ICV - (UPF)\nPRINCIPIS GENERALS DELS ESTATUTS D' ICV\n"Iniciativa per Catalunya Verds és una formació política democràtica, catalanista, republicana, d’esquerres, ecologista, feminista, municipalista, internacionalista d’homes i dones que fan seu el patrimoni i la història del PSUC i de l’ENE i del moviment obrer. Compromesa amb totes les persones que volen transformar el món, superar el capitalisme i que comparteixen els valors de la justícia social, la pau, la igualtat, la radicalitat democràtica, la llibertat, la laïcitat i la solidaritat i que vol construir una societat basada en la democràcia i el socialisme."\n- Article 1 Estatuts 2013 -\nEls Verds/Partit Verd Europeu\nSectorial d'Economia i Treball\nDret a decidir i Cultura Federal\nPolitiques de Seguretat\nÀmbit Rural i Agricultura\nSectorial de Migració i Ciutadania\nÉs el màxim òrgan del partit. Té competència exclusiva en l’aprovació dels Principis, del Manifest Programa i dels Estatuts i en l’elecció del Consell Nacional i la Comissió Executiva Nacional.\nOrdinària: cada 4 anys com a mínim, convocada pel Consell Nacional. Cada 2 anys com a màxim tindrà lloc una Convenció Nacional.\nExtraordinària: es convoca a sol·licitud de la majoria de les persones del Consell Nacional o un conjunt d’organitzacions que representen el 40% de la militància d’ICV.\nEscoltar, discutir i aprovar l’informe sobre la gestió de la direcció sortint i els documents assemblearis.\nExaminar i resoldre les qüestions referents als Principis, al Manifest Programa i als Estatuts.\nElegir el Consell Nacional, la Comissió Executiva Nacional, la Comissió de Garanties i Qualitat Democràtica i la Comissió de Control Econòmic i Financer.\nResoldre sobre l’informe de la Comissió de Control Economicofinancer i sobre l’informe de la Comissió de Garanties i Qualitat Democràtica.\nDebat i aprovació de la reforma dels Estatuts.\nDelegats/des: en representació de la militància, elegits/des segons criteris de proporcionalitat i vetllant per la paritat. També seran delegats i delegades les persones del Consell Nacional que hagin complert les condicions d’assistència fixades pel Reglament del Consell Nacional, i en cap cas superaran el 20% del total de delegats/des, així com els membres de les Comissions de Garanties i Qualitat Democràtica i de Control Econòmic Financer.\nÉs el màxim òrgan de direcció política i organitzativa d’Iniciativa per Catalunya Verds. En el període entre Assemblees, el Consell Nacional ostenta la màxima representació col·lectiva del partit.\nEl Consell Nacional es reunirà, com a mínim, sis vegades a l’any, i sempre que ho sol·liciti el 25% de les persones membres.\nDesenvolupar els acords de l’Assemblea Nacional i fixar la política del partit.\nCensar els militants, aprovar el mapa organitzatiu i impulsar l'extensió del partit.\nDebatre els informes anuals de la Comissió de Garanties i Qualitat Democràtica i de la Comissió de Control Econòmic Financer.\nGarantir la informació interna i vetllar pel compliment dels Estatuts.\nAprovar, anualment, els balanços i els pressupostos, el codi ètic i les candidatures electorals sorgides dels processos de consultes internes.\nAvaluar l’Informe de balanç de l’activitat dels grups del Parlament de Catalunya, del Congrés dels Diputats, del Senat, del Parlament Europeu, de la Diputació de Barcelona i de l’Àrea Metropolitana.\nAprovar i fer seguiment del treball de les àrees i secretaries del partit.\nFixar les retribucions màximes i aportacions dels càrrecs electes, interns i eventuals, i l’import de les quotes dels i les militants.\nAcordar les aliances polítiques i les noves coalicions electorals, prèvia consulta interna al conjunt de les organitzacions.\nCada Assemblea Nacional determinarà el nombre exacte de persones a elegir, que serà d'entre 150 i 200, tot representant les organitzacions territorials, els càrrecs institucionals i els àmbits del partit.\nÉs la direcció executiva del partit.\nLes persones de la Comissió Executiva Nacional són elegides mitjançant votació individual i secreta de l’Assemblea Nacional, d’entre les persones elegides pel Consell Nacional a proposta de la Coordinació Nacional\nExercir la direcció del partit entre les sessions del Consell Nacional.\nAdoptar les mesures organitzatives i administratives que per raons d’urgència o excepcionalitat cregui convenients.\nMantenir les relacions amb les altres forces polítiques, amb els sindicats i amb els moviments socials.\nDirigir políticament les campanyes electorals.\nPreparar les reunions del Consell Nacional.\nGarantir la gestió econòmica, administrativa i patrimonial.\nAprovar la incoació d’un procés judicial a petició de qualsevol organització o de la mateixa Comissió Executiva.\nCada Assemblea Nacional determinarà el nombre exacte de persones de la Comissió Executiva Nacional.\nEs procurarà incorporar activistes i moviments socials, i persones que no tinguin l’activitat política com a dedicació principal.\nEs podran presentar candidatures alternatives a la proposada, respectant la paritat i avalades pel 15% de les delegades i dels delegats acreditats i comptar amb l’acceptació dels candidats i les candidates.\nEscollits per vot secret dels militants i les militants i els amics i les amigues fins a la següent Assemblea Nacional que se celebri.\nEscollit per la Comissió Executiva d’entre les persones membres i ratificat pel Consell Nacional per majoria simple. Aquest podrà revocar totes o algunes de les persones membres per 3/5 parts.\nLes Comissions Executives promouen i donen suport a l’extensió de l’organització Joves d’Esquerra Verda, i es doten d’una política en relació als i les joves. S'estableix un protocol de relacions que defineix el suport polític, organitzatiu i econòmic, així com la participació en els òrgans de direcció d’Iniciativa per Catalunya Verds.\nComposició de l’Assemblea Nacional, dels organismes de direcció nacionals i de les organitzacions territorials i sectorials: paritària o tenir com a màxim un 60% de persones del mateix sexe, tenint com a objectiu el 50%.\nElecció Consell Nacional: per a la seva elecció s’habilitaran els mecanismes per presentar una candidatura de consens que asseguri la representació sectorial, territorial i per gènere equilibrada.\nCoordinació Nacional està integrada per dues persones, entre les que com a mínim una serà una dona.\nPLATAFORMES i CORRENTS D'OPINI´Ó\nEls i les militants d’Iniciativa per Catalunya Verds, des de la seva llibertat\nd’expressió individual i col·lectiva, poden crear plataformes i corrents d’opinió. Mentre que els corrents no fixen cap temporalitat, les plataformes tenen objectius puntuals i conjunturals\nPoden utilitzar les seus d’Iniciativa per Catalunya Verds i tenen garantit l’accés als mitjans de comunicació interns.\nLa creació d’una plataforma d’opinió i d’un corrent d’opinió han de ser immediatament\ncomunicats a la Comissió Executiva Nacional. No es poden atribuir la representativitat de\nposicionaments que pertanyin als signes d’identitat globals del partit.


hoquei patins - 22/02/2015\nBarcelona, seu dels World Roller Games 2017 i Lleida va ser-hi present\nCarta del nostre president després de l'expedició a la seu del CONI a ROMA\nL'expedició de la candidatura de Barcelona constava de dues parts: La Catalana encapçalada pel secretari general de l'esport el senyor Ivan Tibau el president de FECAPA en Ramon Basiana i la tinent d'alcalde de l'ajuntament de Barcelona la senyora Maite Fandos també formaven part d'aquesta delegació els quatre vicepresidents de FECAPA i altres membres, La de la FEP encapçalada pel president del COE Alejandro Blanco, pel president de la FEP Carmelo Paniagua, membres del consejo superior de deportes i altres membres.\nL'assemblea de la FIRS va començar a les 10 del matí on el seu president va donar la benvinguda a tothom. La veritat és que, pels qui no hi estem acostumats, la sala del CONI impresionava i et feia posar la pell de gallina.\nDespres de les salutacions va començar a exposar la candidatura de Barcelona que cal dir que ho va fer molt bé i es notava que estava ben preparat. Després va exposa la candidatura de Lima on, al meu entendre, li faltava moltes mancances de tot tipus, tothom donava per fet que sortiria Barcelona però tothom també tenia el record i la mala experiència del tema dels mundials d'atletisme.\nDesprés de les dues exposicions que van acabar cap a les 12,25 el president de la FIRS Sabatino Aracu va anunciar que els membres executius anaven a deliberar i que a les 12,55 s'anunciaria la ciutat on es durien a terme els primers ROLLER GAMES.\nNo va ser fins a les 13,20 que van sortir els membres. Aquells minuts que van passar de les 12,55 fins a les 13,20 es van fer molt llargs i s'escoltava rumorologia de tot tipus i sempre planava la mala experiència de l'atletisme.\nQuan el Sabatino Aracu va anunciar la ciutat de Barcelona vaig sentir unes pessigolles i un tremolor de cames per tot el que suposaria pel patinatge i per la FECAPA aquest esdeveniment.\nAl final tot va acabar bé i és va complir la premisa que la feina ben feta no té fronteres i gairebé sempre acostuma a sortir be.\nAra queda molta feina per fer plena de reptes i d'entrebancs que entre tots haurem de superar. Serà com unes olimpiades dels ROLLERS amb més de 6.500 esportistes que es donaran cita a Barcelona el Juliol del 2017. Crec que aquestes olimpiades dels ROLLERS, serán una porta perque en un futur, esperem que no massa llunyà, alguna o algunes de les modalitats de patinatge puguin ser olimpiques.\nNo tinc cap dubte que en aquesta elecció també hi han posat el seu granet de sorra tots els clubs de la territorial de Lleida tant d'hoquei com de patinatge.\nHa estat una magnífica experiència i molt enrequidora que costarà d'oblidar.\nAntoni Guiu i Prats\nRepresentant de la FECAPA a Lleida


Informàtica i escola\nAquest article va aparèixer al diari El 9 Nou el proppassat 14 d'abril\nNingú no qüestiona ja que la informàtica i, en general, les anomenades TAC (tecnologies per a l’aprenentatge i el coneixement) que s’abeuren a les fonts de les TIC (tecnologies de la informació i la comunicació) han de tenir cada cop més presència a l’escola del segle XXI. De fet, ja fa uns quants anys que formen part indestriable del paisatge educatiu català i cada cop hi estan més introduïdes arreu, encara que sigui, a vegades, amb una sabata i una espardenya.\nNingú no posa en dubte tampoc que el professorat hi ha d’estar familiaritzat de manera inevitable en més o menys mesura, però sense excepció, perquè aquell que no hi estigui corre el risc de quedar-se al marge de la didàctica i la pedagogia actuals i, sobretot, d’una població jove que ha nascut amb una pantalla enganxada al nas i que, segons es podria desprendre d’una observació superficial, sembla que tingui una facilitat innata per a entendre’s amb les màquines electròniques; en general, molta més, per cert, que no pas els seus professors.\nDe fet, però, el que succeeix no és ben bé que els joves tinguin més capacitat per a comprendre el funcionament dels recursos tecnològics i per a servir-se’n, sinó que, si em permeteu l’expressió, és que no els ha calgut ser reformatats. Efectivament, no és que els qui ja tenim una edat siguem uns negats en l’ús de tots aquests ginys, sinó que hem hagut de tornar a aprendre a fer les coses d’una manera determinada quan ja les sabíem fer d’una altra de molt diferent i, per tant, hem hagut de desaprendre i tornar a començar de bell nou. Dues feines, doncs. I, a més, naturalment, les petges que ens ha deixat el primer aprenentatge no són fàcils d’esborrar i, en la nova pràctica, apareixen tics i vicis heretats del costum que ara cal abandonar i que interfereixen i dificulten l’assumpció de les noves praxis. Com passa quan aprenem una segona llengua, posem per cas: la materna s’aprèn perfectament i sense gaire esforç i se n’obté una competència impecable, però en la segona, assolida quan la persona ja no és un terreny verge en aquest camp, solen emergir trets de la primera que traeixen el nou parlant, com ara una pronúncia defectuosa o una morfosintaxi influenciada per la pròpia, que el fan incapaç d’arribar a dominar-la amb el mateix grau de competència. Aquesta és la veritable diferència, a parer meu, i la raó per la qual els joves semblen tenir menys problemes amb la informàtica i les tecnologies que se’n deriven. No pas per cap capacitat innata ni per una suposada malaptesa congènita dels usuaris de més edat.\nTot i això, quan un nen fa servir un processador de textos que ha après a utilitzar de manera intuïtiva, s’hi observen moltes deficiències, com ara l’ús de la barra d’espai per a centrar el text o per a sagnar-lo, que no utilitza els recursos que existeixen per a justificar-lo, per a desfer accions o traslladar fragments i, en definitiva, que menysté, entre altres coses, els elements d’ortotipografia (paginació, cos de lletra, encapçalament, peu, tabuladors, vinyetes, sagnia automàtica, etc.). És a dir que infrautilitza el processador i el fa servir gairebé com una màquina d’escriure de les d’abans. I, tanmateix, la seva capacitat per a assumir com a normals tots aquests recursos si algú els hi mostra és extraordinària.\nEls processadors de textos són programes sofisticats que ofereixen prestacions lingüístiques que poden ser molt útils a l’escola, com ara els verificadors d’ortografia, que ben utilitzats, poden esdevenir un element que redundi en la millora d’aquesta disciplina, un inestimable col·laborador que pot fer als joves menys feixuga la tasca de consultar el diccionari. I tot això no ens ha pas de fer por. És un recurs que està al servei dels usuaris i no hi ha cap raó per a renunciar-hi. Ara bé, el docent ha de saber com utilitzar-lo perquè no tingui un efecte contrari al desitjat. Tinguem en compte que, si l’ús del verificador no es controla d’alguna manera, efectivament, pot actuar com a inhibidor de l’aprenentatge de l’ortografia. Tanmateix, com a docents, no podem tancar els ulls i fer com si els correctors no existissin, i tampoc no podem prohibir-los. Només ens queda, doncs, una possibilitat, que consisteix, evidentment, a capitalitzar-los controlant l’ús que en fan els nens i, sobretot, fer servir la imaginació per tal que esdevinguin eines al servei de l’aprenentatge de l’ortografia.\nD’altra banda, escriure amb un processador de textos, a diferència de fer-ho directament damunt del paper, ofereix al nen unes possibilitats molt llamineres a l’hora de redactar, ja que pot rectificar-lo còmodament tantes vegades com vulgui sense haver de repetir tot el text. Per això, és peremptori que, ja que les noves tecnologies han arribat a la nostra societat per a quedar-s’hi, s’incloguin definitivament dins les propostes curriculars dels centres docents —i, molt especialment, el tractament de textos— com una manera habitual d’enfrontar-se a l’escriptura. Pagaria la pena, doncs, que es tingués tot això en compte tant en la formació inicial com en la formació permanent dels docents i que el Departament d’Ensenyament s’ho plantegés seriosament a l’hora de proposar els mínims curriculars de les etapes educatives obligatòries.\nEl català a l'escola, un altre pas enrere\nFem pinya per l'escola en català


La part positiva és que amb l'obertura per fases Tarragona podrà entrar a partir de la setmana que ve en un estadi procliu a la recuperació\ndimecres, 6 de maig 2020 - 10:00h\nLlum al final del túnel. | George Becker\nAmb una habilitat política que semblava haver-lo abandonat, el president del govern espanyol aconseguirà avui renovar l'estat d'alarma en seu parlamentària. Encararem així la quarta pròrroga d'aquest estat excepcional que limita drets fonamentals com el de reunió i lliure mobilitat, com el mateix Pedro Sánchez reconeix, per prioritzar altres drets com els de la salut pública i la vida. És una perspectiva, des d'un punt de vista jurídic i polític, que ofereix molts dubtes, però que ha obtingut prou suports per continuar vigent. Així mateix, l'Estat té via lliure, a partir d'ara, per tornar a renovar l'estat d'alarma que s'ha vinculat a les ajudes socials, en una coacció si més no èticament discutible.\nEls partits polítics d'estricta obediència catalana —almenys sobre el paper— han optat per rebutjar la pròrroga, amb el motiu fonamental de recuperar el poder autonòmic que ha estat laminat i recentralitzat per l'Estat. Sánchez, en la recrca de consens, ha encunyat un nou terme. Després de la 'nova normalitat', aquesta setmana ha estat el torn de la 'co-governança', una fórmula que pretén ampliar el marge d'actuacions dels poder regionals i locals però que no amaga que el control final continua en mans del comandament únic que l'executiu espanyol es va arrogar just al principi de la crisi. Si un extrem s'està confirmant en la gestió de la Moncloa és la voluntat de no perdre el relat i el llenguatge i l'emissió constant de discurs i paraules noves denota la preocupació per no caure en els marcs de l'oposició. En aquest sentit, han desaparegut dels mitjans i de les declaracions públiques tota referència bèl·lica que va marcar les primeres setmanes d'estat d'alarma.\nPerò el llenguatge és només llenguatge i té una incidència relativa sobre la realitat. Una realitat que assenyala l'índex de mortalitat més elevada del món i una gestió discutible, tant en la dimensió sanitària com econòmica. Sense cap garantia d'haver controlat la pandèmia, sense testos massius, amb la previsió oficial d'un període de dos anys per recuperar l'activitat econòmica que tots els indicadors —caiguda del PIB del 10%, atur al 30%, multiplicació del deute—, diuen que pot ser més llarg, enfrontem un estiu molt complicat. Sánchez s'ha vist obligat a obrir el país davant el risc molt present que cada setmana de més de tancament posa Espanya en la tessitura de no poder aixecar el cap i entrar en una època fosca i prolongada de restriccions i misèria.\nLa part positiva és que, amb l'obertura per fases —amb la qual Tarragona podrà entrar a partir de la setmana que ve en un estadi procliu a la recuperació— es dóna més poder i responsabilitat a la ciutadania. Tot i que sectors importantíssims en la nostra economia, com el turisme, tindran moltes dificultats per tornar a arrencar, cal agafar-se al clau roent que significa la nova fase de desescalada. Queda confiar en el sentit comú de la gent, sent conscients que el més difícil comença ara. Sense saber si està a cent metres o a cent quilòmetres, es veu una petita llum al final del túnel. No podem fer altra cosa que caminar-hi, respectant la distància social.\n"L'Editorial de TarragonaDigital: 'Per províncies'" "L'Editorial de TarragonaDigital: 'Escàndol democràtic'"


subtropical – Pàgina 2 – ARBRES I PALMÀCIES DEL MEDITERRANI\nNom comú: estrelítzia, flor d’ocell, ocell del paradís, gall. Família: estrelitziàcies (Strelitziaceae)Origen: Sud-àfrica. Etimologia: Strelitzia, dedicat a la reina Carlota de Meckleburg-Strelitz, esposa de George III d’Anglaterra, morta el 1818 i afeccionada a la botànica. Reginae= reina, epítet llatí que completa el nom de la planta. Descripció: Planta herbàcia amb forma de mata i fulles amb llargs pecíols, amb…\nNom comú: no té un nom específic en català, en tot cas, lantana entapissant, lantana estesa, lantana rastrera. Sinònim: Lantana Montevidensis Família: verbenàcies (Verbenaceae) Origen: Sud-amèrica subtropical Etimologia: Lantana, deriva del nom llatí de l’arbre Viburnum lantana, les flors del qual són molt semblants a les de la lantana. Sellowiana, en memòria de Friedrich Sellow (1789-1831) naturalista i viatger alemany que va recol·lectar…\nNom comú: bananer, plataner Família: musàcies (Musaceae), gènere format per més de 50 espècies de complexa taxonomia, així com desenes d’híbrids, i com no arribem a botànics, parlarem del gènere globalment. Entre tots ells, trobem Musa acuminata, Musa balbisiana i Musa x paradisiaca, que són les tres espècies sota el comú epítet de bananer.Origen: l’Àsia Taxonomia: el nom del gènere…\nNom comú: ricí, cagamutxa, enfiter, figuera del dimoni o fesolera de llum. Família: euforbiàcies (Euphorbiaceae)Origen: Àfrica (Abissínia, Etiòpia?) actualment naturalitzat a les zones de climes temperats de totes les parts del món. Etimologia: el terme Ricinus, vol dir “paparra” i comunis, “molt comú”, perquè les seves llavors tenen forma de paparra. Descripció: Arbust o petit…\nNom comú: àloe del cap Família: liliàcies (Liliaceae)Origen; Tot i que el seu origen és el sud d’Africà, també la trobem a indrets secs, pedregosos i fortament solejats del nord d’Àfrica i el litoral mediterrani. Etimologia: Aloe, en grec és el suc assecat de les fulles. Ferox, epítet llatí que significa ferotge, guerrer, fent referència a les seves fulles…\nNom comú: ficus rubiginós, figuera rovellada, figuera de Port JacksonFamília: moràcies (Moraceae)Origen: Noves Gal·les del Sud, AustràliaEtimologia: Ficus, nom llatí antic de la figuera. Rubiginosa, del llatí robigo, que significa rovell, en referència al color del revers de les seves fulles. Descripció: arbre perennifoli de 8-12 metres d’altura, fins i tot a 20 metres, que arriba…


La Diputació de València no es constituirà almenys fins al 20 de juliol - Diari La Veu\nEscriba el número 767969\n8 juny 2019 10:50h\nLa Diputació recorda que de vegades no s'ha constituït fins agost. / DIPUTACIÓ DE VALÈNCIA\nVALÈNCIA. La constitució de la Diputació de València es retardarà "almenys fins al 20 de juliol" a causa del contenciós que presentarà Compromís en la localitat de Bonrepòs i Mirambell sobre els resultats de les passades eleccions municipals del 26 de maig, segons han informat fonts de la corporació provincial a Europa Press.\nEl PP de la localitat valenciana de Bonrepòs i Mirambell ha obtingut un regidor més en el consistori, en detriment de Compromís, ja que la Junta Electoral Central li va donar un vot més en declarar nul·la una papereta alterada d'una manera que aquest òrgan considera que no va ser una "alteració accidental". Per part seua, Compromís ha anunciat que el proper dilluns dia 10 de juny presentarà un contenciós contra aquesta decisió davant la Junta Electoral de Zona, perquè aquesta el trasllade a la sala del contenciós del Tribunal Superior de Justícia valencià (TSJ).\nDes de la Diputació han assenyalat que, a causa d'aquest recurs, l'Ajuntament d'aquesta localitat no es constituirà fins al 5 de juliol, segons les previsions del consistori. Per aquest motiu, l'administració provincial "almenys fins al 20 de juliol no es constituirà".\nLes mateixes fonts han recordat que abans de la constitució de la Diputació han d'haver-se conformat els consistoris de totes les localitats. Sota aquesta premissa, han indicat que "si hi ha algun problema, s'ha d'esperar" i que, de fet, en el passat hi ha hagut casos en els quals la corporació no s'ha constituït fins agost.\nBon repòs i mirambell\nEscriba el número 771044


ARBRE DE FOC: de març 2012\nPublicat per GLÒRIA a dimecres, de març 28, 2012 14 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per GLÒRIA a dimecres, de març 21, 2012 14 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nTemple de Hase, Tokio, a la tardor\nParlar poc sense saber ben bé de qui perquè no se sap quasi bé res de Sei Shonagon que vol dir Consellera menor i que potser es deia Nagiko. Va venir al món l’any 965 d’aquesta era i durant una dècada va treballar com a dama de companyia de l’emperadriu Teishi. Va ser en aquests temps que va escriure el que en podríem dir “Llibre de capçalera” que en anglès ha estat traduït com “Pillow Book” i en francès com a “Notes de chevet”. Sei Shonagon era filla d’un erudit i ella mateixa era una dona enormement intel•ligent i culta. Les seves notes que no eren altra cosa que pensaments que se li acudien sobre temes diversos, estan considerades el paradigma de la literatura japonesa i, fins i tot, hi ha edicions per infants a fi i efecte que des de ben petits aprenguin a llegir els bells i poètics textos de Nagiko. Les notes de Sei Shonagon mostren una escriptora congènita dotada d’un talent ric i variat per expressar els què sent. Així, en les seves notes, hi trobem una prosa pràctica i eixuta quan, per exemple, explica què li agrada i què no i aquesta veu segura i distant es desfà embriagada quan apareixen records galants i la llum de la lluna sobre els jardins del sumptuós palau.\nUna història molt conservadora i probablement falsa fa constar que Sei Shonagon va morir en la misèria. La seva promiscuïtat, evident en alguns dels seus escrits, ha resultat molesta però és que Nagiko va escriure de forma totalment deshinibida sobre les coses que la varen inspirar, el dolç somriure d’un infant, la bellesa de la pluja sobre els arbres, el dolor per un amant que ha decidit abandonar-la.\nM’he permès traduir de l’anglès un parell de mostres firmades fa més de mil anys per algú que potser es deia Nagiko.\n66.Era una clara nit de lluna\nEra una clara nit de lluna, una mica després del desè dia del mes vuitè. Sa Majestat, que residia a les estances de l’emperadriu, seia a la barana de la terrassa mentre Ukon no Naishi tocava la flauta per ella. Les altres dames del servei seien juntes xerrant i rient però jo estava sola, recolzada contra un dels pilars entre la terrassa i l’entrada principal.-Per què estàs tan silenciosa? Va dir Sa Majestat. –Digues alguna cosa. És trist quan no parles.\n-Em fixo en la lluna de tardor. Vaig respondre.\n-Ah si, va remarcar ella. Això és just el què havies de dir.\n141. Al cap de poc del vintè dia del novè mes\nAl cap de poc del vintè dia del novè mes vaig anar en peregrinació al temple de Hase y vaig passar la nit en un allotjament molt senzill. Estava exhausta i vaig caure en un son profund.\nQuan, més tard de la nit, em vaig despertar, la llum de la lluna fluïa a través de la finestra i brillava sobre els llençols de l’altra gent de l’habitació. És evident que la blanca lluïssor em va emocionar enormement. És en moments com aquests quan la gent escriu poemes.\nTraducció i Edició Ivan Morris\nPublicat per GLÒRIA a dimecres, de març 14, 2012 10 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Llibre de capsalera, Pillow Book, Sei Sonagon\nPublicat per GLÒRIA a dimecres, de març 07, 2012 19 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nPublicat per GLÒRIA a dijous, de març 01, 2012 16 comentaris: Enllaços a aquest missatge


Les vacances d’estiu, entre moltes altres coses, ens permeten fullejar llibres i àlbums tranquil·lament, mentre ens amaguem del sol al pic del dia. Per això us hem volgut preparar aquesta selecció de bones lectures estiuenques.\nBestioles amagades Lola Casas (text) i Gusti (il·lustració) – El Cep i la Nansa, 2018\nEl Cep i la Nansa ens torna a sorprendre amb un llibre ple de bestioles amagades. Amb aquest títol, precisament, Lola Casas ens proposa tot un seguit d’endevinalles amb rodolins que ens amaguen, al final, el nom d’un animal. Molts dels protagonistes, per cert, els podem trobar al voltant nostre aquestes vacances d’estiu.\nI, tot plegat, il·lustrat per Gusti amb un traç ben intantil, i alhora subtil, perquè els nens s’hi reconeguin i, sobretot, s’hi entretinguin una bona estona, descobrint els mil i un detall que hi ha en cadascuna de les vuit pàgines làmina (vídeo).\nEl bosc Ricardo Bozzi (text) i Violeta Lópiz i Valerio Vidali (il·lustració) – Milrazones, 2018\nHi ha molt llibres, que parlen del bosc, dels arbres i dels animals que l’habiten. Però n’hi ha ben pocs que s’hi endinsin amb els ulls dels lectors exploradors. És a dir, donant protagonisme a nosaltres, grans i petits, que decidim d’entrar-hi i deixar-nos endur per la creixent frondositat i diversitat de l’hàbitat forestal.\nAmb una il·lustració colorista i amb recursos tan impressionants com els relleus i els troquelats, aquest llibre mig peça d’art és una al·legoria del cicle de la vida humana que permet, a través de l’exploració del bosc, descobrir una mica més el nostre interior, i posar a flor de pell els nostres principals sentiments. Una introspecció a través de l’exploració.\nTres Per Nilsson (text) i Lisen Adbage (il·lustradora) – Gatosueco Editorial, 2017\nEl nombre tres és molt especial, en edats primerenques. De fet, és un dels primers que pronuncien les boquetes infantils, especialment quan va seguit de l’inevitable “Uuuuun, doooooos i… treeees!” Per això, no ens estranya que el llibre dels suecs Per Nilsson i Lisen Adbage es tituli, precisament, Tres.\nPerò, en aquest cas, la xifra del títol no fa referència a les repetides enumeracions infantils, sinó amb un altre tres ben important, que es descobreix al final del llibre després d’hipòtesis ben divertides que es van plantejant pàgina a pàgina. Unes hipòtesis que permeten introduir moltes escenes, situacions i sentiments propis dels infants… de tres anys.\nPicnic María Ramos – Fulgencio Pimentel e hijos, 2018\nGràcies al bon temps i a disposar de temps, les vacances d’estiu són el millor moment de l’any (però no l’únic, eh!) per omplir el cistell o la motxilla amb carmanyoles i begudes i organitzar un bon pícnic a la platja, al camp, al parc, a la muntanya, a la piscina…\nUn pícnic tan deliciós com el que ens proposa María Ramos en una esplèndida edició en què els colors, les il·lustracions, els aliments i elements dibuixats (i fins i tot el tacte de les pàgines!) ens conviden a preparar-ne un de ben complet, de cap a fi! Perquè, a més de donar-nos idees de què portar-hi, l’autora ens explica què cal fer amb els residus un cop desem tots els estris per tornar cap a casa.\nHerbari Adrienne Barman – Libros del Zorro Rojo, 2018\nCent noranta-dues. És el nombre de pàgines que calen per saber-ho tot, però tot!, de les plantes i els vegetals. A Herbari, Adrienne Barman ens presenta, de manera visual, fins a sis-centes cinquanta varietats de plantes i tota mena de vegetals, classificades en mig centenar de “famílies” sorgides de la ment de l’autora: les enamorades de l’aigua, les colorants, les verinoses, les indecises, les pudents, les viatgeres…\nUna veritable enciclopèdia il·lustrada del món vegetal amb què no sols aprendrem a posar nom i reconèixer la forma de plantes, verdures, fruites i arbres, sinó que també descobrirem mil històries i detalls curiosos o poc coneguts al darrere seu. Un llibre ple de saba i saviesa.\nEl món és casa meva Maïa Brami (text) i Karine Daisay (il·lustració) – Zahorí Books, 2017\nLa cosa més semblant a una guia de viatges per a infants, sens dubte, és aquest àlbum de Maïa Brami il·lustrat per Karine Daisay. El món és casa meva, com indica el títol, ens vol acostar a uns quants països a través de nenes i nens de cada racó que ens expliquen el seu dia a dia, els seus gustos i els seus desitjos en primera persona, com si fóssim a casa seva.\nCada presentació personal va acompanyada d’una succinta introducció del país d’on és el protagonista i d’una llista de paraules i conceptes indispensables, des de salutacions a menges i celebracions tradicionals. Els dibuixos que complementen els textos ens posen en context de l’entorn de cada petit personatge present al llibre i ens demostra, una vegada més, que malgrat les diferències geogràfiques, climàtiques i culturals, en el fons tots els humans (i en les primeres edats encara més) estem units per les coses més bàsiques.\nPam a pam Leo Lionni – Kalandraka, 2018\nTenint el l’àlbum Pam a pam a les mans, i sense saber que al darrere hi ha Leo Lionni, ningú no diria que és un títol publicat per primera vegada… el 1960! I és que dissenyador gràfic, pintor i il·lustrador nascut als Països Baixos i mort a la Toscana ens recorda, bastant, el recorregut vital d’un altre dissenyador, en aquest cas industrial, i alhora creador de llibres infantils: el milanès Bruno Munari.\nAl llibre, amb un dibuix entre el collage i l’estampació, seguim les petites peripècies d’una eruga apamadora per esquivar, amb enginy, les ganes que tenen els ocells amb qui es troba per menjar-se-la. I, pam a pam, se’n surt.


Deu anys al carrer (Fernando Trias de Bes)\nDeu anys al carrer\n2 min. 14/06/2015 18:40\nFa deu anys em vaig traslladar. Vivia al Vallès Oriental i em vaig canviar de pis per venir a viure a Barcelona ciutat. Recordo nítidament el primer dia que vaig baixar al carrer i em vaig trobar al semàfor a sota de casa meva una noia baixeta, una mica gruixuda, que es cobria el cabell amb un mocador i que demanava almoina als cotxes que s’aturaven. El seu rostre era dolç, no insistia gaire a qui li deia que no amb el cap o amb la mà.\nAnaven passant els dies i cada dia era allà, al mateix semàfor. Ens creuàvem la mirada al principi. Arribàvem a saludar-nos amb una breu paraula algun cop, fruit de tant coincidir. Quan anava amb els meus fills els mirava i somreia. Un dia es va posar a parlar amb la meva dona. Li va explicar la seva situació. La típica de nens petits, immigrant possiblement il·legal. Era romanesa, parlava castellà prou bé.\nVa passar el temps i la noia seguia allà, al mateix semàfor. Un no hi pensa perquè el temps passa de pressa. Però l’altre dia, en comentar amb els de casa que ja fa deu anys que som al nou pis, em vaig adonar que la dona del mocador també és a baix des d’aquell dia.\nHa passat una dècada de la seva vida demanant diners al carrer. Cada dia gairebé sense excepció. Unes sis o set hores diàries. Al mateix lloc. Imagineu-vos deu anys així.\nSí, ja sé que hi ha molts casos similars. I també sé que en alguns casos aconsegueixen una certa quantitat de diners. Potser estan obligades o explotades. Ho desconec en aquest cas.\nPerò ara que he comptabilitzat deu anys, quan la veig, penso en com es deu llevar cada dia. Com deu afrontar la vida pensant que li espera un dia més en aquell semàfor. Quina és l’esperança? Quin és el seu futur? ¿Tindrà algun dia una sortida?


Joves Socialistes de Castelló de la Plana: Joves Socialistes afirma que la prioritat és que els joves tornen de l’exili i no la ‘cacicada’ del PP.\nJoves Socialistes afirma que la prioritat és que els joves tornen de l’exili i no la ‘cacicada’ del PP.\n• Afirmen que la prioritat és atallar el 58% d’atur juvenil i la baixa taxa d’emancipació (20%)\n• Recorden que Rita Barberá va arribar a l’alcaldia de València amb 9 regidors, davant els 13 del PSPV\nJoves Socialistes del País Valencià (JSPV) ha afirmat hui que “davant del parany” del PP, de plantejar l’elecció directa d’alcaldies sense cap tipus de diàleg ni acord, i a poc menys d’un any de les eleccions autonòmiques i municipals, la prioritat ha de ser fer front al 57,8% d’atur juvenil i a la baixa taxa d’emancipació, a penes un 20%, entre els joves d’entre 16 i 29 anys del País Valencià, segons dades de l’Enquesta de Població Activa (EPA).\nJoves Socialistes recorda així que, segons l’Observatori del Consell de la Joventut d’Espanya (CJE) uns 700.000 joves han abandonat el país en els dos últims anys “per culpa de les retallades en Educació, ciència i investigació, la reforma laboral i la nul·la política de joventut del PP”, denuncien. A més a més, assenyalen la pèrdua de poder adquisitiu i augment de la desigualtat que afecta especialment a la joventut valenciana, com a conseqüència de la congelació de beques universitàries per al curs 2014-2015, mentre les taxes universitàries augmenten un 1,1% i la retallada del Consell en beques de llibres de text i menjador és de 13,2 milions d’euros.\nD’altra banda, sobre la reforma electoral que defensa el Partit Popular, Joves Socialistesrecorda que la pròpia Rita Barberá va arribar a l’alcaldia de València el 1991 amb un govern en minoria de 9 regidors, davant els 13 del PSPV, i afirmen que el Govern de Rajoy pretén perpetuar-se en el poder amb una “cacicada” que, per als joves socialistes, únicament respon a la por de perdre centenars d’alcaldies el 2015, especialment al País Valencià.\nPublicado por Pablo Andrés Miralles en 14:39


Citotel B.Hotel Bethune França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n3, Place Francois Mitterrand, Bethune, Bethune, França, 62400 - Veure al mapa\n"ideal location, nothing was a problem for the staff, my seco..."\nDissenyat tant per oci com per negoci, Citotel B.Hotel està situat idealment a Béthune; una de les localitzacions més populars de la ciutat. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Citotel B.Hotel, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, magatzem d'equipatge, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, lloguer de cotxes són només algunes de les comoditats que fan que Citotel B.Hotel sigui diferent dels altres hotels de la ciutat.\nL'ambient de Citotel B.Hotel es reflexa en cada habitació. calefacció, escriptori, telèfon, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, plat de dutxa són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. Camp de golf (a 3 km), equitació de l'hotel, són llocs ideals per a relaxar-se després d'un llarg dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a Citotel B.Hotel.\nTots els tipus de viatgers (248) Parelles (85) Viatgers en solitari (98) Famílies amb infants petits (29) Famílies amb infants grans (15) Grups (21)


El llibre: 'La força d’un destí’\nInici La història a casa El llibre: 'La força d'un destí'\nEl llibre: 'La força d'un destí'\nMartí Gironell s'endinsa en la història de Ceferino Carrión, un jove emprenedor català que va fugir de l'Espanya franquista i va aconseguir fer realitat els seus somnis a l'altra banda de l'Atlàntic i convertir-se en Jean Leon\nPortada de 'La força d'un destí'\nWalt Disney ens ensenya, en totes i cada una de les seves pel·lícules, que l'heroïcitat no és matar un drac sinó matar el drac intern. Ho veureu en Peter Pan, en Pinotxo, en la Bella Dorment o en El rei lleó. Jean Leon té una història heroica, molt semblant a la de Salvador Dalí si no fos que Leon partia d'una precarietat molt més grossa. Però al final el viatge és el mateix: atreveix-te a travessar l'oceà per trobar totes les teves potencialitats. Gosa córrer el risc. Sacrifica el teu passat. És normal que una història així hagi fascinat Martí Gironell, un novel·lista especialitzat a explicar la vida d'altres. Un joveníssim emprenedor català que fuig de l'Espanya franquista l'any 1949 i aconsegueix fer realitat els seus somnis (un altre cop, l'estrella de Pinotxo) a l'altra banda de l'Atlàntic. Ceferino Carrión. Sí, pobret. Una història sobre la recerca de la pròpia identitat: Ceferino Carrión vol ser Jean Leon, de la mateixa manera que Dalí va proposar-se ser Salvador Dalí. En el fons, un impostor. Un personatge. Però en el fons, també, ell mateix. L'oportunitat de tenir una segona vida: d'això va la història, de trobar-se. Després evidentment vénen Sinatra, Monroe, Gardner, DiMaggio, Dean, Newman, etcètera, i tot el glamur que vulguin, però són personatges totalment secundaris. Com el seu restaurant a Beverly Hills. L'important aquí, Martí, és què fem nosaltres. Com a persones i com a personatges. I Gironell fa temps que, com a escriptor, cedeix tots els protagonismes. No està mal jugat.\nCompreu La força d'un destí a Llibreriesobertes.cat\nPodeu aconseguir La força d'un destí al web de 'Llibreries Obertes', una iniciativa que permet comprar llibres per endavant i que vol ajudar les llibreries en aquests dies de confinament. Per aconseguir-ne un volum, només cal que el cerqueu al catàleg i feu la comanda. La llibreria rebrà els diners de la compra i vosaltres podreu anar a buscar el llibre quan torni a aixecar la persiana. La força d'un destí el trobareu aquí. Què? Us animeu a comprar-lo?


eng/esp/deu/fra/cat\t21/8/13 Barcelona sense presses: Passatges amb encant, els secrets més ben guardats de l’EixampleCarrers petits i íntims, jardins afables, patis de veïns, claustres silenciosos i ombrívols. Vine a descobrir els racons més amagats de Barcelona i refugia’t en un oasis de pau en plena ciutat.\nTot i que no estaven previstos en el plantejament de Cerdà, alguns interiors d’illa s’han recuperat com a jardins que introdueixen la natura a la densa trama del districte donant-los un ús lúdic, cultural i públic. Entrar-hi és experimentar un canvi de percepció, és passar d’una ciutat atrafegada a una ciutat silenciosa i tranquil•la.\nTraçat per Jeroni Granell l’any 1864, el Passatge Permanyer va ser un dels primers que va desvirtuar el Pla Cerdà. Aquest carrer de propietat particular i tancat amb reixes, trenca els esquemes del barri amb les seves cases baixes i jardins de tarongers.\nMolt a prop, al costat del passatge del Rector Oliveres, trobem els Jardins que porten el mateix nom, un espai agradable amb bancs, jocs infantils, magnòlies, tarongers i tres palmeres esveltes al centre.\nPujant per Passeig de Gràcia, davant de la Casa Milà, unes reixes de ferro conviden a ficar el nas al passatge de la Concepció, un racó emblemàtic de l’Eixample barceloní per la manca de trànsit i l’aire elegant que li dóna el nom del passatge escrit a la part alta. Al número 5, s’hi troba el restaurant El Japonés i a la planta de dalt, el mític Tragaluz: un indret carismàtic que ofereix menjar tradicional i actual veient el cel i la cuina. Finalment, al número 10, trobem el Mordisco amb menjar informal a totes hores també per emportar, només a 5 minuts caminant de l’hotel de luxe a Barcelona, l’Hotel Omm.


territoris.cat 15:07 29/03/20\nL'empresa també dura a terme la desinfecció del consultori mèdic perquè, com a mesura preventiva per quan torni ha recuperat l'activitat. L'equipament sanitari es troba tancat, i el servei es va traslladar a Torrefarrera, a conseqüència de l'estat d'alerta\nper als treballadors evitar benavent segria\nTasques de desinfecció a l'Ajuntament de Benavent de Segrià\nL'Ajuntament de Benavent de Segrià ha contractat els serveis d'una empresa especialitzada per dur a terme el treball de desinfecció de l'edifici consistorial, amb l'objectiu de vetllar per la salut dels treballadors del consistori que continuen atenent els ciutadans per telèfon i de forma telemàtica amb serveis mínims i teletreball.\nAquesta actuació, comporta que durant 24 hores no es pot accedir en aquest equipament com a mesura de seguretat.\nL'empresa també dura a terme la desinfecció del consultori mèdic perquè, com a mesura preventiva per quan torni ha recuperat l'activitat. L'equipament sanitari es troba tancat, i el servei es va traslladar a Torrefarrera, a conseqüència de l'estat d'alerta.\nPer altra banda, l'equip de neteja municipal ha continuat amb les tasques de desinfecció de la via pública, que es van començar la setmana passada, actuant en les zones comunes i el mobiliari urbà per prevenir l'expansió del coronavirus.


Categories Negres Mallorquins Mallorquins Negres per Celler Antonio Nadal\nAntonio Nadal Cellers i Vinyes és un celler familiar fundada per D. Antonio Nadal Ros , farmacèutic i analista de professió . La seva gran dedició i perseverança en el seu treball van ser claus per anticipar-se els seus temps i apreciar la bellesa i la passió que envolten el món de la vtivinicultura .\nDesprés d'adquirir el 1960 la Finca de Son Roig Antonio Nadal Ros va començar a elaborar els seus vins el 1968 i l'any 1989 va entrar a formar part de la denominació d'origen Binissalem amb el número 1 , des de llavors va anar incorporant modernes tècniques enològiques que combinades amb els mètodes tradicionals permeten obtenir uns vins amb personalitat pròpia .\nLa seva visió de futur i el seu esforç van permetre anar millorant dia a dia la infraestructura i maquinària del celler adaptant aquesta a les noves tecnologies regnants permetent així incrementar progressivament la capacitat de producció del celler fins a arribar als 100.000 Litres anuals .\nDes de l'any 2000 fins a l'any 2012 la seva filla Magdalena Nadal Estela dirigir cellers seguint les tècniques del seu pare , obtenint els vins tradicionals de les Vinyes de Son Roig .\nL'any 2012 reafirmem el nostre caràcter d'empresa familiar , després d'un relleu generacional Germán Alberti Nadal nét del fundador ha iniciat una nova etapa empresarial en què els valors de qualitat , tradició i modernitat constitueixen els pilars sobre els quals estem assentant el futur del nostre celler .\nAntonio Nadal Cellers i Vinyes ha complert 46 anys d'història i per a totes les persones que conformem aquest celler dit aniversari constitueix un gran alè que ens impulsa a millorar els nostres processos de negoci i transmetre als nostres clients i proveïdors la convicció de continuar millorant dia a dia aportant eficiència i qualitat en els nostres productes .


Fent teatre - Idees Magistrals\nFa poc, durant l’hora del conte, vam treballar a P3 la història de “La rateta que escombrava l’escaleta”. Aprofitant que els xiquets/es van triar el personatge que més els agradava, van fer una careta i sabien el conte molt bé, se’ns va ocurrir que podiem provar a fer una xicoteta adaptació del relat i representar-la de manera informal als alumnes de 5 anys. Així va quedar el conte: amb 4 ratetes, 4 galls, 4 gossos, 2 porcs, 3 rucs, 3 bous i 3 gats!\nAquesta activitat és molt bona per a practicar el llenguatge oral, sobretot en aquestes edats tan tempranes. Però també s’ha de tindre molta paciència, perquè molts xiquets/es es cohibeixen un poc quan tenen públic. Per això, el mestre/a haurà de fer de guia en tot moment.\nTags: hora del conte, llenguatge oral, màscares, teatre\n1 thought on “Fent teatre”\n12/03/2009 a les 12:10\nVa ser molt xulo!!! els nens seu creuen molt!!! I tot i sent tant petits interpreten molt millor del ke en podem pensar. jiijijij Una abraçada Estrella ets una geni, sense lampara pero ja ten regalare unaaaaaaaaaaaa


El Suprem jutja aquest dimecres i dijous Joan Josep Nuet per desobediència quan era a la Mesa del Parlament La República\nEl Suprem jutja aquest dimecres i dijous Joan Josep Nuet per desobediència quan era a la Mesa del Parlament\nPer Espanya ser equidistant pot no lliurar-lo de 20 mesos d’inhabilitació i 24.000 euros de multa\nJoan Josep Nuet acompanyat dels altres quatre membres de la Mesa del Parlament investigats pel TSJC | ACN\nEl Tribunal Suprem té previst jutjar aquests propers dimecres i dijous el diputat d’ERC al Congrés Joan Josep Nuet per desobediència quan era membre de la Mesa del Parlament com a membre de Catalunya Sí Que es Pot (CSQP) durant el 206 i 2017. El judici s’ha ajornat diverses vegades, primer perquè s’havia de fer al TSJC però Nuet va deixar de ser diputat al Parlament i després per la pandèmia. La fiscalia i l’Advocacia de l’Estat li demanen 20 mesos d’inhabilitació i 24.000 euros de multa. La resta de membres sobiranistes d’aquella Mesa ja van ser jutjats i condemnats pel Tribunal Superior de Justícia de Catalunya a 20 mesos d’inhabilitació i 30.000 euros de multa. La diputada de la CUP Mireia Boya va quedar absolta.\nFiscalia i Advocacia de l’Estat consideren que Nuet, juntament amb els altres membres sobiranistes de la Mesa, va desobeir resolucions del Tribunal Constitucional que vetaven certes iniciatives parlamentàries sobre l’exercici de l’autoderminació i el dret a decidir. Així, es considerava que no es podia fer una comissió d’estudi sobre el procés constituent, tramitar una partida pressupostària pel referèndum d’independència o les dues ‘lleis de desconnexió’ del 6 i 7 de setembre del 2017.\nEn el seu escrit de defensa, Nuet demana la seva absolució perquè, segons ell, la Mesa no pot limitar la iniciativa parlamentària, que calia prioritzar el debat parlamentari i que aquest debat era “necessari”. No obstant, també recorda que ell va votar contra diverses iniciatives parlamentàries que considerava que anaven contra les resolucions del Tribunal Constitucional. L’escrit explica que CSQP deia en el seu programa electoral del 2015 que es necessitaven els mecanismes legals per conèixer la voluntat dels catalans a través d’un referèndum o consulta amb garanties i acordat.\nL’escrit recorda que la creació d’una comissió d’estudi sobre el procés constituent, el gener del 2016, va ser avalada pel lletrat major del Parlament i va ser portada al ple de la cambra per la Junta de Portaveus, no pas per la Mesa. A la comissió hi va participar el PP que el juliol del 2016 també va portar a votació diverses propostes de conclusions. CSQP, amb Nuet com a representant a la comissió, va votar contra les conclusions de la CUP i JxSí, i les conclusions es van portar al ple a través d’una alteració de l’ordre del dia sol·licitada pels grups independentistes.\nL’octubre del 2016, després del debat de política general, Nuet es va oposar a vetar la votació de les resolucions independentistes, ja que considerava que havia de prioritzar-se el dret a la iniciativa política i la Mesa no hi havia d’interferir. Arran d’això, es van portar les resolucions aprovades per la CUP i JxSí al Tribunal Constitucional (TC), que les va suspendre, i la fiscalia es va querellar contra alguns membres de la Mesa, però no contra Nuet, en considerar que no pretenia incomplir anteriors resolucions del TC, i que hauria actuat per “l’errònia creença que el control de la Mesa era merament formal”. Però la magistrada instructora sí que el va citar com a investigat.\nLa defensa de Nuet també recorda que CSQP va presentar una esmena als pressupostos del 2017 per adequar una partida per convocar referèndums a la legalitat establerta per un dictamen del Consell de Garanties Estatutàries que considerava que el referèndum unilateral era inconstitucional. CSQP va votar contra el pressupost.\nEn el ple del 6 i 7 de setembre del 2017, Nuet va votar a favor d’admetre a tràmit la proposició de llei per fer un referèndum d’autodeterminació però es va abstenir en l’admissió de la Llei de Transitorietat Jurídica. El vot a favor de la llei del referèndum es va prendre dins del grup parlamentari de CSQP per unanimitat en “previsió d’un debat llarg i substanciós en seu parlamentària, necessari i que podia permetre la transacció o la introducció d’esmenes” per portar la llei cap a la reforma constitucional. En canvi, la Llei de Transitorietat Jurídica sí que la van considerar subordinada a una “realitat material i jurídica hipotètica i inexistent”.\nA més, l’escrit de defensa recorda que Nuet i CSQP es van oposar a les dues proposicions de llei i van denunciar les presses de la CUP i JxSí per fer les votacions. Així, Nuet va votar contra l’alteració de l’ordre del dia, la tramitació per via urgent i el nomenament de la Sindicatura Electoral. El grup es va abstenir en la llei del referèndum i es va oposar a la Llei de Transitorietat. Nuet també va reclamar que el ple se suspengués fins que el Consell de Garanties Estatutàries es pronunciés i que s’admetessin les esmenes a la totalitat, així que com que es reconsideressin diverses decisions.\nDesprés de l’1-O, el 4 d’octubre va votar contra la compareixença del president Carles Puigdemont el 9 d’octubre i el 27 d’octubre es va oposar també a la votació de la declaració d’independència.\nTant la defensa com les dues acusacions públiques demanen que declarin com a testimonis els altres dos membres de la Mesa, José María Espejo Saavedra (Cs) i David Pérez (PSC), l’exlletrat major Antoni Bayona i el secretari general de la cambra, Xavier Muro. Tots quatre ho faran dimecres al matí per videoconferència. També declararan per videoconferència Carme Forcadell i Lluís Corominas. Per dijous serà el torn de la prova documental, la presentació de les conclusions definitives, l’informe de cada part i el torn pel dret a l’última paraula de l’acusat.


O OR 1 Imatge 1 Col·laborador/a 149 Visites Bústia de suggeriments\normeig m PESC Al llarg del temps, a les Pitiüses s’ha pescat amb una llarga gamma d’ormeigs. Per a una millor comprensió de la llista següent, es distribuiran els ormeigs en grups afins: ormeigs d’arrossegament (el bou , la xàvega, el bolig , el bolitxó , l’artet , l’artet surant, la vaqueta i el gànguil ); ormeigs de parada (el tonaire, el tonaire volant, la solta, la solta volant, la solta bonitolera, la solta de batre, la solta per a orenols, la xarxa prima, la xarxa gorda, la xarxa de tremall i la moruna); ormeigs d’engany (el palangre d’anfós, el palangró, el palangre de mitja bordera, el palangre de suret, el palangre surant o marraixer, les llences, les fluixes, el volantí, la botera —per a la pesca dels calamars—, la barqueta —per a la pesca de les sèpies— i el curricà); ormeigs de trampa (la nansa, el gambí i el morenell); ormeigs de llançament (el rall, les fitores i l’arpó); ormeigs d’encerclament (la llampuguera i la traïnya, farol, llum o mamparra). En diferents èpoques s’ha pescat amb almadrava a les Pitiüses; n’hi ha constància cap al segle XVI. La darrera almadrava amb què s’ha pescat ha estat a l’illa de Formentera. [APC]


Le Clos Des Lys Saint-Medard-d'Aunis França - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n8 Place De La République, Saint-Medard-d'Aunis, Saint-Medard-d'Aunis, França, 17290 - Veure al mapa\nMés informació sobre Le Clos Des Lys\nAl visitar Saint-Medard-d'Aunis, vosté es sentirà com a casa a Le Clos Des Lys, què li ofereix un allotjament de qualitat i un gran servei. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions i els serveis que proveeix Le Clos Des Lys asseguren una estada plaentera als seus clients. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. L'hotel ofereix una excelent varietat d'instal.lacions d'oci, incloent bany, jardí. Le Clos Des Lys és la vostra destinació si buscau allotjament de qualitat a Saint-Medard-d'Aunis.\nCal que informeu el Le Clos Des Lys de la vostra hora d’arribada amb antelació. Podeu fer servir l'apartat de Peticions especials en fer la reserva o posar-vos en contacte amb l'allotjament directament mitjançant les dades de contacte que apareixen a la confirmació. En arribar, cal abonar un dipòsit de 300 EUR per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament. Cal fer el pagament abans de l'arribada amb transferència bancària. L'allotjament es posarà en contacte amb tu després de fer la reserva i et donarà més informació.\nTots els tipus de viatgers (26) Parelles (4) Viatgers en solitari (2) Famílies amb infants petits (10) Famílies amb infants grans (3) Grups (7)


Manual perquè el bebè aprengui a usar l’orinal en cinc passos | Consumer\nManual perquè el bebè aprengui a usar l’orinal en cinc passos\nEls nens aprenen a utilitzar l'orinal quan se senten còmodes, un assoliment pel qual cal felicitar-los quan ho aconsegueixen\nPer Cristian Vázquez 4 de març de 2015\nL’orinal és un element important en la vida del bebè: començar a usar-ho li dona major autonomia i representa una etapa important del seu creixement i desenvolupament. En general, ocorre entre els dos i tres anys de vida, però no hi ha receptes estrictes que es puguin seguir per ajudar-li en aquest pas. Aquest article reuneix cinc passos perquè el nen abandoni el bolquer i utilitzi l’orinal: saber que el menor està en condicions de col·laborar, aprofitar l’exemple del seu pare o els seus germans majors, emprar un orinal adequat, asseure amb freqüència al petit sobre ell i tenir paciència, no enfadar-se.\nAdeu al bolquer!\nEl moment en el qual el bebè deixa els bolquers i comença a usar l’orinal és una etapa clau en el seu desenvolupament. En general, es produeix entre els dos i tres anys d’edat, encara que en certs casos es pot originar una mica més tarda, sense que això representi necessàriament un problema.\nPer aconseguir aquest objectiu, els petits precisen, per descomptat, l’ajuda dels seus pares. No hi ha fórmules màgiques que facin que el nen aprengui a usar l’orinal d’un dia per a l’altre, però sí suggeriments que solen servir. A continuació s’agrupen en cinc passos.\n1. Saber que el nen pot col·laborar\nEl primer pas essencial és estar segurs que el petit ja pot col·laborar. L’Associació Espanyola de Pediatria explica que això es nota per tres motius. Un d’ells és la preparació física del nen: ja camina bé senseajuda , pot pujar-se i baixar-se els pantalons i té una bona coordinació en el moviment de les mans. Un altre element és la capacitat d’obeir indicacions: que se sent, s’aixequi, imiti una acció, etc. Però també és important que el bebè tingui un mínim control de la seva bufeta, la qual cosa s’adverteix quan orina bastant d’una vegada i no poca quantitat de forma molt freqüent, quan es manté sec durant almenys dues o tres hores i quan els seus gestos o postures revelen que és a punt d’orinar .\nEls pediatres creuen que és millor esperar al fet que el nen deixi el bolquer, si viu una situació de canvis com el naixement d’un germà o una mudança\nSi aquestes habilitats no estan del tot desenvolupades, aquests experts recomanen retardar l’aprenentatge de l’ús de l’orinal. Els pediatres també creuen millor esperar si el nen viu una situació de canvis “com el naixement d’un germà, una mudança, una malaltia o el començament de la guarderia”.\nI un altre factor per tenir en compte és l’estació de l’any. És molt millor començar en una època de clima agradable, quan la roba que es porta és molt més lleugera, que en temporades més fredes.\n2. Aprofitar l’exemple\n“Al principi li deixarem que acompanyi als pares a l’excusat, la qual cosa li ajudarà a veure tot més natural i potser vulgui imitar-los”, apunten aquests especialistes. Víctor Bolívar, pediatre i membre de la Societat Espanyola de Pediatria i Atenció Primària, afegeix que, per aquest mateix efecte d’imitació, “també és més fàcil controlar l’orina en el bebè que té germans majors“. En aquest cas, un altre avantatge és que els pares ja estaran més habituats en l’ús de l’orinal. I en el cas dels bessons, diu Bolívar, “cal ensenyar-li a cadascun al seu ritme”.\n3. Usar un orinal adequat\nL’orinal ha de ser gran, sòlid i amb la base rígida. Els experts fins i tot recomanen comprar-ho amb la col·laboració del nen, un incentiu més per a la seva ocupació. S’ha de col·locar en una habitació agradable, amb temperatura adequada i sobre un sòl rentable o protegit.\nUna altra opció és un reductor de la tassa del vàter. En aquest cas caldrà aconseguir també un moble ferm i segur perquè el petit utilitzi com a graó i reposapeus.\nEn qualsevol cas, s’ha de procurar que el menor se senti còmode amb el recipient que s’usi.\n4. Asseure al nen sobre l’orinal\nLa manera de crear l’hàbit és asseure al nen en l’orinal passada una mitja hora després de cada menjar i cada dues o tres hores, la resta del dia. Si és necessari, convé oferir-li abundants líquids, perquè tingui més ganes. Però no cal deixar-li assegut allí més de cinc o deu minuts: s’avorriria o es dedicaria a jugar amb l’orinal, la qual cosa afectaria al procés d’aprenentatge.\nCal procurar, al moment s’asseure al petit en l’orinal, estar amb ell tot sol i sense joguines, ordinadors o altres elements que poguessin distreure-li. Bolívar destaca que, per començar, de vegades és útil asseure-li en l’orinal després que hagin mullat el bolquer. “Aquest recurs ajuda al fet que el nen relacioni les seves necessitats fisiològiques amb l’orinal”, assegura.\nDesprés, durant el dia, se substituirà el bolquer per uns calçotets o unes calces, perquè s’adoni de quan s’hagi fet damunt. Igual que amb l’orinal, serà millor si el menor ha participat en l’elecció d’aquesta peça.\n5. Tenir paciència i no enfadar-se\nCom en tot aprenentatge, el nen cometrà fallades. Cal tenir paciència amb ell i mai enfadar-se ni, molt menys, renyar-li. Amb tranquil·litat cal explicar-li para què serveix l’orinal i animar-li a utilitzar-ho. Se li canviarà la roba i se li insistirà en el ben que està sec i net.\nEls especialistes destaquen a més el valor de recompensar al petit amb paraules, abraçades i carícies els seus esforços per aprendre. Bolívar suggereix fins i tot “trigar una mica, les primeres vegades, a tirar de la cadena, ja que al nen li podria semblar contradictori que la seva aplaudida obra desaparegui tan ràpidament, amb el que li ha costat”.\nLlegeixi més sobre bebès.\nabandonar el bolquer adeu al bolquer bebès consells consells per a pares niños-ca orinales-ca padres-ca pañal-ca


El Síndic de Greuges insta el Govern a planificar el nou curs presencial\nPublicat 19/5/2020 16:11:26 +02:00CET\nCreu que la docència online no garanteix el bon desenvolupament del currículum a tots els alumnes\nEl Síndic de Greuges ha instat la Conselleria d'Educació de la Generalitat a planificar el curs que ve amb presencialitat "per a tot l'alumnat" per garantir l'aprenentatge i combatre les desigualtats i evitar un model híbrid, combinant docència online i presencial.\nEn un informe publicat aquest dimarts, ha subratllat que l'activitat lectiva a distància no garanteix el bon desenvolupament del currículum per a tot l'alumnat, de manera que la no presencialitat o semipresencialitat "no es pot mantenir de cara al curs 2020-2021 en la mesura del que sigui possible".\nHa assenyalat que la tornada a l'escola durant aquest curs vigent "no es pot fer a qualsevol preu" i ha d'estar supeditada a les recomanacions de les autoritats sanitàries i molt orientada a respondre necessitats específiques, siguin de conciliació familiar, d'atenció a situacions de vulnerabilitat i situacions específiques com la preparació de la Selectivitat o altres proves.\nPer això, ha proposat continuar amb el seguiment de l'activitat lectiva a distància fins a final de curs i, en tot cas, obrir els centres escolars per organitzar serveis d'atenció socioeducativa de l'alumnat, amb una funció lúdica i de reforç escolar i acompanyament en el seguiment de l'activitat lectiva a distància, sent precís també un pla específic pels centres d'alta complexitat.\nDe cara al proper curs, demana que es planifiqui amb la voluntat de "fer tot el possible" per iniciar el curs en modalitat presencial, amb les dotacions necessàries, la reorganització del temps i els espais escolars i amb l'ús d'espais disponibles de la xarxa d'equipaments de l'entorn de les escoles.\nEl Síndic de Greuges ha considerat que l'activitat lectiva per torns en dies alterns "no és una situació òptima", i ha remarcat que per ampliar la capacitat d'atenció en grups més reduïts existeix la possibilitat de modificar l'horari escolar.\nHa demanat al departament que garanteixi les mateixes condicions d'escolarització a tot l'alumnat i ha subratllat que "no pot ser" que hi hagi estudiants que segueixin diferents modalitats en funció d'aspectes com la disposició d'espais, i ha considerat necessari incrementar les dotacions docents.\nTenint en compte la possibilitat que el curs s'iniciï en situació de semiconfinament de l'alumnat o que sigui necessari tornar a situacions de confinament, ha demanat tenir garantida la distribució de dispositius electrònics i connectivitat.\nEl Síndic de Greuges també ha plantejat de cara al proper curs una redefinició dels continguts competencials a desenvolupar per a cada nivell educatiu, un acompanyament de la transició de Primària a Secundària, adaptació de l'avaluació per posar límits a la repetició i programa de reforç escolar i d'acompanyament familiar.\nLa institució demana que es despleguin les convocatòries d'ajudes a l'escolaritat, previstes a la Llei d'Educació de Catalunya (LEC), donar continuïtat a les beques menjador en cas de no presencialitat o semipresencialitat, contractes programa amb els centres públics i concertats d'alta complexitat i elaborar un pla específic per a aquests centres, amb més plantilles i consolidació dels seus projectes educatius.


Barcelona guanya un vol altre intercontinental directe a Hong Kong | betevé Web\nRedacció btvnotícies diumenge 2 de juliol, 2017 , 12.36\nL’aeroport del Prat estrena aquest 2017 fins a 11 enllaços directes inèdits\nL'Aeroport de Barcelona-el Prat suma un altre vol intercontinental des d'aquest diumenge. L'aerolínia Cathay Pacific ha estrenat el trajecte Barcelona-Hong Kong, amb quatre freqüències setmanals, que operarà durant la temporada d'estiu, fins al 27 d'octubre. El vol des de la capital catalana fins a Hong Kong se suma a d'altres ja estrenats el mes de juny que han fet que aquest any s'hagin posat en marxa 11 enllaços inèdits i directes amb el món.\nBarcelona ja disposa —després de l'aposta de les aerolínies per a aquest 2017— d'un total de 44 rutes intercontinentals. Cathay Pacific ha posat en marxa el vol directe fins a Hong Kong, però des del mes de maig altres aerolínies, com Norwegian, Level, Air China i Mahan Air, ja han anat estrenant els seus enllaços, alguns, fins i tot, de baix cost.\nSegons la Cambra de Comerç de Barcelona, cada any hi ha més de 60.000 passatgers —sobretot per fer negocis— que volen, tot i que de forma indirecta, entre Barcelona i Hong Kong, fent escala a altres aeroports, una xifra que ha tingut un increment d'un 15 % en els últims cinc anys. De fet, per aquesta alta demanda, el conseller de Territori i Sostenibilitat, Josep Rull, ha demanat que la ruta es mantingui durant tot l'any i no finalitzi a l'octubre i s'ha mostrat convençut que l'aerolínia s'adonarà que el trajecte entre Barcelona i Hong Kong "és molt rendible".\nAquest dissabte també ha entrat en funcionament un vol directe fins a l'Havana operat per l'aerolínia espanyola Plus Ultra i a l'agost Norwegian connectarà Barcelona amb Miami.\naerolíniesaeroport de Barcelona-el Prat\nWeb de Cathay Pacific\nNorwegian esgota els bitllets per a algunes de les rutes que estrenarà a l’estiu


Qualitat Tot el temps Urban Bike Headlight dels EUA - Best Discount Shop - Magicshine\nTot el temps Urban Bike Headlight\nLa llum de bicicletes de la sèrie 9 del millor venedor de Magicshine té un nou membre, MJ-902B, un fars de bicicleta urbana de forma molt reduïda que és super lleuger, impermeable i dóna més llum del que sembla. Hi ha 1600 lumens de llum real produïts per 2xCREE XM-L2 LED, alimentats per 4 cel·les ...\nLa llum de bicicletes de la sèrie 9 del millor venedor de Magicshine té un nou membre, MJ-902B, un fars de bicicleta urbana de forma molt reduïda que és super lleuger, impermeable i dóna més llum del que sembla.\n1600 lumens de llum real són produïts per 2xCREE XM-L2 LED, alimentat per un paquet de 4 bateries de Li-ion amb una capacitat de 5200mAh. El seu poder és quan ho necessiteu, però realment no hauria de fer servir el 1600 complet en els carrers ocupats de la ciutat, serà més que ceguesa per als vianants i els conductors. No obstant això, si us trobeu sols en una carretera buida, podeu viatjar tan ràpid com vulgueu i mai superar la biga.\nLa llum té 4 modes de treball preconfigurats, constant, flash, SOS i advertència (ràpids dobles). Hem realitzat la brillantor en un dial circular, només cal tocar el telèfon i lliscar el dit a través de l'indicador mentre la llum connectat s'ajusta en conseqüència. Podeu guardar la configuració que us sembli útil i la vostra llum els recordarà. Podeu canviar entre aquests paràmetres desats més endavant amb només prémer el botó d'encesa. El vostre telèfon no necessita estar present quan ho feu.\nHot Tags: tot el fars de la ciutat urbana del temps, des dels EUA, botiga, barat, descompte, millor, durador, de qualitat, preu baix\nUn parell de:Llum de seguretat programable per a casc Següent:2 Bateria per a bicicletes recarregables USB de la cèl lula\nFar LED Road Bike\nLleuger de seguretat per a bicicletes amb LED de pre...\nMillor llanterna de seguretat posterior de llum\nMJ-902 Recarregable LED Night Riding Front Mountain ...\nCasc de moto MJ-898 amb front incorporat, senyals de...


Nou número de la Revista Catalana de Dret Públic, amb articles especialitzats en transparència i bon govern - Consell de l'Advocacia Catalana\nHome / Articles Butlletí / Nou número de la Revista Catalana de Dret Públic, amb articles especialitzats en transparència i bon govern\nNou número de la Revista Catalana de Dret Públic, amb articles especialitzats en transparència i bon govern\nin Articles Butlletí 805 Views\nEl número 55 de la Revista Catalana de Dret Públic conté set articles, dels quals tres corresponen a una secció monogràfica dedicada a transparència i bon govern. Els continguts són fruit del seminari celebrat el mes de juny a Speyer (Alemanya) en virtut d’un conveni entre l’EAPC i l’Institut Alemany de Recerca per a l’Administració Pública. La resta de contribucions de la secció general aborden el fenomen del top manta, les noves formes de gestió dels serveis socials, el finançament de la llibertat religiosa i el marc legal que regula els drons. Destaca també un dossier documental sobre transparència i bon govern que aplega molta de la literatura científica, la jurisprudència i els recursos en línia disponibles a Internet sobre la mateixa matèria.\nNext: Reptes del dret lingüístic català. Reflexions per a un debat crític


El Llevant es refà amb una golejada (4-0) - esportiu.cat\nEl Llevant es refà amb una golejada (4-0)\nAlex Torremorell - 27/11/2011, 17:57\nContundent victòria del Llevant que trenca la mala ratxa de tres derrotes seguides. Koné amb dues dianes, Barkero, i Valdo han estat els autors dels gols. Els valencians segueixen ocupant la quarta plaça i ja acumulen 26 punts. Els asturians feia cinc partits que no coneixien la derrota. Ara se situen 12 punts a la zona baixa de la classificació.\nEl Llevant ha gunyat després de tres derrotes // Agències\nEl Llevant afrontava aquest partit després de tres derrotes consecutives després del gran inici de lliga que havia protagonitzat. D'alta banda, l'Sporting acumulava cinc partits seguits sense conèixer la derrota.\nTal com s'esperava el Llevant ha portat la veu cantant en els primers minuts de partit, disposant de fins a cinc corners en el primer quart d'hora de joc. Cap d'ells ha trobat rematador, de la mateixa manera que Xavi Torres ha enviat la pilota als núvols en una bona ocasió dels valencians.\nPosteriorment, en dos minuts bojos, ha canviat el marcador. Al minut disset de partit, André Castro ha estavellat una espectacular xilena al travesser de la porteria de Munúa, que entre poc i res hagués pogut fer per evitar que entrés la pilota. Seguidament al minut dinou, Barkero ha fet pujar el primer pels locals. Greu error de Canella en defensa, Koné li roba la cartera i assisteix a Barkero perquè marqui a plaer.\nBarkero ha obert el camí de la victòria // Agències\nEl Llevant ha seguit apretant i buscant el segon gol que no ha arribat fins a la segona meitat. Tot i això, els de Preciado han pogut empatar en aquest tram final de la primera meitat. De las Cuevas, Barral i Botía han perdonat en diferents accions que podrien haver canviat el signe del partit.\nA la represa ha arribat el segon del Llevant. Juanlu assisteix des de la banda esquerra per a que Valdo remati i estableixi el 2-0. Aquest últim es trobava en fora de joc en el moment de la passada i sembla que s'ajuda de la mà per a marcar. Tot i això no queda clar si Valdo arriba a tocar la pilota abans de que entri a la porteria, o aquesta ja estava dins quan el jugador l'empeny.\nPràcticament sense temps per a res, Koné ha sentenciat fent el tercer i el quart gol dels valencians. Primer, ha superat a Iván Hernández en velocitat, ha regatejat a Juan Pablo i ha fet pujar el tercer al marcador. I Segon, ha aprofitat el rebot del travesser d'una falta llançada per Del Horno per fer el seu doblet particular.\nEl conjunt asturià ha intentat en aquest últim tram de partit aconseguir el gol de l'honor, mentre els valencians, molt còmodes amb el marcador clarament a favor, s'han dedicat a deixar passar els minuts.\nAl final, clara victòria del Llevant que es recupera de la petita mala ratxa de tres derrotes consecutives i continua ocupant places de Champions i ja acumula 26 punts. Contràriament, els de Preciado veuen truncada la seva bona ratxa i amb 12 punts se situen a la zona baixa de la classificació.\nLlevant: Munúa; Javi Venta, Ballesteros, Nano (Pedro López, 65'), Del Horno; Farinós, Xavi Torres; Valdo, Barkero (Aranda, 72'), Juanlu; Koné (Rubén Suárez, 69')\nSporting: Juan Pablo; Lora, Botía, Iván Hernández, Canella (Damián, 46'); Rivera (Novo, 56'), Nacho Cases; Trejo, André Castro, De las Cuevas; Barral (Sangoy, 56')\nGols: 1-0 Barkero (19), 2-0 Valdo (46'), 3-0 Koné (61'), 4-0 Koné (61')\nTargetes: Paradas Romero ha amonestat als locals Juanlu, Javi Venta i Barkero; i al visitant Botía.


Ingressa a presó un home per cometre vuit robatoris amb força en establiments comercials de l’Alt Empordà – elgarrotxi.cat\nAl detingut, que acumula una seixantena d’antecedents, li constaven onze ordres de crida i cerca, detenció i ingrés a presó\nTambé se l’acusa d’un robatori violent comès a Figueres\nEls Mossos d’Esquadra de la Comissaria de Figueres van detenir el passat 22 d’abril, a Figueres, un home de 38 anys, de nacionalitat espanyola i veí de la ciutat, com a presumpte autor de vuit robatoris amb força a interior d’establiment i un robatori amb violència i intimidació.\nLa detenció és resultat d’una investigació oberta després de detectar-se una sèrie de robatoris amb força a l’interior d’establiments comercials de la comarca de l’Alt Empordà. Entre el mes de febrer i principis d’abril van robar en dos bars, dues fleques i una carnisseria de la ciutat, dues benzineres de Santa Llogaia d’Àlguema i de Pedret i Marzà i un supermercat de la població de Llers.\nEl lladre sempre robava de matinada i utilitzava el mateix modus operandi. Forçava les persianes o les portes principals i trencava els vidre amb un objecte contundent, com pedres de grans dimensions. Amb aquest mètode causava nombrosos i quantiosos danys als locals.\nLa investigació va concloure el passat 22 d’abril quan efectius d’aquesta comissaria, conjuntament amb l’Àrea Regional de Recursos Operatius de Girona, van realitzar una entrada i perquisició en un domicili del carrer Santiago Mundi Giró del Barri de Sant Joan de Figueres, on van detenir el presumpte autor de tots els robatoris.\nAl detingut també se l’acusa d’un robatori violent comès el vespre del 22 de febrer a Figueres. En aquella ocasió, va assaltar un jove quan caminava pel carrer Avinyonet, el va empènyer i li va sostreure un telèfon mòbil valorat en 150 euros.\nAl detingut, que té una seixantena d’antecedents per fets similars, li constaven onze ordres de crida i cerca entre les quals diversos requeriments judicials de detenció i d’ingrés a presó.\nEl detingut va passar el 23 d’abril a disposició judicial davant del jutjat d’instrucció en funcions de guàrdia de Figueres, qui en va decretar el seu ingrés a presó.


2017 DI 090\nL'aprenentatge profund (Deep Learning), es basa en la utilització de models de diverses capes de xarxes neuronals. La seva utilització en l'àrea del processament del llenguatge natural ha tingut un impacte molt significatiu en els darrers anys i ha suposat una gran millora en les prestacions. Entre altres avantatges, destaca el fet que els sistemes són entrenables sense necessitat de predefinir estructures d'aprenentatge, que s'aprenen automàticament. Així mateix, la versatilitat dels sistemes neuronals permet aplicar arquitectures similars a diferents estructures de dades com a imatge, text o veu.\nLa traducció automàtica és un camp multidisciplinari que inclou lingüistes, enginyers, informàtics i traductors. Les aproximacions més conegudes inclouen la traducció basada en regles, estadística i, molt recentment, la traducció neuronal. La traducció basada en regles utilitza un sistema dissenyat manualment mitjançant traductors o lingüistes bilingües en el parell de llengües que es vol traduir. Mentre que les traduccions estadística i neuronal entrenen a partir de dades traduïdes.\nUn punt clau de la traducció neuronal és que planteja un sistema totalment entrenable end-to-end, Un altre avantatge important és que permet incorporar mecanismes d'atenció com una forma eficaç de modelització de dependències de llarga distància i del canvi d'ordre de les paraules (reordenació) en el procés de traducció.\nMalgrat aquests beneficis i uns resultats globalment millors, estudis recents mostren que la traducció neuronal tendeix a introduir errors que no es produeixen en els sistemes estadístics. A la traducció neuronal li falta d'un mecanisme per registrar les paraules d'origen que han estat traduïdes o necessiten ser traduïdes, i això pot donar lloc a una "sobre-traducció" o una "sota-traducció". És també conegut que els traductors neuronals tendeixen a generar frases naturals en la llengua destí, però que no sempre reflecteixen el significat original de l'oració d'origen. Per últim els models neuronals tenen problemes per memoritzar la traducció de paraules molt poc freqüents.\nEls sistemes estadístics de traducció automàtica, per contra, tenen un mecanisme capaç de garantir que totes les paraules d'origen s'utilitzen en la traducció una i només una vegada. I per construcció, també permeten memoritzar de forma precisa totes les paraules que s'ha observat com a mínim un cop en les dades d'entrenament.\nEn aquest doctorat industrial ens proposem abordar totes les possibilitats de combinar els models clàssics de traducció automàtica estadística basada en frases amb els models neuronals. S'estudiarà en primer lloc la combinació de les sortides de tots dos sistemes per passar a continuació a models més integrats on la informació proporcionada pel sistema estadístic ajudi al sistema neuronal a solucionar els problemes anteriorment esmentats.\nTant la Universitat Politècnica de Catalunya com Lucy Software tenen una gran experiència en el desenvolupament de sistemes competitius de traducció automàtica. Els sistemes resultants seran provats en condicions reals de producció de l'empresa Lucy Software així com a avaluacions internacionals com el Workshop on Machine Translation (WMT).\nV Pla de Recerca i Innovació de Catalunya (PRI). 2010-2013


Nadal derrota l'ídol local Bernard Tomic (6-2, 7-5 i 6-3) i es classifica pels vuitens de final de l'Open d'Austràlia - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nNadal derrota l'ídol local Bernard Tomic (6-2, 7-5 i 6-3) i es classifica pels vuitens de final de l'Open d'Austràlia\nRafael Nadal continua amb pas ferm a l'Open d'Austràlia. El de Manacor no ha tingut pietat de l'ídol local, el jove australià Bernard Tomic, esperança del tenis "aussie" amb 17 anys, a qui ha derrotat en tres sets (6-2, 7-5 i 6-3). Després de guanyar de forma contundent el primer set, Nadal ha hagut de remuntar un 4 a 0 en contra en el segon, que també ha acabat guanyant. Tomic ha seguit lluitant a la tercera mànega però no ha pogut evitar l'accés de Nadal a la ronda de vuitens. Allà l'espera el croat Marin Cilic, que s'ha desfet del nord-americà Isner.\n26/01/2011 - 14.15\nRafael Nadal ha fet callar ràpidament els espectadors de la pista central de Melbourne, dominant amb autoritat el jove australià Bernard Tomic al primer set. Amb un trencament de servei al tercer joc, Nadal s'ha assegurat el domini i una còmode primera mànega. A la segona, Tomic ha reaccionat i amb potents cops guanyadors ha sigut capaç de col·locar-se amb un clar avantatge de 4 a 0 en només 17 minuts de joc. Nadal, però, ha fet valer la seva condició de número 1 mundial, i amb perseverança ha remuntat fins el 4-4. Quan semblava que el set es decidiria al "tie-break", un nou trencament de servei ha donat el triomf a Nadal per un disputat 7 a 5.\nTomic aguanta, però Nadal es mostra superior\nTot i patir psicològicament la pèrdua d'un set que tenia a la butxaca, Tomic ha continuat donant guerra al tercer set. Nadal li ha trencat el servei en el primer joc, i ràpidament s'ha col·locat amb un clar 3 a 1. Però el de Manacor ha hagut de continuar lluitant i ha fet valer la seva major experiència. Els dos jugadors han anat guanyant el seu servei fins al novè joc, quan Rafael Nadal ha aprofitat la primera pilota de partit per trencar novament el servei de Tomic i assegurar-se el triomf.\nEn altres encontres de la tercera ronda del torneig masculí, el proper rival de Nadal, Marin Cilic, s'ha desfet del nord-americà John Isner (4-6, 6-3, 6-7, 7-6 i 9-7), un partit que s'ha estirat fins a les quatre hores i mitja. També ha passat ronda l'austríac Meltzer, que s'ha aprofitat de l'abandonament del xipriota Marcos Baghdatis, finalista el 2006.\nFerrer, a vuitens


Enfarinada per tot el Pirineu - FÒRUM.ad\nEnfarinada per tot el Pirineu\nOn: 28/02/18 13:32\nUna nova i intensa nevada afecta tot l’Alt Urgell des d’aquesta matinada passada i la neu continua caient amb ganes aquest dimecres al migdia. A la Seu d’Urgell i a d’altres punts de la comarca, en poques hores ja s’han acumulat uns 20 centímetres de gruix. A diferència d’altres vegades, però, el temporal és notícia perquè afecta no només el Pirineu sinó pràcticament tot Catalunya, el litoral inclòs, en la que ja és la nevada més gran dels darrers anys al país pel que fa a extensió territorial.\nAquesta situació es reflectia aquest migdia en el llistat de carreteres afectades per la meteorologia que publica el Servei Català de Trànsit, i que avui era un dels més extensos que es recorden pel que fa a vies tallades o bé amb obligació de circular amb cadenes. S’ha comptabilitzat prop d’un centenar de carreteres afectades a tot el país, al marge de desenes de vies locals on també era necessari. Al Pirineu, aquest matí calien cadenes a tot el tram de la C-14 a l’Alt Urgell i també a l’entorn de Ponts. La neu també és present, malgrat l’activitat de les màquines llevaneu, a la resta dels principals eixos viaris pirinencs com ara l’N-260 -especialment al port del Cantó i la collada de Toses-, la C-13 de dalt a baix del Pallars, la C-28 al port de la Bonaigua, l’N-230 i la C-16, entre moltes altres carreteres.\nA Andorra, l’Agència de Mobilitat ha informat que són obligatoris els equipaments especials (pneumàtics de contacte o cadenes) a tota la xarxa viària del país, des de la mateixa frontera del riu Runer.\nTant a l’Alt Urgell com a la resta de Catalunya s’han anul·lat desenes de línies de transport escolar, cosa que ha limitat l’activitat a les escoles. A grans trets, segons ha informat la Direcció General d’Emergències, avui han romàs tancades 272 escoles catalanes i 84.953 alumnes no han anat a classe. Protecció Civil ja va anunciar ahir dimarts que s’anul·lava tot el transport escolar, que suma 1.380 línies, cosa que ha deixat uns 37.700 estudiants sense aquest servei.\nA l’Alt Urgell s’han anul·lat totes les línies de transport escolar; concretament, 18 línies, que donen servei a uns 350 alumnes, segons ha informat el Consell Comarcal. Per demarcacions, a la de Lleida no han obert 85 escoles (37.500 estudiants); a la de Girona -que inclou bona part de centres de la Cerdanya- s’han vist afectats 61 centres (19.077 estudiants); i a la Catalunya Central -que engloba el Berguedà i el Solsonès-, 54 centres (13.764 estudiants).\nPerò l’afectació també s’ha notat en comarques poc habituades a aquesta situació. Així, per exemple, han restat tancats 18 centres a la demarcació de Tarragona, 32 al Maresme i el Vallès Oriental (10.142 estudiants). A Barcelona, tot i que també hi ha arribat la neu, l’impacte ha estat menor, amb 10 centres tancats (1.031 alumnes), com també al Vallès Occidental, amb només 8 escoles (2.837 estudiants). A les Terres de l’Ebre, només ha tancat una escola, formada per 62 alumnes.\nPrevious Post: L’EENSM formarà els professionals del centre per millorar l’atenció als usuaris\nNext Post: Nou concurs de punts de llibre a Encamp


Mercat de la Llibertat - Visit Barcelona\nQuè visitar / Zones d'interès / Gràcia i Park Güell / Mercat de la Llibertat\nSubmergir-se en els mercats de Gràcia és fer-ho en un laberint de perfums, sons i colors. El de la Llibertat, el mercat per excel·lència del barri i un dels més importants a Barcelona, us convida a un tast d'olors i sabors, en un edifici modernista de gran bellesa, remodelat en diverses ocasions.\nEl mercat de la Llibertat de Barcelona ocupa des del 1888 l'espai de l'antiga plaça de la Constitució, on abans els pagesos venien verdura i aviram. Avui porta el bonic nom de la Llibertat. El projecte de l'arquitecte municipal Pasqual Tintorer per a la vila de Gràcia feia possible la gran estructura de ferro i obra vista, pensada per oferir protecció a tota mena de comestibles: fruites i verdures, peix, llegums, etc. A dins, us reben espais diàfans, amplis i alts, on les parades de menjar s'organitzen una al costat de l'altra distribuïdes en la nau central i dos cossos laterals. L'edifici inicial, tot i haver patit diverses reformes que l'adapten als nous temps, conserva bona part de l'elegància modernista.\nPlaça de la Llibertat, 27, 08012\n22, 24, 114, V17\nDe dilluns a divendres, de 8 a 20.30h. Dissabtes, de 8 a 15h.


Creació – OCCHE\nCREACIÓ I INSTITUCIONS\nAl novembre de 2009, aquesta llarga cooperació es va convertir en acords signats amb tres institucions xineses, donant així naixement a l’Oficina Comercial Xina-Espanyola\nLes tres principals institucions representades són:\nEl Consell de Xina per la Promoció del Comerç Internacional (CCPIT), amb un pressupost anual de 10.000M USD, encarregat de grans projectes d’inversió i expansió.\nChina International Electronic Commerce Network (CIEEC), conjuntament amb el CCOIC, dispossant d’accés a la major Bases de Dades de la Xina que agrupa 4.000.000 d’empreses\nL’Oficina d’Afers Exteriors de la Municipalitat de Qingdao i província de Shandong, essencial per a facilitar els processos administratius en els diferents burós.\nEn els següents anys s’han sumat altres Institucions:\nLa Federació d’Indústries i Comerços de la Xina (ACFIC), dependent del CPC (Partit Comunista Xinès), agrupa les principals empreses i personalitats del món econòmic per formar un cercle entre economia, inversió i política.\nLa Federació Mundial de Medicina Xina (WFCMS), dependent del Ministeri d’Afers Civils, és una associació acadèmica que promou la cooperació entre la medicina tradicional xinesa i institucions occidentals.\nZhongkong International Energy Investment, empresa enfocanda en inversions de recursos d’energies i minerals, integrant els recursos financers i industrials de Xina Continental, Hong Kong i Taiwan. Amb l’objectiu d’optimitzar els capitals i els beneficis de les empreses.


002/9050 Luxe i comoditat a peu de les pistes d’esquí de Grandvalira\nLuxe i comoditat a peu de les pistes d’esquí de Grandvalira\nDúplex meravellós per comprar a la zona residencial exclusiva de la Pleta del Tarter, a Canillo. A pocs minuts caminant hi ha el telecabina per a accedir a les pistes d’esquí de Grandvalira i a cinc minuts amb cotxe hi ha la vall d’Incles.\nAquestes característiques converteixen la zona del Tarter en una destinació de referència per als amants de la naturalesa.\nAmb 169 m², la propietat es divideix en dues plantes, distribuïdes de la manera següent:\nPlanta 1: passat el rebedor, que està equipat amb guardaesquís i penjadors, se situa la zona de descans. Disposa de dues habitacions individuals i un bany complet. Les dues habitacions tenen armaris de paret.\nEl saló menjador és ampli i té xemeneia de muntanya, de pedra típica del país, i accés a una terrassa de 6 m². La cuina està totalment equipada i té barra de passaplats.\nPlanta 2: inclou una sala de lectura molt acollidora i una sortida a una segona terrassa amb vistes panoràmiques de les pistes d’esquí. En aquesta mateixa planta hi ha l’habitació principal, amb bany incorporat i totalment reformat.\nL’arquitectura de l’edifici i l’estil interior de la propietat són un exemple clar del disseny d’alta muntanya típic d’Andorra, en què la pedra i la fusta tenen el paper principal. La combinació d’aquests dos elements proporciona comoditat i benestar a l’habitatge.\nEl sol il·lumina la propietat durant tot el dia i des de les terrasses es tenen vistes magnífiques de la vall del Tarter i de les pistes d’esquí.\nLa propietat disposa d’una plaça de pàrquing al mateix edifici.


Els Visas: XEMENEIA FONDA\nDISSABTE, 01 DE SETEMBRE\nAquesta setmana, no podia sortir per imperatiu familiar, peò un canvi a darrera hora, m’ha deixat lliure el dissabte, ara tan sols cal trobar company o demanar per incorporar-me a una cordada ja feta.\nEl resultat ha estat que m’han acollit el Joan i el Juan Carlos en la seva cordada , que tenen un objectiu prou engrescador, la Xemeneia Fonda a la zona del Doll.\nAquesta paret vaig visitar-la fa uns anys però la via escollida ens va superar (la Manowar) i vàrem escapar-nos per la feixa. Ara encara tinc pendent de fer la part superior.\nEl dissabte quedem en trobar-nos al hotel del Bruc, però tan sols ha vingut el Joan (el Juan Carlos, no pot venir) , mentre marxem anem negociant si fem la via o la deixem per una nova sortida, però finalment decidim anar-hi.\nUna vegada al pàrquing de la Font llonga agafem la rasa que queda sota les torres elèctriques en direcció Est fins que quedem tallats per un desnivell, aleshores direcció Sud i anar descendint grades fins arribat al llit de torrent que seguirem fins quasi el final, just fins a trobar unes fites i un corriol que surt a la dreta. Aquí anirem trobant fites (no gaires) fins el ràpel amagat darrera un arbre.\nEl ràpel de 25 metres ens deixa quasi a l’altura del embassament ara tan sols resta seguir el peu de paret direcció Oest fins a localitzar el peu de via.\nLa via ens ha semblat curiosa i sobre gustos no està res escrit, però si que puc assegurar-vos que sortireu ben enfarinats.\nLa primera tirada presenta un tram dret amb roca a controlar, hi ha dos ponts de roca, una vegada superat aquest tram , unes rampes rocoses i amb molta vegetació ens permeten anar guanyant metres. Nosaltres hem fet reunió als 60 metres en un arbre gran dins la canal.\nLa segona, és una rampa caminant fins els darrers 20 metres que és redreça , just a l’entrada de la canal, han estat uns 100 metres.\nLa tercera tirada l’hem dividit en dues per evitar el fregament de les cordes, un primer tram de 30 metres amb una dificultat de quart grau i un segon tram igual de llarg fins la cova dels Maquis, però un xic més difícil.\nLa cova és un amagatall força curiós i bonic. La següent tirada és de transició aprofitant la feixa on hi ha el escapament i fer reunió en un arbre molt a prop de la xemeneia.\nLa tirada següent ens torna a deixar en plena xemeneia, hi ha un burí i un pont de roca quasi junts, primer caminant però després cal superar un diedre molt polit que ens deixa en una reunió penjada just sobre la cova.\nLa tirada setena , és amb diferencia la més difícil de la via, primer un desplom , molt assegurat amb ponts de roca, bona roca però desplomat, aquest tram deixa pas a un tram amb roca no tan bona, també molt vertical i assegurat amb ponts de roca, però aquesta vegada l’escalada és exterior i amb un pati considerable. L’entrada a la reunió és lletja i cal fer-la al estil tarzan.\nAra estem completament dins de la fissura i és on notarem més aquesta circumstancia, la tirada següent presenta el terra plena de guano i sorra, (cal pujar-la amb tècnica de X, procurant no tocar gaire el fons) i cada pas que fas tocant aquesta zona, representa una dutxa de terra per al company que t’assegura, la reunió la fem al final de la rampa, just quant la xemeneia torna a redreçar-se.\nLa novena tirada, cal superar un caos de blocs assegurats per ponts de roca i flotants, no és difícil però cal anar en compte amb les pedres on t’agafes, perquè estan soldades amb fang. La reunió al peu d’un espero ple de forats, que sembla un gruyere.\nLa darrera tirada és la més curiosa i divertida de la via, comença superant l’espero de sobre la reunió pel fils de l’aresta aprofitant els forats del gruyere, una vegada superat l’esperó cal endinsar-se al fons de la fissura i aquí comença el divertiment, (millor encendre el frontal) i posar-se d’esquena a la llum, sinó la claror no et deixa veure res, cal anar pujant en tècnica de X i anirem trobant algun pont de roca llaçat, (més que res per indicar el camí) i seguir pujant, hi ha un moment que veurem dos forats de llum que formen dues pedres molt grans encastades, cal anar entre les dues i passar a l costat de la llum (nosaltres hem pujat fins sobre la segona pedra i la continuació l’hem vist molt difícil i hem reculat). Una vegada sobre la primera pedra cal sortir al exterior fins sobre una petita pedra, just al costat hi ha un pitó (que nosaltres hem vist una vegada havíem posat un camelot a una fissura propera i molt bona), no hem passat el pito per evitar el fregament.\nEl que queda es superar un tram de placa fins a tocar el sostre de la cova (aquí podem posar un camelot, (teòricament hi ha un pont de roca ) però no l’hem vist i fer una apretada per sortir a la dreta fora de la via. La reunió esta un uns arbres a uns cinc metres (hi ha dues o tres bagues llaçades a les branques).\nLa tornada, crec que és millor anar perla dreta, però nosaltres hem sortir recte amunt i fent un xic el senglar hem arribat al cotxe.\nPublicado por Els Visas en dijous, de setembre 13, 2018\nEtiquetas: El Doll


Oportunitat pis de 2 habitacions al centre del poble!!\nPreciós pis de 2 habitacions, ampli saló-menjador, cuina americana, cambra-safareig, 1 bany amb dutxa. Molt bona distribució, lluminós, traster de 12m2, plaça de pk al mateix edifici i un altre pk de concessió d'ús gratuït a la plaça de l'ajuntament del mateix municipi. Situat al centre de poble. Ideal parelles, gent gran o inversió per llogar !! Vingui a veure'l!!\nZona / Ciutat CENTRE / Gelida\nInteressat a 00764


LambdaSigmaEtaPi: Sevilla - Cadis 0212: l'anada\nSevilla - Cadis 0212: l'anada\n(Ups! Heu vist totes les fotos de cop, ara us mengeu tota la lletra de cop… Per fascicles, no patiu. ^^)\nAquesta comença a semblar la llibreta de fer l’idiota. Per estalviar-me uns calerons i voler aprofitar al màxim la meva estada vaig decidir agafar el primer vol, i ara me’n menjo les conseqüències. Om nom nom.\nPer tenir temps de ficar-me en problemes i que això no em comprometés el fet d’agafar o no l’avió, m’he llevat a la una. Tantes nits que hi vaig a dormir, a aquesta hora… Portava tres hores i poc dormint, i quan ha sonat l’infame pito del despertador m’he sentit la persona més desgraciada del món, com era d’esperar. Afortunadament no he tingut temps de considerar la meva dissort, perquè al cap de res ha sonat el mòbil. Ves que no em fallés el despertador i em quedés sense vacances, oi?\nEsperant l’N61 ha vingut l’N64, i l’he agafat, perquè estava segura que l’N64 estava passant però no podia afirmar amb completa certesa que l’N61 passaria. He dormit el que he pogut fins que he arribat a Catalunya i allà era el Robert, esperant-me amb una Pepsi. Si és que… on hi ha nivell, hi ha nivell! Tot era fosc i feia molt fred, però Barcelona mai dorm. Simplement, a algunes hores viu una gent i a altres hores viu una altra gent. Hem anat cap on havia d’agafar l’altre bus, que sortia llavors mateix, i apa, a dormir un altre cop, havent-me acomiadat del Robert. Short but sweet.\nA l’autobús he posat l’alarma calculant que trigaria una hora i deixant força marge. L’autobús, però, ha anat més que fletxat i m’he passat de la T2. Afortunadament, el conductor, que era simpàtic, basc i de cabells blancs, m’ha deixat amb un col·lega seu que es disposava a fer el recorregut invers. Aquest segon era un d’aquells catxondos de la vida que usen un gran sentit de l’humor com a arma per lluitar contra coses com haver de conduir busos en hores inhumanes, en què encara ni han posat els carrers a terra.\nUn cop arribada, més que sobrada de temps (si en el fons, encara que no ho sembla, sóc previsora…), he passat seguretat. La segurata NO era una d’aquelles catxondes de la vida que usen l’humor per lluitar contra coses com haver de dir a la despistada de torn que s’acabi TOTA la Pepsi abans de passar pel control. És ben bé que l’única femella de l’espècie dels segurates que mola és la nostra Sra. Antònia, que tanca el pàrquing una miiiiica més tard de les deu perquè ens doni temps de recollir les coses a cole.\nArribo a l’M3. Fins llavors, una cosa assemblada a una estranya sensació de soledat feia el possible per esgarrapar-me per dins, però no ho acabava de fer perquè o bé tenia massa son o bé tenia coses millors a fer, com agafar busos. Però ara, amb tota la sala buida i els avions esperant-se fora, tots aparcadets, tot fosc excepte el que està il·luminat, tinc molt clar que, si ho puc evitar, no torno a agafar mai més cap vol que sigui el primeríssim de tot l’aeroport, com a mínim sola.\nPer acabar d’enviar-me al pou, a sobre de tot això, el dispensador de sabó del lavabo era automàtic i el sabó fa olor de síndria. Això sí que és un insult en tota regla.\nVa, i ara una altra becaineta.\njajajaja!! Quin fart de riure!! I quin es el problema del dispensador automàtic,si té menys bactéries!! I els segurates espanyols o catalans no podràn ser mai com els americans que diuen "Hi, how are you doing?" amb un bon somriure xD\n19 February, 2012 18:10