La frase de Susanna Griso que deixa enfonsat el seu exmarit Carles\nSusanna Griso ha fet un comentari que difícilment passarà desapercebut pel seu excompany | Antena 3\nSusanna Griso ha estat molt contundent amb les seves paraules\nper María Merino 22/10/2021 20:18h\nSusanna Griso és una de les periodistes de qui més es parla les últimes setmanes. D'una banda, pels diferents conflictes que han tingut lloc al plató del seu programa, 'Espejo Público'. De l'altra, perquè creixen com l'espuma els rumors que indiquen que ha tornat a trobar l'amor.\nSobre aquesta última qüestió està sent molt discreta, i no fa cap valoració pública, ni tan sols per a desmentir-la. Això sí, ha fet una afirmació que segur que ha tocat el seu exmarit, Carles Torras. Fonamentalment, li deixa clar que està encantada amb la separació.\nSusanna Griso i les seves paraules punyents\nSusanna va viure un canvi radical el passat mes de desembre perquè, després de 23 anys de matrimoni i tres fills en comú, se separava del també periodista Carles Torras. Les seves postures polítiques i el desgast de la relació han estat les causes principals de la ruptura, segons els rumors.\nPerò el que també és un rumor, cada cop més plausible, és que Griso ha tornat a trobar l'amor, amb l'empresari Joaquín Güell. Precisament sobre aquesta presumpta nova relació li han preguntat a la periodista en la presentació del llibre 'Moncloa. Iván Redondo, la política o l'art d'allò que no es veu', escrit per Toñi Bolaño.\nEuropa Press ha optat per treure-li el tema de la seva vida amorosa. Griso, tan reservada com sempre, ha respost que la vida li somriu, «que ja és molt». Una frase amb què deixa clar que és feliç i que viu un moment pletòric, que demostra que ha superat la seva ruptura i que ja ha deixat enrere a Carles.\nTan pletòrica és la seva vida personal, actualment, com la professional, ja que l'agenda de la presentadora està completa. Ella mateixa assumeix que té un ritme de vida frenètic, que dorm «poc i malament, però m'agrada molt la informació i el que faig». Assegura que «és el xut diari que tinc. La passió et permet suportar després la falta de son i, fins i tot, de vegades, d'aliment».\nAquest comentari ha portat els reporters a dir-li: "Et cuides i et cuiden". I la seva resposta, entre rialles, ha estat: "No em queixo".\nEls companys de plató li han respost, amb to afectuós, recordant-li que «et cuides i et cuiden». «No em queixo», ha reblat, i amb un somriure, ha deixat clar que està vivint un fantàstic moment personal. Una etapa feliç, per tant, que ha arribat després d'una separació matrimonial i després de perdre a la seva germana de manera inesperada.\nAixí és el nou amor Susanna Griso\nUn dels responsables de la felicitat de Susanna Griso és, segons els rumors, Joaquín Güell, un reconegut i rellevant empresari català que va estar casat amb una altra dona molt famosa del país. Es tracta de l'aristòcrata i política Cayetana Álvarez de Toledo, amb qui té dos fills.\nCosí d'Ágatha Ruiz de la Prada, Güell té 53 anys, pertany a una de les famílies més adinerades de Catalunya i és director d'Investindustrial. De la mateixa manera, ha transcendit que resideix a Londres i que li agrada mantenir la seva vida privada fora dels mitjans.\nDe moment, a Susanna i a Joaquín, a què familiarment li diuen Joaco, ja els han enxampat junts en diverses ocasions. En concret, esmorzant en companyia d'uns amics i visitant la casa que ell té a Madrid. A les imatges, per les seves mirades i somriures, queda clar que estan encantats i feliços, encara que no hagin confirmat la relació.\nÚltima hora Última hora Televisió Última hora Antena 3 Última hora Susanna Griso


Crítica literària: The Bluest Eye, de Toni Morrison. | Culturalia\nCrítica literària: The Bluest Eye, de Toni Morrison.\n3 enero, 2012 Culturalia\tDeja un comentario\nPecola es una nena lletja de pell negre que li ha tocat la desgràcia de viure enmig d’una societat en que la bellesa queda limitada als humans de pell blanca i ulls clars. De ben petita ja serà rebutjada, depreciada, ignorada i utilitzada sense pietat per la seva comunitat i fins i tot per la seva família. La seva pròpia estima desapareix i aprèn a viure amb el maltractament psicològic i la soledat més profunda, tot un cocktail explosiu que suposa la destrucció de la infantesa d’una nena innocent.\nThe Bluest Eye, es un llibre de fons injust i cruel situat a Lorain, Ohio, en els anys 60. L’obra de l’escriptora Toni Morrison es una reflexió envers la estupidesa i superioritat permesa de la raça blanca al llarg de la historia de la humanitat, que ha fet tan de mal globalment però que alhora pot destruir al ser més fràgil i indefens d’un grup social, un infant. També obliga a reflexionar sobre la protecció d’aquells nens que viuen en societats marginals, de la necessitat d’una família o àmbit protector i amb un mínim d’estimació i/o acceptació per part del seu entorn. Morrison, escriptora, editora i defensora dels drets humans, evidencia que per el bon funcionament d’una societat es bàsic un procés positiu de la infantesa de les persones.\nUna història que planteja infinits temes i debats sobre la marginació social i racial, la benevolència i la maldat de l’esser humà,la innocència dels infants, la pobresa, el poder i la fragilitat, les oportunitats perdudes i les frustracions, la prostitució, la bellesa, la família, els amics…en definitiva tot un llistat de tòpics típics malhauradament sempre presents.\nTítol: The Bluest Eye\nFormat: Tapa tova: 206 pàgines\nData de publicació: maig de 2007\nPreu: 8,05 € (Amazon Espanya)\nEntrada anteriorCrítica literaria: La prisionera de Roma, de José Luis Corral.Próximo entradaEstreno cinematográfico: Una boda de muerte, de Stephan Elliott


QUI SOM | englishtorras\nEnglish Torras neix al 1990. Hem recorregut 30 anys amb vosaltres, a Ripollet, el nostre poble.\nEnglish Torras neix com a negoci familiar i continua sent negoci familiar. Al 1990 comença la nostra història!\nDurant 30 anys hem crescut al vostre costat, hem madurat, hem après, hem fet front a les noves tecnologies, a l'educació, als projectes nous, al tracte personal, a la formació, a la professionalització, etc. i tot per no estancar-nos, per voler sempre anar un pas endavant, per fer un ensenyament de qualitat.\nPerquè som de Ripollet, perquè tenim il.lusió, perquè ens agrada ensenyar, perquè creiem en el que fem i perquè en gaudim d'allò més.\nEnguany, la situació ha canviat, al març del 2020 la covid19 ens va sacsejar d’allò més com a societat i malgrat tot, English Torras es va posar a remar per seguir endavant!\nVam crear una nova manera d’ensenyar anglès, ja no podia ser presencial, era de manera virtual i amb això estem treballant i no parem de buscar eines, de millorar i de seguir oferint la mateixa qualitat d’ensenyament que oferiem abans.\nFa 30 anys que vam obrir les portes del centre. Per l'escola han passat moltes mestres, docents i professionals de l'anglès i l'alemany; moltes famílies; molts alumnes, alguns d'ells ara hi porten els seus fills i filles; i molts bons records i experiències amb tots ells.\nCada un de vosaltres, teachers, famílies i alumnes, heu aportat el vostre granet de sorra, perquè avui encara estiguem aquí i no només això, sinó que encara mantinguem la mateixa il.lusió del primer dia. No ens hem cansat d'innovar, de reciclar-nos, de formar-nos, de programar, d'educar, d'ensenyar, de viure l'anglès.\nPer nosaltres és molt important poder fer un seguiment dels nostres alumnes i creiem en un mètode d'ensenyament directe, individual, dinàmic, engrescador i professional.\nEstem online, però seguim al vostre costat! Seguim acompanyant-vos en aquesta nova aventura que és l’educació i en el nostre cas, aprenentatge de l’anglès.\nAquests darrers mesos, malgrat les adversitats, seguim remant, i ho fem amb bon ritme, amb noves eines virtuals, amb noves idees, inquietuds, aprenentatges… i n’estem molt orgulloses del nostre equip, aquest equip humà que s’implica en tot moment i que segueixen aportant la seva professionalitat i vocació cap als seus alumnes, cap a les nostres famílies. Un gran orgull d’equip!\nAquests darrers anys:\nHem augmentat les franjes de classes de conversa per als nostres alumnes, on sense cap cost adiccional, disposeu d'un o més espais de SPEAKING en anglès.\nTambé hem potenciat el nostre projecte amb els més petits. Actualment, hi ha una programació mensual de contes per a ells i com a cloenda del conte, fem una representació en anglès. (Des de setembre 2020 aquest projecte segueix funcionant de manera virtual però sota les mateixes premisses)\nTrimestralment duem a terme un projecte educacional amb els nostres alumnes per tal de potenciar l’autoaprenentatge on l’autonomia personal i el treball en equip són clau per millorar les capacitats personals. Enguany hem incorporat noves metodologies virtuals perquè els alumnes tinguin un rol més actiu i dinàmic. El treball interdisciplinar i l’aprenentatge cooperatiu potencien les habilitats socials dels nostres alumnes, i tot això ho fem en ANGLÈS!\nHem ampliat els locals. Ja disposem de 12 aules equipades amb projector i pantalles; esperem que ben aviat tornin a tenir vida.\nDuem a terme classes extraescolars a escoles de Ripollet.\nCada dos anys fem un viatge a Londres d'un cap de setmana llarg, on els adolescents i adults hi són convidats a venir!\nAquest octubre l’hem hagut d’aplaçar per raons òbvies, però esperem ben aviat poder viatjar plegats a Londres i enriquir-nos plegats de l’experiència.\nPer tot això i molt més, esperem poder estar 30 anys més, com a mínim, al vostre servei!\nPER MOLTS D'ANYS gràcies a vosaltres!\nEnglish Torras neix al 1990.\nPortem 30 anys al servei de Ripollet;\nVols millorar l'anglès a l'escola? Vols parlar anglès quan viatgis? Necessites l'anglès per la feina? Vols treure't el First Certificate of English? Vols posar-te a nivell? Fa temps que no el practiques?\nAra és el moment. Mai no és tard.\nVine i t'ajudarem. Passa-t'ho bé i aprèn.\nCursos reduïts, dinàmics, efectius i 100% en anglès.


Observació de ciliats, el Parameci | El bloc de ciències\nObservació de ciliats, el Parameci\n8 de novembre de 2019 1r ESO, Biologia, GeneralENRIC BADOSA MALAGELADA\nAquesta setmana hem observat un protozou típic, el Paramecium caudatum. Aquest organisme és mou per un sistema força comú en es organismes unicel·lulars, els cilis. Els cilis són com uns pèls que cobreixen la superfície del protozou, i en moure’s, generen uns corrents que fan que l’organisme es desplaci. Mireu els vídeos en els de més augments es veu clarament els cilis en moviment.\nTambé a la mostra ens ha sortit uns cucs pseudocelomats, els rotífers Philodina gregaria. Aquests són organismes pluricel·lulars, no unicel·lulars com sí són els paramecis. Aquests tenen una corona de cilis que els serveix per filtrar el plàncton i alimentar-se.\n← El mètode científic\tPasta de dents per elefants →


Són núvols composats habitualment per gotes d'aigua (o gel si la temperatura és prou baixa), estan a la part baixa de la troposfera i s'enfilen fins a uns 2.000 metres, a excepció dels Cumulonimbus que poden arribar fins la tropopausa (13.000 metres).\nFoto: Josep Sort Els cúmuls són núvols separats, generalment densos i amb contorns ben delimitats, que es desenvolupen verticalment amb formes rodones, de cúpules o de torres la part superior del qual acostuma a semblar una col-i-flor. Les parts d'aquest núvol que ilumina el Sol són, sovint, d'un blanc brillant. La seva base, relativament fosca, és sensiblement horitzontal.\nFoto: Josep Sort Els estratocúmuls són un banc o capa de núvols grisos o tirant a blancs o ambdúes coses a la vegada, que tenen gairebé sempre parts fosques, composades per lloses, empedrats, corrons, etc. d'aspecte no fibrós (excepte virga), soldats o no. La major part dels elements petits disposats amb regularitat tenen una amplada aparent superior a cinc graus.\nFoto: Josep Sort Els Nimbostrats són una capa gris, sovint ombrívola, l'aspecte del qual sembla borrós per les precipitacions més o menys continuades d'aigua o de neu que, a la majoria dels casos, assoleixen el terra. El gruix d'aquesta capa és a totes les seves parts suficient per ocultar completament el Sol. Per sóta de la capa, existeixen sovint núvols baixos que poden, o no, estar soldats a ell.


Aquest receptari recull els plats més típics de la gastronomia d’Agost. La recopilació de les receptes va ser realitzada per l’Agència de Desenvolupament d’Agost, que va comptar amb l’ajuda inestimable de restaurants i forns d’Agost, l’associació d’ames de casa i algunes persones la col·laboració de les quals ha sigut fonamental com Virgínia Martínez, així com l’excel·lent treball realitzat pel fotògraf Ferran Bolta.\nEns hem basat en la informació obtinguda d’aquests col·laboradors que han participat amb gran entusiasme a la publicació. Açò significa que moltes persones trobaran que les receptes no s’expliquen d'acord amb el que acostumen a cuinar. Cal entendre aquestes variacions com a part intrínseca del nostre patrimoni cultural, format no només per la cultura general sinó per les nostres particularitats locals i familiars.\nFAVES BULLIDES (4 persones)\n1 kg de faves seques (a remull durant dos dies, canviant l'aigua cada dia)\nCalfem aigua i posem tot a bullir fins que les faves estiguen tendres.\nPelem i tallem les creïlles en trossets i les fregim en una paella. Li tirem un poc de sal. Quan la creïlla estiga tendra, l’apartem del foc i retirem l'excés d'oli. Batem els ous, hi afegim la creïlla ja fregida i mesclem. Ho posem en la paella calenta i fem la truita. Necessitarem un plat per a donar-li la volta i coure-la per ambdós costats. És convenient anar punxant-la amb una forqueta perquè quede ben feta per dins.\nEMPANADES DE CERVESA\n3 gots d'oli d'oliva\n2 kg de tomata\nEn un llibrell posem la farina, el llevat i un poc de sal. Hi afegim la mantega líquida que hem fos al foc. Hi afegim també l'oli i la cervesa i mesclem tot. Quan la massa estiga llesta formem boletes, la grandària dependrà de com vulguem que siguen les empanades. Estenem la massa de cada boleta damunt d'un paper parafinat, ja que així ens resultarà més fàcil treballar i desapegar-los per a posar-los en la safata que anirà al forn.\nPosem el farcit sobre la meitat del cercle de massa que hem estés i tanquem amb l'altra meitat. Perquè el farcit no se n’isca estrenyem la junta o l'enrotllem amb xicotets pessics cap amunt amb la punta dels dits.\nFinalment, punxem amb una forqueta perquè isca l'aire i no rebenten i els pintem amb ou perquè queden daurades. Fiquem al forn a 170 graus durant uns 25 minuts aproximadament.\nEMPANADES DE VI\n1 got i mig de vi blanc\n1 got i mig d'oli de gira-sol\nIgual que els de cervesa (recepta núm. 3).\n¾ de got d'oli d'oliva\n2 gots i mig d'aigua tèbia\nAboquem la farina en un llibrell de manera que forme un con. Fem un buit en el centre de la farina i hi posem el llevat desfet en un poc d'aigua tèbia, l'oli i la culleradeta de sal.\nPastem amb les mans fins que quede blana. Tapem amb un drap i una manta i deixem reposar en un lloc temperat perquè augmente el doble del seu volum.\nUntem amb oli la safata i estenem la massa amb els dits. Ha de quedar de la grossor d'un centímetre més o menys. Una vegada fet açò deixem una altra vegada reposar perquè augmente.\nUna vegada estiga llesta la massa la podem pessigar amb els dits i arruixar simplement amb oli i sal, o podem afegir-li, al nostre gust, fregit de tomata i ceba, embotit, rodanxes de tomata, pebrera, olives, sardines, etc. Fiquem al forn a 200 graus durant uns 30 minuts.\nCOQUES A LA PALA\n30 g de llevat de forner sec o fresc\nPastem igual que la coca d'oli (recepta núm. 5). Deixem reposar fins que augmente el doble del seu volum. Fem muntonets de massa i deixem reposar de nou. Quan la massa estiga llesta estenem fins que les coques tinguen la grandària aproximada d'un plat. Les coem pels dos costats en una “pala” o planxa de ferro i punxem amb una forqueta perquè no s’unflen.\nLes coques a la pala solen tindre almenys un centímetre de grossor una vegada cuites, per a així poder obrir-les i posar-los oli. Se solen acompanyar amb saladura, olives, tomata, formatge, embotit, etc.\n"PUTXERO AMB FASSEGURES"\nOLLA AMB BLAT\n500 g de cards\n250 g de blat\n1 trosset de pa\nBullim els fesols. Quan estiguen bullits, retirem l'aigua i en posem de nova. Deixem que bulla i hi afegim els cigrons, el blat i totes les verdures.\nEn una paella fregim la nyora, el pa i les ametles, piquem tot en un morter junt amb un poc de clau i pebre, i reservem. En el mateix oli en què hem fregit la nyora, les ametles i el pa, sofregim la ceba que afegim a l'olla i deixem bullir durant dues hores. Un quart d'hora abans d'apagar el foc li posarem el picat que havíem reservat.\n2 dotzenes de caragols\nFregim la pebrera roja i la reservem. A continuació fregim la nyora, la piquem junt amb el clau i el pebre en un morter i ho posem en l'olla. Fregim els alls junt amb el conill i ho fiquem també en l'olla, després fem el mateix amb les tomaques ratllades i els cigrons. Netegem els caragols una vegada ja enganyats i posem tot a bullir durant ¾ d'hora.\nQuan estiga preparat posem tot en la paella (el caldo amb el conill, cigrons, caragols, etc.) i quan el caldo comence a bullir l'afegim l'arròs, un poc de safrà, sal i les espècies. Menegem amb una cullera per a repartir l'arròs uniformement per tota la paella i perquè no s'apegue. Deixem bullir durant 10 minuts a foc fort i a continuació uns 10 minuts més a foc moderat fins que s'esgote el caldo. Decorem la paella amb la pebrera roja que havíem reservat o amb un llimó tallat per a decorar-la i la deixem reposar uns 5 minuts tapada amb paper de cuina o un drap.\nPerquè els caragols traguen la molla, “enganyar els caragols”:\nLa nit abans posem a remull els caragols en una olla tapada i plena d'aigua, amb la finalitat que traguen la molla. L'endemà canviem l'aigua i en traiem aquells caragols que siguen morts (ho sabrem perquè no hauran tret la molla). Tornem a posar-los en aigua, els donem un bull i retirem la bromera que va quedant per damunt. És important no deixar bullir massa perquè conserven el sabor.\n1 kg i mig de tomaca natural o 2 llandes de 400 kg de tomaca natural\nTrossegem el conill, el fregim junt amb l'all i hi afegim un poc de sal. Ho traiem de la paella i en el mateix oli fregim la tomaca. Quan està quasi fregida posem una cullerada de sucre per a llevar-li l'acidesa i li afegim el conill ja fregit. Deixem coure durant 10 minuts a foc lent.\nIngredients del plat:\nCarn de caça (mitja llebre, 1 conill de muntanya i 1 tudó o 1 perdiu, etc.) o si no n'hi ha, podem posar 1 conill, 1 pollastre i 2 guatles o coloms.\n2 cebes mitjanes ratllades\nLlonganisses (les que es vulguen per a servir amb la carn)\nPebrella o orenga\nCaragols de serra\nBullim la carn fins que estiga cuita. En una paella sofregim les pebreres verdes i reservem. Fregim la llonganissa, a continuació el conill i la resta de la carn ja bullida. Apartarem el fetge bullit, per a picar-lo més avant. Fregim la ceba, la tomata i una botifarra desfeta i hi afegim els gaspatxos (molles de coca que hem desfet amb anterioritat). Quan estiguen daurats, hi agreguem el caldo en què hem bullit la carn i també els caragols. Deixem bullir sense deixar de remoure perquè no s'apeguen, durant uns 20 minuts.\nUns minuts abans d'apagar el foc, hi afegim el fetge picat, el clau i també la pebrella, pebre i sal al gust.\nHui en dia els gaspatxos se solen servir en plat i la carn servida a banda, encara que també es conserva el costum de servir-los damunt d'una coca oberta per la meitat i menjar tota la taula d'ací. Aquesta coca que ens ha fet de plat se sol menjar després acompanyada de mel.\nIngredients de la coca de gaspatxo (per a desfer i preparar el gaspatxo):\nUn poc d'oli\nPreparació de la coca de gaspatxo (per a desfer i preparar el gaspatxo):\nMesclem tots els ingredients. Podem deixar un poc d'oli per a anar tirant durant el pastat, ja que és una massa molt apegalosa i l'oli ens servirà per a treballar-la millor. Una vegada pastat fem boletes i les estenem de manera que queden coques prou primes i de la grandària d'un plat aproximadament. Les coem per les dues cares en una “pala” o planxa de ferro. Les anirem punxant amb una forqueta perquè es coguen bé. Ja tenim les coques llestes per a obrir-les i desfer-les en trossets xicotets per a poder preparar el gaspatxo manxec.\nIngredients de la coca de gaspatxo (per a acompanyar o posar davall dels gaspatxos):\nPreparació de la coca de gaspatxo (per a acompanyar o posar davall dels gaspatxos):\nIgual que la coca d'oli (recepta núm. 5).\n1 tira de cansalada o pernil\nCalfem oli en una paella i fregim les dents d'all, prèviament pelades i trossejades o amb un tall, perquè solten el sabor. Hi afegim després la cansalada i les llonganisses. Una vegada fregit ho reservem fins que es refrede i ho tallem en trossets. En aquest mateix oli amb els alls, afegim la farina amb un poquet de sal. Mesclem fins que absorbisca l'oli i li afegim un altre grapat de farina. Removem tot i li tirem l'aigua que admeta fins que vagen quedant com a molletes. Podrem afegir-li més aigua però ja no farina perquè quedaria sense coure. Afegim les llonganisses i la cansalada o pernil a trossets. Quan estiga daurat i comence a soltar l'oli estrenyerem les molles formant una truita. Desfem i tornem a formar la truita i daurem pels dos costats.\nServirem la truita que podem acompanyar amb raïm, si és temporada, i també amb formatge.\n"BORRETA" AMB ALLIOLI\n4 trossos de bacallà prim\nPosem el bacallà a remull durant dues hores. Després el bullim junt amb la ceba. Passats uns minuts hi afegim les creïlles, les carxofes, la tomata i una nyora i deixem coure tot durant una hora. Piquem tres dents d'all i la nyora i ho afegim a l'olla. Afegim un ou per persona al caldo i coem fins que es qualle. Es pot servir amb allioli.\nPreparació de l’allioli:\nPiquem els alls en un morter de fang blanc sense envernissar perquè no esvare en remoure. Hi afegim un poc de sal i el rovell d'ou.\nPiquem tot bé i anem tirant oli amb el setrill i movent sense parar en el morter. Ha de caure un fil d'oli continu per a evitar que l'allioli es trie. Si es tria, li podem afegir creïlla bullida.\nEnmig de les cames ho tinc, com més oli li pose, més lluent ho tinc.\nNota: Perquè l'allioli no es trie hem de llevar el germen i la pell a cada dent.\nSi la reina sabera el que és el giraboix, de Madrid vindria a llepar el boix.\nCostella de porc o coll de corder\n1 blanquet o botifarra d'estiu\n1 ou dur (un per persona)\nPosem a coure la carn, les creïlles tallades a trossets, les botifarres, la nyora, la ceba trossejada i una mica de sal. Deixem coure durant una hora i mitja i servim. Se serveixen les creïlles i la carn amb l’allioli de primer plat i de segon, amb el caldo, es fa una sopa afegint el pa torrat, l'ou dur, les botifarres picades i un poc d’allioli rebaixat amb caldo.\nMig quilo de creïlles\nCap de corder, cama o espatla de corder\n2 o 3 de dents d'all\nTimó o altres espècies\nVi negre o conyac\nTallem la ceba i la col·loquem cobrint el fons de la cassola. En posem damunt la carn. Pelem les creïlles i les tallem al gust, a rodanxes o en tires no massa fines. Les posem al voltant i damunt de la carn. Tallem els alls, la tomata per la meitat i ho fiquem en la cassola. Arruixem tot amb oli, afegim un poc de sal, timó o espècies, l'aigua, el conyac o el vi i ho fiquem en el forn durant aproximadament una hora i mitja fins que les creïlles estiguen tendres.


Impressionant vila amb llicència turística en venda a prop de Sitges, amb boniques vistes a la muntanya al parc natural de Garraf.\nAquesta bonica casa d'estil modern s'assenta sobre una gran parcel·la cantonera amb vista sobre els turons circumdants i espectaculars postes de sol.\nLa porta d'entrada s'obre cap a un agradable rebedor amb un acollidor saló amb una gran llar de foc a l'esquerra. A la dreta hi ha un generós safareig i un lavabo.\nUna escala de fusta ens porta a la primera planta, on hi trobem un saló-menjador diàfan amb una fantàstica xemeneia de doble cara. Aquesta estada està envoltada de grans finestrals que ofereixen meravelloses vistes a parc. La cuina independent, totalment equipada, podria obrir-se fàcilment a l'menjador si el nou propietari així ho desitja. La cuina comunica amb una fantàstica terrassa descoberta. Completen aquesta planta un dormitori doble, un dormitori individual i un bany.\nLa segona planta acull un dormitori doble, mentre que l'últim nivell ofereix un gran espai tipus loft que actualment es destina a dormitori principal, amb bany privat i finestres en els tres costats.\nAquesta meravellosa habitatge presenta moltes característiques de disseny interessants com ara sòls i paraments de pissarra, bigues de fusta i una bonica escala de fusta oberta.\nL'espai exterior consta d'un gran jardí amb piscina, un estany, una font d'aigua, una barbacoa d'obra i un menjador exterior. L'immoble també disposa d'un garatge per a dos cotxes, a més de dues places d'aparcament addicionals a l'exterior.\nPer la seva ubicació única, aquesta casa seria un refugi perfecte al camp, tot i que també seria ideal com a casa familiar permanent o inversió, ja que disposa de llicència turística.\nDel Garraf, la comarca més meridional de la província de Barcelona, és una de les comarques més petites de Catalunya. Inclou la serra de Garraf i part de la Costa Daurada. La seva capital és el municipi costaner de Vilanova i la Geltrú. Sitges és la zona més turística de Garraf. Dins de la regió, l'estil de vida és més tranquil i hi ha pobles encantadors envoltats de natura.\nSitges està molt ben comunicat amb Barcelona, que es troba a 40 km. L'autovia C-32 discorre paral·lela a la costa i el trajecte en tren fins a la Ciutat Comtal dura tot just mitja hora. Sitges també està connectat amb l'aeroport de Barcelona a través d'una línia d'autobús.


BRUIXOTS DE L'AIGUA - ZAHORÍES: Sant Magí de la Brufaganya (19 d'agost)\nSant Magí de la Brufaganya (19 d'agost)\nAra que fa pocs dies celebràvem Sant Magí, volem recordar aquest sant amb tanta devoció a les comarques tarragonines. Sant Magí de la Brufaganya, es considerat el més antic i popular saurí de Catalunya. Va ser un monjo tarragoní del segle III, de qui es diu que en morir els seus pares va repartir entre els pobres les seves propietats i va decidir fer vida solitària i de penitència en un cova de les muntanyes de la Brufaganya, a la Conca de Barberà, on va estar-se durant uns trenta anys com a ermità. És copatró de la ciutat de Tarragona, i un sant molt venerat a les comarques de la Conca de Barberà, la Segarra, l’Anoia, l’Alt Camp i el Tarragonès.\nA ell el llegendari li atribueix l’origen de la font del Santuari de Sant Magí. S’explica que sant Magí la va fer néixer a la roca d’un cop de gaiata per sadollar la set dels seus perseguidors, que l’havien arrossegat des de la cova fins al torrent, i morts de set, pregaren al màrtir que el donés aigua. El sant, oblidant les injúries i patiments que li havien fet, posà el seu bastó a terra, i en oració, va fer aparèixer una font en un lloc que era totalment sec. Aquesta aigua té la consideració de miraculosa, i se li atribueixen virtuts guaridores.\nL’imaginari popular també assigna a sant Magí l’origen del riu Gaià, es diu que la zona per on circula el riu Gaià abans, que hi hagués el riu, era una terra molt pobra en aigües. Els seus habitants no paraven de demanar a sant Magí que els concedís aigua en abundància, per no patir gana i tenir millors collites. Un dia el sant, volent protegir els seus feligresos, llançà tan lluny com pogué la seva gaiata dient: On el meu gaiato caurà, un riu naixerà!. I així va ser, allí on va caure va néixer un riu que es digué Gaià que vol dir “gaiato”, en record d’aquest origen.\nEn tots els gravats el sant porta el seu bastó, i en molts surt representada la sortida d’aigua als seus peus.\nPublicado por Rosa en 6:12\nPozo en Olalla\nZAHORÍ - poema\nGuadameñe en Tenerife\nDibujo péndulo. Curioso\nEntrevista a un saurí de Menorca


Tàrrega commemorarà el Dia Internacional de les Llengües Maternes aquest dimecres 21 de febrer | Tàrrega Televisió\nConferència a càrrec de Salwa El Gharbi, consultora social i diputada al Parlament de Catalunya · També tindrà lloc la presentació de les noves parelles lingüístiques del municipi\nTàrrega celebrarà aquest dimecres 21 de febrer el Dia Internacional de les Llengües Maternes, jornada que commemora la importància, el reconeixement i la pràctica dels diferents idiomes que conviuen al món. En aquest sentit, l’Oficina Jove de l’Urgell (carrer de La Solana) acollirà a les 7 de la tarda la conferència “La llengua materna? Un patrimoni de la humanitat. Transmissió i aprenentatge” a càrrec de Salwa el Gharbi, consultora, investigadora social i diputada al Parlament de Catalunya. Salwa el Gharbi és també experta en immigració i presidenta de Tamettut – Associació de Dones Amazigues; a més d’haver dirigit el Departament de Drets Humans i Diversitat Cultural de la UNESCO a Catalunya.\nA continuació, tindrà lloc la presentació de les parelles lingüístiques del Consorci per a la Normalització Lingüística (CPNL), dins una nova edició del programa Voluntariat per La Llengua. Es tracta d’una iniciativa de suport educatiu en què persones voluntàries mantenen estones de conversa amb alumnes de nacionalitat estrangera que aprenen el català. La majoria són estudiants de l’Aula de Llengua de Tàrrega, la qual imparteix cursos inicials i bàsics del català. Els actes són organitzats per l’Ajuntament de Tàrrega i el Consell Comarcal de l’Urgell. El Dia Internacional de les Llengües Maternes fou aprovat l’any 1999 per la Conferència General de la UNESCO i fixat cada 21 de febrer.\nEtiquetes Consorci per a la Normalització LingüísticaDia Internacional de les Llengües Maternesparelles lingüístiquesSalwa El Gharbi\n16 Febrer 2017 - Comenta\nCervera homenatja a Jaume Ferran en el Dia Mundial de la Poesia\n21 Març 2016 - Comenta\nSense resposta per “Tàrrega commemorarà el Dia Internacional de les Llengües Maternes aquest dimecres 21 de febrer ”


REDESSA vol liderar l'impuls empresarial al territori | Canal Reus TV\nREDESSA vol liderar l'impuls empresarial al territori\nL'empresa municipal de promoció econòmica de Reus impulsa una segona edició de la incubadora TIC i en duplica el pressupost.\nAmb la voluntat de continuar dinamitzant el panorama empresarial vinculat a les noves tecnologies, REDESSA, l'empresa municipal de Reus de promoció econòmica, convoca una segona edició de la Incubadora TIC. Es tracta d'un espai on els emprenedors troben el monitoratge de mentors especialitzats per tal d'impulsar els seus projectes empresarials.\nL'any passat, en plena pandèmia, REDESSA va rebre 33 projectes dels quals se'n van acabar seleccionant 15. D'aquests, només 11 han acabat consolidant-se però encara queda treball per fer. La pandèmia ha impedit que emprenedors i mentors hagin pogut trobar-se totes les vegades que calia i per això ara es decideix allargar el monitoratge fins als 18 mesos. Així doncs, la segona edició de la incubadora TIC a REDESSA tindrà el doble de pressupost, de 30.000 a 60.000 euros, perquè, en part, acollirà també el doble de projectes.\nAra REDESSA estudia compaginar els interessos dels emprenedors i dels sectors emergents al territori, a la recerca de talent de fora de les comarques adjacents. L'objectiu màxim és ser capaços d'acollir el talent estranger.\nReus Redessa emprenedoria empresa\nREDESSA aposta per fomentar les vocacions tecnològiques amb un campus d'estiu\nUn laboratori d'innovació i la implantació del 5G, punts clau del futur de REDESSA


Escriptor rosinc productiu i de talent presenta un segon llibre en menys d’un mes ·\nEscriptor rosinc productiu i de talent presenta un segon llibre en menys d’un mes\nUn moment de la presentació del poemari 'Qunze de quaranta' d'Esteve Sala\nEsteve Sala va presentar dissabte el llibre de poesia ‘Quinze de quaranta’ després d’haver fer el mateix amb la seva novel·la ‘Els pecats d’Amets a principis d’aquest mes d’abril\nUn moment de la presentació del poemari ‘Qunze de quaranta’ d’Esteve Sala\nEl professor i intel·lectual Eusebi Ayensa va ser l’encarregat, juntament amb la directora de la biblioteca municipal de Roses, Pilar Cortés, de presentar el poemari ‘Quinze de quaranta’ de l’escriptor rosinc Esteve Sala.\nSala, com el va definir, com el va definir Ayensa, és un escriptor productiu perquè en menys d’un mes ha presentat dues obres. La primera, a principis d’aquest mes, va ser la novel·la ‘Els pecats d’Amets’, amb el que va quedar finalista I la segon va tenir lloc el passat dissabte al vestíbul del Teatre Municipal, “és un recull de 15 poemes de 40 versos, per això és diu ‘Quinze de quaranta’, perquè són quinze poemes que vaig presentar en les diferents edicions dels Jocs Florals de Roses i que podien tenir com a màxim quaranta versos”, va explicar l’autor. Un llibre on els versos estan il·lustrats pels dibuixos de Jordi Bronsoms.\nI Esteve Sala és un escriptor de talent perquè en els darrers anys els reconeixements que ha obtingut en el món de la literatura ha estat en la mateixa progressió que la seva producció literària, perquè, per exemple, cinc versos del poemari ‘Quinze de quaranta’ van guanyar al llarg de les cinc convocatòries dels Jocs Florals impulsats per l’Ajuntament de Roses i el Rotary Club Roses-Empuriabrava.\nA més, també es va emportar l’any passat el XV Premi de Poesia de Vila de Prades, i fa dos anys, al 2015, el XV Certamen de Poesia d’Olot.\nPel que fa al gènere narratiu, Esteve Sala, ha guanyat també, entre d’altres, el Premi ‘Víctor Alarí’ de Cubelles o el VI Certamen literari de relat breu de Santa Eulàlia de Ronçana.\nDurant la presentació de ‘Quinze de quaranta’ membres del Grup de Teatre de Roses van recitar alguns versos inclosos en el llibre.\nEsteve Sala és professor de llengua i literatura catalanes, a més de delegat del Sindicat de Professors de Secundària. Ha escrit diferents articles a l’Empordà sobre les obres del Grup de Teatre de Roses, i ha estat membre de jurats literaris i organitzador dels homenatges, al 1998 a Carner, i al 1999 a Martí Pol amb alumnes de l’Institut Cap Norfeu de Roses.\nHa publicat dos poemaris, ‘Miratge de claror’, amb el que va quedar finalista al 1998 del Premi Josep Mª López Picó, i ‘L’estoig del temps’ (2012), una novel·la de contes, ‘Els pecats d’Amets (2017) i el darrer ‘Quinze de quaranta’.\nTags: ‘Quinze de quaranta’, esteve sala, Llibre, poemari, Teatre Municipal de Roses\nPrevious El dimarts 2 de maig s’obre el període de preinscripcions per a les Llars d’Infants municipals de Roses\nNext L’arqueòloga Anna Mª Puig inaugura inaugura el Cicle sobre Patrimoni Arqueològic de Roses


Menys de 500.000 aturats\nCatalunya lidera la reducció de l’atur i la creació d’ocupació gràcies a la Setmana Santa i l’estiu\n6 min. Barcelona 27/07/2017 23:41\nL’Enquesta de Població Activa (EPA) va situar ahir l’atur per sota de la barrera del mig milió de desocupats a Catalunya. Les dades del segon trimestre constaten que ara n’hi ha 497.400 -per sota d’un llindar del qual no es baixava des de finals del 2008- i que la taxa d’aturats se situa en el 13,2%. Després d’un inici d’any complicat, Catalunya ha capgirat la situació i ara ha liderat tant la baixada de l’atur com la creació d’ocupació entre abril i juny, segons dades publicades ahir per l’Insitut Nacional d’Estadística.\nAquestes xifres optimistes també es traslladen al conjunt d’Espanya. Per primera vegada des que va començar la crisi el nombre d’aturats a l’Estat se situa per sota dels quatre milions (concretament n’hi ha 3.914.300) i la taxa d’atur baixa fins al 17,2%. L’eufòria, però, encara és continguda, “perquè la qualitat no acompanya la recuperació”, segons va remarcar ahir el secretari de Treball, Josep Ginesta. “Caldrà esperar a la tardor per veure quanta ocupació es consolida”, va advertir. Ginesta també va recordar que la temporalitat i l’estacionalitat -per l’efecte Setmana Santa i el començament de l’estiu- encara dominen un mercat de treball ple de clarobscurs i dobles lectures.\nLes dades milloren però queden lluny de les de l’època precrisi\nEntre abril i juny 72.600 persones van trobar feina a Catalunya. És la comunitat on més va baixar l’atur, seguida de les Balears (65.000 aturats menys) i Andalusia (53.500 menys). I a més es van generar 79.200 llocs de treball nous. Al conjunt d’Espanya, 340.700 persones van sortir de les llistes de desocupats, però tot i això en termes absoluts les xifres encara queden molt lluny de les que hi havia el 2007 (vegeu gràfic), abans que esclatés la crisi. “Seguim tenint taxes altes si ho comparem amb paràmetres o mitjanes europees”, va admetre ahir Ginesta. Per a l’economista i vocal del Col·legi d’Economistes de Catalunya, Xavier Segura, encara estem a “l’equador de la recuperació”. “Trencar barreres com la dels quatre milions està molt bé, però a l’inici de la crisi hi havia menys de dos milions d’aturats; encara queda molt de camí”, recordava.\nMés feina, més precària\nAugmenta l’ocupació però també els contractes temporals\nSegons les dades de l’EPA, l’ocupació també s’ha disparat. S’han creat 375.000 llocs a tot l’Estat (un 2% més que el segon trimestre del 2016), però tres de cada quatre són del sector serveis, fruit de la campanya de Setmana Santa i el començament de l’estiu. “Caldria un creixement més equilibrat, de sectors més estables, i en aquest sentit la indústria, tot i que obté bons resultats, hauria de tenir més pes”, apunta Segura.\nEl secretari de Treball, Josep Ginesta, va posar l’accent en la precarietat: a Catalunya els treballadors temporals i a temps parcial han augmentat gairebé quatre punts percentuals des del 2008. “Hem passat del 7,3% a l’11% actual en aquesta mena de contractes, hem anat a pitjor en aquest aspecte”, assegurava.\nCau la població activa\nLa ràtio d’aturats baixa perquè hi ha desocupats que desisteixen\nTot i que les economies catalana i espanyola creen més llocs de treball que en els moments àlgids de la crisi, el percentatge d’aturats a Catalunya també baixa perquè cau la població activa. “Hi ha 17.000 actius menys i és significatiu perquè vol dir que han desistit de seguir buscant feina, segurament perquè fa molt temps que ho intenten”, va explicar Ginesta, que recordava que tradicionalment el segon trimestre la població activa tendia a augmentar.\nEl 52% dels desocupats catalans fa més d’un any que busquen feina\nMés de la meitat dels aturats catalans (260.000) ja fa més d’un any que busquen feina sense èxit. És un 10% menys que fa un any, però la dada preocupa especialment Treball: “Hem de fer més polítiques per ajudar a transitar de l’atur al mercat de treball; està comprovat que com més temps es passa a l’atur, més difícil és reincorporar-se laboralment”, admetia Ginesta.\nMenys famílies a l’atur\nBaixa el nombre de famílies on tothom està a l’atur\nSegons les dades de l’EPA, a Catalunya encara hi ha 157.500 famílies amb tots els seus membres a l’atur. Són 24.800 menys que el trimestre anterior. Al conjunt d’Espanya la xifra també baixa però encara supera els 1,2 milions de famílies. És una dada que -juntament amb la temporalitat- preocupa especialment els experts de cara al futur: “Les decisions de compra depenen de la confiança en el cicle econòmic -explica Segura-. Ara hem crescut gràcies a tipus d’interès baixos i a un petroli barat però, quan això s’acabi, caldrà mantenir aquest creixement i els llocs de treball amb el consum; per això les famílies necessiten estabilitat i millors salaris”.\n1. Què diuen les dades de l’Enquesta de Població Activa del segon trimestre?\nL’enquesta reflecteix una millora considerable de les xifres del mercat laboral, amb una baixada de l’atur i un augment de l’ocupació. Respecte de fa un any, l’atur ha baixat en 660.400 persones al conjunt d’Espanya i ara la taxa se situa al 17,2%. A Catalunya la taxa d’atur ha baixat fins al 13,2%: ara hi ha 106.000 aturats menys que el mateix període del 2016.\n2. Quin paper ha jugat Catalunya en aquestes dades?\nEl segon trimestre del 2017 Catalunya ha sigut la comunitat que ha registrat una davallada més forta de l’atur, amb 79.200 aturats menys entre l’abril i el juny. A més, també ha sigut la comunitat on s’han creat més llocs de treball: 72.600 persones han trobat feina durant aquest mateix període.\n3. Per què milloren les xifres?\nTant els economistes com el mateix Govern adverteixen que les xifres han millorat a causa de l’efecte calendari: al segon trimestre han coincidit la campanya de Setmana Santa i l’inici de la temporada d’estiu. De fet, al conjunt d’Espanya tres de cada quatre llocs de treball nous s’han generat en el sector serveis. El departament de Treball admet que fins al setembre no se sabrà quina part d’aquesta nova ocupació es consolida.\n4. Què mesura l’EPA?\nL’Enquesta de Població Activa investiga la situació laboral de les persones en edat de treballar que busquen feina. Segueix les recomanacions de l’Organització Internacional del Treball i és obligatòria per a tots els membres de la Unió Europea. Brussel·les considera que aquesta estadística és la més fiable i homogènia per mesurar i comparar la salut del mercat laboral entre països. Sovint les dades de l’EPA difereixen de les que dona el ministeri d’Ocupació, perquè les últimes només tenen en compte les persones que s’apunten voluntàriament a l’atur, mentre que l’EPA es fa a través d’un sondeig.


Lloable Confraria de la Soledat d'Ontinyent: La Processó de la Sexta Estació\nLa Processó de la Sexta Estació\nAnit, Dimecres Sant, els nostres germans de la Santa Faç protagonitzaren la Processó de la Sexta Estació, en què processionaren les imatges de la Verònica i el Sant Llenç.\nLa processó presentava algunes novetats interessants que han resultat del tot positives, perquè si bé el nombre de processionants és semblant al d'altres ocasions, ja que participem totes les confraries ontinyentines que ho desitgem, el públic ha augmentat de manera molt considerable, especialment en determinats punts del recorregut, que també havia canviat, i molt.\nFins ara, la processó recorria el barri de Sant Rafael i acabava en l'església de Sant Miquel. Des d'anit, el començament i el final del recorregut són aquesta mateixa església, i la pujada a Sant Rafael es fa més curta. Així, es guanyen per a la Setmana Santa llocs tan impressionants com poden ser el Pont Vell i la Plaça de Baix, i, a més, en no celebrar-se el trasllat de les imatges en el Dissabte de Passió, és més cómode per a la germandat organitzadora el treball a fer durant tota la setmana. L'únic problema que es podia plantejar és la pujada per dos vegades de la feixuga costera de la Magdalena i el Regall, però això no fou impediment pels penitents que participaren ben gustosament en la desfilada.\nA més, cal destacar que les dos figures processionals d'esta confraria anaven per separat, la Santa Dona Verònica en carro i la Santa Faç en baiard dut als muscles, cosa que ens congratula, atés que pocs són els passos ontinyentins que guarden este nostre costum processional tradicional.\nEls confrares i confraresses de la Soledat, ben puntualment, responguérem a la convocatòria de la Santa Faç i participàrem en una processó a la que desitgem llarga vida i l'èxit de públic i de processionants que mereix.


Maillo adverteix que el govern espanyol estarà "molt atent" als passos que faci la Generalitat\nEl coordinador general del PP reitera que no hi haurà referèndum i defensa que només valen les "decisions que tenen valor polític i jurídic"\n3 min. Madrid 08/06/2017 12:41\n651x366 El coordinador general del PP, Fernando Martínez-Maíllo. EFE El coordinador general del PP, Fernando Martínez-Maíllo. EFE\nQuan falta un dia perquè el Govern faci l'anunci oficial de la data i la pregunta del referèndum, el PP i el govern espanyol multipliquen els avisos a la Generalitat. Ahir va ser la vicepresidenta de l'executiu espanyol, Soraya Sáenz de Santamaría, que va afirmar que l'Estat "actuarà quan ho hagi de fer", i aquest dijous ha estat el coordinador general del PP, Fernando Martínez-Maillo, que ha advertit que el govern espanyol estarà "molt atent" a les decisions que prengui el Govern, sobretot la data i la pregunta, que ha d'anunciar aquest divendres.\nEn una entrevista a TVE recollida per Europa Press, Maillo ha reiterat que no hi haurà referèndum, i ha defensat que les úniques decisions que valen són "les que tenen valor polític i jurídic". "No sé quina serà la pregunta, però la resposta és clara: no hi haurà referèndum il·legal a Catalunya", ha sentenciat. Aquest és el missatge de "tranquil·litat" que ha volgut enviar Maillo a la resta d'espanyols, perquè ha assegurat que "no es posarà en qüestió la igualtat dels ciutadans".\nAls advertiments dels populars s'hi ha afegit aquest dijous la líder de Ciutadans a Catalunya, Inés Arrimadas, que ha afirmat que el govern espanyol disposa d'eines per "protegir els ciutadans de Catalunya davant les intencions de la Generalitat". Des de Sabadell, Arrimadas ha tornat a fer referència a les declaracions que va fer el diputat de Junts pel Sí, Lluís Llach, quan va explicar que la Generalitat podria sancionar els funcionaris que no compleixin les lleis de desconnexió.\nMaillo també ha aprofitat l'ocasió per llançar una crítica al PSOE, perquè considera que optar per l'abstenció a la moció de censura de Podem contra el govern del PP suposa "donar ales" al partit de Pablo Iglesias. I ho ha emmarcat en una lluita entre PSOE i Podem per veure "qui és el líder de l'oposició al PP". De fet, el coordinador general dels populars ha titllat de "mocions d'impostura" les mocions que Podem ha presentat contra el PP a l'Assemblea de Madrid i també al Congrés. Ho veu com una manera de "cridar l'atenció".\nEl dirigent popular tampoc s'ha estalviat les crítiques a Ciutadans, a qui ha retret que hagi pactat amb Podem les conclusions de la comissió d'investigació al Congrés sobre el presumpte finançament irregular del PP. Davant l'aliança de PSOE, Podem i Ciutadans en aquest assumpte, el PP, ha dit Maillo, no es pot quedar "quiet", perquè subratlla que "l'únic objectiu" d'aquesta comissió "és fer mal al PP i aconseguir-ne rèdit electoral".


Roses vol aturar l’augment d’embarcacions turístiques i lúdiques al golf – elgarrotxi.cat\nRoses vol aturar l’augment d’embarcacions turístiques i lúdiques al golf\nL’Ajuntament constata un “degoteig” de noves peticions i justifica la mesura per atendre a criteris de “sostenibilitat”\nL’Ajuntament de Roses ha sol·licitat al Departament de Territori i Sostenibilitat una moratòria en l’atorgament de noves autoritzacions a empreses interessades a realitzar el servei de transport marítim de passatgers i activitats lúdiques, com ara vaixells turístics i motos d’aigua, entre d’altres. L’objectiu del consistori és aturar l’augment d’embarcacions d’aquestes característiques per la franja litoral, el parc natural del cap de Creus i els canals de Santa Margarita, fins a disposar d’un estudi que determini el volum assumible en base a criteris de “sostenibilitat”. L’equip de govern ha constatat un “degoteig constant” de noves peticions, així com queixes de professionals i privats davant de l'”ús desproporcionat” d’aquests serveis sobre el litoral.\nEl consistori liderat per Montse Mindan ha expressat la seva “preocupació” pel fet que el litoral pugui patir un “ús desproporcionat” de certes activitats o que es puguin atorgar llicències a un nombre “aparentment il·limitat” d’embarcacions de transport marítim, ja que “poden posar en risc i amenaçar la qualitat vida i seguretat dels usuaris i de l’oferta turística del municipi”, segons s’indica en un comunicat.\nPer aquest motiu, l’Ajuntament ha posat el focus en les activitats que basen el seu atractiu “en la velocitat i les maniobres sobtades, aquelles que arrosseguen tot tipus d’estris, més motos d’aigua i la sobrefreqüentació de les cales de l’espai natural per oferir paisatge submarí, arran de la costa”. A més, es queixa que, en ocasions, qui realitza aquestes activitats són embarcacions no pas de Roses, sinó de municipis propers o fins i tot de fora del golf.\n“Són nombroses les queixes dels professionals i privats que desenvolupen la seva activitat en el litoral rosinc, també dins l’àmbit del parc natural del Cap de Creus”, ha assegurat el consistori, que s’ha decidit finalment a demanar la moratòria atenent a criteris de “sostenibilitat”. La intenció és aturar les noves concessions fins avaluar la pressió que aquestes activitats exerceixen en el litoral, així com l’afectació que poden tenir sobre el turisme nàutic tradicional, submarinistes, banyistes, pescadors i propietaris de les finques amb accés directe als canals de Santa Margarida.\nAbsolen un jove banyolí acusat de destrossar un cotxe com a revenja


Plató | Merlí Wikia | FANDOM powered by Wikia\nTemporada 1 , Episodi 2\nData d'Estrena 21 de Setembre de 2015\nEls Peripatètics següent\n“ Qui vol fer trampes al certàmen literari? ”\nPlató és el segon episodi de la Primera Temporada de Merlí i el segon de la sèrie.\nEl Gerard, el Marc i el Pol admiren la Laia\nEl Merlí explica Plató als alumnes, tot i que la Berta està més pendent del Pol. A mitja lliçó, el Santi interromp per dir-li al Merlí que l'esperen al despatx de direcció. Allà, el Toni i l'Eugeni li diuen que el L'Eugeni va anar a fer la classe de l'Iván i que la seva mare li va dir que el Merlí havia anat per la seva conta. El Toni diu que serà l'Eugeni el que li faci les classes a l'Iván i li demana al Merlí que no es salti cap més norma. Acte seguit el Merlí proposa als alumnes fer trampes en el Certamen Literari.\nEl Merlí els hi diu als alumnes que escriuràn un poema entre tots, basat en la idea de l'amor plàtonic, i que el firmarà nomès una persona, fet que entusiasma a tots els alumnes, a tots menys al Joan i al Bruno. La Tània anima a tothom a fer-ho i explica a totom que al Marc se li dona bé la poesia, al que respon recitant un poema de Shakeaspeare. El Pol acaba proposant que el poema sigui eròtic i el Merlí demana als alumnes que pensin en versos per la pròxima classe.\nEl Pol, el Marc i el Gerard parlen de la idea del Merlí i el Pol els hi explica que vol tallar amb la Berta perque¡è es sent agobiat. El Merlí para a la Laia i aquesta li diu que no els haurien de veure junts, perquè podrien aixecar sospites. Ell respon que el millor es actuar amb normalitat i ella li diu que no tornarà a passar res entre ells dos. Al pati, la Berta li diu al Pol de quedar per la tarda, però ell li diu que no vol seguir quedant amb ella. La Berta li respon dient que no li ve la regla i que està molt espantada.\nL'Eugeni va a veure a l'Iván, però aquest, seguint les ordres del Merlí, no li obra la porta. Llavors el Merlí li diu que li ha de fer entendre a la seva mare que només farà classes amb el Merlí. La Berta li explica a la Tània que ha enganyat al Pol i li fa prometre que no li explicarà a ningú. A casa, la Carmina es queixa dels nous metòdes del seu director, quan el Bruno li explica els plans del seu fill pel certàmen. El Merlí li diu que si no li agrada que no vagi a classe i li diu que es prepari versos perquè li demanarà a classe.\nLa Laia i el Merlí continuen la seva relació\nLa Míriam va al Institut per dir-li al Toni que l'Iván només vol fer classe amb el Merlí i li demana que sigui ell l'encarregat de donar-li classes. El Toni, veient que ha sigut cosa del Merlí, accepta a que sigui ell l'encarregat de donar les classes de l'Iván, però a canvi haurà de fer les hores de guàrida de l'Eugeni. Quan el Pol ignora a la Tània i al Bruno, aquesta li explica el secret de la Berta. Llavors el Bruno li ensenya la sorpresa que li té preparada al seu pare quan li demani pels versos. A la sala de professors, el Merlí es troba amb la Laia i li demana que vingui a casa seva per la tarda. Ella diu que no, que esta molt confosa, però finalment el Merlí aconsegueix convençèr-la. Abans de classe el Pol para a la Berta per preguntar-li si s'ha fet el test però ella diu que li fa por fer-se'l.\nA classe, els alumnes llegeixen les seves propostes. El Marc comença llegint els seus versos, però tothom se'n riu d'ell. La Tània molt col·laborativa, dòna moltes idees i el Gerard també ho intenta, però amb no tant d'èxit. La Berta talla a tothom dient que el Joan té preparats uns versos però que no els vol llegir. El Merlí l'anima per llegir-los davant de tothom i queden al·lucinats del seu talent. El Merlí li demana al Bruno els seus versos, i aquest llegeix el que té preparat: uns versos obscens. El Merlí com a resposta li diu que serà ell el que firmi el poema i reculli el premi en cas de guanyar. Al pati, el Bruno li fa una broma al Pol sobre l'embaràs de la Berta, al que ell respòn amb un cop de puny. Desprès li explica el que ha passat a la Tània i li confessa que n'esta enamorat d'ell.\nEl Merlí li pregunta al Pol que li passa amb el Bruno i li demana que li demani perdò. El Merlí també decideix que la sala d'expulsats serà el seu nou despatx per ajudar als alumnes. Quan el Pol li diu que anirà a demanar-li perdó al Bruno per la tarda, al Merlí se li escapa que el Bruno fa dansa. Li demana que no digui res i que el vagi a veure allà. A la sala de professors, i amb el Toni davant, el Merlí li demana disculpes a l'Eugeni, llavors li demana al Toni que li deixi la sala d'expulsat per fer-lo servir de despatx per ajudar als alumnes que ho necessitn. El Toni finalment accepta.\nEl Bruno i el Pol fan les paus\nDesprès de la classe de dansa, el Bruno es troba al Pol, que li ve a demanar disculpes. El Bruno li explica que la Berta l'ha enganyat i que no està embarassada. Quan torna a casa es troba a la Laia despullada amb el Merlí, que marxa corrent. El Bruno s'enfada amb el seu pare i aquest, ignorant-lo marxa per donar-li la classe a l'Iván. El Pol va a veure a la Berta per explicar-li que sap la veritat. La Berta li contesta que ella també el va enganyar fent-li creure que estava enamorat i la seva mentida va ser la seva venjança. Acte seguit li envia un missatge a la Tània enfadada per haver explicat el seu secret. A casa de l'Iván, el Merlí li explica el mite de la caverna de Plató i li diu que l'ajudarà a sortir de casa.\nUNA SETMANA MÉS TARD\nLa Gina arriba a l'Institut i confòn al Merlí amb el conserge, els dos discuteixen i ella marxa al·legant que té molta pressa. La Tània li torna a demanar disculpes a la Berta i finalment aconsegueixen fer les paus. A la sala d'actes el Toni anuncia els guanyadors del Certamen, i el segon premi el guanya la classe dels Peripatètics. El Bruno recull el premi però el Merlí l'interromp per explicar que en realitat ha sigut tota la classe qui ha escrit el poema i no nomès el seu fill.\nEl Toni s'enfada amb el Merlí, però ell defensa els seus actes, dient que ho va fer per ajudar-los a entendre Plató perquè s'animessin a presentar-se ja que ningú s'anava a presentar. El Bruno com a venjança li explica a l'Albert el que ha passat entre el Merlí i la Laia, al que respon donant-li un cop de puny al Merlí. El Gerard li explica a la seva mare el que ha fet el Merlí, i la Gina decideix anar al Institut a felicitar-lo.\nEl Merlí li regala al Bruno un llibre sobre Plató en el que aquest descriu moltes maneres d'estimar. Pare i fill es queden al sofá llegint, sense adonar-se'n de com s'arriben a assemblar el dos.\nEl Merlí coneix a la Gina\nEl Pol i la Berta trenquen la seva relació\nEl Bruno li confessa a la Tània que està enamorat del Pol\nEl Merlí finalment se'n encarrega de les classes del Iván\nEl Merlí aconsegueix el seu despatx per ajudar als alumnes que li demanin\nL'Albert descobreix la relació entre el Merlí i la Laia\nLaia: (Al Merlí) Tu t'has sentit quan parles? D'on treus aquesta confiança tan descarada?\nCarmina: Puja aquí dalt que veuràs Canterbury!\nMireia: (L'Eugeni) m'ha demanat que escrigui un article pel seu blog\nMerlí: Que bé, et donarà prestigi això\nBruno: Pol calma't eh, ja t'ajudarem a canviar bolquers\nBruno: Sento pena per un xulo de merda\nTània: Pena, nomès?\nTània: No ho sap el teu pare que ets gai?\nBruno: Que ha de saber aquest\nMerlí: Que les coses siguin d'una manera, no vol dir que no es puguin canviar\nPol: Bruno balles de puta mare\nBerta: I enganyar-me amb sentiments que no tens no és de cabron?\nMerlí: (A l'Iván) Jo et traurè de la caverna\nMerlí: En aquest llibre, Plató descriu moltes maneres d'estimar\nSona mentre el Merlí li regala un llibre de Plató al Bruno\nPlató va ser un filòsof de l'Antiga Grècia i fundador de l'Acadèmia de Atenes, la primera institució d'educació superior del món Occidental.\nObtingut de «http://ca.merli.wikia.com/wiki/Plat%C3%B3?oldid=1867»


Un plaer la BTT: Celebració\nAvui ha estat un dia en el que m’he sentit orgullós de ser propietari de la meva bike, i això no passa cada dia, be pot passar que cada dia pensi que la meva bike funciona be, o que desprès de rentar-la la vegi maca o fins i tot molt maca, però avui han estat els altres que m’ho han dit i això ja ho fa diferent.\nRuta per la zona de Sant Grau, ha estat necessari travessar el riu per la sorrera que està prop de Vilana, ja que el cabal que porta el Ter fa que sigui impossible travessar-lo prop de Bescano, on ho fem normalment. Pujada per la baixada dels saltants, si, ja sé que sona estrany pujar per una baixada, però es que normalment baixem per aquest camí en comptes de pujar-hi. Avui portava la Ibis, i que be que puja la Ibis, més encara si el terreny es molt trencat o ple de pedres, en aquestes condicions cal obrir el propedal del RP23 i la tracció es perfecte.\nUn cop a dalt d’aquest pujador hem vist que hi havia molt de trànsit, no és normal tanta gent per Sant Grau, però nosaltres hem continuat fins a pujar al cim hi allí si que hi havia molta gent. De fet es molt possible que el grupet de ciclistes fos de mes de 20 bikers, el motiu segons els comentaris es que per la zona de les gavarres es impossible pedalar pels arbres caiguts.\nUn cop a dalt un biker ha arribat amb una KTM speed RC 1.0 i no m´he pogut estar de dir-li “bona bike la que portes, jo en tenia una d’igual”, llavors parlant amb ell i els seus companys han elogiat la meva Ibis mojo SL, també ho han fet amb la Intense d’en Ritrasse. Està bé quant elogien quelcom que es teu, fixant-se en detalls com el diametre dels discs, la marca dels mateixos, be, que ho feien saben el que deien i això m’ha agradat.\nBaixada cap a Sant Gregori en busca i captura d’en PP que ha iniciat el descens per compte propi i no l’hem recuperat fins el restaurant on hem esmorzat, un esmorza de festa, dons tenir dos Josep a la colla permet una bona celebració amb bunyols, tortell i cava.\nHan estat poc mes de 30 km i uns 530 de desnivell +, res de l’altre mon, però finalment pedalar es el que compte.\nXavi 22 de març de 2010, a les 15:05\nFelicitats a tos els Joseps, doncs el divendres va ser el dia per a molts, encara que d'altres també cel·lebraben el dia del pare.\nEs clar que veure circular bikes que has tingut t'aporten nostalgia o no depenent de l'ús que vares donar a aquesta, però el que hem de tenir clar i aixi tal com dius ho veuen els de fora es que les nostres bikes són ESPECIALS, fora de lo normal, el fet queda demostrat que per la muntanya no en veus gaires per no dir cap.\nIBIS en veuràs les nostres i poca cosa més i ara que no hi ha importador encara menys.\nMAVERICK, potser en tota la provincia de Girona deuen ser les dues úniques, al menys en el model DURANCE.\nNINER, crec que aniran a més sempre hi quan la producció de les mateixes creixi i l'importador cumpleixi ( tasca no dificil), ara per ara potser en corren 3 de EMD i dues AIR, la resta són de revista.


La CHJ accepta la petició de Marco, alcaldessa de Castelló, i prioritzarà l'ampliació de la desembocadura del riu Sec - Diari Millars, informació local en valencià.\nL’alcaldessa es reuneix amb el president de la Confederació Hidrogràfica del Xúquer per a impulsar els projectes pendents.\nL’ampliació de la desembocadura del riu Sec està més prop de ser una realitat. La Confederació Hidrogràfica del Xúquer ha inclòs en la seua llista de prioritats per al Govern central les obres que permetran augmentar els cabals de desguàs al mar en períodes d’avinguda d’aigües. Així ho ha explicat l’alcaldessa de Castelló, Amparo Marco, qui s’ha reunit amb el president de la CHX, Manuel Alcalde, per a donar impuls als projectes pendents a Castelló.\nL’alcaldessa ha traslladat a la CHJ “la rellevància del projecte per a millorar la seguretat en èpoques de gota freda”. D’esta manera, en un període de dues setmanes este organisme enviarà a Madrid les actuacions prioritàries juntament amb els paràmetres que les avalen, entre les quals estaran les obres del riu Sec. Així doncs, la primera edil ha destacat el compromís de diàleg per part de la Confederació, la qual “ha cedit a les peticions històriques de la nostra ciutat i ha mostrat la seua voluntat per a portar avant este pla imprescindible per a evitar desbordaments a Castelló”.\nA més, Marco ha recordat a Alcalde que l’inici d’estes obres són necessàries per a continuar amb altres actuacions com la canalització del Barranc del Sol per a evitar les inundacions en el Grup Sant Agustín i Sant Marcos, ja que “no es pot intervenir ací si no arranquen els treballs del riu Sec”. “El Govern municipal vol posar en l’agenda de les infraestructures els grans projectes en matèria d’aigües”, ha afirmat.\nPost més nousHospitalitzada una dona després d’un accident a Almassora\nPost més vellsAccident mortal a Vila-real


Després d'un any sense poder celebrar la Jornada Anual a causa de la pandèmia, dissabte 5 de juny, vam recuoerar aquesta cita de les entitats solidàries de la demarcació gironina. Una jornada de retrobament en la que hi ha hagut espai per fer pinya i per reflexionar sobre què aporta a les entitats la participació a la Coordinadora.\nDesprés d'una primera part bàsicament lúdica, amb l'objectiu posat en alliberar tensions i a iniciar un treball de reconnexió entre les entitats que formen part de la Coordinadora, va començar un treball d'avaluació de com estem les entitats, què ha passat durant el temps de pandèmia i com cal continuar d'ara endavant.\nEn aquesta posada en comú, moltes han coincidit en assenyalar que no tot ha estat negatiu durant el darrer any i que cal aprofitar l'embranzida que ha anat prenent la digitalització al si de les entitats (trobades virtuals, actes en línia, etc) perquè agilitza i fa més senzilles algunes tasques. Ara bé, també hi ha hagut molt consens en assenyalar que cal reprendre la presencialitat mica en mica perquè és en els espais com els de la Jornada Anual on es generen més intercanvis i sinergies, la qual cosa constitueix l'essència de la Coordinadora. «Més espais per debatre, escoltar-nos, conèixer i aprendre», van apuntar.\nHan valorat molt positivament la seva participació a la Coordinadora durant la pandèmia perquè s'han sentit ben acompanyades tant a nivell tècnic com moralment, a l'hora de compartir problemes que han sorgit en un context completamet nou per a tothom i de buscar-hi solucions.\nUn dels reptes que ha d'encarar la Coordinadora d'ONG Solidàries en el panorama postpandèmia és el de fer més pedagogia i divulgació de què és la Coordinadora i què aporta formar-ne part. Una informació que ha d'arribar tant a la ciutadania com a les mateixes entitats perquè és una excel·lent plataforma d'empoderament col·lectiu. Es demana un esforç per sortir de la zona de comfort i arribar als no convençuts o no sensibilitzats en les nostres causes. I es demana també, aconseguir una major participació dels col·lectius migrants, especialment en aquells qüestions que els toquen de ple.\nEn la posada en comú, també es va fer una crida a una major proactivitat de les entitats a l'hora de proposar, iniciar i executar campanyes de sensibilització i denúncia conjuntes. «Cal que les entitats siguin propositives i agafin el lideratge perquè si no, l'equip tècnic es veu desbordat», van apuntar.\nSolidaritat, col·laboració, perseverança, disponibiitat, militància, acció, activisme, intercanvi... són algunes de les fortaleses que les entitats reconeixen a la Coordinadora d'ONG Solidàries així com un rol de representativitat en fer de nexe d'unió entre elles i la ciutadania. «Cal fer veure a la societat el nostre dinamisme, la diversitat que hi ha a la Coordinadora com un valor enriquidor i de molt potencial cohesionador. Hem de mostrar que som motor del canvi social». I també es demana que es continui reforçant la lluita contra la xenofòbia i el racisme, per contrarrestar una certa normalització del discurs lesiu i a l'alça de l'ultradreta.\nD'altres fortaleses de la Coordinadora, són l'expertesa que hi ha dins les entitats i el potencial com a grup de pressió: «la unió fa la força», com diu la dita. En aquest sentit, les entitats consideren vital la inicidència política.\nLa jornada va comptar amb la dinamització de la coach, terapeuta i facilitadora de grups especialitzada en gestió de les emocions, Catherine Hansen.\nAnna Martín i Àngel Figa (Oxfam Intermón Girona), Àngel Vàzquez (ACAPS Girona), Pau Lanao i Jordi Planas (Agenda Llatinoamericana), Javier Castro (Fundació Utopia), Jordi Pascual (Fundació Resilis), Sònia Cervià, Núria Cuadrat i Carles Serra (Coordinadora), Pilar Vivet i Albert Quintana (Justícia i Pau Girona), Dolors Horta (Soarpal), Dolors Serra (Xangara), Dialla Diarra (LegkiYakaru), Souleimane Ceesay (Mali Verd), Andrés Alcalá, Marcel Barbens i Brahim Touhami (Èccit), Dolors Terrades (Banyoles Solidària), Estefania Yus, Olga Grueso, Luis Eduardo Cortés, Luisa F. Montoya, Wiston Saa, Stella Mondragón (Dagua ONG), Elisabeth Caicedo, Ebelin Cuero, Sandra Ardila, Jackeline Rivera i Claudia Lorena Rivera (ASOCOLGI), Ramon Boix (Health us Nepal), Jan Millastre (GERD), Mariam Berienuete (Girona Acull) i Marta Figueres (Núria Social), Salima Abdessamie (Azahara ONG) .\nLluís Puigdemont (Fundació SER.GI), Carme Vinyoles i Amèlia Barbero (Valentes i Acompanyades), Mamadou Faye (Desenvolupament Riu Senegal), Erika Zárate (Núria Social), Ingrid Danckaerts (SCI), Montserrat Fiol i Ferran Soler (ACAPS Girona).


Estem realment informats del que comprem?\nRecomanacions que cal tenir en compte a l'hora de realitzar la compra\nHas comprovat que el preu estigui clarament especificat?\nT’han donat la factura i rebut corresponents?\nHi ha garantia en el producte?\nSi havies demanat pressupost coincideix amb la factura?\nDarrerament s'està implantant cada cop més les compres per correu, per telèfon, per televisió, per internet… Els vostres drets com a consumidors segueixen intactes. De fet tota compra realitzada fora d'establiment comercial està protegida especialment per evitar que la insistència dels comercials o l'atractiu de la publicitat ens facin comprar allò que no volem realment: hi ha un període de reflexió de set dies, durant el qual pots desistir de la teva compra i exigir la recuperació de l'import satisfet.\nÉs important recordar que, sigui quin sigui l'import de la compra, s’ha de demanar sempre l'albarà de lliurament, la factura de compra o el rebut, sense aquests documents serà difícil poder realitzar una reclamació.\nDrets del consumidor en època de rebaixes\nDurant les rebaixes els drets dels consumidors es mantenen i es pot reclamar sempre que el producte sigui defectuós, presentant la factura corresponent. A més a més, cal saber que els productes rebaixats han de ser els mateixos que ofereix l'establiment en plena temporada i que s'ha d'exhibir el preu nou i l'antic. Cal aprofitar les rebaixes per comprar el que necessitem a preus més baixos i fugir de la compra per impuls, perquè de vegades ens carreguem de coses innecessàries, i perdem la possibilitat d’estalviar.\nA continuació us volem facilitar alguns consells per tal de que als establiments no ens prenguin el pèl o s'aprofitin de nosaltres:\nLes botigues han de col•locar el cartell que anuncia les rebaixes de forma visible i aquest ha d'indicar la data en la que s'inicien i s'acaben els descomptes. A més, els establiments han d'oferir, com a mínim, la meitat de tots els productes que venen i quests no poden ser, sense discussió, articles nous.\nSi no et fa falta res, et recomanem que busquis articles atemporals, per tal de que puguis amortitzar el que compres\nComprar en centres comercials i grans superficies\nUna altra reflexió important al respecte és la progressiva tendència actual a realitzar les compres en grans centres comercials i hipermercats. En aquests establiments trobem un bombardeig increïble de productes per consumir, infinites ofertes i promocions. Cal portar una llista del que realment necessitem, o una verificació de les ofertes, valorant si ens interessa o no.\nSource URL: https://www.barcelonesjove.net/area/drets/consum/estem-realment-informats-del-que-comprem


La cooperativa Enllaç de l’Ebre tanca el seu primer any amb èxit malgrat la pandèmia - Canal 21\nLa cooperativa Enllaç de l’Ebre tanca el seu primer any amb èxit malgrat la pandèmia\nLa cooperativa Enllaç de l’Ebre ha fet un balanç molt positiu del seu primer any d’activitat, malgrat la pandèmia de la Covid-19. Situada a l’Aldea i amb productes de km0, l’organització sense ànim de lucre compta amb 130 socis, entre productors, clients i socis. La coordinadora de la cooperativa, Laura Alameda, considera que es troben en un molt bon moment. També ha destacat que han pogut seguir gràcies a les aportacions dels socis.\nAmb més de 500 referències, els productes que venen són 100% locals, com ara bé vins, cerveses, olis, cítrics o arròs, entre d’altres. Els excedents que s’obtenen de l’horta es reformulen per vendre’s com a conserves.\nEls supermercats i botigues del territori que compten amb una línia eco són els principals clients de la cooperativa. L’exportació a França, Holanda i Dinamarca també és important per la cooperativa ja que compren els productes que no es poden trobar en aquests països. Ara bé, la cooperativa vol potenciar sobretot els grups de consum, perquè així l’enviament de productes és més sostenible. Els clients individuals encara són una minoria de clients a la cooperaitva, però cada cop la societat està més interessada pel producte ecològic, de proximitat i d’alta qualitat.\nLa cooperativa té un segell propi, la certificació Som Ebre. Es tracta d’un segell per als agricultors que no es volen inscriure al programa CCPAE, que és la que certifica l’agricultura ecològica a Catalunya. Això no vol dir que els agricultors de Som Ebre no treballin de forma ecològica, sinó que prefereixen no sotmetre’s a les dificultats que posa el departament d’Agricultura per aconseguir la certificació CCPAE. El segell Som Ebre agrupa productes naturals i de confiança.\nTags: agricultura ecològicaAldeaBaix EbreCooperativaDestaquem\nUnió de Pagesos confia en els controls per evitar els robatoris de garrofa\nTortosa dona el tret de sortida al Ban de la Festa del Renaixement\nUna nova sentència del TSJC obliga el parc eòlic Coll del Moro a pagar compensacions a Batea\nEl Parlament aprova la moció de la CUP per garantir l’avortament a cada regió sanitària


CEMU - L'ozonoterÃ pia es antiinflamatori, oxigenador, revitalitzador, antioxidant, elimina radicals lliures, enforteix el sistema immunitari i les defenses, regenera, potent germicida de virus, bacteris i fongs\nEl tractament amb ozÃ³, compensa i retarda el deteriorament que es va produint a lâ€™organisme com a conseqÃ¼Ã¨ncia del seu envelliment natural. Els seus efectes sÃ³n duradors en el temps i no presenta efectes colÂ·laterals.\nL'ozonoterÃ pia condueix a una millora significativa general de molts processos fisiolÃ²gics de lâ€™organisme, millora la qualitat de vida i la capacitat de treball.\nAugmenta la capacitat de la sang per a absorbir i transportar major quantitat dâ€™oxigen a tot lâ€™organisme i millora la circulaciÃ³ i les funcions celÂ·lulars. Per aixÃ² Ã©s de gran utilitat en insuficiÃ¨ncies vasculars perifÃ¨riques o insuficiÃ¨ncies cardÃaques.\nSegons les dosis i formes dâ€™aplicaciÃ³, Ã©s capaÃ§ dâ€™estimular les defenses immunolÃ²giques, tant celâ€¢lulars com humorals, en pacients amb estats d' immunodepressiÃ³.\nANTIOXIDANT (eliminador de radicals lliures)\nÃ‰s un dels mitjans mÃ©s naturals i eficaÃ§os, fins a ara coneguts, capaÃ§ dâ€™estimular tots els enzims celÂ·lulars antioxidants que sâ€™encarreguen dâ€™eliminar els radicals lliures i altres oxidants perillosos de lâ€™organisme. En eliminar aquests radicals lliures aconsegueix alentir els processos dâ€™envelliment celÂ·lular.\nA partir de les anteriors caracterÃstiques dâ€™oxigenaciÃ³, eliminaciÃ³ de radicals lliures i immunoregulaciÃ³, podem entendre que Ã©s capaÃ§ de promoure la regeneraciÃ³ de diferents tipus de teixits, per la qual cosa resulta de gran utilitat en la cicatritzaciÃ³ de lesions de difÃcil curaciÃ³, en ulceracions de diversos tipus, en els teixits articulars o en teixits de sosteniment.\nANTIÃ€LGIC I ANTIINFLAMATORI\nEn aplicaciÃ³ local presenta aquests efectes per actuar i neutralitzar mediadors neuroquÃmics de la sensaciÃ³ dolorosa. Dâ€™aquesta forma, facilita la metabolitzaciÃ³ i eliminaciÃ³ de mediadors inflamatoris com histamines.\nLa seva primera aplicaciÃ³ va ser com a germicida donat el seu alt potencial desinfectant.\nInactiva o elimina tot tipus de microorganismes patÃ²gens, tals com bacteris, fongs i virus.\nUna de les formes d'obtenir energia per part de nostres cÃ¨lÂ·lules, la base de la nostra estructura fÃsica, Ã©s a partir de la combustiÃ³ del sucre que ingerim amb els aliments i aixÃ obtenim una espÃ¨cie de "gasolina celÂ·lular" que es coneix com ATP. Si la combustiÃ³ Ã©s amb oxigen, per cada molÃ¨cula de glucosa obtenim 36 ATPs, perÃ² sense oxigen nomÃ©s obtenim 2 ATP s, per aixÃ² preferim utilitzar la via de l'oxigen. AquÃ Ã©s on comencen els problemes, aquest sistema deixa uns materials de rebuig, els radicals lliures, altament tÃ²xics per a altres funcions de la prÃ²pia cÃ¨lÂ·lula, tan tÃ²xics que poden arribar a matar-la. Naturalment les nostres cÃ¨lÂ·lules, que viuen des de fa milers d'anys, han desenvolupat mecanismes per eliminar-los o reutilitzar-los; llavors, es preguntaran, on Ã©s el problema?\nÃ‰s sorprenent que, al final, els nostres avis tinguessin raÃ³ quan deien que tenien les articulacions oxidades: resulta que ens oxidem com vulgars metalls, no arribem ni a metalls preciosos!\nResulta que la gran evoluciÃ³ del segle XX ens ha demostrat que l'envelliment no Ã©s un fenÃ²men inalterable i els cientÃfics han comenÃ§at a estudiar quines sÃ³n les causes d'aquest procÃ©s. Una de les teories de l'envelliment mÃ©s acceptades, no l'Ãºnica, Ã©s la que defensa que els Radicals Lliures s'acumulen en la cÃ¨lÂ·lula i aquesta mort precoÃ§ment intoxicada. 'Caram !! aixÃ² vol dir que si puc desintoxicar les meves cÃ¨lÂ·lules, viuran mÃ©s temps i jo amb elles! Aquesta Ã©s la base de la nova medicina del segle XXI, la Medicina Antienvelliment o Antiaging, una especialitat mÃ¨dica que ens ajuda a conÃ¨ixer i combatre els processos que ens fan envellir.\nÃ‰s difÃcil transmetre el joc d'equilibris que es mantenen entre les cÃ¨lÂ·lules i el seu entorn, perÃ² en qualsevol situaciÃ³ estables ha d'haver dos platets en la bÃ scula, en un d'ells hi ha els processos oxidants, promotors de Radicals, com ara al'exercici massa intens, els menjars abundants, l'estrÃ©s, les malalties en general, el tabac o la polÂ·luciÃ³ i en l'altre els antioxidants, mitjans de defensa contra ells e que podem agrupar en dos nivells principals, interns, que alhora es divideixen en intracelÂ·lulars i extracelÂ·lulars, i externs, que vam adquirir amb el menjar. Molt menys els mÃ©s importants i eficaÃ§os sÃ³n els intracelÂ·lulars, substÃ ncies enzimÃ tiques de la prÃ²pia cÃ¨lÂ·lula que s'encarreguen de la seva neutralitzaciÃ³. PerÃ² en cas que se'ns escapin alguns a l'exterior actuen els sistemes extracelÂ·lulars tipus Ã cid Ãºric, ferritina i els externs tipus vitamina E, vitamina C o alguns aminoÃ cids com la cisteÃ¯na o la metionina presents en molts aliments.\nMentre el nostre cos es mantÃ© jove i ufanÃ³s mantenir aquest equilibri Ã©s senzill, perÃ² que les nostres funcions comencen a decaure la capacitat de neutralitzaciÃ³, d'una banda, disminueix i la capacitat d'oxidaciÃ³, per contra, augmenta. AixÃ, progressivament, anem trencant aquest important i delicat sistema d'equilibri i anem entrant en un perÃode de decadÃ¨ncia anomenat vellesa.\nNo es pensin que amb un par de pastanagues, una fruita i una copa de vi aconseguirem l'eterna joventut. Cada cas Ã©s un mÃ³n i per aixÃ² necessitem experts que ens assessorin personalment sobre cadascun dels nostres hÃ bits de vida i disposarem aixÃ de l'oportunitat d'escollir el millor si ens ve de gust, al cap ia la fi el coneixement nomÃ©s ens fa mÃ©s lliures per a triar la nostra opciÃ³, perÃ² no s'equivoquin!\nEls estats d'immunodepressiÃ³ han augmentat la seva prevalenÃ§a en els Ãºltims anys. SÃ³n persones amb les defenses extremadament baixes el que representa una gran porta d'entrada per a qualsevol infecciÃ³ vÃrica o bacteriana. El risc de contraure malalties infeccioses Ã©s extremadament alt i pot ser greu. Als esporÃ dics casos d'inmunodepresiones primÃ ries se li sumen cada vegada mÃ©s els provinents de tractaments per tumors malignes, malalties autoimmunes, trasplantaments i fonamentalment, la infecciÃ³ per VIH, que es va transformar, sense dubte, en la principal causa.\nUn estat d'immunodepressiÃ³ Ã©s un estat on un pacient pot tenir un o diversos problemes per defensar d'agents infecciosos externs, pot ser contra algun agent infecciÃ³s en concret o contra mÃºltiples agents.\nA conseqÃ¼Ã¨ncia dels processos metabÃ²lics del nostre organisme, com la respiraciÃ³ o la digestiÃ³, diÃ riament es produeixen milions de radicals lliures, que no sÃ³n mÃ©s que productes residuals (semblants als que produeix un motor que, en cremar el seu carburant, genera fums nocius), que es van acumulant al llarg del temps, i produeixen l'oxidaciÃ³.\nAlguns processos i substÃ ncies poden incrementar l'oxidaciÃ³ en el nostre organisme i, per tant, afavorir el procÃ©s d'envelliment: la contaminaciÃ³ ambiental, fumar, el consum elevat de begudes alcohÃ²liques, el consum elevat de greixos, l'activitat esportiva excessiva, la sobreexposiciÃ³ a les radiacions solars, les situacions d'estrÃ¨s elevat i sostingut, entre d'altres.\nEl nostre organisme disposa de mecanismes antioxidants fisiolÃ²gics, perÃ² l'aportaciÃ³ de tractaments antioxidants incrementa l'eficÃ cia d'aquests mecanismes, a mÃ©s dels efectes derivats de la capacitat antioxidativa els mateixos aliments ingerits.\nTambÃ© hi ha un grup de substÃ ncies anomenades de forma genÃ¨rica antioxidants que bloquegen o atenuen l'efecte negatiu dels radicals lliures, anomenades substÃ ncies antioxidants: les vitamines C i E, el betacarotÃ¨ o provitamina A, el seleni, el zinc i el coure. La dieta mediterrÃ nia inclou, de forma natural, una proposta molt rica en antioxidants.\nLa malaltia vascular perifÃ¨rica (EVP) consisteix en un dany o obstrucciÃ³ en els vasos sanguinis mÃ©s allunyats del cor: les artÃ¨ries i venes perifÃ¨riques. Les artÃ¨ries i venes perifÃ¨riques transporten sang cap i des dels mÃºsculs dels braÃ§os i les cames i els Ã²rgans de l'abdomen. La EVP pot tambÃ© afectar les artÃ¨ries que porten sang al cap (veure Malaltia de les artÃ¨ries carÃ²tides). Quan la EVP afecta nomÃ©s a les artÃ¨ries i no a les venes, es denomina Â«malaltia arterial perifÃ¨ricaÂ» (EAP). Els principals tipus de EVP sÃ³n els coÃ guls sanguinis, la inflor (inflamaciÃ³) i l'estrenyiment i l'obstrucciÃ³ dels vasos sanguinis.\nLes malalties de les artÃ¨ries poden ocasionar obstruccions arterials, aneurismes aÃ²rtics ... i les malalties de les venes poden ocasionar coÃ guls sanguinis venosos, embÃ²lia pulmonar, flebitis o varius.\nEs parla d'insuficiÃ¨ncies cardÃaques quan la funciÃ³ del cor estÃ alterada o no bomba prou sang com proveir als Ã²rgans, mÃºsculs i teixits de l'organisme. Quan el cor comenÃ§a a fallar, l'organisme ho detecta immediatament i posa en marxa els mecanismes compensatoris, de manera que molts pacients no arriben a percebre els sÃmptomes anormals que manifesta el cor. Aquests mecanismes nomÃ©s sÃ³n eficaÃ§os durant cert temps, de manera que arriba un moment en quÃ¨ l'organisme no pot remeiar la fallada en el bombament del cor.\nSÃ³n organismes de dimensions microscÃ²piques i algunes espÃ¨cies requereixen grans augments per poder ser observades, que estan molt difosos per tot tipus de mitjans naturals, fins i tot els mÃ©s extrems, com les fonts termals, els llacs salats i els ambients sense gens d'oxigen. SÃ³n unicelÂ·lulars que clÃ ssicament pertany al regne Monera. Ã‰s el regne mÃ©s primitiu de tots, i agrupa les formes de vida mÃ©s senzilles: els procariotes. El seu nom provÃ© de les paraules gregues pro (abans) i karyos (nucli), Ã©s a dir, "abans del nucli", referent a la manca de membrana nuclear, principal diferÃ¨ncia amb els organismes eucariotes.\nLa cÃ¨lÂ·lula bacteriana Ã©s procariota, Ã©s a dir, no tÃ© nucli, i tambÃ© li falten molts dels orgÃ nuls que trobem en les cÃ¨lÂ·lules dels eucariotes. Es multipliquen per divisiÃ³, i ho fan a gran velocitat quan es troben en unes condicions ambientals adequades.\nEl seu estudi constitueix, avui dia, una branca independent de la biologia, la bacteriologia, de gran interÃ¨s industrial i mÃ¨dic.\nEls fongs sÃ³n un grup d'organismes que sempre s'havien inclÃ²s en el mÃ³n dels vegetals, perÃ² que actualment es consideren com un regne independent per les seves peculiars caracterÃstiques: no realitzen la fotosÃntesi, molts no tenen celÂ·lulosa a la paret de les seves cÃ¨lÂ·lules, la seva substÃ ncia de reserva Ã©s el glicogen (substÃ ncia tÃpica dels animals) i es reprodueixen per espores. Les espores sÃ³n cÃ¨lÂ·lules reproductores envoltades d'unes capes que les permeten resistir condicions molt desfavorables de temperatura i humitat, perÃ² que quan les condicions sÃ³n bones germinen i originen un nou individu.\nDes de fa molt de temps se'ls ha utilitzat com a font directa d'aliment, com els bolets i les tÃ²fones, aixÃ com en la fermentaciÃ³ de diversos productes alimentaris, com ara el vi, la cervesa o la salsa de soja. MÃ©s recentment, s'utilitzen els fongs com a font d'antibiÃ²tics utilitzats en la medicina.\nLa disciplina de la biologia que estudia els fongs Ã©s la micologia, i sovint se la considera part de la botÃ nica, tot i que els fongs sÃ³n mÃ©s propers als animals que a les plantes.\nEn biologia, un virus (del llatÃ virus, Â«toxina" o "verÃÂ») Ã©s un agent infecciÃ³s microscÃ²pic que nomÃ©s pot multiplicar-se dins de les cÃ¨lÂ·lules d'altres organismes.\nEls virus infecten tots els tipus d'organismes, des d'animals i plantes, fins bacteris i arqueges. Els virus sÃ³n massa petits per poder ser observats amb l'ajuda d'un microscopi Ã²ptic, de manera que es diu que sÃ³n submicroscÃ²pics; encara que existeixen excepcions entre els Virus nucleocitoplasmÃ¡ticos d'ADN de grans dimensions, com ara el megavirus, el qual s'aconsegueix veure a travÃ©s de microscÃ²pia Ã²ptica 1.\nLa histamina Ã©s una substÃ ncia que fabriquem en el nostre cos i que tambÃ© es troba en petites quantitats en els aliments. Ã‰s una amina biogÃ¨nica que es forma a partir de l'aminoÃ cid d'histidina que s'obtÃ© de la descomposiciÃ³ de les proteÃ¯nes. Ã‰s fabricada pel nostre organisme i emmagatzemada en els mastÃ²cits per ser alliberada quan es necessita i funciona com a hormona i com a neurotransmissor, regulant diferents funcions.\nLa histamina tÃ© moltes funcions importants, actua com a vasodilatador, disminueix la pressiÃ³ arterial, provoca la contracciÃ³ de la musculatura llisa de bronquis i Ãºter, augmenta el peristaltisme intestinal, estimula la secreciÃ³ de l'Ã cid clorhÃdric a l'estÃ³mac i Ã©s mediadora de molts processos inflamatoris.\nEn qualsevol reacciÃ³ alÂ·lÃ¨rgica s'allibera histamina, i aquesta provoca els sÃmptomes alÂ·lÃ¨rgics mÃ©s comuns, des del gra i picor d'una picada de mosquit a la congestiÃ³ nasal i rinitis de l'alÂ·lÃ¨rgia al polÂ·len, passant per sÃmptomes variats com vermellors, nÃ usees, vÃ²mits, rinitis, asma, mal de cap i migranyes, vertÃgens, taquicÃ rdia, diarrees, etc.\nL'apariciÃ³ d'aquests sÃmptomes varia entre alguns minuts i diverses hores, no mÃ©s de tres, des de la ingestiÃ³ de l'aliment. Tots els sÃmptomes solen remetre entre les 12 i les 24 hores sense deixar seqÃ¼eles. En medicina se la considera una pseudo-alÂ·lÃ¨rgia.\nUna Ãºlcera o nafra (del llatÃ ulcus) Ã©s una lesiÃ³ oberta de la pell o membrana mucosa amb pÃ¨rdua de substÃ ncia. Les Ãºlceres poden tenir origen i localitzaciÃ³ molt variada, les mÃ©s freqÃ¼ents sÃ³n les que afecten a la paret de l'estÃ³mac o duodÃ¨ que es diuen Ãºlceres pÃ¨ptiques, les Ãºlceres cutÃ nies que afecten la pell i les Ãºlceres per pressiÃ³, que sol ser la mÃ©s comuna , pot prevenir i tractar de les situacions en quÃ¨ es pot trobar el pacient enllitat.


Es tracta d’un poltre de la zona d’Amposta sense símptomes\nEl virus ja s’havia detectat en animals a Catalunya el 2017 i el 2018, i es transmet generalment per picades de mosquits\nDetectat un cas de virus del Nil en un cavall a Catalunya. // CC0\nEl 4 de setembre es va confirmar un cas de virus del Nil Occidental en un cavall a Amposta, un poltre sense símptomes de la malaltia, al qual se li han detectat anticossos i que no havia estat vacunat prèviament. L’animal tampoc no s’havia mogut fora del territori, cosa que confirmaria que es va infectar a la zona del Montsià.\n“El fet de detectar anticossos indica que la circulació del virus és relativament recent, és a dir, que va tenir lloc el darrer mes o màxim dos mesos”, explica la Núria Busquets, investigadora del grup de recerca d’arbovirus i artròpodes vectors del Centre de Recerca en Sanitat Animal (Cresa) de l’Institut de Recerca i Tecnologia Alimentàries (IRTA) i responsable del diagnòstic del virus del Nil Occidental del programa de vigilància.\nEl fet de detectar anticossos indica que la circulació del virus és relativament recent, és a dir, que va tenir lloc el darrer mes o màxim dos mesos\nNúria Busquets Investigadora del grup de recerca d’arbovirus i artròpodes vectors del Centre de Recerca en Sanitat Animal (Cresa) de l’Institut de Recerca i Tecnologia Alimentàries (IRTA)\nArran dels casos d’Andalusia el Servei de Prevenció en Salut Animal del DARP va emetre a l’agost un comunicat a les persones relacionades amb els èquids, com veterinaris clínics, propietaris i centres d’hípica, per seguir vigilant aquesta malaltia en aquests animals i comunicar-ne qualsevol cas de sospita.\nEl virus es transmet per picades de mosquit\nCal recordar, però, que els cavalls no són una font d’infecció directa. El virus del Nil Occidental es transmet generalment per picades de mosquits del gènere Culex i afecta principalment les aus. En algunes ocasions un mosquit infectat a partir d’una au pot transmetre’l a èquids i humans. La transmissió sempre és d’au a animal o d’au a persona, no d’èquids a persones ni entre persones.\nPer tant, és necessari controlar les poblacions dels mosquits que són potencials transmissors del virus. El treball de control de poblacions de mosquits és continu des de l’inici de la temporada, cap al març o l’abril, fins al final, cap a l’octubre o a l’inici del novembre, però s’intensifica a partir del juny. Es recomana a la població prendre les mesures per evitar les picades de mosquits, com l’ús de repel·lents i roba llarga en zones de molta densitat de mosquits.\nEl 2017, el virus ja es va trobar a Catalunya\nA Espanya, el 2010 i el 2016 ja hi va haver algun cas en persones, però aquest estiu ha estat la primera vegada que ha aparegut un brot amb molts casos amb quadres neurològics greus i tres morts. A Catalunya, la vigilància del virus del Nil Occidental en animals es realitza des de fa més de quinze anys perquè és una malaltia zoonòtica de declaració obligatòria per l’Organització Mundial de Salut Animal (OIE). El 2017 es va aïllar el virus per primera vegada en un astor al Segrià, va ser la primera vegada que es va detectar el llinatge de tipus 2 del virus a l’estat espanyol.


Som la festa, la vivim amb vosaltres i us la portem on i quan volgueu. Pel so, pel repertori i per la posada en escena i actitud davant el públic, som el referent en grups de versions. De fet, ens hem convertit en els últims anys en un clàssic de les festes majors més populars i que aposten per una programació moderna, participativa i intel.ligent.\nI és que no podem parlar sinó de fenomen quan s’aconsegueixen mesclar l’energia, la cohesió i la contundència d’un grup de rock amb la versatilitat d’una orquestra de versions, i més quan destil.la un compromís tant clar amb la música del país, i en general amb tot aquell repertori massa sobint ignorat o arraconat, però que el jovent ha fet seu. Una mitjana de 70 actuacions a l'any des de fa 20 anys ens avalen.\nEls 7 joves músics i 4 tècnics que conformen l’equip humà de La Mitjanit tenen una dil.latada experiència en el món de l'espectacle, una energia inacabable i una sensibilitat inusual als gustos del seu públic. Intenten aportar l'ànima que potser manca a moltes festes majors, a fi que els joves se la puguin sentir seva i implicar-s'hi, i els menys joves puguin gaudir d'una gran festa.\nEns proposem a més, difondre la cultura del nostre país, mitjançant la música i l'alegria a través d'un espectacle totalment en directe, adaptable i versàtil. Podem fer una festa amb música per a tots els gustos (des de ska, dubstep, hardcore, metal, hip-hop, rock, rumbes, folk, pop, disco... ) on tothom s'hi sentirà còmode i protagonista. Interpretem alguns èxits de sempre i les cançons més populars del moment, sense renunciar a cap estil, amb el repecte que es mereix una cultura rica i diversa, com és la nostra.


El Consell destina quasi 1,5 milions per a executar 55 projectes de foment del desenvolupament territorial a les comarques del Maestrat i de la Plana Alta - SER Maestrat\nEl Consell destina quasi 1,5 milions per a executar 55 projectes de foment del desenvolupament territorial a les comarques del Maestrat i de la Plana Alta\n19/04/2022 18/04/2022 por JJBenito\nEl nombre de municipis beneficiats per aquestes iniciatives que es materialitzen a través de les gestions del Grups d’Acció Local (*GAL) d’aqueixes zones de Castelló ascendeix a 24.\nRoger Llanes, secretari autonòmic d’Agricultura\nLa conselleria d’Agricultura, Desenvolupament Rural, Emergència Climàtica i Transició Ecològica ha aprovat ajudes per valor de quasi 1,5 milions d’euros que estan servint per a l’execució d’un total de 55 projectes estretament vinculats al foment del desenvolupament territorial a les comarques del Maestrat i de la Plana Alta.\nEs tracta d’iniciatives enquadrades en les accions que promouen i gestionen els anomenats Grups d’Acció Local (GAL) utilitzant els fons contemplats en els programes Leader, l’objectiu primordial dels quals no és un altre que combatre el despoblament en el medi rural a través de la diversificació de l’economia d’aqueixes zones.\nEl secretari autonòmic d’Agricultura, Roger Llanes, subratlla “l’enorme valor estratègic que revisten aquests plans, ja que tenen un impacte directe en la potenciació de les activitats del món rural, al mateix temps que en el disseny i posada en marxa dels mateixos participen de manera activa la població interessada, les empreses locals, les associacions i les administracions municipals. Estem parlant, per tant, d’un eix fonamental en la lluita contra el despoblament”.\nLlanes, al costat del director general de Desenvolupament Rural, David Torres, ha visitat algunes de les poblacions on s’estan duent a terme determinats projectes presentats pel GAL Maestrat-Plana Alta. Concretament es van reunir amb responsables de diverses iniciatives empresarials acolliments a aquesta classe d’ajudes a Santa Magdalena de Pulpis, Canet lo Roig, Rosell i Sant Pere (la Pobla de Benifassà).\nLa tipologia dels projectes sufragats per les referides subvencions és diversa i abasta des de la creació d’un alberg, a Santa Magdalena de Pulpis, passant per la millora d’un celler, a Canet lo Roig, fins a l’obertura d’una fleca, en Rosell, perquè del que es tracta, precisament, és d’afavorir la diversificació de les activitats econòmiques d’aqueixes àrees rurals a fi de potenciar el seu dinamisme i combatre el despoblament.\nEn el cas de les iniciatives afavorides pel GAL Maestrat-Plana Alta el nombre de municipis beneficiats ascendeix a un total de 24, dels quals 13 es troben radicats a la comarca del Baix Maestrat, 1 en la de l’Alt Maestrat i els 10 restants a la comarca de la Plana Alta.\nLa processó de l’Encontre posa punt i final als actes de la Setmana Santa de Vinaròs\nDescobreixen el primer poblament al Castell de Morella


Les pensions públiques en el punt de mira: excuses demogràfiques - Rafel Carretero - Illa Global\nLes pensions públiques en el punt de mira: excuses demogràfiques\n18/de maig/2021 neoliberalisme pensions productivitat seguretat social\nEn plena crisi sanitària és normal que s’hagi tornat a posar d’actualitat la suposada insostenibilitat de les pensions i que es difonguin les mateixes mentides de sempre als mitjans de comunicació. Mitjans, que són propietat majoritàriament de les entitats financeres.\nEs difon un discurs catastrofista que a base de repetir-lo, afecta profundament la gent: la societat envelleix, cada vegada la gent viu més anys, cada vegada hi ha manco treballadors per jubilat, les pensions no es podran pagar, convé contractar plans privats de pensions al més aviat possible.\nAmb l’excusa de l’augment de l’esperança de vida, diuen que s’ha d’augmentar l’edat de jubilació. L’augment de l’esperança de vida a Espanya es deu principalment a la disminució de la mortalitat infantil en les darreres dècades i no tant per l’augment de la longevitat. S’hauria d’utilitzar l’indicador d’esperança de vida en el moment de la jubilació, i comprovaríem que és la meitat que l’indicador d’esperança de vida al naixement. Així doncs, està clar que aquest indicador s’utilitza de manera tendenciosa i duu a confondre els conceptes de longevitat i esperança de vida.\nSegons l’INE, del 1975 al 2019, l’esperança de vida des del naixement ha augmentat 10 anys, tot i que els darrers anys ha quedat pràcticament estancada. Però l’esperança de vida als 65 anys del mateix període, ha augmentat només 6 anys. Tenint en compte que la data de jubilació serà als 67-70 anys, d’aquests 10 anys que vivim més, 5 anys es viuen abans de jubilar-se i 5 anys després.\nA més a més, hi ha un indicador que no comenten els partidaris d’augmentar l’edat de jubilació, que és el d’Anys de Vida Saludables (AVS), que ens mostra quants d’anys vivim sense patir una discapacitat important. Resulta que aquest indicador està en regressió, i al 2017 els espanyols tenien als 65 anys, 12,4 anys de vida saludables i al 2018 va disminuir a 11,4 anys. De mitjana, només vivim saludablement un 50% dels anys que ens queden de vida després de jubilar-nos. Per tant, no bastar dir quants anys vivim més, sinó també com. Ajornar l’edat de jubilació és una gran crueltat, perquè ens lleven els millors anys de la nostra etapa final de la vida, aquells en els quals no solem patir malalties importants.\nD’altra banda, està demostrat estadísticament que hi ha diferències molt significatives d’esperança de vida segons la classe social i la feina duta a terme al llarg de la vida. Per exemple, el personal de neteja d’una universitat viu de mitjana deu anys menys que els catedràtics. És totalment injust i classista que s’augmenti l’edat de jubilació per igual a diferents col·lectius, sense tenir en compte com de dura i nociva pot ser la seva feina.\nRespecte al “problema” de la disminució del nombre de treballadors per pensionista, record una persona, economista, que em deia: clar, les pensions no es podran pagar, ja que abans hi havia 4 treballadors per pensionista i prest només n’hi haurà només dos. Aquesta persona no tenia en compte un factor molt important, la productivitat. Factor totalment silenciat pels interessats a fomentar el discurs de la insostenibilitat del sistema de pensions públiques. Però tots som conscients que al llarg del temps i en tots els sectors econòmics i oficis, molt menys treballadors produeixen tant o més que el que es produïa abans amb molta més mà d’obra. Per posar un exemple, fa cinquanta anys el 30% de la població activa treballava en el sector agrícola per produir una quantitat determinada d’aliments. En l’actualitat, només un 5% treballa en el sector agrícola i produeixen molt més que el 30% dels que ho feien fa 50 anys. Això s’explica gràcies a avenços tecnològics, científics, energètics, etcètera.\nPer tant, no és el nombre de treballadors per jubilat el que determina la sostenibilitat del sistema, sinó la productivitat d’aquests treballadors. Si d’aquí 50 anys, hi ha només 2 treballadors per cada jubilat, però produeixen el mateix o més del que produïen els 4 treballadors fa 50 anys, el sistema no esdevindrà insostenible. Quan parlam de si les pensions són sostenibles o no, necessitam pensar en termes de capacitat productiva real de l’economia, no en termes financers. És a dir, que s’implementi un sistema econòmic que garanteixi la existència de suficients béns i serveis per tenir cura dels jubilats.