ja a 2300m. Seguirem pujant pel corriol, de vegades no tan ben definit al ser per prats, tot i que hi ha marques. Passem per una zona de mulleres i janomés ens qeuden les darreres rampes fortes per arribar al Port de Rus de 2.617m. Ja que hi som pugem al Tossal de Rus, per un corriol, curt però costerut que surt a la dreta arribant aviat als seus 2.668m., punt més alt del recorregut. per tornar al Coll.\nBaixem per l'altre vessant entrant a la Vall Fosca. El primer tram és dret, amb vàries llaçades curtes , per terreny més pedregós. Més avall el camí es suavitza i passem algunes torrenteres, Tornem a fer unes llaçade més dretes, cruem una tartera i un mica més avall el camí es bifurca. A l'esquerra aniriem pujant pel GR a l'Estany Gento, però nosaltres seguim baixant a la dreta seguint marques només de Camins Vius, baixant amb un cert pendent per les Marredes del Pontet cap el Pontet de Rus, des d'on veiem diversos saltants d'aigua que baixen pel barranc de les Maineres que ve de l'estany Tapat.\nCreuem el pont i segureim les marques grogues resseguint la Vall del riu Riqüerna, que tindrerm sempre a la dreta. Anem perdent alçada pasant pel Prat de Riberto, els Fontanals, deixant les Roques de'n Pilatos a l'esquerra, sempre perdent alçada i al tram final al costat mateix del rierol, per arribar a Cabdella, creuant el petit, bonic i costerut poblet, de pessebre, per acabar davant mateix de l'esglèsia de Sant Vicenç.\nA estanys del Pess�\nTorrent del Crestell\nCartell Estany Gento\nCartell A la drets\nMarrades des Marros\nHi, found this interesting trail: 140928 Travessa del Port de Rus (Boí - Cabdella) https://www.wikiloc.com/hiking-trails/140928-travessa-del-port-de-rus-boi-cabdella-21423207 Regards, Wikiloc | Trails of the World


Crònica de la presentació de la Guia de la València del primer franquisme (1939-1948). 14-2-2022 - ACICOM\nCiutadania Documentació Esdeveniments Llibres Per a Saber Més Vida associativa\nCrònica de la presentació de la Guia de la València del primer franquisme (1939-1948). 14-2-2022\nDimecres dia 9 de febrer ACICOM feia públic que el dilluns següent (14 de febrer) se celebraria una conferència sobre la recent publicació del llibre Guia per la València del primer franquisme (1939-1948), precedida per una ruta pel centre de València. El divendres, dia 11, ja es tenia l’aforament complet i vam haver de tancar les inscripcions. Cal dir que hem obert una llista d’espera per tornar a organitzar una altra presentació més endavant (si vols que t’avisem d’aquesta nova sessió escriu-nos a acicom@acicom.org)\nQuan ens va explicar el projecte d’aquest llibre vam implicar-nos, sense dubtar-ho, per afavorir la seua producció amb una aportació econòmica per aconseguir els drets d’algunes de les imatges que tan bé il·lustren aquesta publicació. Col·laboració que junt amb la realitzada per UGT-PV i CCOO-PV fent pinya junt a l’enorme treball que han realitzat les tres persones que han coordinat el llibre i tantes altres amb articles i aportacions, ha aconseguit aplegar a fer-ho realitat.\nLa sessió va constar de dues parts:\n18.30h Eixida de la Ruta des del Hall de l’Edifici OCTUBRE, Centre de Cultura Contemporània C/ Sant Ferran 12, 46001 València\n19.30h Presentació del llibre a l’Aula 1 de l’OCTUBRE\nD’aquesta manera, es va convocar tothom a les 18.30 h al hall de l’Octubre CCC, acreditant a les persones que havien fet la seua inscripció prèvia i a la vegada es preparava a l’Aula 1 la presentació que començaria una hora més tard. La gent anà arribant i José Ignacio Pastor -President d’ACICOM– va fer una breu presentació de com seria l’acte. Tot seguit, les més de cinquanta persones inscrites, guiades per José M. Azkárraga, es dirigiren a la plaça de l’Ajuntament.\nLa llibreria Fan Set va posar a disposició de les persones interessades l’adquisió de la Guia.\nAzkárraga amb l’ajuda de fotografies en tamany A3, ens mostrà com era la València del primer franquisme, mostrant els trencaments i les continuïtats. Aquí no farem un resum de la seua explicació, per això haureu de visitar el seu web https://valenciafranquista.dival.es/ que té una quantitat espectacular d’informació i consultar el meravellós llibre que han publicat a PUV i a l’editorial de la UPV. Aquí parlarem de les sensacions, de com va ser veure i conéixer de la mà d’un dels majors experts -i sense sortir de la plaça- els vestigis del franquisme al cor de la nostra ciutat, o per contra, com aquests han desaparegut en alguns casos.\nEl ritme frenètic de la ciutat un dilluns de vesprada feia passar desapercebut l’escut franquista que encapçala el rètol d’un dels carrers principals que entren a la plaça, subtil però impassable en el temps. Tots coneixem les plaques del «Ministerio de la Vivienda», però t’has parat mai a examinar la part superior dels noms dels carrers? A partir d’ara, mentre camines pel centre de la ciutat alça la vista i de segur que més d’un en trobaràs.\nDesprés d’una hora de passejar i aprendre coses que molts desconeixíem vam refer el camí cap a l’Octubre. Vam realitzar una breu introducció-presentació a càrrec de Jose Ignacio Pastor, president d’ACICOM, i la nova coordinadora del Grup de Memòria ARA d’ACICOM: Margalida Roig Sureda. Donant pas a Juan Salazar Bonet, Andreu Ginés i Sánchez que juntament amb Azkárraga van parlar del projecte de la guia. Salazar n’és coordinador amb Azkárraga i Lucila Aragó, Ginés i Sánchez escriu el segon capítol amb Josep Sorribes.\nJose M. Azkárraga Téstor, Andreu Ginés i Sánchez i Juan Salazar Bonet\nAndreu Ginés i Sánchez -autor del llibre La instauració del franquisme al País Valencià, editat per PUV– va parlar de com s’havia instal·lat políticament i econòmicament el franquisme fent menció especial a alguns dels personatges més decisius del moment. A la vegada, i seguint el discurs de l’historiador, s’anaven projectant les imatges que de tot el que es parlava a partir del web del projecte. Un web que complementa el llibre, on podreu trobar imatges específiques de cada capítol, compta amb un ‘Qui és qui?’ amb els noms dels protagonistes i una breu biografia, entre moltes altres coses. És una eina divulgativa essencial que apropa al públic una part de la nostra història que ha estat poc contada.\nLa conferència no va deixar indiferent a ningú i es va obrir un torn de paraules que derivà en un debat. Va quedar establit que l’interés pel qual van ser els inicis del franquisme a València i el paper de les persones que ho feren possible és quelcom present a la societat. Es van tractar temes des de quina és la mateixa naturalesa del franquisme -si és feixisme o no- fins als projectes urbanístics que es van formular i portar a terme a la ciutat.\nAgraïm i destaquem la col·laboració de totes les persones que han fet possible aquesta sessió, a banda dels autors de la Guia, a:\nAlícia i Emília com a fotògrafes\nLuci i Inés com logís\ntica, organització, acreditació, etc.\nMargalida i Ximo com a membres del Grup de Memòria ARA d’ACICOM\nJose Ignacio com organitzador\nMargalida Roig Sureda, Coordinadora del Grup de Memòria ARA d’ACICOM\nLa ‘Guia de la València del primer franquisme (1939-1948)’, ha estat coordinada per José María Azkárraga, Lucila Aragó i Juan Salazar. L’obra és fruit de la col·laboració de Publicacions de la Universitat de València i l’editorial de la Universitat Politècnica de València.\nEL WEB INTERACTIU QUE AMPLIA EL CONEIXEMENT QUE ENS APORTA LA GUIA\nUn reportatge fotogràfic de la sessió sobre La Guia de la València del primer franquismes en: https://flic.kr/s/aHBqjzCreF (punxa damunt)\nacicomAzkárragaCCC Octubreciutadaniacomunicació políticacreació de públicsculturademocràciadret a la informacióMemòria ARAmemòria històricapresentació de llibresUniversitat de ValènciaUniversitat Politècnica de València


Defensa penitènciaria - Advocats penitenciaris de Barcelona | Sànchez Viu\nSànchez+Viu és un despatx de referència en dret penitenciari. Ens avala la nostra àmplia trajectòria professional que s’ha traduït en les múltiples col·laboracions que tenim amb alguns dels millors despatxos penalistes d’Espanya.\nEl nostre equip és expert en assessorar i defensar a persones condemnades a penes de presó tant en el moment previ a l’ingrés en el centre penitenciari, com al llarg del compliment de la condemna.\nAssessorem, defensem i acompanyem als nostres clients i als seus familiars en els moments clau del compliment de la pena privativa de llibertat: l’ingrés, la classificació inicial, la sol·licitud de permisos, l’accés al tercer grau i la sol·licitud de llibertat condicional.\nAixí mateix, els assessorem en tots els conflictes i els dubtes que es derivin del compliment de la pena, amb visites periòdiques als centres penitenciaris.\nApostem per la prevenció en l’àmbit penitenciari, assessorant altres despatxos d’advocats penalistes en fases prèvies a l’entrada a la presó dels seus clients o durant l’execució de la condemna, a fi de dissenyar la millor estratègia penitenciària.\nSànchez+Viu és un despatx compromès amb la realitat penitenciària. El nostre equip col·labora amb entitats i organismes que treballen en l’àmbit de l’execució penal. Formem a familiars d’interns i voluntaris de presons amb l’objectiu d’afavorir i potenciar el retorn de la persona condemnada a la societat.\nEls permisos de sortida formen part del tractament penitenciari i són un element essencial per oxigenar el compliment de la condemna i preparar la vida en llibertat.\nComptar amb una defensa tècnica especialitzada en aquesta matèria és indispensable, evitant al client despeses innecessàries i altres conseqüències indesitjables, atès que, a vegades, tot i complir-se els requisits legals per a la concessió d’un permís penitenciari, l’aprovació judicial no és automàtica i és el nostre deure ètic ser transparents. En aquest sentit, garantim la tranquil·litat dels nostres clients. Els informem amb claredat de quina és la seva situació i els exposem l’estratègia legal a seguir, així com de la probabilitat d’èxit del seu cas tenint en compte, entre altres factors, el temps de compliment de la seva condemna.\nLes persones classificades en segon grau de tractament penitenciari poden arribar a gaudir d’un total de trenta-sis dies a l’any i les classificades en tercer grau de tractament penitenciari quaranta-vuit, sent set dies el topall màxim de durada de cada permís. Els requisits per a la seva concessió, seguint l’article 154 del Reglament Penitenciari, són:\nEstar classificat en segon o tercer grau de tractament;\nTenir la quarta part de la condemna complerta;\nTot i així, la seva aprovació no és automàtica per part dels Jutjat i Tribunals; han de valorar-se, també, el risc de trencament de condemna, de comissió de nous delictes o si el permís pot repercutir perjudicialment en el programa de tractament penitenciari.\nCom a advocats experts en dret penitenciari informem als nostres clients de les possibilitats que tenen per a la concessió dels permisos de sortida, els factors que influeixen en tal concessió i, en el seu cas, els recomanem les accions que han de seguir per a aconseguir tals drets.\nLa vida a la presó varia en funció que s’apliquin unes normes de règim o unes altres, segons la classificació en primer, segon o tercer grau de tractament penitenciari; per exemple, en funció del grau es podrà gaudir de permisos de sortida o obtenir la llibertat condicional.\nPer a la classificació, seguint l’article 102 del Reglament Penitenciari, es tindrà en compte la personalitat i l’historial individual, familiar, social i delictiu de la persona, la durada de les penes, el medi social al qual ha de retornar i els recursos, facilitats i dificultats existents en cada cas i moment per al bon èxit del tractament.\nUn assessorament previ a l’ingrés a la presó o al moment de la classificació inicial pot ser determinant per al compliment de la pena privativa de llibertat, sobretot en aquells casos en els quals és possible la classificació inicial en tercer grau.\nCom a advocats experts en dret penitenciari informem els nostres clients dels requisits i la viabilitat de sol·licitar el tercer grau de tractament penitenciari abans del moment de la classificació inicial, així com de les possibilitats de recórrer tal classificació quan ja s’ha produït, quan hi ha una resolució de manteniment de grau o de sol·licitar la progressió en tercer grau o l’aplicació de règims més flexibles, per tal de tenir més contacte amb l’exterior durant el compliment de la condemna.\nLa llibertat condicional, coneguda com a “quart grau”, és l’última fase del compliment de la condemna per a aquelles persones que normalment procedeixen del règim obert.\nAccedir a ella suposa la posada en llibertat de la persona condemnada, subjecta, però, com a mínim, a entrevistes amb els professionals de l’equip tècnic referent fins a la finalització total de la condemna i es condiciona, també, al fet que no es cometi un nou delicte ni s’incompleixin les regles de conducta imposades pel Jutjat de Vigilància Penitenciària.\nLa llibertat condicional és un benefici penitenciari i en l’actualitat existeixen diferents modalitats:\nLlibertat condicional ordinària a les 3/4 parts.\nLlibertat condicional a les 2/3 parts i anticipada.\nLlibertat condicional extraordinària a la meitat de la condemna per a aquelles persones condemnades que estiguin complint la seva primera condemna i no superi els tres anys de presó.\nLlibertat condicional de malalts i septuagenaris.\nLlibertat condicional en casos de condemnats estrangers.\nLlibertat condicional en alguns casos de múltiples condemnes.\nLlibertat condicional de persones condemnades per delictes comesos en el si d’organitzacions criminals o delictes de terrorisme.\nLlibertat condicional de condemnats a presó permanent revisable.\nCom es veu, són múltiples les possibilitats i requisits per a la concessió de la llibertat condicional, que depenen de les variables individuals de cada cas.\nCom a advocats experts en dret penitenciari informem als nostres clients de les possibilitats reals que tenen per a obtenir aquest benefici de la llibertat condicional, defensant els seus interessos davant els Jutjats i Tribunals.\nPrevenció i disseny d'estratègies penitenciàries\nA vegades, malgrat comptar amb la millor defensa penal, és inevitable la condemna a una pena privativa de llibertat de les persones a les quals defensem.\nEn aquests casos, en els quals es preveu una pena de presó i que potser no serà possible la suspensió de la seva execució, és summament important comptar amb un assessorament penitenciari preventiu, a fi de dissenyar com més aviat millor l’estratègia penitenciària adaptada al cas del client.\nSanchez+Viu col·labora i assessora en matèria penitenciària a despatxos penalistes, dissenyant per a ells l’estratègia penitenciària a seguir davant la previsible entrada a la presó dels seus clients.


Monza haba joc carreres de cotxes\nUn joc que combina estratègia i atzar. En cada torn, els jugadors tiren sis daus i mouen el seu cotxe en funció dels colors que surten als daus. El guanyador és el jugador que aconsegueix travessar primer la línia de meta.\nPot ser més emocionant si és una per equips, és un joc de taula divertit per nens i nenes majors de 6 anys.\nInclou taulell, sis daus, 6 cotxes de diferents colors i instruccions en castellà.


Juny – 2011 – Compromís per Almàssera\nPLE DE L’AJUNTAMENT 28 JUNY 2011\nPle de l’Ajuntament en sessió Extraordinària convocat pel Decret d’Alcaldia 413/2011, de 24 de juny, per al dimarts, 28 de juny, a les 20:00 hores, a la Sala de Plens de l’Ajuntament.Ordre del dia:1er. Lectura i, si escau, aprovació de…\nPer Miguel Peñalver veí d’Almàssera Si en aquests moments, haguérem de triar un tema de la més candent actualitat econòmica, la majoria dels analistes triaríem el problema del deute sobirà. Un assumpte que està afectant de manera molt important al…\n“Regidores, Regidors, senyores Secretària i Interventora Municipal, veïns i veïnes d’Almàssera. Que siguen estes, les meues primeres paraules en aquesta Institució, un agraïment a la voluntat de molts patriotes, dones i homes que han fet possible que una veu valenciana…\nEl pròxim dissabte 18 de juny la Plataforma per l’Ensenyament Públic ha convocat una manifestació de rebuig a les retallades en educació i pel valencià a València. Eixirà de la plaça de Sant Agustí a les 18h. És molt important…\nEl regidor electe va prometre el seu càrrec en l’Acte Institucional de l’11 de juny a la Sala d’Actes del Centre Cultural Municipal d’Almàssera. Ho feu amb les paraules que tot seguit reproduim i que vulgueren, no soles recollir els termes…\nEquip de govern: Pel PP: Laura Roig (Alcaldia), Juan José Fernández, Concha Ribes, Emilio José Belencoso, David Castro, Vicente Monzó. Oposició: Pel PSOE: Carmen Tomás, José Ruiz, Susi Pérez. Per UxV: Gloria Ortigosa, Raquel Plaza. Per Compromís: Joan-Carles Jover. Per…\nQUAN RECLAMEM “DEMOCRÀCIA” REBEM BASTONADES\nEl Conseller d’Educació, Alejandro Font de Mora, ha manifestat recentment la voluntat del Govern Valencià de suprimir les línies d’ensenyament en valencià. D’acomplir-se aquesta voluntat, la normalització de la nostra llengua patiria un retrocés sense precedents i absolutament injustificable en…\nDijous, 9 de juny, a les 19.00 hores. Tots i totes a la Plaça de la Mare de Déu. Si al Valencià!!! Són molts anys de treball, de dedicació, de rigor pedagògic. Molts anys comptant amb tu. Ara ens toca…