L'home fort: 2008\nCSI NOVA YORK. TEMPORADA 4\nAvui a la nit torna CSI Nova York, amb la seva quarta temporada. Després que la setmana passada, el programa de ball de TVE, “Mira quien baila”, se’n va endur el gat a l’aigua, en el tema d’audiència, destronant a la franquícia CSI del seu tron de líders d’audiència durant 2 anys consecutius. La resposta de Telecinco no s’ha fet esperar, i estrena la quarta temporada de la saga de Nova York. La passada temporada CSI NY va ser líder en el seu horari en 23 o 24 emissions. Cal dir que la vegada que no va poder guanyar va coincidir amb el “cara a cara” de Zapatero y Rajoy.\nPer tant prepareu-vos a veure zombis que surten de les tombes, buscador de tresors, lladres que utilitzen tecnologia molt sofisticada per robar i un taxista assassí en sèrie son alguns dels casos als que hauran d’afrontar el forense Mac Taylor i companyia.\nPublicat per Pep el dilluns, de setembre 29, 2008 2 opinions\nEtiquetes CSI, sèries, T5\nJa ho havia escrit en el blog fa uns mesos, però després d'un intens rodatge al llarg de l'estiu, La 2 estrena avui la sèrie de Álex de la Iglesia 'Plutó BRBNero', una comèdia d'humor sarcàstic i delirant a les 23,30 hores.\nS'ha rodat en format de cinema cada un dels capítols de 35 minuts, al ritme d'un episodi cada quatre dies fins a acabar els 13 primers. Ara es filma la segona tanda d'aquesta laboriosa coproducció de Pedro Costa que compta les peripècies de la tripulació d'una estrafolària nau estelar, composta per humans, dos androides i un extraterrestre, a la recerca d'un planeta on pugui refugiar-se la humanitat, després del desastre que envaeix la Terra.\nEl segell i Álex de la Iglesia en 'Plutó BRBNero' (també coneguda per 'Plutó Verbenero') és inconfusible en aquesta sèrie que rescata l'esperit de títols clàssics de l'humor en clau de ciència-ficció com a 'L'escombriaire galàctic', 'el nan roig' o 'Doctor Who'. Alhora, l'espectador pot reconèixer-se en els protagonistes de la sèrie, amb les seves bestieses i heroïcitats, perquè són personatges molt propers.\nAmb traços de còmics, la sèrie de Álex de la Iglesia no deixa de criticar el món en el qual vivim, encara que sigui a través de la hilaritat. Estem en 2530, any en el qual el planeta Terra es troba a punt de l'autodestrucció. Un grup de marines espanyols, liderats pel capità Valladares (Antonio Gil) creuen l'espai amb la nau Plutó B.R.B. Nero, que, pronunciat ràpid, dóna lloc a confusions. La seva missió és trobar un planeta habitable ja que el nostre està totalment edificat i ja no cap ningú. Fins i tot el Pol Nord és ple d'adossats, i les inundacions assolen les costes fins a fer desaparèixer Nova York, Londres o Torremolinos. El president dels Estats Units del Món, Maculay Culkin III (Mariano Venancio) està disposat a perdre les eleccions amb tal que la missió sigui un èxit, i recolza Valladares cridant-lo gairebé tots els dies. També li interromp cada dos per tres al capità la seva dona, que li trasllada els problemes domèstics.\nValladares té un segon oficial, el tinent Querejeta (Carlos Areces), que veu el desastre al qual pot conduir-los el seu cap però no s'atreveix a desautoritzar un superior. El capità també es recolza en una de rossa i seductora androide (Carolina Bang).\nA la sala de màquines hi ha un altre robot, vell i cochambroso, Wollensky (Manuel Tallafé), perillosament atret per Lorna; Hoffman (Enrique Martínez), l'home de manteniment; i Roswell (Enrique Villén), l'extraterrestre de la nau, alterat per les proves a què l'han sotmès els humans fins a convertir-se en una immundícia. Però només ell pot fer que la nau arribi a bon port.\nEl realitzador de 'El dia de la bèstia' o 'La comunitat' ha escrit els guions al costat del seu col•laborador habitual, Jorge Guerricaechevarría, i els guionistes de 'Camera cafè' Montero i Maidan.\nÁlex de la Iglesia s'ha compromès a rodar 26 episodis i no té intenció per continuar amb la sèrie més enllà del pactat.\nSi voleu veure més, aqui teniu el blog que han creat per la sèrie. http://plutonbrbnero.blogspot.com/\nPublicat per Pep el dimecres, de setembre 24, 2008 1 opinions\nEtiquetes La 2, sèries


Sony Santa Mònica marca l'aniversari de God of War d'1 any amb regals de regal - Jocs, Social Media | Abril 2021\nYoutubeSocial MediaJocs, How To’S, TechMitjans Socials, YoutubeApple, Articles D’EsdevenimentsTampadaHow To’S, Social Media, TechGadgets, Maquinari, Funcionament, Crítiques, TecnologiaMobile, Social Media, Tech, TwitterHow To's, YoutubeDestacats, Com Es FaFacebook, How To’S, Instagram, Social Media, TechMòbilPremsa, Rumors, Mitjans De Comunicació SocialFacebook, How To’S, Social Media, Tech\nSanta Mònica celebra un aniversari d'un any de Déu de la guerra amb regalets a PS Store\nSi heu recorregut el viatge de Kratos i el seu fill Aterus pel títol PS4 God of War, us hauria d’interessar saber que el joc marca el seu aniversari des del llançament.\nPer marcar l’especial aniversari, Sony ofereix els jugadors de PS4 amb nous temes dinàmics increïbles i gratuïts de les seves consoles. Sony i els Santa Monica Studios celebraran una celebració d’aniversari durant un any durant una setmana i, com a fan, podeu dirigir-vos a la botiga PlayStation per a regalos.\nUn dels freebies és un Déu de la Guerra inspirat en PS4; que podeu descarregar ara mateix des de la PlayStation Store. Seguirà un avatar especial God of War, que sortirà el dimecres 17 d'abril.\nNo és imprescindible que hàgiu comprat Déu de la Guerra\nSony està oferint el tema i l'avatar a tots els fans de God of War; fins i tot aquells que no tenen una còpia del joc.\n'En honor de vosaltres, els nostres aficionats, comencem una celebració durant una setmana d'un aniversari d'aquest Déu de la Guerra ',' llegeix en part una declaració de Sony Santa Monica.\n'Estic molt content de gaudir-vos amb un petit testimoni del nostre agraïment. Hem creat un fantàstic joc d’avatar de PS4 d’Aniversari de God of War Anniversary que estarà disponible aquest dimecres i un tema dinàmic de PS4 disponible ara mateix que us tornarà a la serenitat amb Kratos i Atreus al llac de Nou.\nTots dos seran gratuïts a PlayStation Store (busqueu God of War), ja siguis el propietari del joc o no. '\nL’aniversari també compleix el vintè any des que es va crear l’estudi de Sony Santa Monica. A part de la sèrie God of War, l'estudi ha lliurat, en col·laboració amb altres desenvolupadors, altres grans títols per a jocs de PS4, PS3, PS2 i Vita.\nAlguns dels títols anteriors de Sony Santa Monica inclouen Twisted Metal, The Order: 1886, Fat Princess i Warhawk. Tot i això, el títol més reeixit de l'estudi fins ara segueix sent la sèrie God of War, i els fans estan ansiosos per la propera seqüela mentre esperem PS5.\nPacemaker i Spotify s’uneixen a mà per convertir l’aplicació de DJ més senzilla de l’iPad\nArregleu música, aplicacions i Spotify que no funcionen amb Android Auto a Samsung S7, S8, S6 i altres telèfons Android\ndata de presentació de l’iPhone 7\ndescarregar tumblr video firefox


Som Escola · Senderi\nSenderi / El Col.lectiu Som Escola, format per entitats cíviques, culturals i de tot l'àmbit educatiu amb l'objectiu de refermar el suport a l'escola catalana i al model de cohesió social que aquesta representa ha difós el manifest "Per la consolidació, protecció i millora del model educatiu català" al qual des de Senderi ens hi adherim i volem ajudar a difondre i tenir com a referència comuna.\n1. Somescola va néixer fa sis anys amb l'objectiu de coordinar totes aquelles persones i entitats que es comprometen a actuar de manera activa en suport del model educatiu català, que contribueix a construir una societat més cohesionada, democràtica i lliure, i que no separi els infants i joves per la seva llengua d'origen.\n2. Les entitats que avui formem Somescola, representants de l'àmplia pluralitat d'actors i de sensibilitats del món educatiu, social i cultural de Catalunya, creiem necessari reforçar el treball conjunt per a consolidar, protegir i millorar el model educatiu català, patrimoni de la nostra societat, i garantia per al futur i la igualtat d'oportunitats dels infants i joves i per a la cohesió social del país.\n3. El model educatiu català té per finalitat la formació integral de la persona i la seva capacitació per a conviure democràticament en la pluralitat, des d'enfocaments pedagògics que possibiliten la construcció crítica del coneixement i l'autonomia de pensament i d'aprenentatge de tots i cadascun dels infants, independentment d'origen, llengua o condicions individuals.\nAixò mateix estableix el currículum vigent a Catalunya: "La finalitat de l'educació és aconseguir que els nois i les noies adquireixin les eines necessàries per a entendre el món en què estan creixent i que els guiïn en el seu actuar; i posar les bases perquè esdevinguin persones capaces d'intervenir activament i crítica a la societat plural, diversa i en canvi continu, que els ha tocat viure".\n4. Les nostres escoles, avalades pel llegat de l'escola catalana de principis de segle XX, han ajudat a generar la societat actual plural, diversa, amb criteri i amb uns principis de convivència sòlids. Els nostres infants i joves viuen en una societat culturalment diversa i han après vivencialment els principis de ciutadania, democràcia, llibertat i respecte. La llengua i la cultura de Catalunya han determinat el procés de desenvolupament d'aquestes capacitats, dins una escola catalana, amb valors democràtics i integradors, que els han permès poder exercir la ciutadania de ple dret.\n5. Avui, aquests principis i característiques del model educatiu català, dins la seva diversitat, són compartits de manera amplíssima per la societat catalana, més enllà de les opcions polítiques de les famílies i del conjunt de ciutadans i de les diferents perspectives que la pluralitat d'actors del sistema educatiu té sobre com ha de serne la concreció.\n6. Els principis del model educatiu català han estat compartits al llarg de la història per diferents expressions: les escoles i les colònies del Patronat Escolar de Barcelona, les Montessori i Escoles d'Estiu de la Mancomunitat, el moviment d'Escola Nova i els Institut-escola de la Generalitat republicana, els moviments de renovació pedagògica dels anys 60, les escoles d'iniciativa social i el CPEPC, les mobilitzacions per l'escolarització de tots els infants i pels drets laborals, el treball per l'escola inclusiva, el consens social i polític i de la comunitat educativa del model d'immersió lingüística, etc.\n7. El context històric i social en el que vivim fa encara més important garantir que el model educatiu català es consolidi i millori, per a donar resposta als reptes i les necessitats dels infants i de la societat. Un model educatiu compromès amb la democràcia, on la participació, el pensament crític, la resolució pacífica dels conflictes, el respecte a la diferència i els valors de convivència són centrals en la vivència dels infants. I un model educatiu compromès amb la inclusió i la cohesió social, on tot infant ha de trobar oportunitats de creixement i de dignitat, inclosa la competència comunicativa plena en les llengües d'ús normal a la societat.\n8. Els mestres i professionals del nostre sistema educatiu garanteixen i fan possible aquest model educatiu català, i són els qui han fet els esforços gràcies als quals l'escola ha mantingut tothora la funció de cohesió social i de convivència democràtica en un context de tensions vinculades a la crisi econòmica. Les famílies i les entitats reconeixem i els agraïm públicament la aquesta tasca i manifestem la nostra confiança en la seva professionalitat.\n9. L'escola catalana i el seu model d'integració lingüística ha fet un gran esforç en la darrera dècada per a acollir, des d'una perspectiva inclusiva, infants i joves vinguts de diferents cultures del món. Podem constatar que ha estat un factor important per a afavorir la cohesió social des d'una perspectiva intercultural i que aquest ha de continuar essent un dels puntals del model educatiu català.\n10. Els plantejaments que propugnen públicament una involució educativa uniformitzadora, l'adoctrinament ideològic, la generació de sospites i denúncies i la segregació lingüística volen posar en risc aquest model educatiu català compromès amb la igualtat d'oportunitat dels infants i amb els valors cívics i democràtics de convivència de la nostra societat. Per això, les entitats que formem Somescola fem una crida perquè el conjunt de la societat faci seu aquest patrimoni que és el model educatiu català, i que es comprometi a consolidar-lo, protegir-lo i contribuir-ne a la millora.


Badanotis :: Badalona celebra la Diada Nacional de Catalunya aquest 11 de setembre amb la tradicional ofrena floral al monòlit de la Plana\nRedacción - 10/09/2018 14:49\nLa plaça de la Plana de Badalona acollirà dimarts 11 de setembre l'acte institucional de la Diada Nacional de Catalunya amb la tradicional ofrena floral al monòlit i una actuació castellera com a activitats destacades.\nL'acte institucional donarà inici a partir de les 10 del matí. Durant l'acte tindrà lloc la hissada de la senyera i tot seguit, al monòlit commemoratiu que hi ha a la plaça, els ciutadans i les ciutadanes; les entitats esportives, socials, i polítiques; així com representants de la corporació municipal de Badalona, faran l'ofrena floral, amb l'acompanyament musical de la Banda Simfònica de Badalona dirigida per Manel Barea i la col·laboració especial del cantaor Manuel Fernández Pachón.\nL'acte institucional, que comptarà amb la presentació a càrrec del periodista badaloní, Miquel López, finalitzarà amb el Ball de l'Àliga, el cant d'Els Segadors i un pilar dels Castellers de Badalona.\nEn acabar l'acte institucional, tindrà lloc la tradicional jornada castellera amb els Castellers de Badalona, els Minyons de Terrassa i els Castellers de Sant Vicenç dels Horts.


Bloc de notes de Josep Romeu: El liberalisme dels farsants\nEl liberalisme dels farsants\nEscoltar aquests dies els missatges de la Convenció Republicana, als Estats Units, sembla un retorn al passat o a les catacumbes. Les idees ultraconservadores ens sonen a quelcom impropi d’una societat moderna i civilitzada, i suposo que només es poden sostenir perquè compten que la majoria de la població a la qual pot afectar negativament ja té assumit que no anirà a votar. De fet, l’alternativa dels americans està entre una dreta civilitzada i una extrema dreta salvatge.\nRealment, sonen com a increïbles o esperpèntiques les acusacions que es fan a Obama com si fos un representant del socialisme; ni tan sols dels socialisme descafeïnat europeu. Tots els partits conservadors europeus, a l’estil del PP, fins i tot quan laminen i ataquen l’estat del benestar tenen la mala consciència de fer-ho, i de fet ho justifiquen dient que el retallen per tal de consolidar-lo i assegurar-ne el futur. Els conservadors americans, no. Poden vanagloriar-se de l’objectiu de deixar sense cobertura sanitària les classes més desfavorides, o reduir a l’anècdota assistencial l’ensenyament públic, i rebre entusiastes aplaudiments. Ells diuen que practiquen el liberalisme amb totes les seves conseqüències; i, no combregant-hi ni poc ni molt, podríem arribar a entendre-ho o a reconèixer-ne els seus valors si no fos perquè és una absoluta falsedat. Una falsedat que també veiem en molts dels pretesos liberals de casa nostra. El liberalisme predicat pel Partit Republicà és només a l’hora de parlar dels drets civils i socials més elementals, així com dels serveis bàsics.\nA l’hora de la veritat, els Republicans americans, com molts conservadors europeus, no en tenen res de liberals quan es tracta dels seus interessos. Tothom ha corregut a nacionalitzar, és a dir a fer pagar als ciutadans, els bancs que es trobaven amb dificultats, en lloc de ser conseqüents amb el liberalisme i deixar-los caure, com es deixa caure qualsevol altra empresa o negoci que fa fallida. En el cas americà, però, defensen a més un intervencionisme de l’Estat a ultrança quan es tracta de defensar els seus interessos empresarials; organitzant i participant en conflictes internacionals, o donant suport o boicotejant estats, amb diners públics naturalment, en funció exclusivament dels interessos de determinades grans empreses. Podem estar en desacord amb el neoliberalimse, pel que té de pervers i d’injust, en la mesura que a la pràctica sempre perjudica els més desafavorits, però sobretot rebutgem aquest liberalisme selectiu i farsant que utilitza l’Estat i els seus recursos per a beneficiar els més poderosos.


Cap de la Serra del Verd | Engarrista\nCap de la Serra del Verd\nEnviat per Marc el Divendres, 13/02/2009 - 14:00\nLa neu excepcional d'aquest any ens ha permès fer una muntanya poc habitual amb esquís. Els lloms suaus del vessant nord-est són fàcils de pujar. A dalt la vista de la banda sud del Cadí és magestuosa, i la baixada pel torrent Forcat la recordarem.\nEns reunim una bona colla el dissabte al matí a Gósol amb l'objectiu de pujar fins al Cap de la Serra del Verd, un cim modest per la seva alçada: 2.288 m., però molt interessant, ja que la seva posició estratègica entre les serres del Cadí, del Port del Comte i Ensija li donen una perspectiva de totes elles molt interessant. Aquest cap de setmana el risc d'allaus era molt elevat, i aquesta zona queda força protegida. Avui el Toni, bon coneixedor de la zona, ens farà de guia.\nSerem 8, tres amb raquetes: la Sílvia, la M. Àngels 1 i la Pat, i 5 amb esquís, la M. Àngels 2, la Queralt, el Toni, el Dani i jo mateix. Sortim de Gòsol i agafem la pista que mena cap a Santa Margarida. Ben aviat hi trobem neu. Seguim amb els vehicles durant un tram, però ben a la vora de l'ermita els aparquem i ens calcem els esquís i les raquetes. Seguirem la mateixa pista durant una bona estona, conicidint amb el GR. En algun punt fem drecera per evitar les llaçades de la pista. Guanyem alçada progressivament.\nAl cap d'una estona d'anar pujant arribem al Coll de la Mola, on veiem els efectes destructius de l'episodi de vent que va patir el país fa unes setmanes. Hi ha força arbres arrencats de soca-rel. Ens queda Gósol a sota, i anem contemplant la bonica imatge transversal del Pedraforca que ens acompanyarà bona part del camí.\nSeguim pujant pel que a l'estiu deu ser una pista, però que amb la neu està totalment desdibuixada. Des del Coll de la Mola pugem per la banda nord, amb una temperatura força més baixa, i el camí s'enfila més. Arribem al Portell de l'Ós on s'obre una bonica panoràmica cap al sector de Tuixén. Als nostres peus tenim la fonda obaga del Verd. Passem per sobre una tanca de la pista, un bon indicador de la quantitat de neu que hi ha en aquest sector. Seguim un tram més fins que aprofitem una àmplia i assolellada esplanada per esmorzar.\nReprenem la marxa i el camí comença a pujar de forma més decidida. Pugem per la Solana dels Cavallets, una zona oberta, sense arbres, i en pendent moderat. Tenim una vista formidable del Pedra davant nostre. Anem pujant, i aviat trobem la carena cimera. Arribem a dalt de l'ampli cim i contemplem les vastes panoràmiques que s'obren davant nostre, especialment en un dia anticiclònic com el d'avui. Veiem perfectament la zona de la Maladeta amb l'Aneto enmig. Més enllà la zona de Cotiella i el Turbón. Molt més a prop gaudim de la imatge frontal de la cara sud del Cadí, curulla de neu. Cap a l'est, en primer terme tenim el Cap de l'Urdet (2.240 m.), el segon cim de la Serra del Verd; més enllà gaudim de la cara oest de la Serra d'Ensija, el seu cantó més salvatge. Un espectacle natural d'allò més interessant.\nFetes les fotos de rigor comencem a baixar pels amplis i suaus vessants del Prat Nabiral fins a trobar el coll dels Belitres, des d'on encarem el Torrent Forcat. Al principi és força dret, i també estret. Però la neu és increïblement bona. N'hi ha un bon gruix, i la qualitat és excel·lent. El torrent Forcat és molt obag, i la neu es conserva. Té força pendent, i alguns passos són un xic obligats (S2-S3), però amb aquesta neu gaudim d'allò més. Feia temps que no m'ho passava tan bé baixant.\nEn arribar a una petita presa que hi al mig del torrent, prenem una pista cap a l'esquerra. El torrent continua cap a Torrentsenta, però baixaríem massa avall, i en aquest punt el torrent ja és molt tancat. Acabem de deixar-nos lliscar per la pista fins al punt de sortida.\nHa estat una sortida fàcil i agraïda, en companyia d'una bona colla d'amics. Hem fet gairebé 900 metres de desnivell. Hem contemplat unes vistes excepcionals i heu gaudit com nens amb la baixada pel Torrent Forcat.\nEnviat per Queralt (no verificat) el Dilluns, 16/02/2009 - 08:23 Enllaç permanent\nRealment va ser una sortida fantàstica! molt agradable, bona companyia, bon temps! que més es pot demanar?\nEnviat per Dani Rial (no verificat) el Divendres, 20/02/2009 - 09:44 Enllaç permanent\nI unes quantes \_"afotus\_" més...


El PDeCAT presenta una esmena als pressupostos de l'Estat per rehabilitar la Plaça Gran | Mataró Ràdio\nEl PDeCAT presenta una esmena als pressupostos de l'Estat per rehabilitar la Plaça Gran\nDij, 04/05/2017 - 10:16\nLa Plaça Gran es podria rehabilitar si l'esmena als pressupostos generals de l'estat que ha proposat el grup municipal de CiU-Mataró a través del Grup Parlamentari del PDeCAT al Congrés dels Diputats, tira endavant. La voluntat del grup local és incloure una partida de dos milions d'euros per reformar aquesta zona cèntrica de la ciutat. Consideren que s'ha de reactivar el Casc Antic perquè actui com a motor de l'activitat comercial del centre i que, precisament la Plaça Gran, és l'epicentre del Pla d'Impuls del Centre Històric que impulsa el govern mataroní. CiU a Mataró doncs, ha aprofitat que té la regidoria de promoció econòmica per apostar per aquesta rehabilitació.\nEl projecte de rehabilitació integral de la Plaça Gran contempla varies fases començant pel Rengle, l'edifici modernista del mercat de la plaça, reorganitzant l'espai públic i incrementant l'interès comercial, turístic i patrimonial així com la seva accessibilitat.\nLa rehabilitació també inclouria un estudi arqueològic de les restes romanes que recorden veïns i veïnes de Mataró al subsòl d'aquesta Plaça. També es contempla la possibilitat de seguir amb les prospeccions geofísiques que ja s'havien iniciat l'any 2013 per confirmar l'existència d'aquest espai soterrat que segons sembla, tindria unes grans dimensions.


La Creu del Sud: Propòsits pel 2015\nCap d’any és moment de propòsits. I posats a fer propòsits siguem ambiciosos!\nA casa cada any fem un pessebre on intentem imaginar on hauria nascut Jesús si hagués nascut l’any en curs. Aquest any Jesús ha nascut a la tanca de Melilla, reproduint aquesta foto que va ser portada a molts diaris.\nJose Palazón PRODEIN Melilla\nLa de José Palazón és una de les millors fotos de l’any i retrata en una sola imatge la desigualtat del món d’avui.\nEl pessebre ha tingut un cert èxit i hem rebut reaccions, tan positives com negatives. És agradable escoltar els afalacs i veure que ha fet pensar a molta gent, i que això ha permès a alguns resituar un fet històric i a altres conèixer una mica més una realitat. Però també és important escoltar retrets, malgrat en aquest cas alguns siguin ofensius. I fer l’esforç de llegir el què hi ha al darrera i en el fons de l’agressivitat, de les males paraules i del to equivocat.\nFa molts anys Cassià Just, que havia estat abat de Montserrat, em deia: “No rebutgeu mai una persona, una idea, un argument per defectes de forma”\nFent aquest esforç descobrirem petites veritats que s’oposen a les nostres petites veritats o que les complementen i ens treuen de la nostra zona de confort. I això, especialment en aquest moment, és molt bo!\nL’exercici d’imaginar i explicar-ho ens ha permès conèixer millor què està passant -en aquest cas- a la frontera de Melilla i buscar persones i fonts que expliquin el que realment passa i que quasi cap mitjà diu. Però també en ha permès escoltar a tothom, intentar comprendre a qui més ens costa entendre, facilitar diàlegs i revisar plantejaments.\nI d’aquí torno al propòsit d’aquest 2015. Us proposo que imagineu. Imagineu sense cap límit com haurien de ser les coses, com voldríem que fossin i ho expliquem. I escoltem què en pensen i imaginen els que tenim a prop i els que tenim lluny, ens agradi el que diuen o no. No cal que els coneguem. Només cal que busquem la informació i la trobarem. I que no rebutgem res ni ningú per defectes de forma.\nSom davant d’un any complicat, important, amb moltes decisions a prendre, i aquest sol propòsit pot canviar el nostre 2015, els anys vinents i pot millorar el món on vivim.\nArticle publicat a la columna mensual de la revista El Portal de Centelles. (Num 245 Gener2015)\nEtiquetes de comentaris: 2015, Cassià Just, escoltar, José Palazon, Melilla, propòsits, tanca de Melilla


"Barcelona es poderosa": VUIT PARELLES AL PALAU DEL BARÓ DE QUADRES\nVUIT PARELLES AL PALAU DEL BARÓ DE QUADRES\nDesprés de construir la residència que l'industrial Manuel de Quadras i Feliu, baró de Quadras, tenia a Massanes (a la comarca de La Selva), Josep Puig i Cadafalch va remodelar, entre 1904 i 1906, la residència que la família havia adquirit a la Diagonal de Barcelona.\nL'arquitecte va usar el seu repertori formal habitual en aquells anys. S'inspirava en l'arquitectura gòtica del nord d'Europa. La seva feina va contar amb la col·laboració dels millors artistes del moment, entre ells els escultors Eusebi Arnau i Alfons Juyol. Destaca especialment la façana que dona a la Diagonal 373 amb una galeria al principal on es succeeixen vuit arcs, cadascún dels quals coronat per un grup escultòric on hi apareixen parelles amb indumentària medieval. Són vuit delicades escultures que es troben entre les més elegants del modernisme.\nEtiquetes de comentaris: Alfons Juyol, Barcelona modernista, DETALLS CURIOSOS, Diagonal, escultura, Eusebi Arnau, Josep Puig i Cadafalch


El dissabte 3 de setembre, a la 1 del migdia, al Casal Pere Quart, tindrà lloc la inauguració de l’exposició que l’Ajuntament de Sabadell organitza amb motiu de la Festa Major i que aquest any duu per títol “La meva arma són les paraules”. El protagonista és la figura de Joan Oliver i Sallarès, Pere Quart, del qual es commemora el 30è aniversari de la mort. En la mostra, que es podrà visitar al Casal Pere Quart fins al 25 de setembre, hi col·labora la Comissió Any Joan Oliver, la qual té per objectiu difondre tots els actes que la ciutat dedica a l’escriptor sabadellenc.\nEn la presentació intervindran Ivan Merino i Almudena Conesa, membres del Col·lectiu Starter –el qual ha comissariat l’exposició–, com també Juli Fernàndez, alcalde de Sabadell, i s’interpretarà el conegut poema de Pere Quart Corrandes d’exili. Finalment, Merino i Conesa faran una visita guiada per l’exposició. La inauguració comptarà amb la col·laboració activa del dibuixant Kimo Osuna, la cantant Anna M. Rivera i la veu d’Òscar Masllovet, com també amb la col·laboració passiva de l’ESDi i de l’artista local Werens Puig.\nEl segon espai mostra un retall de l’obra poètica de Pere Quart. Els poemes són: Sàpigues company, Setze Jutges –amb una bàscula amb un fetge fals penjat i separat en 16 trossos–, Impromptu del bon atracador –poema interpretat en un còmic de 10 vinyetes modernitzat i dibuixat per Kimo Osuna–, Tirallonga de monosíl·labs,Lai i la cuca de llum i Poesia tàctil –que es mostra en Braille a tota la sala.\nAquesta exposició se suma a un seguit d'actes que durant la Festa Major retran homenatge a Joan Oliver, com el mapatge proposat com a espectacle inaugural de la festa, la ruta dramatitzada sobre l’escriptor a càrrec de Quarta Distància i la lectura dramatitzada a càrrec de Pensamiento Poético.\nTags: exposició, Pere Quart


2008 December archive | Prosopopeia\nEls intel·lectuals solucionen problemes. Els genis eviten que es produeixin.- Albert Einstein\nNadal 2008 I: El pessebre.\nBlocaire invisible pista I: Ja m’agradaria a mi haver pogut publicar tants posts com el blocaire a qui li faré el regal…\nA tots ens agrada el pessebre. Ara no ho faig tot jo, com anys enrera: ens repartim la feina segons edats i gustos (que van agermanats). Jo em dedico a pensar i muntar l’escenari, les patufes ubiquen les figuretes i fan que nevi, i ell dóna un cop de mà en assumptes tècnics de bricolatge i il·luminació.\nAllò que pretenciosament podríem anomenar “procés creatiu” del pessebre, per la part que em toca, té una primera fase en què estic totalment insuportable. Des d’aquí demano disculpes retroactives i futures als damnificats, però no hi puc fer més. Em poso a mirar les taules, juntetes i buides:\nI penso quin paisatge faré aquest any. Primer situo el portal i la resta va sorgint, no sempre tan ràpidament com a mi m’agradaria. En aquest punt, preguntes com “aquí què hi posaràs?” o “per on aniran els reis?” em resulten tan neguitejadores com impossibles de contestar, no sé si m’enteneu…\nFinalment tot queda més o menys apuntalat.\nQuan Sant Suro fa la seva aparició, encara no està tot amanit. En aquest moment agraeixo la solitud més que mai, perquè amb total anarquia i impunitat començo a arreplegar qualsevol cosa que intueixi que em pot servir. Una caixa de CD? Potser els pastors tindran una Anunciació de conya al damunt. Un cartró rectangular? Doblegat com un acordió, seria una escala perfecta. Una safata alumínica de menjar preparat? La millor bassa per a aneguets. Aquí, altre cop, hi ha preguntes com “per què desfàs això, ara?” “com és que has agafat l’estoreta del ratolí?” o bé “ja no la vols, aquesta capsa?” són tan lògiques per a qui les fa com funestes per a mi. Un mp4 amb auriculars incrustats a les orelles és una bona sol·lució per concentrar-se en la feina.\nMiraculosament, al final les coses sembla que es mantiguin estables i el projecte pren forma. La molsa comença a tapar forats i evidències de manipulacions per donar pas a un menjador especialment perfumat, a un pessebre prou aparent i a un tou de bestiar variat -i viu- que en el millor dels casos s’arrossega per sobre de les tovalles de plàstic i en el pitjor comença a volar descontroladament. Ja fa anys que poso la molsa amb guants de goma.\nDesprés d’una mica més de quatre hores, m’assec amb un esbufec de tranquil·litat perquè la Pandolfi i la Pirindola decideixin sobre les figures i la climatologia. Sempre els aconsello que reparteixin bé els pastors i que no provoquin una nevada gaire gran. Com que teníem un racó buit en el paper de fons, van felicitar el Nadal en diversos idiomes:\nI ja està! Aquí teniu alguns detalls curiosos:\nEls pastors de l’Anunciació aquest any tenen escales per pujar a la cova.\nL’Àngel dels pastors vola amb la inestimable col·laboració del cap de família.\nEls Reis tenen un recorregut llarg i descendent (n’hem de comprar uns amb camell, aquests no van bé però en temps de crisi pot explicar-se que vagin a peu).\nEls aneguets xipollegen a la bassa.\nFinalment, quan vam comprar la molsa ens van regalar una planta de Nadal: una nota de color indiscutible per a l’establia.\nBenvinguts al nostre pessebre!\nCalents i contents: Relat eròtic.\nMentre acabo de preparar el post sobre el pessebre, us explico que el passat dijous 28 de novembre, al programa “Calents i contents” d’ONA FM -103.5-, es va emetre un relat eròtic que vaig escriure a proposta del nostre benvolgut Veí de dalt. Com que tendeixo a la síntesi, vaig anar molt per feina i la llargada del meu text es passava el timing del programa per allà on us podeu imaginar, o sigui que el Veí va allargar una mica el text amb aportacions de luxe que li agraeixo fervorosament. Per no repetir i, sobretot, per no assumir mèrits que no són pas meus, aquí us deixo la meva versió -la reduïda- i en aquest enllaç podeu llegir la que es va emetre, així com escoltar l’audio corresponent. El sexe: un tema molt entretingut per escriure, i encara més per practicar. Animeu-vos a les dues coses!\nEstaven acostumats a les complicitats amb la natura, però aquell dia semblava que tot era més viu que mai. La sola visió d’ella nua ficant-se a l’aigua, retallada contra la claror, l’havia fet desitjar-la quasi dolorosament, i en canvi va fer el que qualsevol altre tarda hagués estat impensable: esperar.\nEs va girar cap a ell. L’aigua li jugava per sota els pits i de tant en tant li anava i venia pels mugrons amb més obscenitat que delicadesa.\n- Que no vens? Es va capbussar, i en sortir les gotes li guarnien la cara, el coll, els llavis…\nVa entrar a l’aigua a poc a poc, sense deixar de mirar-la. Pensava que es posaria a nedar, com sempre, però l’esperava dreta, acaronant-se els pits amb suaus moviments circulars de les mans mullades. Quan van ser l’un davant de l’altre, li va passar la mà per la cintura i es van besar en un joc febrós de llengües, llavis i dents, mentre ella li havia trobat el tronc inflamat i ja el sacsejava rítmicament.\nIntentava contenir-se mentre buscava la petxina doblement humida, però ella li impedia doblegant-se cap a ell i aixecant els malucs.\nNo podia més. L’asseuria al damunt amb un moviment inesperat i la foradaria sense contemplacions.\nNo sabia si li havia endevinat la intenció. Un segon abans el va mirar fixament, va somriure, el va deixar de sobte i es va posar a nedar cap a la vorera tan de pressa com va poder. Passada la perplexitat, la va seguir.\nAssecar-se al sol era un plaer afegit després de sentir l’aigua del llac envoltant cada centímetre de pell. Aquell dia, plaer i agonia barrejats. Semblava tan disposada, tan plena de foc, i en canvi no el volia? Mai no li havia negat res i precisament aquella tarda…\n…aquella tarda ella, capiculada al costat, va allargar la mà i va continuar el que havia començat a l’aigua. Ell va recuperar immediatament la poca consistència que havia perdut.\n- Avui mano jo, recordes? Deixa’m fer… una vegada més.\nVa tancar els ulls i s’hi va donar. Ja no era la mà, sinó els llavis d’ella que lliscaven amunt i avall amb parsimònia, i l’escalfor de la gola que l’acollia, i després la llengua que li resseguia l’espasa fins a la punta i s’entretenia en breus llepades delirants. No podia estar-se quiet. Va avançar els dits entre les cames d’ella i els va enfonsar en un cau que regalimava de desig, de calor i d’urgència.\nEs va incorporar i es va asseure damunt d’ell, d’esquena. Van encaixar perfectament, amb un soroll fluïd que el va excitar tant com intuïr-la fregant-se el sexe, com veure-la moure’s amunt i avall, altre cop retallada contra la claror, les galtes glorioses colpejant-li el baix ventre, com sentir el pessigolleig fred de l’aigua que passava d’aquells cabells tan llargs al seu pit i s’escolava costelles avall fins tornar a tocar l’herba. La va agafar per la cintura. Els moviments es van fer cada cop més intensos, gairebé frenètics, només hi havia sol, i aigua, i verd, i delícia, i ella… ella, que estava a punt, com ell, que va esclatar, com ell, amb un crit profund, sense final, que va posar en tensió els dos cossos amarats d’aigua i de suor, mentre tot el voltant semblava que callava i es rendia al seu èxtasi infinit, irrepetible.\nEs van separar i van quedar ajaguts, panteixant. Ella, arraulida, recolzava el cap al ventre d’ell, mirant avall. Li venia de gust veure com la tija perdia fermesa i es tornava minsa i suau. Ell estava seriós.\n- Saps una cosa, nena? Hem vingut aquí un munt de vegades, però avui ha estat tan… diferent que he tingut una sensació estranya… com si estigués mal fet.\nElla li va fer una llepadeta comprensiva.\n- Sí, rei. Jo he sentit el mateix. I saps una altra cosa, tu? -va dir Eva, mentre allunyava la poma que havien mossegat feia una estona amb una puntada de peu – mai no m’ho havia passat tan bé.\nAvui. Surto de la dutxa pensant en un munt de coses diferents. Per la part que interessa, penso en idees per al post de la setmana. Potser allò… o allò altre… o tornar-me a aprofitar de la Whity… o aquell dibuix que tinc pendent…\n… o aquell poema que tinc ganes de recordar…\n“Que em crideu?”\n“NYIIIC… POM!” (La porta del quarto de bany va una mica dura).\n“Que podrem fer el pessebre aquest cap de setmana? Com que he estat malalta aquests dies no he tingut ganes de res…”\n“Sí, sí, que al cole fan un concurs de pessebres i ens hi volem apuntar!”\nCal que us descrigui els ulls brillants i el somriure d’orella a orella o ja teniu prou imaginació?\nDoncs sobren les paraules. A canvi, prometo un reportatge gràfic de la confecció del pessebre i del resultat.


Sant Jordi / Setmana per la llengua\nL’escriptora i poetessa santfeliuenca Joana Raspall, qui ens va deixar el 4 de desembre de 2013 a l’edat de 100 anys, és per a la ciutat de Sant Feliu de Llobregat molt més que una autora de capçalera. Es tracta d’un referent cultural, però també d’un exemple en tant que dona compromesa, lluitadora i entusiasta de la llengua i la cultura catalanes.\nPer això, Sant Feliu, junt amb la Generalitat de Catalunya, la Diputació de Barcelona i altres institucions, va impulsar la celebració de l’Any Joana Raspall el 2013 coincidint amb el centenari del naixement de l’autora. En el marc d’aquest aniversari es van organitzar més de 200 activitats arreu del país, com ara exposicions, tallers, cantates, recitals de poesia, presentacions de llibres o conferències que van permetre difondre l’obra i la trajectòria de la poetessa.\nJoana Raspall va morir just quatre dies després de la cloenda de l’any que duia el seu nom, el qual es va tancar amb un acte a la Sala Ibèria que va aplegar més de 500 persones. De fet, l’escriptora va assistir a la cerimònia i es va mostrar molt agraïda pel conjunt d'activitats organitzades durant l'any del centenari del seu naixement. A la sessió hi van intervenir la presidenta del Parlament de Catalunya, Núria de Gispert; la comissionada de l'Any Joana Raspall, Carme Arenas, així com l'alcalde de Sant Feliu, Jordi San José. La clausura va comptar també amb la participació de santfeliuencs reconeguts en l'àmbit cultural com el músic i cantautor Joan Dausà i l'escriptora Maite Carranza, que va presentar l'acte.\nUn altre acte especialment emotiu de l’Any Joana Raspall va ser l’anomenat “Enfilall de mots”, el qual va tenir lloc el 29 d’octubre de 2013 a la seu de l’Institut d’Estudis Catalans. A més, l’1 de juliol del mateix any es va fer l’acte institucional al Palau de la Generalitat, el qual va coincidir amb l’aniversari de l’escriptora, que va complir 100 anys.\nPassió per la llengua i la cultura\nJoana Raspall i Juanola va néixer l'1 de juliol de 1913 a Barcelona però als 3 anys es va traslladar a viure a Sant Feliu. Als catorze anys va iniciar la seva activitat literària i també de reivindicació, sempre en català. Les seves primeres publicacions van aparèixer a les revistes locals dels anys vint i trenta com El Eco del Llobregat i Camí Claror. Després de la Guerra Civil, va reprendre la seva tasca literària i va començar a escriure i a publicar textos en català en els espais clandestins o tolerats per la censura com Jocs Florals, concursos literaris i festes populars. També va rebre a casa seva tothom qui volia fer classes de català i va començar la creació de les fitxes, que anys després donarien vida als tres diccionaris de llengua catalana, el de sinònims, el de locucions i frases fetes i el d'homònims i parònims. El seu entusiasme per la llengua i la cultura també va quedar palès amb la seva col·laboració amb una secció fixa sobre llengua a la revista Va i ve.\nJoana Raspall va cultivar sobretot el teatre infantil i la poesia. El seu amor per la poesia i els infants la va portar a escriure poemes per als més menuts, cosa que la fa una de les pioneres del gènere a Catalunya. Tot i que sempre escriu poesia, es decideix a publicar-la ben entrada la maduresa.\nParticipa constantment en la vida literària de la seva ciutat, Sant Feliu de Llobregat. La seva voluntat d'apropar la poesia a la gent jove la va portar a fundar el Premi de Poesia Martí Dot el 1974, i fins als darrers dies hi va continuar vinculada com a presidenta d'Honor del jurat. L'any 1990, juntament amb integrants de la Comissió del Premi Martí Dot, va posar en marxa la "Tertúlia Literària" per tal de crear un marc d'intercanvi i de trobada entre els afeccionats a la poesia. També va donar nom als premis del Concurs de Relats Breus per a Dones Joana Raspall, un certamen ja consolidat a la ciutat creat el 2004 pel Casal de la Dona de Sant Feliu de Llobregat.\nAl llarg de la seva trajectòria professional Joana Raspall va rebre diversos premis i condecoracions, com la Medalla d'or de la ciutat de Sant Feliu el 1993 i la Creu de Sant Jordi de la Generalitat de Catalunya el 2006 per la seva continuada activitat en favor de la llengua i la cultura catalanes.\nL'app 'Un món de poesia' difón l'obra de Joana Raspall\nL'obra de Joana Raspall està a l'abast dels més petits des de finals de 2015 a través d'una aplicació per a mòbils i tauletes. Es tracta de l'app 'Un món de poesia', un projecte impulsat per Ernest Cauhé, periodista i nét de la poetessa, que permet a través de jocs descobrir l'obra poètica infantil de Joana Raspall.\nL'aplicació ha estat premiada amb el Premi Lletra 2016, una iniciativa de la Fundació Prudenci Bertrana i el Projecte Lletra de la Universitat Oberta de Catalunya, que reconeix 'Un món de poesia' com la millor iniciativa digital realitzada amb l'objectiu de promoure el gust per la lectura en català i ampliar el coneixement dels autors i obres catalanes a la xarxa.\nPodeu descarregar-vos l'app en aquest enllaç: http://www.unmondepoesia.cat/\nLa darrera entrevista, a Ràdio Sant Feliu\nEn el marc de l’Any Joana Raspall, l’escriptora va visitar el 15 d’abril de 2013 els estudis de l’emissora municipal, Ràdio Sant Feliu (105.3 FM), on va ser entrevistada per la periodista Sílvia Guillén en el marc del programa "El Mirall".\nPodeu escoltar el programa: Ràdio Sant Feliu a Joana Raspall el 15 d'abril de 2013.\nDiccionari de locucions i frases fetes, amb Joan Martí.(1984)\nPetits poemes per a nois i noies (1981)\nBon dia, poesia! (1996)\nDegotall de poemes (1997)\nCom el plomissol: poemes i faules (1998)\nPinzellades en vers (1998)\nVersos amics (1998)\nFont de versos (2003)\nSerpentines de versos (2000)\nA compàs dels versos (2003)\nConcert de poesia (2004)\nEl meu món de poesia (2011)\n46 poemes i 2 contes (antologia de llibres publicats a Abadia de Montserrat)\nDivuit poemes de Nadal i un de Cap d'any (2013)\nPoemes per a tot l'any (2013)\nBestiolari de Joana Raspall (2014) (antologia de poemes d'animals)\n8 contes i 18 poemes (2014) (antologia de llibres publicats a Abadia de Montserrat)\nOlor a maduixa de Joana Raspall (2016) (antologia de poemes de plantes i flors)\nPoesia per a adults\nAles i camins (1991)\nLlum i gira-sols: poesia jove (1994)\nArpegis: haikus (2004)\nInstans: haikús i tankas (2009)\nJardí vivent (2010)\nBatecs de paraules (2013)\nL'ermita de Sant Miquel (1964). Premi Santamaria\nEl pou: aventures d’en Nap, en Buf i en Xic (1969). Premi Cavall Fort\nKònsum, S.A (1984).\nContes i novel·les infantils i juvenils\nEl mal vent (1994)\nContes del si és no és (1994)\nContes increïbles (1999)\nLa trampa de la urbanització K (2000)\nLa corona de l'àliga (1997)\nEl retrat de l’avi (2013)\nContes i novel·les per a adults\nwww.joanaraspall.cat i http://joanaraspall.blogspot.com.es/


En l’exposició es va destacar els objectius del programa de suport pedagògic, que es va posar en marxa a la ciutat el passat mes de gener. Així, es va remarcar que es vol afavorir l'èxit educatiu de tot l'alumnat i, alhora, vetllar per la igualtat d'oportunitats de tots els nens i nenes. La proposta busca garantir un seguit de condicions que ajudin els infants al seguiment del currículum escolar, a adquirir hàbits d'organització i d'estudi, a planificar el treball escolar i a aprofitar totes les oportunitats que tenen al voltant per al desenvolupament del seu procés de creixement personal.\nLes jornades sobre els Plans Educatius d’Entorn, organitzades pel Departament d’Ensenyament, també van donar a conèixer el projecte‘Grup de treball d'Aprenentatge i Servei’, aplicat a Badalona sota la direcció d’Anna Vicente, tècnica del Centre de Recursos Pedagògics, i Dolors Sabater, mestra de l’Institut Júlia Minguell.\nLlegit 909 vegades\tDarrera modificació el Divendres, 28 Juny 2013 18:20\nMés en aquesta categoria: « La Seu d'Urgell tindrà el proper curs escolar una única llar d'infants amb un total de 89 nens\tMés de 300 infants gaudiran aquest estiu de les activitats de lleure i d'esport organitzades per l'Ajuntament de la Seu d'Urgell »


Compromís agraeix al poble de Paterna que haja convertit a #Éselmoment en primera força amb 10.414 vots – Compromís per Paterna\nLa confluència de Compromís-Podem aconsegueix mil vots més que el PP i 4.000 més que el PSOE que actualment governa en minoria en Paterna\nSegons declaracions fetes per Juanma Ramón, portaveu municipal, “els resultats de les eleccions generals d’ahir respecte a les xifres obtingudes a Paterna, no podem menys que qualificar-los d’històrics. Uns resultats que recullen el sentir d’un poble que va vore com les ànsies de canvi quedaven frustrades el passat maig en pactar el PSOE amb PP i Ciutadans”. La coalició de Compromís-Podem ha aconseguit superar la suma de vots que aconseguiren per separat a les passades eleccions locals, convertint-se en el partit més votat amb un 28,4% dels vots. El percentatge aconseguit per la coalició a Paterna supera la mitjana provincial i es converteix en la segona població, per darrere de València, en nombre de vots a l’Horta.\n←Compromís per Paterna presentarà un pressupost amb 100 mesures per a regenerar Paterna\nBON ANY I BONES FESTES!→


'Manalive', de G.K. Chesterton - VilaWeb\nDilluns 18.11.2013 00:04\nAutor/s: Pepa Sempere\nRecomanació de la Biblioteca Pública de Bocairent\nA les biblioteques públiques, junt a les obres de més actualitat, les de més publicitat, les que ocupen les llistes de més venudes, etc, trobem xicotetes joies que solen passar desapercebudes per a la majoria dels lectors. Elles ens porten a una anàlisi del nostre comportament, de la nostra pròpia vida; a reflexionar, a endinsar-nos en allò recòndit de l'esperit, en la cerca del per què de les coses, a discernir entre les aparences i la realitat, a no prejutjar sense conéixer tots els aspectes.\nEntre elles cal ressaltar una de les novel·les menys conegudes a Espanya de Chesterton: 'Manalive' (Homeviu).\nG.K. Chesterton va nàixer a Londres el 1874 i va morir el 1936. Des de xicotet va mostrar gran interés per les lletres. Educat en l'anglicanisme, després de llargs anys de madurar reflexions i dubtes, el 1922 es produeix l'esdeveniment més important de la seua vida: l'ingrés en l'Església Catòlica. Va cultivar la crítica, l'assaig, la poesia, la redacció periodística i la novel·la. Mentre celebrem i admirem els primers camps, la seua obra novel·lesca ha sigut injuriada. El fet considerar-lo un mal novel·lista està basat en prejudicis morals, ja que encara que mai no va deixar de resultar brillant, polèmic, divertit i paradoxal, les seues pàgines no deixen de mostrar el seu temperament moralista i educador.\n'Manalive' (Homeviu) està considerada l'obra més significativa i autobiogràfica de l'univers 'chestertonià'. Es va publicar a Anglaterra per primera vegada en 1912, però no arribà a Espanya fins més de 90 anys després. En aquesta novel·la, l'autor ens deixa unes profundes, actuals i sempre valuosíssimes conclusions, sent fidel al seu estil polèmic, paradoxal, irònic i humorístic. I per damunt de tot ens mostra la seua idea clau: l'alegria d'estar vius.\nTot comença quan el protagonista, Innocent Smith, entra com un vendaval en la pensió en què viuen un grup de jóvens desil·lusionats, tres hòmens i tres dones, commovent fins als fonaments la seua amarga quotidianitat. Smith, amb el seu exemple i les seues idees absurdes, els farà reflexionar i els ensenyarà a disfrutar de l'existència. De sobte la llum pareix haver aparegut de nou en les seues vides.\nPerò, aquest singular i estrany personatge, vivaç i excèntric arrossega sobre els seus muscles una sèrie d'horroroses acusacions: intent d'assassinat, poligàmia, robatori. En l'improvisat juí a què es veu sotmés, a la mateixa casa d'hostes, va eixint innocent de tots els càrrecs.\nSmith destrueix les tradicions però no trenca els manaments, tot al contrari del que succeïa en aquella Anglaterra de principis del segle XX, on les tradicions i les aparences eren més importants que els fet essencial. Un home comú, com el seu cognom Smith, que ho contempla tot amb la innocència de la primera vegada, que manté intacta la seua capacitat de sorpresa, que es nega a morir mentre és viu i que posseeix una gran força espiritual. Un home que s'atreveix a trencar tots els convencionalismes i que causa el desconcert al saber distingir entre el costum i la creença.\nParadoxa i humor tornen a unir-se en una novel·la de Chesterton, la protagonista tàcita de la qual és l'alegria: l'alegria d'estar vius.\nDes del meu punt de vista, una vegada més l'autor destaca per la seua capacitat per a divertir i intrigar al mateix temps. Original, metafòric i surrealista, t'atrapa des de la primera pàgina.\nTres són les idees que subjauen en el text. La principal queda reflectida en la definició que fa d'un toll: què és un toll? Un toll reprodueix l'infinit, i a més està ple de llum; i en canvi, si s'analitza amb objectivitat, un toll és una xicoteta extensió d'aigua bruta de molt poc profunditat i assentada en el fang. Ací apreciem un fet fonamental: com enganyen les aparences i com deixem que ens guien.\nLa segona és l'alegria de viure, però com li planteja el protagonista al degà del College: cal distingir entre la Voluntat de Viure i el gaudir de viure. No és igual resistir-se a abandonar la vida, siga quina siga la seua definició, que descobrir, al cap i a la fi, que el món és un lloc bell i meravellós.\nLa tercera idea va enllaçada amb la segona, buscant la necessitat de viure feliços a la terra, com a bestreta de la felicitat eterna. En l'actual situació de 'crisi' que vivim, introduir un ser així en la convivència diària, ens remou els plantejaments, atrapats en la trivialitat que vivim i ens fa veure que la felicitat no està en el fet de posseir, d'atresorar, sinó en els xicotets gaudis quotidians, la família i els amics. Un simple amanèixer, que tiny de rosa els núvols grisos, que ressalta el verd esmaltat d'un pinacle, les teules escarlates d'un palau...\nLa lògica absurda que embolica la novel·la ens mostra uns personatges que pareixen estar tots bojos i actuar de forma demencial. Però, darrere de tot, trobem la raó profunda de l'obra que no se'ns desvela fins al final. I quan arribes a eixe punt, no pots reprimir l'impuls de tornar a llegir l'obra, d'analitzar paràgrafs, subratllar frases i compartir idees.\nChesterton és un autor molt poc traduït al català. Malauradament, l’obra que hui recomane no pot comptar-se entre les obres en la nostra llengua. Per això el suggeriment de llegir aquest llibre pot ser, també, una crida per animar a qualsevol editorial a dur a terme aquesta tasca.


AMP.- Sabater (Guanyem) estudia la proposta del PSC de compartir l'Alcaldia i confia en el seu vot\nPublicat 11/5/2020 19:06:13 +02:00CET\nNo han tancat detalls de l'acord i Sabater defensa que la prioritat és el ple d'investidura\nL'exalcalde de Badalona (Barcelona) i candidata de Guanyem, Dolors Sabater, ha assegurat aquest dilluns que està valorant la "possibilitat de compartir el lideratge de l'Alcaldia", com ha plantejat el PSC, i ha confiat que els socialistes votin a favor de la seva candidatura encara que quedin detalls per tancar.\nEn roda de premsa telemàtica, ha assenyalat que no s'han pogut tancar els detalls perquè la proposta ha arribat a poques hores del ple d'investidura, previst per aquest dimarts a les 12.00 hores després de la dimissió de l'exalcalde socialista Álex Pastor per ser detingut presumptament conduint embriac durant el confinament pel coronavirus.\nSabater ho ha dit després d'una reunió entre Guanyem, PSC, ERC, Badalona en Comú Podem i JxCat, en la qual el PSC ha proposat compartir l'Alcaldia amb Sabater, començant ella durant un any i mitjà, i seguint el tinent d'alcalde socialista Rubén Guijarro l'altre any i mitjà que faltarà de mandat.\nEls cinc grups municipals --tots els de el consistori excepte el PP-- s'han reunit per estudiar un acord i tractar de consensuar un alcalde: si cap candidat aconsegueix reunir la majoria absoluta de cara al ple d'aquest dimarts, serà investit Xavier García Albiol, que va anar el més votat en les eleccions municipals.\nGuanyem no comparteix que es reparteixin l'Alcaldia un any i mitjà cada formació, ja que considera que el mandat ha de dividir-se per la seva durada total, i no pel que queda: el PSC ja ha ocupat l'Alcaldia un any dels quatre del mandat --amb Pastor al capdavant--, i Sabater confia que els socialistes no canviïn de postura per aquest assumpte.\n"POPULISME DE DRETES"\nSabater ha recordat que són crítics amb l'opció de dividir l'Alcaldia, perquè creuen que pot afeblir al Govern municipal, però ha assenyalat que un acord en aquesta línia amb els grups municipals sense el PP pot "consolidar aquest bloc de progrés que ha d'ajudar a frenar l'avanç del populisme de dretes".\nHa garantit que Guanyem mantindrà la seva candidatura passi el que passi abans del ple, i ha demanat la confiança del PSC encara que no s'hagin pogut tancar detalls: podrien haver-ho fet si la proposta s'hagués materialitzat abans, però creu que hi havia vetos i falta de reconeixement del PSC cap a ella.\n"Nosaltres no podem dir ara com es concretarà o què es farà. Tot això està en la taula de negociació", ha dit Sabater, que ha recordat que l'assumpte s'haurà de portar a l'assemblea de Guanyem i que ella va ser la segona candidata més votada, per darrere d'Albiol --ella va liderar una candidatura que incloïa ERC, que després va crear el seu propi grup municipal--.\nHa subratllat que l'acord que planteja el PSC "només és possible si primer hi ha l'elecció de l'Alcaldia" aquest dimarts i ha demanat no avançar escenaris, en una roda de premsa en la qual també han participat els regidors de Guanyem Nora Sant Sebastià, Carme Martínez i Toni Flores.\n"Ara anem al ple, i després seguirem treballant amb aquest compromís absolut de confiança", ha garantit Sabater, que ha insistit que les concrecions de l'acord arribaran, encara que sigui després del ple d'investidura, i ha dit que el PSC té a les seves mans que la ciutat tingui un executiu progressista o un del PP.


L´actor Miguel Ángel Muñoz s'uneix a #UnGranReto per donar suport als projectes d'aigua d'Oxfam Intermón | Oxfam Intermón\nInici › Informa't › Sala de premsa › L´actor Miguel Ángel Muñoz s'uneix a #UnGranReto per donar suport als projectes d'aigua d'Oxfam Intermón\nL´actor Miguel Ángel Muñoz s'uneix a #UnGranReto per donar suport als projectes d'aigua d'Oxfam Intermón\nL'actor se suma al repte de la campanya de Nadal de l'organització: aconseguir que 62.000 nenes i nens en situació d'emergència tinguin aigua neta per rentar-se les mans i així evitar el contagi de malalties mortals\nL'actor Miguel Ángel Muñoz s'uneix com a ambaixador especial de la campanya d'Oxfam Inrtermón #UnGranReto per aconseguir que 62.000 nenes i nens en situació d'emergència tinguin aigua neta per rentar-se les mans i així evitar el contagi de malalties mortals\n"M’uneixo al repte d'Oxfam Intermón perquè amb un simple gest podem salvar la vida de molts nens i nenes. És important conscienciar sobre l'hàbit de rentar-nos les mans correctament "\nL'actor Miguel Ángel Muñoz s'uneix com a ambaixador especial a la campanya d'Oxfam Intermón #UnGranReto, amb la qual l'organització vol aconseguir que un total de 62.000 nenes i nens en situació d'emergència tinguin aigua neta per rentar-se les mans i així evitar el contagi de malalties mortals. Al món, cada hora moren 40 nens i nenes menors de 5 anys per diarrea causada per aigua bruta, sanejament inadequat i la falta d'higiene. Pràcticament la meitat d'elles es podrien evitar amb només rentar-se les mans.\nPer això, #UnGranReto remarca la importància de la feina que es realitza en prevenció i sensibilització del rentat de mans per evitar el contagi de malalties mortals. Per exemplificar-ho, la iniciativa explica d'una manera didàctica, a través d'una coreografia, els 10 passos bàsics del rentat. Miguel Ángel Muñoz, que actualment està rodant la nova pel·lícula de José Luis Garci, ha acceptat el repte i s'ha animat a practicar la coreografia, conscient que un gest tan simple com rentar-se les mans en una emergència humanitària pot salvar moltes vides.\n"M’uneixo al repte d'Oxfam Intermón perquè amb un simple gest podem salvar la vida de molts nens i nenes. És important conscienciar sobre l'hàbit de rentar-nos les mans correctament ", ha explicat Miguel Ángel Muñoz. No és la primera vegada que l'actor col·labora amb l'organització. Ja en 2016 va dona suport a la campanya sobre canvi climàtic d’ Oxfam Intermón.\n“Agraïm profundament a Miquel Àngel Muñoz que s'hagi sumat a #UnGranReto. Gràcies al seu suport i al de milers de persones hem aconseguit, des que vam llançar la iniciativa fa unes setmanes, avançar en el nostre repte i poder donar accés a aigua neta a més de 35.000 nenes i nens. Proporcionar aigua potable és fonamental per a la vida de cada persona i de cada comunitat. Són essencials per la salut, per construir societats més equitatives i poder generar, per a homes i dones, nens i nenes, oportunitats que els permetin construir un futur sense pobresa ", ha assenyalat el director d'Oxfam Intermón, José María Vera.\nOxfam Intermón és experta en proveir accés a aigua potable, higiene i sanejament. Actualment està responent a les pitjors crisis humanitàries del món com:\nAl Iemen donant suport a més de tres milions de persones des de l'inici del conflicte, proveint d'aigua, sanejament, alimentació i mitjans de vida. Durant l'emergència de còlera va proporcionar aigua potable i sanejament a més de 430.000 persones.\nA Bangladesh amb la crisi dels rohinyas, dissenyant una nova xarxa de canonades d'aigua al campament de Kutapalong, a Cox 's Bazaar. Ja ha construït més de 500 pous i té com a objectiu gestionar les deixalles humanes de 150.000 persones.\nA Síria proporcionant anualment aigua neta a més d'1 milió de persones dins del país. Al juliol, va arribar a 147.000 persones amb assistència humanitària a Dara'a, Damasc rural, Hama i Alep.\nA República Democràtica del Congo arribant a 121.000 persones des de l'inici de la resposta de l' ebola. L'atenció se centra principalment en proporcionar instal·lacions de rentat de mans i aigua, així com sensibilitzar sobre com prevenir la transmissió.\nVídeo amb la coreografia de Miquel Àngel Muñoz: aquí\nVídeo amb el repte per a xarxes socials: aquí\nVNR / making of: aquí\n- Campanya #UnGranReto: aquí\n- Vídeo "D'un dia en terreny": aquí\n-Informació del treball d'Oxfam Intermón sobre projectes d'aigua: aquí


Silje Nes + Jasmine Guffond + Jessica Ekomane a Hangar Sonor | Hangar\nEl 22 de juny a les 19’30 h Hangar acull, en el marc d’Hangar Sonor, les presentacions de Jessica Ekomane, Jasmine Guffond i Silje Nes, tres professionals del so amb seu a Berlín. Si bé tenen pràctiques diverses, comparteixen un interès en el so, no només com a objecte d’estudi, sinó també com a mitjà d’investigació. Utilitzant un sistema de so quadrafònic, Jessica Ekomane explorarà la forma en què la nostra percepció del ritme es veu afectada pel voltant de l’espai, la introducció d’elements de la psicoacústica i la gestalt teoria. Jasmine Guffond presentarà ‘The Web Never Forgets’: utilitzant el seu complement del navegador Chrome per traduir les galetes d’Internet en so mentre navega en línia, proporcionarà una presència musical per a les activitats que en gran mesura oculten a la creació de dades de perfils per part de corporacions i governs. Silje Nes presentarà un entorn musical generatiu amb un element performatiu.


Granollers modifica el servei de recollida d’escombraries - somGranollers\nL'objectiu és fer front a l'increment de la generació de residus, que ha provocat desbordaments en alguns contenidors i queixes dels veïns\nDijous, 2 d'agost de 2018 | 19:42h\nL’Ajuntament de Granollers ha aprovat la modificació del contracte de la prestació del servei de neteja viària i recollida de residus municipals que porta a terme l'empresa Talher fins a l’any 2021. Els canvis suposen un augment de 87.000 euros anuals.\nAquests canvis responen a la constatació del desbordament d'escombraries en alguns contenidors, circumstància que ha provocat que augmentin les queixes dels veïns. En concret, es reorganitzaran les rutes de recollida de rebuig; s'incrementarà el servei el dijous, amb una ampliació horària de dues hores; i es reforçarà la recollida els dissabtes a la nit en els contenidors més susceptibles de patir desbordaments. Dilluns al matí també es farà un reforç al centre, recollint els contenidors que més s'omplen durant el cap de setmana. A més, el servei de recollida de voluminosos (mobles i trastos vells) s'incrementarà de 5 a 8 serveis setmanals.\nDades de l’augment\nEls canvis en el contracte es produeixen perquè la recollida de residus, en totes les fraccions, no ha parat de crèixer com a conseqüència de l’increment de l’activitat econòmica i del consum de les famílies.\nEn concret, pel que fa al rebuig, comparant les dades de 2013 amb les estimacions de finals de 2018, s’ha increment en 1413 tones, és a dir, un 8’79%. L’orgànica es preveu, si es confirma l’actual tendència, que augmenti de l’ordre d’un 12,15 % en aquests quatre anys, però un 16,55 % respecte l’any passat. Pel que fa a la recollida de voluminosos en els últims dos anys s’ha incrementat entre un 12 i 13 %. La previsió per aquest 2018, si es manté la tendència és que s’incrementi un 41,72 %, el que significa que des de 2013 fins ara haurà augmentat un 78%.\nFinalment, pel que fa a les altres fraccions de recollida selectiva, encara que no són objecte del contracte de neteja i recollida, destaca l’augment molt significatiu del 61,42 % en el primer semestre de 2018 respecte el mateix període de 2017 del paper/cartró, a causa de l’augment de la generació i a la caiguda del preu en els mercats internacionals, que fa menys atractiva econòmicament la seva recollida. Des del 2013 al 2018 l’increment d’aquesta fracció serà del 104,5%.\nLa mesura es va aprovar al darrer ple municipal amb el vots a favor de PSC i PP, les abstencions d’ERC, Ciutadans i Crida-CUP, i el vot en contra de PDeCat-Demòcrates.


NW La Revista de Reus - "Hem de passar de la queixa a l'acció política"\nLluís Gibert (De Nou Reus) reclama la implicació dels ciutadans per superar "l'actual paràlisi institucional"\nLluís Gibert, durant la seva intervenció al cicle "Eix 2015", que portarà tots els candidats a explicar les seves propostes a la Cambra de Comerç\nDeia Lluís Gibert que un dels objectius del nou govern ha de ser atreure talent cap a la ciutat. La representant de Jove Cambra de Reus, que formava part de la fila zero d'entitats que formaven la fila 0 per dirigir preguntes al conferenciant, li va dir que molt bé, però que com s'ha de fer, això d'atreure talent. I Lluís Gibert li va respondre reconeguent que "jo de moltes coses no en tinc ni idea, però tenim equip, i si hi ha alguna cosa que tu creus que s'ha de fer, fem-la. Impliquem-nos tots plegats a l'hora de fer política". Aquest diàleg, que de manera similar es va repetir amb d'altres intervencions de la sala, resumeix prou bé la filosofia que el candidat de De Nou Reus, Lluís Gibert, va descriure per explicar quines són les intencions del col·lectiu que ha decidit fer un pas endavant i presentar-se a les eleccions municipals. La participació dels ciutadans en la política és un dels eixos centrals de l'ideari que la formació posa a consideració dels ciutadans de cara a les eleccions del 24 de maig, a partr de la idea que cal passar de la queixa a l'acció política.\nLa de Gibert era la primera de les conferències del cicle que la Cambra de Comerç ha organitzat amb els caps de llista de totes les formaciones polítiques que conocrreran a les eleccions municipals, que aniran desfilant per la sala d'actes de la institució durant les pròximes setmanes. En cadascuna de les sessions, la Cambra ha dissenyat una fila 0 amb representants d'entitats de la ciutat, que seran els que dirigiran preguntes als candidats. A Lluís Gibert li van preguntar representants de Jove Cambra, del Bravium i de la Germandat de Sant Isidre i Santa Llúcia. A la sala, una nodrida representació del col·leciu que ha triat Gibert com a cap de llista, públic força variat i alguns "espies" d'altres formacions polítiques. Al costat de Gibert hi havia el'empresari Dïdac Rodríguez en representació de la Cambra, i el periodista Isaac Albesa, encarregat de moderar.\nGibert va començar una mica nerviós, però va anar enfortint-se a mesura que avançava el seu discurs. "De Nou Reus ha nascut en el context d'una ciutat que es troba en estat de shock", va dir. Segons el candidat, el canvi que van suposar les eleccions del 2011 no va ser tal, i que "ara hi ha la possibilitat que sí que es pdorueixi un canvi i que la democràcia sigui de debò, no un joc de cadires, proclames i dietes", i que aquest canvi amb gent nova "serveixi per superar la situació de paràlisi actual", que fa necessàries accions que permetin "tornar a posar el tren de la ciutat al damunt de les vies perquè pugui tornar a avançar" i, per tant, recuperi el caràcter de referent en moltes coses. Per fer això, "cal treure el millor de tots nosaltres" de manera que el canvi aporti "talent, enginy i projectes aglutinadors", partint de la idea que "quedar-se a casa és el pitjor que podem fer".\nFet el diagnòstic, calia aportar idees de futur, que Gibert basava en tres valors: Honestedat, participació ciutadana i eficàcia, cadascun d'ells amb mesures i propostes per fer-los visibles en l'acció de govern: limitació de mandats, supressió de les dietes, informes trimestrals d'execució de pressupostos, pressupostos de barri, enfortiment de la figura del Defensor del Ciutadà, fomentar la participació ciutadana a les sessions plenàries de l'Ajuntament, que han de canviar d'horari per facilitar l'accés de públic; carrera professional definida per als treballadors municipals, foment de la innovació... I, a partir d'aquí, set eixos programàtics: elaboració d'un pla educatiu de ciutat, creació d'un departament d'innovació a l'Ajuntament, mesures per atreure talent, implantació de noves empreses, fer que la ciutat sigui ordenada i respectuosa ("cal que fem bé d'una vegada el tema de les bicicletes", va dir), foment de l'esport de base (va elogiar la recuperació de l'Olimpiada Escolar i va proposar fer cada any una setmana d'esport al carrer)i exercir el dret a decidir dels ciutadans en els temes de la gestió municipal ("no hem pogut ni triar el nou del nou centre comercial", va lamentar). Per fer-ho tot "calen molts consensos" que requereixen de la implicació dels ciutadans en l'acció política.\nGibert va optar, doncs, per un discurs molt de fons, per explicar els motius que l'han portat a ell i a De Nou Reus a presentar-se a les eleccions, i poca concreació en alguns temes. Un exemple: Quan algú del públic li va demanar què faria si fos alcalde i li arribés la proposta d'una gran empresa per instal·lar-se a Reus. Gibert li va respondre que a l'empresa en qüestió li diria: "vine i en parlem". Com passa en altres formacions nascudes sota la idea de la necessitat d'una nova política -Gibert és un pioner d'auqesta idea a la ciutat-, el diagnòstic que fan és compartit per molta gent. Altra cosa són les solucions que es proposen per superar la "vella política".


Víctor Claver es desentén de la sort (Àlex Gozalbo)\nVíctor Claver es desentén de la sort\nDesprés d’una lesió de cinc mesos, l’aler pivot valencià reapareix amb més energia que mai\n3 min. Barcelona 04/11/2017 19:21\n651x366 Víctor Claver, aler pivot valencià del Barça Lassa, jugant amb una pilota al Palau Blaugrana. / CRISTINA CALDERER Víctor Claver, aler pivot valencià del Barça Lassa, jugant amb una pilota al Palau Blaugrana. / CRISTINA CALDERER\n“ Ser valiente no es solo cuestión de suerte ”. La tornada d’una de les cançons emblemàtiques de Vetusta Morla ha ressonat una vegada i una altra durant els últims cinc mesos al cap de Víctor Claver. Des que va ser operat el 31 de maig d’una lesió al menisc extern del genoll esquerre, l’aler valencià del Barça Lassa ha esperat amb impaciència una tornada que es va materialitzar divendres.\n“Ja era hora de disfrutar junts”, va deixar anar Pau Ribas, que ha compartit una bona part de la recuperació amb Claver. La tornada va coincidir amb una victòria del Barça Lassa, que s’ha mostrat molt irregular en aquest començament de temporada. “L’equip tenia impulsos de conjunt actiu, però no era regular i tant Víctor Claver com Rakim Sanders ho havien detectat molt bé des de fora”, va reconèixer Sito Alonso, que va mantenir en pista l’aler pivot durant 11:30 minuts.\n“Lesionar-me durant el play-off a València va ser un moment difícil. La recuperació ha sigut lenta. Al principi va ser dur perquè em va tocar treballar molt quan tothom feia plans per a l’estiu, però de les lesions sempre en treus coses positives, et fan més dur mentalment. Torno amb la ment més clara i amb ganes de fer més coses”, diu Claver entrevistat per David Camps al programa 4 Cuartos (Onda Cero).\n“He aprofitat l’avinentesa per passar temps amb la família, veure amics i netejar-me una mica per dins per començar la temporada amb més energia. Quan estàs lesionat t’adones de coses que sovint et passen inadvertides. He estat veient vídeos meus i he analitzat errades meves. He de jugar més tranquil i ser més regular mentalment”, assegura Claver, amb ganes de tornar a disfrutar amb el bàsquet. “La temporada passada va ser molt negativa i tots ho vam passar malament. Va ser una desil·lusió”, reconeix el jugador, que ha fet sessions dobles de recuperació cada dia.\nEl Barça Lassa visita aquest diumenge (18 hores, Movistar Deportes 1) la pista del RETAbet Bilbao Basket. “La pressió sempre hi és, però ens sentim alliberats per trobar el que ja havíem trobat al principi de la temporada. No només hem de marcar la nostra pressió pels resultats, perquè així limitaríem la nostra millora. Hem d’entomar les situacions tal com venen, sabent que el nostre objectiu és millorar com a equip”, va opinar Alonso.\nAnimat pel triomf contra el Betis i ja amb Maalik Wayns més integrat, el Divina Seguros Joventut rep aquest diumenge el MoraBanc Andorra (12.30 hores, Multi Liga Endesa). Joan Peñarroya encara no podrà comptar amb Chris Copeland.


El Servei de Salut ha atès aquesta setmana 24.308 urgències, amb 932 casos de síndrome gripal\n11 gener 2019Conselleria de Salut\nEls hospitals públics i els serveis d’urgències d’atenció primària han atès un total de 24.308 urgències durant aquesta setmana; 7.505 d’elles, als hospitals de la xarxa pública i 16.803, a les urgències d’atenció primària. Un 12,21% de les urgències hospitalàries han requerit d’ingrés. Per la seva banda, els centres d’atenció primària han diagnosticat 932 casos amb síndrome gripal.\nDurant la mateixa setmana de l’any passat, les dades mostraven una major activitat assistencial, ja que es varen atendre 27.212 urgències, 8.819 als hospitals i 18.393 als centres de primària, que varen diagnosticar 2.506 casos amb síndrome gripal.\nD’altra banda, el servei d’informació 061 Salut Respon ha registrat aquesta setmana un total de 446 consultes telefòniques. Els motius més freqüents de les cridades han estat consultes sobre fàrmacs, seguit de febre en adults, dificultats respiratòries i vòmits.\nSegons la Xarxa Sentinella de Grip del Servei d’Epidemiologia de les Illes Balears, durant la setmana del 31 de desembre al 6 de gener, la taxa de grip per 100.000 habitants va ser de 40,3, inferior a la taxa estatal, que es va situar en 47,6, però superant el llindar d’activitat epidèmica, situat en el 35,35. Així doncs, durant la primera setmana de l’any, es va entrar en activitat epidèmica, tot i que el seu nivell d’intensitat és baix però d’evolució ascendent.\nD’acord amb aquest pla, s’han obert 32 llits a l’Hospital Universitari Son Espases, 8 de la Unitat d’Hospitalització a Domicili, 38 a l’Hospital Universitari Son Llàtzer i 7 a l’Hospital Can Misses. A més, l’increment d’aquests dispositius va lligat a la contractació de professionals per adaptar els centres assistencials a les necessitats de la població.


Osborne: «Dani Mateo ha fet una ximpleria i ha de pagar»\nBertín Osborne: «Dani Mateo ha fet una ximpleria i ha de pagar»\nEl cantant i presentador espanyol creu que aquest gest «el marcarà per tota la vida»\nper Júlia Navarro dijous, 29 de novembre 2018 - 16:52h | Actualitzat a 06/12/2018 12:58h\nBertín Osborne ha carregat amb duresa contra Dani Mateo | CatalunyaDiari.cat\nBertín Osborne ha estat l’últim personatge públic que ha volgut donar la seva opinió sobre la polèmica de Dani Mateo i la seva escopinada a la bandera espanyola. El presentador ha criticat amb duresa l’humorista afirmant: «Ha fet una ximpleria i ara ha de pagar per haver-la fet». Creu que Mateo serà recordat per ser «el que es va mocar amb la bandera i això el marcarà per a tota la vida».\nSegons ell, si volia evitar les crítiques i les possibles conseqüències judicials que podria tenir aquest ‘gag’, s’ho hauria d’haver pensat «una mica abans». El cantant també explicat que pensa que Mateo sap que «va ficar la pota» i que segurament ara està penedit del que va fer.\n«No es pot fer broma amb els sentiments»\nEl principal problema d’aquesta broma per Bertín Osborne és que ha sobrepassat els límits de l’humor: «Tu pots fer broma amb el que sigui, però no pots entrar a l’àmbit dels sentiments». Osborne ho comparava amb «entrar a escopir a una església». Totes dues accions provoquen la ira de molta gent «a la qual això l'afecta i que no t’ho perdonarà mai».\nDani Mateo parlant amb la premsa abans d'entrar als jutjats | Europa Press / Ricardo Rubio\nTot i això, Bertín mostrava una mica de comprensió cap a Dani Mateo. Explicava que li fa «llàstima perquè estic segur que és un bon noi». Igualment, li recriminava que sent «personatges públics, no pots fer una cosa així i pensar ‘quina gràcia’».\nBertín Osborne titlla «d'imbècil» Gabriel Rufián\nGabriel Rufián va utilitzar la figura del conegut presentador per donar «tot el suport a Dani Mateo». El polític republicà va publicar al seu compte de Twitter que els espanyolshaurien de protestar o «al final només us quedarà Bertín Osborne».\nLa reacció del cantant va ser contundent. Va afirmar que no l’importava ser ranci si «ser ranci és sentir-se orgullós de ser espanyol i dir-ho». Preguntat sobre les paraules del diputat català a una entrevista, va considerar que provenien «d’un imbècil amb carnet» del qual es pot esperar qualsevol cosa.\nEl vídeo d’Aitana amb només 11 anys que t'enamorarà\nTots els detalls sobre la nova parella d’Amaia d’‘OT’ després de deixar Alfred\nLa Sexta Bertín Osborne


Convocatòria programa Pan-European Seal Professional Traineeship 2021\nInici > Convocatòria programa Pan-European Seal Professional Traineeship 2021\nPeríode de l'esdeveniment: De 9 de febrer de 2021 a 22 de febrer de 2021. Dilluns, dimarts, dimecres, dijous, divendres, dissabte i diumenge de 14:33 a 23:59.\nLloc de realització: EUIPO-EPO\nEls estudiants i estudiantes que hagen finalitzat o estiguen en disposició de finalitzar un màster universitari i que pertanguen a les àrees de coneixement establertes en la convocatòria, poden optar a la realització de pràctiques remunerades en la EPO i la EUIPO. El termini de presentació de les sol·licituds finalitza el pròxim 22 de febrer.\nEl programa de pràctiques professionals Pan-European Seal brinda l’oportunitat a estudiants de màster d’excel·lència d’obtindre una pràctica remunerada d’un any, una valuosa experiència laboral i professional en un ambient multicultural en les oficines de EUIPO i EPO.\nPrograma Pan European Seal\nMés informació sobre l’oficina EUIPO: https://euipo.europa.eu/ohimportal/es\nMés informació sobre l’oficina EPO: http://www.epo.org/\nVicerectorat d'Internacionalització i Cooperació.


Inicien un assaig amb immunoglobulines per prevenir efectes secundaris\nPublicat 18/02/2021 13:49CET\nEls investigadors de l'Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques (IMIM), de l'Hospital del Mar, de la Universitat de Califòrnia-Davis i de la Universitat de Texas han impulsat un assaig clínic per analitzar la utilitat d'administrar immunoglobulines d'origen boví --d'un suplement alimentari-- per evitar els efectes secundaris més greus de la covid-19.\nAquestes immunoglobulines han demostrat "utilitat" en models animals per reduir la inflamació que provoca la infecció, la progressió a formes més greus de la malaltia i la síndrome postcovid, ha informat l'Hospital del Mar en un comunicat d'aquest dijous.\nEls pacients han de prendre el suplement per via oral, dues vegades al dia, durant dues setmanes i se'n fa un seguiment durant dues setmanes més; en total, l'assaig analitzarà 420 pacients, dels quals 280 prendran el suplement.\nLa hipòtesi dels investigadors, que ja s'ha demostrat en models animals, és que ingerir aquest suplement "pot fer disminuir el risc de progressió" de formes lleus de la malaltia, que ara no reben cap tractament específic, a formes més greus.\nEn models animals també s'ha reduït la inflamació, que provoca "l'anomenada tempesta de citocines", i els efectes secundaris de la covid-19, que es coneixen com síndrome postcovid-19.


Arrelar a les xarxes | Jordi Bordes | MANRESA | Arts escèniques | El Punt Avui\nArrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes + Arrelar a les xarxes E-mail\nMANRESA - 8 octubre 2018 2.00 h\nArrelar a les xarxes\nDavid Ibáñez completa la seva setena Fira Mediterrània consolidant la col·laboració amb altres festivals i equipaments per vincular la cultura tradicional amb la d’avui\nJúlia Farrero, dissabte a la tarda a la plaça Major. Casant tradició amb circ i moviment. Magnètic. ANNA BRUGUÉS / FIRA MEDITERRÀNIA.\nArrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes Arrelar a les xarxes E-mail\nLa Fundació Fira Mediterrània ha de decidir en breu si obre un concurs per triar nou director\nLa fira prioritza les contractacions i els acords a la llotja, així com l’elaboració d’un relat integrador\nJúlia Farrero provava dissabte a la plaça Major de Manresa el resultat d’una residència artística: pretenia vincular la seva disciplina de trapezi amb la tradicional baixada de teies de foc de la vall de Boí. Dos elements aparentment distants, però que l’experimentació impulsada per la direcció de David Ibáñez durant aquests set anys ha fet pròxims. Ahir es va acabar l’última edició amb direcció artística de David Ibáñez. No hi haurà més pròrrogues. El seu contracte acabarà aquest desembre. Durant tot aquest temps, la fira ha fet un gir i ha consolidat la col·laboració amb altres equipaments (com el Mercat de les Flors i L’Auditori) i festivals (Ésdansa, Sismògraf i Tàrrega, però també d’altres d’internacionals), que l’han dotat de més musculatura i alhora l’han fet créixer pel que fa al discurs. La cultura tradicional és del poble. Del d’ahir (del qual es recull la cultura tradicional i folklòrica) i del d’avui (que casa amb les propostes contemporànies i del poble, sense la necessitat d’exigir sempre un comportament professional). Ibáñez ha fet forta la cultura d’arrel vinculant-la a les xarxes, que l’han apropat a altres mons molt catalitzadors.\nLa setmana passada, Àngels Blasco, directora general de Cultura Popular, advertia que calia determinar en breu com es faria la substitució d’Ibáñez. Ell va accedir al càrrec després de guanyar un concurs públic. La seva intenció és que hi pugui haver un temps de relleu entre la nova persona triada i Ibáñez, que s’acomiadarà al desembre. La Fundació Fira Mediterrània és la que ha de decidir si tira endavant un concurs. Sembla que els tràmits burocràtics endarreririen molt la resolució, però es podrien trobar solucions per reduir els tempos.\nEl director marxa satisfet també del resultat artístic d’aquesta edició, que ha tingut una dificultat afegida: les conseqüències del 155. Fins que no es va formar govern, hi va haver algunes partides que van quedar aturades. No es podia continuar disposant d’algunes partides com si hi hagués un pressupost prorrogat, circumstància que ha obligat a tancar la fira més tard i a endarrerir contractes i acords fins a última hora. El pressupost de 900.000 euros ha permès arrencar amb una inauguració inoblidable per a molta gent –així ho han manifestat diverses persones aquests dies al mateix director–. Kukai Dantza va utilitzar la nau central de la Seu de Manresa per a una obra de fort impacte, inspirant-se en els rituals i utilitzant els quadres de llums que hi ha a la mateixa Seu, admetia ahir sorprès Ibáñez. És una constatació de la seva feina “de formigueta”, que ha anat bastint ponts ben diversos amb altres creadors com ara Juan Carlos Lérida (i el seu flamenc contemporani), la ballarina Lali Ayguadé i la cantant Joana Gomila, així com el coreògraf Roberto Oliván, “que té ganes d’investigar més”. Trobades insòlites han donat lloc a espectacles com ara A vore. I ja s’intueix molta sintonia entre el punk electrònic dels Za! i un grup de cobla.\nSegons dades de l’organització, l’aforament se situarà en el 72%, quan en edicions passades s’havia superat el 80%. No és una dada reveladora, perquè, segons Ibáñez, la Mediterrània respon més al model de fira que al de festival i es prioritza més generar contractacions i projectes professionals a la llotja que no pas vendre entrades. De fet, també és clau generar un relat integrador que ajudi a sumar i a socialitzar tothom a través de les fusions de cultures, així com de disciplines artístiques.\nEl mateix equip de la fira ha de conèixer els seus límits. Perquè construir projectes comuns amb altres festivals obliga a trobar objectius consensuats que potser no permeten idear un projecte amb la radicalitat imaginada, però que acaben sent espectacles amb una base de públic i programadors molt més àmplia.\nMés implicació que mai\nL’any passat la Fira Mediterrània va estar a punt de suspendre’s, fruit del daltabaix posterior al referèndum de l’1 d’octubre. Van aconseguir aguantar-la tot i les tensions polítiques i judicials del moment. Enguany, l’aplicació del 155 n’ha dificultat enormement la logística econòmica, tot i que finalment no hagi tingut repercussions en la programació professional, assegura el director, David Ibáñez. Són mesos convulsos, de reconeixement de la cultura popular. Hi ha, avui, més gent apuntada als grups de cultura popular? Àngels Blasco, directora general de Cultura Popular, no veu un increment en el nombre d’inscripcions a les associacions, tot i que diu, rotunda, que actualment hi ha mig milió de persones associades a entitats de cultura popular, més que mai. Però no és un fet puntual d’aquests darrers anys, sinó que es manté des de fa un temps. El nombre d’associats és el més elevat que s’ha vist mai. A més, comenta Blasco, les activitats d’aquests grups impliquen que molta gent hi assisteixi de públic durant l’any, fet que garanteix una àmplia transversalitat arreu.\nSegons la directora general, durant els mesos d’una certa paràlisi per la falta de govern i les conseqüències del 155, les associacions no van deixar de fer activitats, “cosa que demostra que la cultura popular està en mans de la societat”. David Ibáñez reafirma que el panorama d’avui tampoc és de normalitat, i posa com a exemple que l’any passat Lluís Puig va assistir a la fira com a conseller de Cultura i aquest any no hi ha pogut ser. “És una situació anòmala”, diu. L’equip directiu es va empescar la manera de poder-lo fer present: a l’entrada de la llotja, es podia veure un capgròs de l’exconseller fet per una colla terrassenca (amb acreditació inclosa) i el mateix Puig donava la benvinguda als espectacles amb una veu en off, que, per cert, anava acompanyada d’una breu sintonia de Xavi Lloses, composta per a la cita (“amb timbal i una mena de flabiol”, comenta Ibáñez).\nEl Punt Avui. Girona 08-10-2018, Pàgina 38\nEl Punt Avui. Nacional 08-10-2018, Pàgina 26


Creps – Fet i menjat\n100 g suc de taronja\n1/2 culleradeta sucre de vainilla\n350 g farina (potser n'haureu de posar més)\nEncalentiu una mica la llet, que sigui teba. Ratllau la llimona i la taronja i posau la ratlladura amb la llet. Afegiu la mantega, una mica fusa si és forta. Mesclau-hi la resta d'ingredients, amb una batedora. La mesura de farina és aproximada. S'hi ha d'anar posant fins que la pasta quedi bé, ni molt clara ni molt espessa.\nDeixau reposar la pasta almenys 1 h dins la gelera\nA l'hora de fer les creps, posau una pella al foc (millor si és una crepera). Si és bona i antiadherent no caldrà posar-hi res. Si les creps s'aferren, untau amb una mica de mantega. Posau pasta, només que tapi tota la pella, i que quedi ben prima. Quan comenci a ésser cuita, desferrau els costats amb una cullera de fusta i girau-la per coure-la per l'altra banda.\nPosau la llet i la mantega dins el tassó i programau 2 min / 50º / vel 2.\nAfegiu la resta d'ingredients i mesclau 20 segons / velocitat 4 (o fins que quedi una pasta fina). Si trobau que queda massa clara afegiu una mica més de farina i bateu de nou.\nÉs millor si la pasta reposa una hora o dues. Si en sobra, o si la voleu preparar amb antelació, la podeu guardar dins la gelera d'un dia per l'altre.\nLes creps poden menjar-se amb dolç (confitura, gelat, crema de cacau, ...) o amb salat (espinacs, salmó amb formatge cremós, ...).


Un estudi bioinformàtic desxifra les característiques metabòliques de 25 tipus de càncer – IDIBELL\nUn estudi bioinformàtic desxifra les característiques metabòliques de 25 tipus de càncer\nA través d’un estudi bioinformàtic de gran quantitat de dades, investigadors de l’IDIBELL – ICO (ProCURE, programa Oncobell) han contribuït a desxifrar les característiques metabòliques de diferents tipus de càncer. A més, aquest estudi ha identificat multitud de noves vulnerabilitats que obren portes a tractaments més precisos del càncer. La recerca, publicada a la revista Cancer Research, ha sigut possible gràcies a la col·laboració establerta amb el grup del professor Joaquín Dopazo de la “Fundación Andaluza Progreso y Salud” i l’“Instituto Nacional de Bioinformática (INB)”.\n“El metabolisme cel·lular es troba reorganitzat o reprogramat en el càncer; aquesta característica contribueix de forma decisiva a la progressió de la malaltia i formació de metàstasis”, explica el Dr. Miquel Ángel Pujana, investigador IDIBELL-ICO. “Tanmateix es desconeix el perfil metabòlic de molts tipus de tumors”, afegeix.\nL’equip d’investigadors va partir de 9.428 mostres corresponents a 25 tipus de càncers per tal d’elucidar les característiques metabòliques de cadascun d’ells. “Aquesta informació, combinada amb dades d’expressió gènica, esdevé una valuós compendi de perfils metabòlics en càncer i ens permet establir relacions entre ells i respecte al pronòstic de la malaltia”, afegeix el Dr. Pujana.\nEn els darrers anys, el metabolisme del càncer ha esdevingut una àrea de molt interès pel desenvolupament de noves i precises estratègies terapèutiques. “En el nostre estudi, proposem inhibir diferents dianes metabòliques com a nova estratègia terapèutica per evitar la progressió de la malaltia”, comenta l’investigador Oncobell.\nPublicat a: Càncer, Càncer de mama,\n← La 1a Jornada Europea GRIN2B reuneix a Barcelona les famílies afectades per aquesta malaltia minoritària\n400.000 dòlars contra el càncer de pròstata →


Spar Girona - València Basket - Diari de Girona\nSpar Girona 72 62 València\nLa primera Copa de l'Spar Girona\nL'Uni s'imposa al València i fa història en conquerir l'únic títol FEB que mancava en les vitrines de Fontajau\njosep coll 07.03.2021 | 15:21\nL'Spar Girona ha fet història i ha guanyat la primera Copa de la Reina, l'únic títol FEB que mancava en les vitrines de Fontajau. Ho ha fet després de derrotar al València (72-62), el conjunt amfitrió, en un partit molt igualat, però que el conjunt dirigit per Alfred Julbe ha sabut jugar millor. Ha pogut trencar el partit en el segon període, quan ha arribat a tenir un avantatge de 10 punts, però va haver de lluitar fins al final per escriure una nova pàgina d'or en les memòries del club gironí.\nHa començat molt fort el València en els cinc primers minuts (2-8) però un parcial de 14-0 per les gironines, que s'ha iniciat amb un triple sobre la botzina d'Eldebrink, ha començat a posar les coses al seu lloc (16-8). Les de Julbe han fet una defensa més agressiva que no ha permès anotar amb facilitat a les valencianes i s'ha obert aquest forat de 8 punts, que era de sis al final del primer període (18-12) després d'una cistella final de Labuckiene. L'únic hàndicap, el cop a la cara de Sonja Vasic que s'ha hagut de retirar de la pista amb un trau a la barbeta. Tot i així, la de Sèrbia tornava sobre la pista als tres minuts del segon quart, quan l'Uni ha aconseguit un màxim avantatge de 7 punts després de dues cistelles d'Elonu (22-15).\nUn triple de Vasic ha fet arribar a les de Fontajau als 10 punts de marge (28-18) quan faltaven quatre minuts i mig pel descans, però l'equip ja estava en bonus i això ha permès a les valencianes anar diferents cops a la línia de tirs lliures, amb una altra tècnica xiulada a Julbe, i retallar distàncies amb unes gironines que han estat encertades en el tram final de la primera meitat. 34-31 després dels primers 20 minuts jugats i tot obert de cara la segona part.\nA partir d'aquí tot ha estat més igualat, frec a frec constant. El València s'ha arribat a posar per davant en l'inici del tercer quart (34-35), però les gironies sempre han portat la iniciativa en el marcador, tot i que liderant per poc. Quan les amfitriones han fet un triple per empatar el duel a 38, Eldebrink ha contestat amb un altre triple (41-38). I des dels tres punts ha aconseguit mantenir-se per davant i agafar un avantatge de cinc (52-47).\nL'Uni ha sobreviscut en el tercer quart, cosa que li sol costar contra els grans equips i entrava en els últims 10 minuts guanyant de sis (59-53). En l'últim quart els nervis s'han notat en els dos equips, que erraven molts llançaments. 66-60 era el marcador quan faltaven quatre minuts per acabar, i no calia córrer, calia ser pacient, aguantar el marcador, i s'ha fet, també gràcies a una gran defensa. Una falta tècnica a la gironina Queralt Casas posava el 69-62. El València ja havia de fer faltes a la desesperada, i l'Uni ha sentenciat el partit des del tir lliure. Al final, 72-62 i una altra fita història pel club.\n72.- Spar Girona (18+16+25+13): Palau (9), Eldebrink (6), Vasic (11), Araujo (10), Resingerova (13) -cinc inicial- Elonu (8), Labuckiene (2), Gray (10) i Ferrari (3).\n62.- Valencia Basket (12+19+22+9): Ouviña (5), Casas (8), Allen (10), Gil (6), Gülich (9) -cinc inicial- Gómez (5), Romero (4), Juskaite (7), Carrera (4) i Trahan-Davis (4).\nÀrbitres: López Herrada, Lema i Sánchez González. Sense eliminades.


El risc de rebrot i la velocitat de contagi a la demarcació de Girona segueixen a l'alça sense fre - Diari de Girona\nEl risc de rebrot i la velocitat de contagi a la demarcació de Girona segueixen a l'alça sense fre\nCom a contrapunt, els ingressats baixen i per segon dia consecutiu no es notifica cap defunció\nEl risc de rebrot de coronavirus a la coronavirusRegió Sanitària de Gironadels darrers dies i, concretament ahir, va patir un increment significatiu de tretze punts. D'aquesta manera, l'índex se situa en 215, mentre que la setmana del 20 de setembre va ser de 216. A més, la velocitat de propagació (Rt) del contagi va seguir pujant i se situa en 1,06. De fet, ahir el secretari general de Salut, Marc Ramentol, va recordar que si la Rt està per sobre d'1, el contagi pot arribar a augmentar considerablement en un període d'entre set i deu dies.\nD'altra banda, Salut va notificar 130 nous casos. D'aquests, 127 s'han detectat per PCR, és a dir, són casos recents. La taxa de confirmats per PCR del 27 de setembre al 3 d'octubre és de 99,46 per cada 100.000 habitants.\nCom a bona notícia, no es va registrar cap mort per segon dia consecutiu. D'aquesta manera, s'està trencant la tendència a l'alça que es va manifestar al llarg del mes de setembre. Els brots detectats a geriàtrics i sociosanitaris han afectat les persones més vulnerables i han fet incrementar, en part, aquesta taxa de mortalitat. La majoria d'aquests brots ja han finalitzat o bé estan sota control.\nFinalment, hi ha 71 pacients ingressats, sis menys que dimarts i 22 estan a l'UCI, els mateixos.\nRespecte als municipis de la regió que tenen restriccions, a Girona el risc de rebrot va tornar a pujar després de dies a la baixa. Concretament, va augmentar 21 punts i se situa en 368. Malgrat tot, està per sota del de la setmana del 20 de setembre, quan va ser de 473. La velocitat de propagació del virus es manté per sota de l'1 tot i pujar fins a 0,95, mentre que la taxa de confirmats per PCR és de 161,44 per cada 100.000 habitants.\nA Salt, es va produir una situació contrària. Després de dies a l'alça, es va estabilitzar amb una baixada de set punts, fins als 806, tot i que la xifra encara continua sent altíssima. En paral·lel, l'Rt es manté en l'1,04 i la taxa de confirmats per 100.000 habitants és de 369,33. Respecte al risc de rebrot, Salt és el municipi de més de 20.000 habitants de la Regió Sanitària de Girona que el té més alt i se situa en tercera posició a Catalunya, després de Tortosa i Puigcerdà. Quant a comarques, la Cerdanya està al capdavant de Catalunya, tot i que no forma part de la Regió Sanitària de Girona, amb 716,51 punts.\nFinalment, tenint en compte la taxa de propagació del contagi el Ripollès és la comarca que la té més elevada, amb una Rt de 3,15. Això vol dir que una persona infectada en pot contagiar més de tres de mitjana.


AJUNTAMENT DE SANT JOAN DE VILATORRADA, El ple municipal aprova inicialment el Pressupost Municipal de l’Ajuntament i del Patronat per a l’any 2020\nInici > El ple municipal aprova inicialment el Pressupost Municipal de l’Ajuntament i del Patronat per a l’any 2020\nEl ple municipal aprova inicialment el Pressupost Municipal de l’Ajuntament i del Patronat per a l’any 2020\nEn la sessió del ple municipal a la Sala de Sessions de l'Ajuntament de Sant Joan de Vilatorrada d'aquest dijous 28 de novembre s'ha aprovat inicialment el Pressupost Municipal de l'Ajuntament i del Patronat pel pròxim any 2020. El pressupost ha rebut 8 vots a favor i una abstenció (del grup municipal de Ciutadans). La resta de grups polítics de l'oposició (ERC, Junts per Catalunya i Compromís amb Sant Joan) han abandonat la sessió abans de la votació.\nEl Pressupost Municipal de l'Ajuntament de Sant Joan de Vilatorrada serà d'un total de 9.661.000,00 euros i el del Patronat d'1.435.000,00 euros. En paraules de l'alcalde, Jordi Solernou, es tracta d'un pressupost "de mínims", amb l'objectiu de garantir el finançament dels serveis i equipaments públics actuals, mentre es treballa a atraure nova inversió empresarial al municipi que permeti desenvolupar el pressupost dels anys vinents. El govern salva, d'aquesta manera, el manteniment de l'estructura municipal actual i l'aprofundiment de millores d'àrees clau com benestar social o vies públiques.\nAmb l'aprovació d'aquest Pressupost Municipal, se segueix el model de gestió de polítiques actives de caràcter social pels habitants del municipi, establertes com a prioritàries en el pacte signat per les dues formacions del govern municipal (Alternativa per Sant Joan i PSC).\nÉs el primer pressupost que s'aprova des del de l'any 2017.\nPle del 28 de novembre de 2019