Desprotecció contra la LGTBfòbia laboral | idemTV.com\nInici Notícies editorials Desprotecció contra la LGTBfòbia laboral\nDesprotecció contra la LGTBfòbia laboral\nTot i que la legislació actual compta amb els principis generals que permeten la lluita contra la LGTBfòbia, en molts casos aquesta queda limitada per la inexistència d’un abordatge específic, integral i preventiu. En el cas de l’àmbit laboral, tot i els avanços, encara queda molt per fer. Un exemple el tenim en el cas d’un professor que va ser acomiadat al Col·legi Verge de la Salut de Sant Feliu de Llobregat el setembre de l’any passat, presumptament per homofòbia. Una notícia que IDEMTV va ser la primera a publicar i de la qual hem anat informant puntualment. El conflicte laboral ha acabat en un acord extrajudicial pel qual l’empresa reconeixia la improcedència de l’acomiadament i que el seu lloc de treball no havia desaparegut, com argumentava la direcció del centre educatiu. Amb tot, no hi ha hagut menció de la pressumpta discriminació per opció sexual. No s’ha celebrat, per tant, judici. Aquest resultat, que inclou una compensació econòmica per al denunciant, és habitual en molts altres casos de l’àmbit laboral.\nDes d’IDEMTV, com no podia ser d’altra manera, mai ens hem posicionat en aquest cas. La culpabilitat d’una empresa, entitat o persona en cas de LGTBfòbia la decideix un jutge o una jutgessa. Senzillament n’hem informat des del punt de vista de la víctima i dels drets del col·lectiu LGTB, però sempre amb rigor. I així seguim, no és el nostre paper com a mitjà jutjar, sinó informar tot i que des del compromís social amb el col·lectiu LGTB. Però, per això mateix, i arran del nostre compromís, fem notar que en l’actualitat, hi ha una situació de desprotecció dels treballadors i treballadores que en l’àmbit laboral pateixen discriminació per la seua orientació sexual. Resulta més fàcil acceptar un acord extrajudicial que lluitar fins al final pels propis drets perquè no hi ha suficients garanties, ni precedents. Independentment que aquesta la situació en aquest cas també té a veure amb una decisió personal de la víctima, afirmem que una major protecció del col·lectiu en l’àmbit laboral canviaria radicalment la situació.\nAixí com si que hi ha obligacions legals al voltant de l’abordatge específic en l’àmbit laboral de la igualtat efectiva entre homes i dones, en la prevenció de riscos laborals, etc, això no passa amb col·lectiu LGTB. Aquest tema no hi és present en els convenis col·lectius, ni disposa d’una llei específica. Per això reclamem que els sindicats i les empreses s’impliquen en la prevenció i la lluita contra la LGTBfòbia i que la incloguen de forma decidida i àmplia a la negociació col·lectiva. Amb tot, allò que és clau és aprovar una llei contra l’homofòbia, lesbifòbia i transfòbia que desenvolupe, també, l’àmbit laboral. Només així podrem canviar la situació que viuen molts homosexuals, lesbianes i transsexuals que són discriminats en el dia a dia en la seua feina i tenen molts obstacles per arribar fins al final si s’atreveixen a lluitar pels seus drets. I només amb una llei podrem combatre de forma efectiva la LGTBfòbia.\nMaría José Ariza: "Desde el Consejo Municipal LGTB podemos incidir directamente en las políticas de la ciudad de Barcelona"María José Ariza: "Des del Consell Municipal LGTB podem incidir directament en les polítiques de la ciutat de Barcelona"


LA FLAMA DEL CANIGÓ, LA FESTA MAJOR I SARDANES\nPàgina principal >> Cultura >> LA FLAMA DEL CANIGÓ, LA FESTA MAJOR I SARDANES\nA C F OLESA SARDANISTA\nEl passat dia 23 de juny, dins la festa major d'Olesa, l'Ajuntament va organitzar una ballada de sardanes, en el transcurs de la mateixa va arribar la FLAMA DEL CANIGÓ, que va ser rebuda per el grup de timbalers, el gegants i els sardanistes.\nEl Sr Alcalde va donar la benvinguda oficial i es va llegir el manifest de la Flama del Canigó que us adjuntem ara\nEl foc és un dels quatre elements essencials\ni per això el trobem en els rituals i festes més importants.\nPerò el foc no es dóna a l’home, sinó que l’ha de conquerir.\nAixí, el domini del foc és una de les grans conquestes de la humanitat. La seva troballa ens caracteritza com a humans. I és tan important per a les nostres vides, que cada grup, cada cultura n’ha fet un nus simbòlic,molt poderós.\nTambé als Països Catalans el foc ritual acompanya el seguiment de l’any amb una solemnitat que assenyala el pas de l’àmbit domèstic a tot l’entorn exterior, de manera gradual i creixent.\nEll foc es va estenent pel calendari fins arribar al punt més alt, en el solstici d’estiu, Sant Joan, o Sant Quirc, acompanyant tot el poble, que ha anat conquerint el seu entorn, lluitant amb les tenebres i els perills que l’assetgen. El foc de Sant Joan arriba als límits de la població, i en els llocs on es fan falles, els fallaires recorren els camins de la vila, tot dibuixant-los amb el foc,des dels límits del terme municipal.\nEn aquest recorregut al llarg de l’any, els pobles marquen les fronteres amb els possibles perills,\nels mals esperits, que durant l’hivern havien reduït el territori lliure per a l’home, fins a fer-lo refugiar\ndins de les cases. Ara, amb Sant Joan i el solstici d’estiu, la població arriba a la totalitat del seu territori, esfuriant les ombres i les pors.Els fallaires s’emocionen perquè saben que des del centre del poble, els estan veient amb la flama que porten, des dels llocs que han arrabassat a la nit, perquè tot allò que dibuixen amb el foc és la seva terra.\nL'any 1955, Francesc Pujades, vilatà d'Arles de Tec (Vallespir, Catalunya Nord), portat pel seu entusiasme pel massís del Canigó i inspirat pel poema èpic de Jacint Verdaguer (Canigó, 1886) va tenir la iniciativa d'encendre els focs de la Nit de Sant Joan al cim d'aquesta muntanya i, des d'allà, repartir la flama per totes les contrades dels Països Catalans. S'iniciava així la tradició de la Flama del Canigó, que entroncava amb la celebració mil•lenària del solstici d'estiu vinculada al foc i al seu significat col•lectiu.\nEl nou costum va prendre força en poc temps, de tal forma que, segons Òmnium Cultural, avui és pràcticament impossible trobar una sola foguera a Catalunya Nord que no sigui encesa amb la Flama del Canigó. L'any 1966 el foc va creuar per primera vegada la frontera entre els estats francès i espanyol i va arribar a Vic. Malgrat la dictadura franquista, la tradició es va escampar pel Principat de Catalunya, sovint en la clandestinitat, com a símbol de la pervivència de la cultura catalana. A poc a poc la xarxa es va anar estenent, i el foc que baixa del Canigó també va arribar al País Valencià\nEl Castellet de Perpinyà, lloc on des de 1965 es conserva ininterrompudament la flama amb què s'encenen les fogueres de la nit de Sant Joan.\nCada 22 de juny, un grup d'excursionistes del Cercle de Joves de Perpinyà agafa el foc que des de 1965 resta encès a la cuina del Museu de la Casa Pairal, al Castellet de Perpinyà, i pugen al cim del Canigó, de 2.784 metres, on encenen una nova foguera. A trenc d'alba del 23 de juny, inicien el descens amb la Flama renovada. Moltes altres persones els esperen a baix i inicien el recorregut cap a diferents punts dels Països Catalans fent relleus a peu, en bicicleta, en cotxe i fins i tot en llaüt (a l'Ebre) per fer possible que la Flama s'escampi per pobles i ciutats i arribi a temps d'encendre les fogueres de la nit de Sant Joan.\nCada any, la Flama del Canigó és rebuda pel Parlament de Catalunya en un acte institucional, així com per ajuntaments, consells comarcals i entitats culturals, socials i esportives de més de 350 municipis dels Països Catalans. D'aquesta manera, i gràcies a centenars de voluntaris, el foc que ve de la muntanya il•lumina les revetlles populars que es fan al voltant del foc. Es calcula que aquella nit s'encenen unes 3.000 fogueres amb el foc que prové del cim del Canigó.


London calling!: de setembre 2007\nDesprés del nou enllaç amb Nova York que comentava més avall, Aeromexico ha anunciat que obre una nova ruta directa Barcelona-Mèxic. No sé si dues freqüencies setmanals faran prou atractiva aquesta ruta entre els nombrosos empresaris catalans amb negocis a Mèxic, els viatgers de negocis requereixen freqüències nombroses per a poder tenir la flexibilitat de reservar i canviar els itineraris en molt poc temps, en tot cas, és habitual també començar amb poques freqüències i si la demanda respon anant ampliant...\nPublicat per Miquel a 20:14 Cap comentari:\nAquest és el meu post de l'11 de setembre, que no he pogut publicar abans per raons que ja he explicat dos posts més avall. Bàsicament la celebració de la Diada Nacional va consistir en un tast de vins, organitzat per CatalansUK i amb la participació de les Bodegues Bellod Torres, de Sarral (Conca de Barberà), que obviament van posar la matèria prima del tast. Tot un descobriment per als que no some experts ja que aquesta bodega es caracteritza per innovar amb varietats de raïm poc habituals a Catalunya, com la viognier, amb un sabor difícil de descriure. En definitiva una bona ocasió per brindar pel futur del país tot passant una bona estona...\nPublicat per Miquel a 22:37 Cap comentari:\ntots els camins...o tots els avions, perquè l'aeroport del Prat va esgarrapant mica en mic anous vols intercontinentals directes. American Airlines inaugurarà l'any vinent un vol directe Barcelona-Nova York, que es suma als que ja operen Delta Airlines i Continental Airlines. Hi haurà mercat cap a tots tres? bé suposem que hauran fets els números. En qualsevol cas, espero que aviat hi hagi noves connexions amb altres hubs americans, Chicago estaria bé, per exemple!\nPublicat per Miquel a 22:29 1 comentari:\nPublicat per Miquel a 21:29 Cap comentari:


Estàs pensant en comprar-te un pis de segona mà? No et descuidis de l’ITP - Dades i Serveis\nHome General Estàs pensant en comprar-te un pis de segona mà? No et descuidis de l’ITP\nPer Dades i Serveis General setembre 17, 2018\nQuan vulguis adquirir un immoble de segona mà cal que tinguis en compte que hauràs de fer efectiu l’Impost sobre Transmissions Patrimonials, ITP, que obliga a pagar el deu per cent del valor de la compra.\nNo obstant, des de DADES i SERVEIS et recordem que hi ha tot un seguit de situacions per les quals et podràs aplicar el tipus reduït del cinc per cent de l’impost. Sempre i quan l’immoble que compris el destinis a habitatge habitual.\nEls supòsits per aplicar el tipus reduït són aquests:\nAdquisició d’habitatge habitual per a famílies nombroses: Quan el comprador formi part d’una família nombrosa i les bases imposables menys els mínims personals i familiars de la unitat familiar a l’última declaració de la renda no superin els 30.000 euros.\nAdquisició d’habitatge habitual per a minusvàlids: Quan el comprador o algun membre de la unitat familiar es consideri discapacitat amb un grau igual o superior al 65 per cent i les bases imposables menys els mínims personals i familiars de tots els membres de la família no excedeixin els 30.000 euros a l’última declaració de la renda.\nAdquisició d’habitatge habitual per a joves: Quan el comprador tingui 32 anys o menys i la seva base imposable menys el mínim personal i familiar sigui inferior a 30.000 euros.\nLes possibilitats d’aplicar el tipus reduït són només aquestes, però cal tenir-les en compte ja que ens podem estalviar força diners. Per exemple, en la compra d’un habitatge amb un preu de 200.000 euros, la diferència entre aplicar el tipus reduït i no aplicar-lo és de 10.000 euros. Així que ja ho saps.\nA més, si tens qualsevol pregunta sobre aquesta qüestió, no dubtis en contactar amb DADES i SERVEIS.


Portafoli 3er trimestre - LiveSlideToggle navigationBUSINESSEDUCATIONTECHNOLOGYTRAVELMORE TOPICSSign upSign in Homejmv99Portafoli 3er trimestre of 13Portafoli 3er trimestre jmv99Published on: Mar 4, 2016Source: www.slideshare.net Transcripts - Portafoli 3er trimestre\nPresentació Hola, el meu nom és Javi i aquest és el meuportafoli.\nReflexió Per què has seleccionat aquesta prova? Perqué jo considero que les entrades al bloc són unes de lesactivitats més importants a la clase de català a part de que m’agradamolt fer-les. Què vas aprendre quan feies aquesta tasca? Sincerament no es que vagi aprende molt pero va ser de les millorstasques que hem fet fins al moment . Si l’haguessis de tornar a fer, la faries igual ocanviaries alguna cosa? Per què? En aquesta tasca crec que no canviaria res.\nDictat Tema 6 En aquest dictat vaig treure un 8,5.Al fer aquest dictat vaig aconseguir el meuobjectiu que era treure un 8 o més en el dictatdesprés de tirarme més de 4 dies repasant.\nReflexió Per què has seleccionat aquesta prova? Perque crec que es una bona proba per a el portafoli. Què vas aprendre quan feies aquesta tasca?Que ham esforç pots aconseguir qualsevol cosa. Si l’haguessis de tornar a fer, la faries igual ocanviaries alguna cosa? Per què? Crec que no.\nKamishibaiFa tres setmanes vam anar un grup de2n d’eso a l’escola nova de davant delinstitut a representar unes obres deCristian Andersen. En el nostre cas ensVa tocar representar L’aneguet lleig.Tots vam treure un excel·lent de notaPer el nostre treball, però més que resEl que més em va agradar va ser la cara de els nens quan els hiexplicàvem les histories i un grup va tenir la idea de donar uncaramel a cada nen després de contar les histories.\nReflexió Per què has seleccionat aquesta prova? Perqué va ser una proba en la que vaig treure molt bona nota i va seruna bona experiencia. Què vas aprendre quan feies aquesta tasca? Que va mereixer la pena. Si l’haguessis de tornar a fer, la faries igual ocanviaries alguna cosa? Per què? Per a mi va ser perfecte.\nControl lectura 3ertrimestreCrec que el control de lectura de el tercertrimestre a anat molt bé.En aquesta prova vaigtreure un NOTABLE.En general la história va estar vastant bé peròcrec que la manera de parlar de el llibre erauna mica infantil.\nReflexió Per què has seleccionat aquesta prova? Perqué m’agrada llegir. Què vas aprendre quan feies aquesta tasca? Res perqué era un llibre que ja havia llegit Si l’haguessis de tornar a fer, la faries igual ocanviaries alguna cosa? Per què? No perque vaig treure bona nota.\nProjecte de cara a lestiu il’any vinent De cara a l’any vinent penso repassar a l’estiuels verbs i les coses que he fallat aquest anyperquè l’any que be no cometi els mateixoserrors.\nLa pitxor tasca Per a mi la pitxor tascaque he fet a sigut elexamen de verbs quevam fer la setmanapasada. El examen el vaigsuspendre amb menysd’un 4.\nAutoavaluació Aquest trimestre crec que a anat mijor que el2n. Excepete en el control de verbs, he aprobattotes les probes amb bona nota. Així que crec que puc aprovar la asignaturaamb un Bé.Related DocumentsKeep on trucking`


Sant Cugat Creix - Notícia El Club Handbol Sant Cugat acomiada la lliga amb una històrica 3a posició en la 1a Nacional\nAmb una 3a posició en el grup D de 1a Estatal, el primer equip masculí del Club Handbol Sant Cugat ha aconseguit la seva millor classificació en les 9 temporades -7 consecutives- que milita en la categoria de bronze de l'handbol estatal. Fins i tot, els vermell-i-negres han arribat a situar-se en les 2 primeres posicions a la taula. Aquesta 3a plaça millora el 6è lloc de la primera temporada de l'equip -l'entrenador era Joan Sancho, actual director esportiu de l'entitat- en la segona etapa del CH Sant Cugat a la 1a Nacional. Durant tota la temporada l'equip ha lluitat per acabar la lliga entre els 2 primers i jugar la fase d'ascens a la Divisió d'Honor Plata.\nClassificació del CH Sant Cugat en les últimes 7 temporades:\n-Temporada 2020-2021: 3r de 16 equips amb 43 punts.\n-Temporada 2019-2020: 12è de 16 equips amb 14 punts.\n-Temporada 2018-2019: 9è de 16 equips amb 27 punts.\n-Temporada 2017-2018: 10è de 16 equips amb 24 punts.\n-Temporada 2016-2017: 8è de 16 equips amb 23 punts.\n-Temporada 2015-2016: 8è.\n-Temporada 2014-2015: 6è.\nL'equip clou la temporada superant (37-27) el 2n, el CH Esplugues, en el millor partit del curs\nEl sénior A ha finalitzat el curs 2020-2021 aquest dissabte, 22 de maig, en el millor partit de la temporada. Els vermell-i-negres han superat amb comoditat (37-27) el 2n classificat, el Finestrelles Shopping Centre CH Esplugues. En el partit de la 1a volta, el conjunt del Baix Llobregat s'havia imposat per 9 gols de diferència (35-26). Amb aquest triomf de 10 gols de diferència, els santcugatencs igualen la victòria que van aconseguir en la 6a jornada a la pista del CH Terrassa (25-35). El resultat més clar el van aconseguir en la 13a jornada quan van desfer-se del CH Sant Esteve Sesrovires per 45 gols a 32.\nEl CH Sant Quirze i el CH Esplugues jugaran la fase d'ascens; el CH Banyoles i el CH Palautordera descendeixen\nDesprés de 30 jornades de lliga, el CH Sant Cugat, que aquesta temporada 2020-2021 han dirigit Andrey Xepkin i Maikel Núñez, ha sumat un balanç de 20 victòries, 3 empats i 7 derrotes. Els vermell-i-negres (43 punts) han quedat per darrere del CH Sant Quirze (54 punts) i CH Esplugues (51 punts), els 2 conjunts que del 4 al 6 de juny jugaran, en diferents fases de sector, la fase d'ascens a la Divisió d'Honor Plata. Per contra, els dos equips que perden la categoria són el CH Banyoles, 16è i últim amb 13 punts, i el CH Palautordera, 15è i penúltim amb 15 punts.\nComiats dels jugadors Bernat Tous i Marc Aballí i el tècnic Andrey Xepkin\nEl partit de dissabte contra el CH Esplugues també ha servit per acomiadar els jugadors Bernat Tous i Marc Aballí, que han decidit posar punt final a la seva carrera esportiva després de molts anys al primer equip i de formar-se en les categories de base del CH Sant Cugat. Qui també ha comunicat oficialment al club que no segueix és Izan Alonso, que marxa a viure a Granada. L'equip encara podria patir més baixes.\nMarc Aballí és un dels jugadors del CH Sant Cugat que no seguirà a l'equip. FOTO: SantCugatCreix.\nMaikel Núñez deixarà de ser el 2n entrenador\nD'altra banda, com ja va anunciar el club, Andrey Xepkin, que només ha estat una temporada dirigint el primer equip, no seguirà la campanya vinent. Maikel Núñez també deixarà de ser el 2n entrenador després de 3 temporades.\nAndrey Xepkin només ha estat 1 temporada al CH Sant Cugat. FOTO: SantCugatCreix.\nMarc Jordan, 4t màxim golejador del grup B\nTot i que només ha jugat 20 dels 30 partits possibles, Marc Jordan, del CH Sant Cugat ha acabat sent el 4t màxim golejador del grup D de la 1a Nacional, amb 158 gols, entre un total de 328 golejadors. Els 3 primers anotadors han jugat 28 (2) i 29 partits del campionat.\nMarc Jordan ha estat el 4t màxim golejador del grup D de la 1a Nacional, amb 158 gols. FOTO: SantCugatCreix.\n< El Club Handbol Sant Cugat i Andrei Xepkin decideixen, de mutu acord, que el tècnic no continuï entrenant el primer equip masculí la pròxima temporada\nEl Club Handbol Sant Cugat vol aixecar el primer títol d'un primer equip femení de l'entitat en els seus 48 anys d'història >


CLUB NATACIÓ BANYOLES | Inarq\nReparació d’elements externs de façanes i terrats.\nCLUB NATACIÓ BANYOLES – Rehabilitació Energètica de Instal·lacions Tèrmiques.\nCLUB NATACIÓ BANYOLES Rehabilitació Energètica de Instal·lacions Tèrmiques. Promotor: CNB.\nUbicació: Pg. Antoni Gaudí 3, Banyoles. UTM31N – ETRS89 X: 480081.5Y: 4663463.3\nPromotor: Club Natació Banyoles\nProveïdor de sistema energétic: SOLVIS Ibérica S.L.\nSuport Energétic SOLVIS: INARQ CONSULTORES S.L.P.\nInstal·lador: Homologat SOLVIS.\nAny Execució: 2015.\n1.) Aigua Calenta Sanitària, recircul·lació, deshumectació, calefacció i clima de piscina interior i exterior.\nInstal·lació de 1 SOLVIS Strato de 5.000 litres i unitats SOLVIS Vital3 per a “gestió intel·ligent del calor”.\n1.1) Eliminació de dipòsits d’acumulació i d’inèrcia. Volum total d’acumulació eliminat (3 dipòsits)= 12.000 litres. Volum total d’inèrcia eliminat (2 dipòsits) = 2.000 litres.\nVolum actual d’acumulació amb sistema SOLVIS = 0 litres = Producció d’ACS sense acumuladors ni dipòsits d’inercia.\n1.2) Es conserven les calderes existents. Amb sistema SOLVIS s’optimitza el sistema de funcionament de les calderes.\n1.3) S’optimitza el sistema de recuperació de calor de la planta dehumectadora.\n1.4) Es canvien bombes amb una potència global de 15Kw, per 6 noves bombes (4 per calefacció + 2 per calderes), amb una potència global de 1,4 Kw.\n1.5) El sistema queda preparar per rebre un futur camp de captació solar.\nResultats d’estalvi verificats:\nRealitzada la renovació tèrmica sense interrupció del servei a clients, s’aconsegueix garantitzar la temperatura de confort sense caigudes en la simultaneïtat. L’Eficiència Energètica de la instal·lació SOLVIS supera el 30% d’estalvi.\nLa eliminació dels dipòsits d’acumulació del sistema d’ACS ha permès disposar d’una instal·lació de baix risc en legionel·la, amb un estalvi associat al menor cost del compliment de protocols i a la disminució del manteniment periòdic.\nLa menor necessitat d’espai per a la instal·lació de producció d’ACS i calefacció, a permès alliberar més de 150 m2, els quals el centre podrà utilitzar per altres usos (p.ex. aparcament de bicicletes, etc).\nInici de les actuacions: 2015\nAmortització programada: 3,6 anys


Estimat diari: ja dec tres nits - Diari de Girona\nEstimat diari: ja dec tres nits\nalbert soler 07.11.2017 | 09:28\nDia 8 de la independència. La república catalana funciona a tot drap. No sé res d'en Junqueras, això vol dir que no hi ha problemes. No news good news, he sigut periodista. He demanat que m'enviïn per valisa diplomàtica una maleta plena d'euros catalans. Brussel·les és cara. Cada vegada que pagui musclos amb patates, cinc cops al dia, mostraré els bitllets amb la cara d'en Trapero (5 euros), la Rahola (10), la Garcia Melero (20), en Laporta (50), la meva senyora (100) i jo mateix (200). Vam aprofitar les fotos de la paella de Cadaqués. Als de 500, com a homenatge a l'amor, hi surten Jordi Pujol i Marta Ferrusola. A l'amor a aquests bitllets, s'entén. Seguim.\nDia 9 de la independència. M'enyoro tant que aquesta nit -la cervesa belga és de graduació alta- m'he enfilat al Manneken Pis per fer-li un petó al cul, com si fos la lleona de l'estimada Girona. Uns joves em tiraven monedes, una mare tapava els ulls al fillet, i un vianant ha trucat a la policia. He pogut fugir, especialitat de la casa. Jo he quedat xop i els pantalons, inservibles.\nDia 10 de la independència. Em desperta d'hora tota la comitiva del viatge presidencial. És a dir, en Matamala. Hem de gravar un missatge televisiu als catalans. Jo preferia que m'entrevistés en Sanchis, però la darrera vegada va inundar el terra de baves -m'estima, no ho pot evitar- i a Bèlgica no hi estan habituats. Optem per un missatge senzill, gravat per en Matamala a l'habitació de l'hotel, que vegin els catalans que duc una vida austera (nota: la valisa diplomàtica no arriba). De mig cos, que encara no tinc pantalons i vaig en calçotets. Per la resta, impecable: corbata, camisa, americana i pin.\nPresa 1: s'interromp perquè sona el telèfon de l'habitació. No era ningú del Govern, no news good news. Era recepció, em recorden que dec dues nits.\nPresa 2: s'interromp pel soroll de l'aspirador al passadís.\nPresa 3: s'interromp per una sobtada necessitat presidencial (nota: menjo massa musclos amb patates).\nPresa 4: la dona de la neteja entra sense trucar. Es posa a riure en veure'm en calçotets. No fa cas quan li demano intimitat, dient que si els catalans tenen pressa, ella encara en té més i que vol acabar perquè li queden 37 habitacions.\nPresa 5: s'interromp perquè en Matamala també menja massa musclos.\nDia 11 de la independència. Continua sense rebre'm cap autoritat. L'advocat ha aconseguit que em rebi un jutge belga. Més val això que res. La reunió al despatx del jutge dura tot el dia. Parlen en neerlandès i no entenc res de res, o sigui que en surto satisfet. De tant en tant l'advocat s'enduia el dit índex a la templa i el feia girar, llavors el jutge em mirava i assentia amb el cap mentre apuntava coses en un full. Jo somreia i també assentia.\nEn Rajoy m'envia un Whatsapp amb imatges del barri gironí de Vila-roja, que s'ha proclamat espanyol. Deu ser una broma d'en Mariano, no conec cap barri anomenat així. De fet, no conec cap barri de Girona. A Girona no hi ha barris, i si n'hi ha, no eren cosa meva.\nAvui em visiten 400 alcaldes, cadascun amb la seva vara. El primer èxit de la nova república ha sigut fer que els alcaldes trobin utilitat a la vara: serveix per agitar-la a l'aire mentre em victoregen. El segon èxit, que tants alcaldes puguin abandonar els seus municipis sense que ningú els trobi a faltar, és mèrit d'ells mateixos.\nÉs un miracle que la nova república funcioni amb tal perfecció. No teníem res preparat, ni estructures d'estat, ni suport internacional (nota: preguntar a en Romeva a què es dedicava en tots els seus viatges, a més de gastar diners), ni res. Teníem, això sí, el poble enganyat. Però això no té mèrit.\nTruquen de recepció. Que ja dec tres nits. I que faci el favor de no rebre les empleades en roba interior. Han afegit « monsieur le président». He escoltat riures. No news good news.


Des del cap de setmana passat, el grup Utside the Closet és el responsable d'aquesta sessió que té lloc a l'antic Salsitas. El grup va debutar el setembre passat amb una festa a les Carpes del Cim a Santa Perpètua de la Mogoda i fa pocs dies va celebrar una altra al Sweet Pacha de Sitges. La seva intenció es crear una festa on tothom es pugui sentir lliure d'expressar la seva condició sexual, ja sigui home o dona. Hi trobareu dues sales. Al primer espai sonarà música comercial (R&B i pop). A la segona sala –oberta a partir de les 24 h – sonarà â€˜house'. Als plats, DJ Laura i Sergio Lamas (responsable de les sessions del Chiringuito Gay de la platja de la Mar Bella).


Dissenyaran una nova zona de patinatge annexa a l'actual 'skatepark' | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nL'operació, que integra el consistori i les federacions catalana i espanyola de patinatge en una comissió, contempla la remodelació de l'actual zona esportiva\n22 de Febrer de 2019, per Joan Gomis\nL'alcalde Carles Pellicer, el regidor d'Esports Jordi Cervera, el president de la Federació Espanyola de Patinatge, Carmelo Paniagua i el president de la Federació Catalana, Ramon Basiana\nL'Ajuntament de Reus, juntament amb les federacions catalana i epanyola de patinatge, han creat una comissió tècnica de treball per definir i establir els criteris de construcció i manteniment per a una futura zona de patinatge a la ciutat annexa a l'actual 'skatepark' situat al parc dels Capellans, així com la remodelació de l'actual espai, que al llarg dels anys ha patit molts deterioraments a causa del "vandalisme". Es desconeixen encara els aspectes tècnics de la nova zona esportiva, que queda supeditada al context resultant de les pròximes eleccions municipals a finals de maig.\n"És una assignatura pendent i l'executarem el més aviat possible", ha apuntat l'alcalde, Carles Pellicer, en roda de premsa. En l'explicació del projecte hi ha hagut la presència del regidor d'Esports, Jordi Cervera; del president de la Federació Catalana de Patinatge, Ramon Basiana; i del president de la Federació Espanyola, Carmelo Paniagua. Pellicer ha admès que "ara és hora de complir amb els compromisos" i que si no s'ha actuat anteriorment, és perquè "hi ha hagut altres prioritats".\nAmb tot, el batlle ha demanat disculpes a tot el col·lectiu del patinatge. També ha explicat que aquest passat dijous va mantenir una reunió per detallar les millores de l'actual 'skatepark' i el nou equipament annex. Aquest nou projecte rep l'impuls del World Roller Games que es viurà a Barcelona el pròxim estiu. El fet que l''skateboard' hagi esdevingut esport olímpic (Tòquio 2020) també dóna "una petita ajuda a la promoció d'aquest esport a la ciutat", s'ha subratllat.\nPer la seva banda, Paniagua ha felicitat el consistori per la iniciativa que servirà per donar un empenta a un "esport olímpic, urbà i social". El president de la federació estatal ha admès que "és la primera vegada que un ajuntament es posa en contacte amb les dues federacions per executar una obra amb les condicions necessàries i reglamentaries perquè es pugui practicar aquesta disciplina amb garanties".\nHa afegit que el contacte "és important perquè ens arriben notícies de parcs d'arreu de l'estat i ningú ens ha preguntat per qüestions reglamentàries per a poder aprofitar l'espai per a les competicions o per a fer un centre de tecnificació", ha lamentat Paniagua.


Cessió d’un solar més gran per al futur CAP de Platja d’Aro – Arxiu d'actualitat local\nCessió d’un solar més gran per al futur CAP de Platja d’Aro\nBy Redacció on 24/02/2013 No Comment\nSegons Informa El Punt Avui El ple de Castell-Platja d’Aro va aprovar per unanimitat l’esmena de l’acord del 2008 pel qual el consistori aprovava la cessió d’una parcel·la de l’avinguda de Castell d’Aro a la Generalitat perquè hi construís el nou centre d’atenció primària (CAP) del municipi. El solar feia 1.400 m², però l’octubre de 2008 el Servei Català de la Salut va comunicar que calia un terreny de com a mínim 1.900 m² perquè l’equipament fos viable i es pogués ampliar en cas de necessitat.\nLa primera opció plantejada pel municipi va ser cedir 500 m² més de la resta de la parcel·la municipal, situada dins del pla parcial Les Escoles dels Estanys, però al final s’ha decidit destinar-la sencera, ja que el terreny sobrant era insuficient per construir-hi un altre equipament. A més, tot i la sequera inversora de la Generalitat, el tinent d’alcalde d’Urbanisme, Pep Solé, va anunciar que el govern ja té “encarregats els treballs previs per confeccionar el projecte” constructiu del CAP, que substituiria les actuals instal·lacions als baixos de l’edifici Eurocenter.\nLa cessió es fa per un període de 30 anys, amb la condició que si d’aquí a cinc no funcionés el servei el solar passaria a mans del municipi. Passats els 30 anys, igualment, l’edifici retornarà al consistori.\nCessió d’un solar més gran per al futur CAP de Platja d’Aro added by Redacció on 24/02/2013


Benet Maimí: Reflexions per fer aquest estiu\nPublicado por Benet Maimí en 17:36\nEls nostres consocis electorals, que de res més, es tornen a manifestar públicament ideologies pròpies i no pas comuns, perquè no nosaltres ens manifestem en les nostres ideologies para ir el que és unió i el que es CDC?\nJo i els que pugui representar dels membres d’unió a Alella per haver sigut membre fundador local i engrescar-los amb mi a fer d’Unió un partit representat al poble, no estem gens d’acord amb les idees independentistes d’en Felip Puig i tampoc en les idees d’avui de no pactar amb el PP de cap manera i si amb ERC.\nDiscrepem totalment, son nacionalistes, estimem el nostre país i les nostres costums però això no es contrari a també estima Espanya i considerar Espanya com el nostre país: Estimem Catalunya i estimem Espanya i a totes dues volem potenciar i fer créixer, valorem el caràcter de cadascuna de les regions i estimem a cadascun del seus homes i les seves riqueses individuals.\nTots els partits i ideologies tenen factors positius i negatius, es de mal polític tancar-se portes abans de qualsevol negociació, crec que arribat el cas, nosaltres podem ser la clau mestre juntament amb el PP o qualsevol altre, per la governabilitat d’Espanya i/o Catalunya. Arribat el cas es pot discutir, però tancar-se la porta del 50% dels vots espanyols es crear tensions i animadversions.\nJo no estic d’acord en compartir campanya electoral amb gent que pensa com el Felip Puig!\nDemano que els líders del nostre partit es manifestin en contra i demano que el líder de CDC contradigui les paraules del seu secretari general.\n13 d’agost de 2009, a les 13:36\nHola, com ho puc fer per contactar amb tu. Estic fent un treball sobre la connexio ferroviaria entre Girona i l-alt Maresme i necessito informacio.\nDisculpa les faltes d-ortografia i les errades, estic amb un teclat espatllat.


No a una nova incineradora | favb.cat\nInici » No a una nova incineradora\nEl 25 de maig de 1999 es va celebrar una Audiència Pública per impulsar des de la ciutat de Barcelona una solució sostenible i participativa a la crisi dels residus municipals. Aquesta audiència pública la va sol·licitar la Plataforma Cívica 'Barcelona Estalvia Energia', de la qual la Favb és membre. L'objectiu era que els grups municipals es posicionessin davant de les eleccions municipals que es van celebrar el 13 de juny de 1999.\nLa Plataforma Cívica per la Reducció de Residus va recollir 107.000 signatures per impulsar una ILP amb l'objectiu de prohibir la incineració. El resultat del debat parlamentari, l'octubre del 2000, no la va acceptar.\nEls reiterats incompliments de l'EMA (Entitat Metropolitana del Medi Ambient) en els terminis posats pel tancament de l'abocador de Garraf.\nDe sobres són coneguts els efectes nocius que té el tractament de residus per incineració. Aquesta genera emissions de diòxid de carboni que incrementen l'efecte hivernacle i pot provocar en les persones efectes cancerígens i alteracions del sistema endocrí.\nAquests fets demostren la capacitat de rebuig de la ciutadania a la incineració i la ferma voluntat d'avançar en altres solucions que contemplin sobretot la reducció, el reciclatge i la reutilització dels nostres residus.\nNo a la construcció d'una nova incineradora a Barcelona ni a cap altre indret.\nQue s'obri un debat participatiu amb la ciutadania, les entitats, plataformes, col·lectius organitzats i les administracions per buscar solucions consensuades al problema.\nQue tots els grups polítics es manifestin davant d'aquest fet prèviament a les eleccions municipals i autonòmiques.\nBarcelona, 27 de febrer de 2003


Taller d'audiovisual experimental Codi: 16.626 Crèdits: 6\nL’assignatura està enfocada a l’anàlisi i la producció de continguts audiovisuals contemporanis. La visió que es portarà a terme durant el curs posa èmfasi en el tractament experimental que té lloc en les plataformes digitals. Aquesta matèria té com objectiu la producció de vídeos curts, potencialment virals, sobre diferents temàtiques actuals. Metodològicament, es treballarà amb “metratge trobat” a arxius cinematogràfics i videogràfics lliures de drets. També, amb imatges elaborades directament per l'alumnat. Durant el curs, es vol explorar el potencial creatiu de peçes de vídeo i les possibilitats de difusió d'aquestes a les xarxes socials, mitjançant l'elaboració de GIF's, stories d'Instagram, Tik Tok, drons, selfies…\nEl curs busca desenvolupar els següents objectius i metes:\n- Capacitat d'ús i aplicació de les TIC en l'àmbit acadèmic i professional.\n- Coneixement de totes les fases de producció i explotació del producte audiovisual, així com dels mitjans tècnics implicats.\n- Capacitat d'editar continguts multimèdia.\nAprofundint en la idea de creació audiovisual experimental es treballaran els següents temes:\n- Les utopies possibles.\n- Monstres contemporanis.\n- Les ciutats invisibles.\n- Troleig, fake i altres formes de guerrilla de la comunicació.\n- El selfie, l’autoimatge i la imaginació política.\nBAJO TIERRA. Una introducció al cinema experrimental i a les seves formes de producció i difusió. Part 2 Audiovisual\nBAJO TIERRA. Una introducció al cinema experimental i a les seves formes de producció i difusió. Part 1 Audiovisual\nDe Méliès a TikTok XML\nDe Méliès a TikTok DAISY\nDe Méliès a TikTok EPUB 2.0\nDe Méliès a TikTok MOBIPOCKET\nDe Méliès a TikTok HTML5\nDe Méliès a TikTok PDF


Ieltsin, hospitalitzat per una úlcera\n15 maig 2021 07:37\nEuropa Press/France Press | 18 gener 1999\nL'escena política russa va patir ahir un nou cop amb l'anunci que el president rus, Boris Ieltsin, de 67 anys, ha estat hospitalitzat a causa d'una «úlcera aguda i sagnant a l'estómac», un episodi més de la llarga cadena de malalties sofrides pel mandatari els darrers anys.\nEls metges no exclouen haver d'intervenir quirúrgicament Ieltsin si la situació s'agreuja, segons l'emissora Echo de Moscou, que indicà que, en qualsevol cas, els facultatius encara «no insisteixen a operar el president».\nUna úlcera sagnant pot ser tractada mitjançant una gastroscòpia (fibroscòpia gàstrica), és a dir, una exploració de l'estómac. En cas que la pèrdua de sang sigui massa important, es fa necessària la intervenció per detenir l'hemorràgia.\nDe moment, l'estat del president és estable. El seu portaveu, Dimitri Yakuchkin, explicà que dissabte vespre Ieltsin es trobava perfectament, però que ahir matí es va sentir indisposat i consultà els seus metges.\n«He parlat amb el president i la seva veu és normal», indicà el portaveu, que afegí que el governant «lamenta» iniciar l'any amb una nova hospitalització i haver de «modificar el programa de treball».\nL'hospitalització de Ieltsin fou anunciada pel servei de premsa del Kremlin, i minimitzada pel primer ministre, Evgueni Primakov, que assenyalà que aquesta circumstància no suposa pel país «cap situació extraordinària».


Es posen en comú les vivències i les inquietuds dels participants en el marc de la situació d’emergència actual i s’emplacen a una nova trobada d’aquí a dues setmanes.\nLa situació actual d’emergència sanitària ha fet que la trobada de la comissió permanent del Consell de les Persones Grans del Bages s’hagi celebrat de manera telemàtica. La trobada ha tingut un caire informal i ha permès a tots els participants compartir les seves vivències, inquietuds i preocupacions durant aquestes setmanes de confinament. En el marc de la reunió s’ha posat en valor la tasca que fan els professionals sanitaris i el conjunt de persones voluntàries per evitar la propagació de la malaltia i s’ha posat en comú la feina feta pel col·lectiu de persones grans com han estat les trucades a persones que viuen soles, l’enviament de cartes i dibuixos a centres penitenciaris i la transmissió de missatges positius a la ciutadania.\nDurant la trobada els participants s’han emplaçat a una nova reunió de seguiment dels temes tractats en un termini de quinze dies i s’ha posat en valor que tot i que les persones grans han estat un dels col·lectius més afectats per l’epidèmia han estat també protagonistes de nombroses mostres de solidaritat i compromís, que s’han multiplicat arreu del territori. Les persones grans han tingut i tenen un paper actiu, solidari i compromès amb la cura de les persones durant la situació d’emergència i és un actiu que es proposa potenciar.\nLa trobada ha comptat amb la participació de la consellera de l’Àrea d’Atenció Especialitzada del Consell Comarcal del Bages, Eulàlia Sardà, de la regidora d’Infància, Joventut i Gent Gran de l’Ajuntament de Manresa, Rosa Ortega, i del personal tècnic corresponent a les dues institucions i d’altres sectors i de les persones grans en representació de les seves associacions i entitats.\nArxivat a: GENT GRAN BAGES


SANTUARI DE LA MARE DE DÉU DE MISERICÒRDIA. REUS: Lectures i homilia del diumenge 5è de Quaresma\nLectures i homilia del diumenge 5è de Quaresma\nHem d’entendre que sempre es pot tornar a començar. Déu perdona. I quan Déu perdona no fa com nosaltres; Déu oblida!\nAvui hem escoltat a l’evangeli un fragment de l’evangeli de Joan. Estem massa acostumats a escoltar aquest evangeli! Ja no ens fa ni fred ni calor. Ja el sabem! Quan és un text sorprenent i causa de dificultat en l’Església primitiva. L’adulteri era reprovat per Israel; mereix la lapidació... si mirem legalment. Els mestres de la Llei ho saben i els fariseus també. Per tant, ells el que fan és posar una trampa per a que Jesús hi caigui; si condemna, anirà contra la seva pròpia predicació d’amor, de perdó, de bondat. D’altra banda convé fer una pregunta: On és l’home amb qui aquesta dona cometia adulteri?\nEls adversaris de Jesús posen la dona al mig. L’interrogant, però, no és la dona, és Jesús. Què hi diu? Jesús, de moment, no respon a la pregunta que li han fet; escriu a terra. La resposta és paradoxal: “Qui no tingui cap pecat que comenci a tirar pedres”; i els acusadors se senten, llavors, acusats i se’n van.\nJesús ens ha deixat una benaurança: “Feliços els que saben compadir, Déu els compadirà”. “Ser misericordiosos com el pare” és el lema proposat pel papa Francesc. Jesús es manifesta com el gran testimoni dispensador generós de l’amor i de la misericòrdia de Déu. No ha vingut a condemnar, ha vingut a salvar. I nosaltres no podem condemnar ningú, perquè tots, tots, som pecadors. Oh no? Tots tenim necessitat de l’amor i del perdó Déu.\n“El meu desig és conèixer Crist i experimentar el seu amor i la força de la seva resurrecció” ens diu sant Pau. Per poder fer realitat aquest desig cal que tots els avantatges que puguem tenir, i aspirem a tenir (honors, riqueses, poder, èxits personals...), els considerem desavantatjosos comparats amb el valor que té conèixer, a fons, qui és Jesucrist. Ser cristià és ser deixeble de Crist. És poder resar, simplement el Parenostre: “...perdoneu com nosaltres perdonem...”.\nPau, a la segona lectura, ens ha descrit la seva manera de veure les coses, de viure la vida: “Tot el que era abans ha passat, era escòria. Ha començat una cosa nova”.\nL’odi dels fariseus envers Jesús no disminueix. Li han parat un parany, i ells mateixos s’hi han agafat. Ells, homes de lleis, coneixen la lletra de la Llei, però no en saben la música, no en saben l’esperit. Diuen: “La llei de Moisés mana...”. Jesús diu a la dona: “Vés, i no pequis més”.\nPotser, també nosaltres, de vegades, fem una mica com els fariseus. Quan diu Jesús “no pequis més” vol dir no hi pensis més en el passat, ja ha passat! Déu vol que visquis en endavant una vida nova.\nNo sabem si la dona en va fer cas. Sí que sabem una cosa: que els fariseus no en van fer cas amb aquell “Qui estigui net de pecat que tiri la primera pedra”.\nDéu vol que visquem una manera nova de viure, d’entendre la vida. Jesús els volia fer entendre que sempre es pot tornar a començar. Els fariseus i també nosaltres hem d’entendre que sempre es pot tornar a començar. Déu perdona. I quan Déu perdona no fa com nosaltres; Déu oblida! És el misteri pasqual que ja ha començat, és una nova creació, una nova manera d’entendre i de viure la vida. Crist ressuscitat continua avui la seva obra de salvació en nosaltres. Ell ho fa tot nou.\nEl papa Francesc diu: “Ha arribat un temps nou per a l’Església, el temps de fer-se càrrec de l’anunci joiós del perdó”. És el temps de retornar a allò que és essencial; de fer-nos càrrec de les nostres febleses, i de les febleses dels nostres germans. El perdó és una força que ressuscita una vida nova.\nAvui, a l’Evangeli, Jesús se’ns manifesta com el gran testimoni dispensador de l’amor misericordiós de Déu. Podem dir, com sant Pau, “el meu desig és conèixer Crist i experimentar el poder de la seva resurrecció”. Per fer realitat aquest desig cal que honors, riqueses, poder, èxits personals... mai superin aquest conèixer el Crist!\nPublicat per Santuari de la Mare de Déu de Misericòrdia a 15:35


Carnestoltes 2018 – AMPA Liceo Egara\nArriba Carnestoltes, i com cada any l’AMPA organitza una festa per tothom amb música, animació i concurs de disfresses, que tindrà lloc el proper 09/02/18 de 17 a 19 hs. a les instal·lacions que l’escola cedeix a l’edifici de la ESO.\nDisfressa individual al més elaborat.\nFamiliar (les famílies hauran de portar una disfressa amb el mateix tema)\nEls participants s’hauran d’inscriure omplint la part inferior de la circular que s’entregarà a tots els alumnes, i deixar-la a Secretaria de l’escola abans del dia 29/01/18. Tots els participants rebran un petit detall i els guanyadors tindran grans premis.\nEls concursants seran cridats i hauran de fer una passejada davant del jurat, qui serà l’encarregat d’escollir als guanyadors de les diferents modalitats.\nHi haurà berenar per tothom (la primera consumició dels socis es gratuïta i no socis 1 € cada consumició).


Germen de Blat - Soria Natural - Remeiets\nInici / Remeis / Aparell Reproductor / Embaràs, Lactància / Germen de Blat – Soria Natural\nEl Germen de Blat és la part més activa i nutritiva del blat. Ric en vitamines del grup B, ferro, àcid fòlic i antioxidants, és un complement molt interessant pel control dels problemes cutanis, ja que nodreix la pell des de l’interior.\nGermen de Blat - Soria Natural quantity\nCategories: Alimentació, Anèmia, Ansietat, Insomni, Aparell Circulatori, Cabells Secs, Caiguda Cabell, Ungles Fràgils, Embaràs, Lactància, Llavors, Complements, Cacau, Pell Seca, Arrugues, Estries, Cicatrius, Pell Sensible, Atòpica, Psoriasi, Pell, Cabells, Ungles, Remeis, Sistema Nerviós Etiquetes: Anèmia, Ansietat, Anticaspa, Cabells secs, Caiguda del cabell, Complements i superaliments, Dermatitis, Èczema, Èczemes, Embarassades, Estrès, Germen de Trigo, Nervis, Pell amb arrugues, Pell atòpica, Pell madura, Pell seca, Piel con arrugas, Psoriasi, Puntes cremades, Puntes obertes, Soria Natural, Tractament ungles fràgils, Ungles trencades, Ungles trencadisses\nEs considera la part més activa d’aquest cereal i la més beneficiosa per la salut.\nÉs molt nutritiu, ric en vitamines del grup B responsables d’equilibrar el sistema nerviós i vitamina E, antioxidant capaç d’inhibir l’aparició dels radicals lliures i prevenir l’envelliment.\nTambé conté ferro i àcid fòlic, ideals durant l’embaràs.\nÉs un aliment molt interessant pel control dels problemes cutanis, ja que nodreix la pell des de l’interior.\nEs pot prendre amb suc de fruites, begudes vegetals, llet o iogurt.\nO bé espolvorejar-lo damunt d’altres aliments.\nTriptòfan 400 – Espadiet


La Selecció de Pilota Valenciana continua entrenant a La Nucia\nLa Ciutat Esportiva Camilo Cano de La Nucia va acollir ahir diumenge 4 d'octubre el tercer entrenament de la Selecció de Pilota Valenciana de la temporada 2020-2021.\nLa Ciutat Esportiva Camilo Cano de La Nucia va acollir ahir diumenge 4 d’octubre el tercer entrenament de la Selecció de Pilota Valenciana de la temporada 2020-2021. En #LaNuciaCiudadDelDeporte, la “Selecció de Pilota Valenciana” ha représ la preparació per als seus futurs compromisos oficials, malgrat la notícia de la suspensió del “Mundial de Pilota 2021” de Bèlgica. Els jugadors de la Selecció de Pilota de la Federació de Pilota Valenciana van entrenar sota les ordres del nou seleccionador Vicent Molines.\nEn esta tercera sessió de la temporada 2020-2021 la “Selecció” absoluta de Pilota va entrenar la modalitat de “Joc Internacional”.\nDes del 2004 “La Nucia, Ciutat de l’Esport” és una de les “seus permanents d’entrenament” de la Selecció de Pilota Valenciana, per a diferents modalitats. Des de fa 16 anys la “Selecció” prepara els seus europeus i mundials en la Ciutat Esportiva Camilo Cano. Una mostra més del suport de l’Ajuntament de La Nucia a este esport autòcton i a la Federació de Pilota Valenciana (FedPiVal). Les excel·lents i modernes instal·lacions esportives de La Nucia són utilitzades periòdicament per la “Selecció” absoluta i les diferents seleccions de la Federació de Pilota, demostrant el compromís de #LaNuciaCiudadDelDeporte, amb la “pilota valenciana”.\nA la sessió d’entrenament de la Selecció de Pilota ahir diumenge en la Ciutat Esportiva Camilo Cano van participar els jugadors Diego López d’Onda, Angel Reig de Murla, Juan Bautista Buigues de Xaló, Jose Luis Calvo de Benidorm, Jose Antonio Martínez del Campello, Pablo Vidal de Sella, Guillermo Alandes del Puig, Marc Giner de Murla i Seve Martínez de Castelló Els jugadors al costat del quadre tècnic després de completar el calfament, van estar entrenant en la modalitat de “Joc Internacional”.\nDesprés de les dos primeres sessions tècniques celebrades en la Ciutat Esportiva Camilo Cano els dies 13 i 27 de setembre, en la qual els jugadors van entrenar el joc “a Llargues” per a este tercer entrenament l’entrenador Vicent Molines va preparar una sessió en la modalitat de “Joc Internacional”. Este era el primer contacte dels jugadors de la Selecció de Pilota Valenciana amb el “Joc Internacional”, per la necessitat d’adaptar-se a una nova pilota, que serà la que s’utilitzarà en esta especialitat.\nAixí mateix la sessió d’ahir diumenge va servir per a practicar amb les noves dimensions del terreny de joc, ja que és una modalitat molt important per a poder conquistar el títol absolut i de la qual la Selecció Valenciana ha aconseguit traure un bon rendiment habitualment.\nSuspensió Mundial 2021\nEsta passada setmana es coneixia que s’havia suspés la pròxima cita del calendari internacional, el Mundial de 2021 a Bèlgica, per la crisi sanitària del Coronavirus. Per això respecte a les pròximes competicions s’està a l’espera que s’establisca un nou calendari dels compromisos oficials esportius de la Selecció, en l’àmbit europeu i intercontinental.


El blog del roque Tony: de maig 2010\nCadí, Canal de l'Ordiguer\nJa fa unes setmanes que em mirava el temps per fer-ne alguna, però o no acompanyava o no m'acompanyava ningú. Aquesta sembla que tot està a favor, per diumenge farà bo i tinc un parell de companys, la Bea i el Jordi, que al final no vindrà per atendre uns assumptes familiars.\nDissabte sortim la Bea i jo de Malgrat (cota 0) cap al Cadí amb la intenció de fer un bivac al Coll de Pallers, però quan arribem fa molta "rasca" i acabem dormint com podem al cotxe. Amb les primeres llums posem rumb al Prat del Cadí.\nUn cop allà la Bea, després d'una mala nit, no es veu com per continuar... Tenia ganes d'anar a la Canal Sàbat però no m'hi veig tot sol així que canvio de plans i me'n vaig a la de l'Ordiguer aprofitant la traça d'un parell de nois que veig.\nDeixo cordes i ferros varis i me'n vaig ben lleuger. Fins a peu de canal la poca neu que em trobo està força dura i es puja prou ràpid. A l'inici es veuen les restes d'un petit allau.\nA partir d'aquí la cosa canvia i la neu es torna més pesada i humida, típica de primavera i després de les nevades d'aquesta setmana, fins passat el ressalt de roca, molt cobert de neu.\nPer sobre un tram d'inclinació moderada i una neu molt més dura fins a la bifurcació amb la Canal Amagada, que de lluny sembla que encara es pugui escalar...\nQuan estic fent les fotos començo a sentir pedretes que cauen de la paret de la dreta i surto cagant llets. Segueix amb la mateixa tònica, inclinació moderada i alternant trams de neu dura i d'altres amb una neu tova que et fa avançar amb més pena que glòria. Això si, l'ambient és cada cop més increïble...\nEl darrers metres de la canal són els més drets i els més macos, s'han de vigilar les cornises que hi pugui haver a la dreta ( a sota pocs metres abans d'arribar al cim).\nUn cop a dalt, una mica d'aigua, uns minuts de descans i la baixada per la Canal del Cristall, després de la foto de rigor del cim...\nMiranda de les Bohigues, via Sílvia\nNo tenia clar si publicar l'entrada de la setmana passada, la veritat és que no hi havia res d'interessant, però com ja ho tenia preparat...\nDissabte passat es va animar a acompanyar-nos, després de molt de temps, el Jordi i el vaig veure més predisposat per tornar-hi. Doncs be, aquesta setmana torna a repetir, aquest cop farem alguna cosa una mica més llarga però igualment senzilla per que no s'espanti i torni un altre vegada.\nEns dirigim cap a agulles i un cop al Coll de Portelles veiem que avui estarem acompanyats, n'hi ha uns grups força nombrosos fent pràctiques i algunes cordades escalant. Els núvols van i venen així que decidim no anar més enllà i ens quedem per la zona. Escollim la Miranda perquè no es veu ocupada, mirem una via que sembla maca a la dreta de l'Aresta Brucs però al Jordi el començament no li fa gracia.\nEl primer ressalt fins a arribar a la R-0 el trobem bastant moll per les pluges de la nit, m'avanço una mica i fixo la corda per que el Jordi pugi amb més seguretat.\nComencem el primer llarg del que jo pensava que era l'Aresta Brucs, però em penso que el que fem és el de la via Sílvia, pocs metres a l'esquerra. Si fa o no fa... la dificultat és molt similar, placa tombada i amb bona pressa amb algun petit tram de pressa més petita, equipat amb bolts.\nUn cop a la reunió veig la de l'Aresta Brucs uns metres a la dreta, mentrestant el Jordi no para de preguntar-se què fa aquí dalt...\nEl segon llarg es molt curtet i es pot encarar flanquejant cap a la dreta, per l'Aresta Brucs, no tant a la dreta amb un pas desplomat, recte de la reunió on som o per un clau que es veu a una fissura per l'esquerra. Nosaltres sortim recte amunt, amb un parell de passos verticals i polits per tombar-se ràpidament i arribar al cim.\nLa baixada caminant cap al nord i desgrimpant un parell de ressalts, el primer amb un espit per si de cas. De tornada fem una paradeta a la Pelada per fer unes vies curtes i on s'atreveix fins i tot a fer un petit ressalt de primer.\nUna jornada molt agradable però no se jo si el Jordi es deixarà "enganyar" un altre vegada........\nFent el Friky\nUn cap de setmana amb unes prediccions nefastes ens fan canviar el pla d'anar al Cadí, però com la companyia és molt poc habitual( el Jordi, un amic de la infància) dissabte quedem per anar a fer una volta per veure que es pot fer. Com a mínim caurà una botifarra a la Vinya Nova.\nA primera hora plou amb força , malgrat això tirem cap a Montserrat el Jordi, la Sandra, la Bea, el Pau i jo, passem per davant de la Vinya Nona i com el temps no està molt lleig ens apropem al pàrquing del Clot de la Mònica, allà em miro la Pastereta per anar a l'Aresta Est però es veu mullada i al Jordi li fa una mica de "canguelis" ( ha escalat un parell de cops i vies curtes)... així que decidim anar a fer esportiva a Collbató.\nEns apropem al sector d'iniciació El Jardinet i fem les quatre vies de l'esquerra, molt senzilles i molt equipades, nosaltres passem be amb tres cintes. Em quedo amb ganes de fer les de la dreta però per aquestes necessito una mica més de material.\nUn matí molt agradable i bona companyia, però reconec que qui més a escalat amb diferència ha sigut en Pau que no para d'enfilar-se per tot arreu...\n...també m'ha semblat veure al Jordi, després de tants anys, més disposat per tornar-hi. Segur que el tornem a veure enfilant-se per les parets.\nPer diumenge parlo amb l'Albertako i com el temps encara és inestable ens apropem a Subirats per fer uns totxos, ens acompanyen la Helen, la Bea i el Pau.\nFeia molt de temps que no trepitjava aquesta zona, com a mínim set anys i el cert és que he trobat les poques vies que em fet bastant "sobades", a més de força gent i moltes vies ocupades però no per persones sino per cordes...\nUn cap de setmana ben tranquil i familiar, més per sortir una mica i estirar els braços que no pas per escalar...


LAFOU-TERRA ALTA | Cupatges\n15 | 02/10/2012 a les 08:09h\n“Reserva Espiritual de Qualitat amb Garnatxa Blanca”\nSí amics, efectivament la DO Terra Alta, a Tarragona, és la zona del món amb més quantitat de Garnatxa Blanca; és com una espècie de Reserva Espiritual de les Garnatxes, també de la negra, perquè els seus habitants, viticultors i gent del camp, han confiat en allò que és seu. Tot i que també hi ha altres coses, hem d’admirar a banda de la qualitat el fet que existeixin zones a Espanya que preservin el que és autòcton i a més a més elaborin bons i fins i tot grans productes; perquè de l’amable i generosa garnatxa blanca en neixen vins genials, carnosos, saborosos i que estan a punt de convertir-se en vins de moda de cara als entesos i amants dels vins amb tipicitat i territori.\nDoncs aquest és el cas del vi LAFOU-Els Amelers (expressió tradicional dels ametllers). Un vi elaborat amb cap i pensant en el futur, on la fusta només s’hi troba en un 25%, ben criada en bones barriques (molt poc torrades!) que al final s’uneix amb el vi, el qual sempre està en contacte amb les mares en acer inoxidable. Una combinació d’allò més perfecte que li fa mantenir l’acidesa i frescor, la carnositat i l’equilibri; que combina les notes cítriques, el préssec i les minerals com el sílex. Tota això és en part el que el fa diferent i segons el meu parer, també longeu amb una bona evolució en ampolla, tot i que ara està perfecte per a ser consumit.\nGastronòmicament, és un vi ideal per acompanyar carns blanques com el pollastre de corral o inclús un plat de mar i muntanya, gambes o llagosta, això ja depèn dels gustos de cadascú. També és perfecte per a formatges de cabra i ovella, inclosos els de bona curació.\nEn fi, un vi molt especial.\nSalutacions i Garnatxa Blanca.


Comença el Casal d'estiu amb totes les places plenes\nL'Institut és, juntament amb la Nau dels 50 metres, l'escenari del Casal d'estiu.\nAvui ha començat el Casal d'estiu que organitza l'Àrea de Joventut de l'Ajuntament de Palamós. L'activitat es divideix en el Casal d'Estiu per a mainada de 3 a 12 anys, i el Casal Esportiu, adreçat a infants de 7 a 12. El casal estiuenc de Palamós es fa fins al 31 d'agost, i manté els escenaris de la Nau dels 50 metres i de l'Institut. S'han ocupat les 170 places que hi havia disponibles.\nPer tal de poder garantir les mesures de prevenció de la Covid-19, enguany s'han organitzat els participants en grups de convivència amb una ràtio general de 10 infants per grup. Cadascun té un monitor responsable que dinamitza jocs i activitats dissenyades prèviament per garantir que no hi hagi contacte o proximitat física. El Casal d'Estiu de Palamós també tindrà un responsable d’higiene i seguretat. Es demana als infants que es rentin les mans amb aigua i sabó sempre que es canviï d’activitat, i abans i després dels àpats. Pel que fa a les mesures col·lectives, hi haurà una neteja i desinfecció dels materials i els espais, vàries vegades al dia. Unes limitacions que s'han hagut de gestionar, com explica la regidora de Joventut, Marina Àlvarez, en declaracions que ha fet aquest matí al programa de Ràdio Palamós 'Preguntes'.\nL'any passat, el Casal d'estiu municipal de Palamós no va poder garantir totes les places necessàries per a la mainada de famílies vulnerables. Això s'ha resolt ara, ha dit la regidora Marina Àlvarez.\nEls preus del Casal municipal de Palamós són de 150 euros pel torn de matí, 160 si també s'agafa el servei de menjador. La inscripció es pot fer per setmanes individuals, quinzenes o dies eventuals, amb les quotes proporcionals en cada cas. Fins al 31 d'agost, el Casal es fa els matins, de nou a una, mentre el servei de menjador és de la una a les tres.\n17/07/2020 - Junts per Catalunya demana solucions per al Camí Vell de la Fosca\nEl grup de Junts per Catalunya, en l'oposició a l'Ajuntament de Palamós, demana un projecte de...\n17/07/2020 - Una topada entre dos vehicles mobilitza serveis d'emergència a la zona del port\nCap a la una de la tarda hi ha hagut un accident de trànsit a la zona del giratori que hi ha al...\n28/05/2020 - Societat A punt per a les preinscripcions d'un Casal d'Estiu atípic


Moltes parelles joves, quan ja porten un cert temps juntes, es plantegen si els convé més fer-se parella de fet o concertar un matrimoni. Totes dues figures reflecteixen un contracte entre dues persones del mateix o diferent sexe, pel qual es comprometen a mantenir una relació estable de parella, que comporta una sèrie de drets i obligacions, però el matrimoni aporta uns avantatges que no es preveuen per a les parelles de fet.\nPer exemple, en tot dos casos, quan un membre de la parella mor, el supervivent té dret a l'herència del primer o a l'usdefruit universal si tenen fills, i podrà demanar que se li reconegui una prestació de viduïtat a càrrec de l'Estat. Ara bé, per obtenir la pensió de viduïtat, al supervivent casat se li presumeix que convivia al moment de la mort de la parella; en canvi a la parella estable no. I això, que sembla una insignificança, pot convertir-se en un problema si un dels membres de la parella estable està empadronat a un lloc diferent, pels motius que siguin. S'arriscaria a que no li reconeguessin el dret a la prestació.\nUn altre cas és que, si un matrimoni es divorcia i es reparteixen els béns que tenien en comú, aquestes transmissions estan exemptes de tributar, cosa que cal tenir molt en compte ja que, si parlem d'habitatges, la quota a pagar podria ser molt elevada. Aquest benefici no el tenen les parelles de fet que se separen. En aquesta línia, les parelles de fet no poden presentar la declaració de renda de forma conjunta i, per tant, tampoc es poden aplicar els beneficis fiscals previstos.\nUn altre exemple és que els cònjuges poden transmetre's entre ells les participacions que tinguin en societats, sense haver de demanar permís a la resta de socis, que no tindran cap dret preferent a comprar-les.\nAquests són alguns dels exemples, entre molts d'altres, que fan que la figura del matrimoni sigui, al nostre parer, més pràctica a nivell jurídic, sobretot des que es permet el divorci lliure sense causa.\nEn casos de divorci o ruptura de parelles de fet amb fills comuns, el millor sempre és pactar un conveni regulador, ja que això facilitarà el compliment de les obligacions i afavorirà les relacions entre els pares respecte del tracte amb els fills. No cal dir que una bona entesa entre els pares evitarà problemes emocionals als fills.\nÉs important pactar una pensió d'aliments, si és el cas, que respongui a les necessitats reals dels fills, però ajustades a la nova situació familiar, que tindrà més despeses atesa la duplicació d'habitatges.\nEn aquest sentit, és molt útil reflectir en el conveni els càlculs a partir dels quals s'ha establert l'import de la pensió per a cada fill: els imports de les despeses per partides, els ingressos del pare i de la mare, el percentatge de contribució a les despeses de cada progenitor, etc.\nI encara és més important pactar els paràmetres en funció dels quals es podrà rebaixar o augmentar la quantitat de la pensió, per exemple, per una pèrdua de feina o modificació de les circumstàncies laborals que origina una disminució o augment dels ingressos econòmics.\nSi això no es fa i es dóna un d'aquests supòsits, haurem d'anar al jutjat a demanar la rebaixa o augment de la pensió, però mentrestant haurem de continuar pagant allò pactat, per més dificultós que es faci. Recordem aquí que la situació d'atur no genera per sí sola el dret a exigir la rebaixa de la pensió.\nAixí doncs, per més que costi mantenir el cap clar en aquestes situacions, preocupem-nos de pactar un bon conveni regulador, ajustat a la realitat actual i previsor amb les situacions futures, i ens estalviarem molts maldecaps.


Mor Ana Marín, la primera regidora que va tenir Torredembarra - TDB Actualitat\nREDACCIÓ / JORDI SALVAT\nAquest diumenge, 29 de desembre, ha mort Ana Marín, qui va ser la primera regidora que va tenir l’Ajuntament de Torredembarra. Nascuda a Tarragona, des d’inicis dels anys noranta residia a Torredembarra. Com a cap de llista del Partit Popular, Ana Marín Ceballos es va convertir en regidora el 1999 i va mantenir la seva acta fins el 2007. Va formar part dos cops del govern torrenc, amb els convergents Santiago Segalà (1999-2000) i Miquel Àngel Lecha (2003-2004). Professionalment es va dedicar a la publicitat i va cofundar el 1993 amb el seu marit, Antoni Vilà, el mensual d’informació local Torredembarra al Moment, que el 1997 va esdevenir el Diari de la Torre.\nL’equip del Torredembarra Actualitat s’uneix al condol per la mort d’Ana Marín i acompanya en el sentiment de tant sensible pèrdua a familiars i amics. Per recordar la seva figura recuperem el retrat que l’octubre de 2012 va publicar al Diari de la Torre en la seva secció Torrencades Jordi Salvat, director del Torredembarra Actualitat.\nTorredembarra va haver d’esperar fins l’any 1999 per veure una regidora asseguda al ple municipal. Dues dècades de democràcia amb una política local protagonitzada només per homes. Ana Marín, cap de llista del Partit Popular, en va ser la primera regidora. Va viure vuit anys molt intensos en el Dragon Khan de la política torrenca, passant per govern i oposició, veient caure dos alcaldes i alternant-ho tot amb la seva feina, la de comercial del Diari de la Torre, el degà de la premsa local del municipi.\nAna Marín Ceballos va néixer a Tarragona, on ara està el Corte Inglés. Llavors hi havien les Cases dels Mestres. El seu pare ho era, de mestre. L’Ana ha treballat sempre, des de ben jove, com a comercial, en diferents sectors, i ho ha combinat amb la vida familiar. Només va deixar de treballar quan els fills eren molt petits. Després hi va tornar, fins fa un any i escaig, quan es va jubilar.\nMarín va conèixer Torredembarra recorrent els seus carrers i els seus comerços com a comercial del setmanari Claxon. Hi va haver un moment que es van adonar que passava més hores al municipi torrenc que a Tarragona, on hi vivia. Anava a la perruqueria a Torredembarra. Comprava al mercat a Torredembarra. Passejava per Torredembarra. I ella i el seu marit van decidir buscar un pis a la localitat. Quan el van trobar, al Passeig de la Sort, van venir-hi a viure. Van arribar a la nova llar el 1991, just la nit que s’acabava de signar el pacte pentapartit que desplaçava Celestí Salort de l’alcaldia de Torredembarra, tot i ser el candidat més votat en aquelles històriques eleccions. Ella, militant del PP de Tarragona, ja estava informada d’aquest canvi polític tan transcendental pel municipi.\nL’Ana i el seu marit, l’Antoni Vilà, van engegar llavors el Torredembarra al Moment, una publicació mensual impulsada pel Grup Claxon i dedicada íntegrament a un poble que anava esdevenint ciutat. La primera pedra i la inauguració del port, el récord Guiness de la senyera o la construcció de la depuradora municipal són algunes de les grans notícies d’aquella època. Després d’unes mesos a la cadena de publicacions Arreu, l’estiu de 1997 naixia el Diari de la Torre, una publicació impulsada pel tàndem Vila-Marín, aquest cop sense cap gran grup de comunicació darrera. D’històries i anècdotes en poden explicar moltes, incloent intents de segrest de la publicació des de l’alcaldia. O també aturar unes hores la impressió per incloure una esquela gratuïta d’un familiar d’un bon amic. Dues cares de la mateixa moneda. L’Ana enumera tres claus perquè una publicació gratuïta local tingui èxit: que es reparteixi bé, ser al carrer el dia que el lector l’espera i la veracitat de les notícies. Apuntat queda.\nEl 1999 és un any de canvi en la vida de l’Ana Marín. Vinculada des de feia molts anys al PP, de l’època de Manuel Fraga liderant Alianza Popular, quan va arribar a Torredembarra va començar a militar a l’agrupació torrenca i en les eleccions del 1995 ja va ocupar el tercer lloc de la llista popular. Quatre anys després va ser escollida candidata a l’alcaldia i es va convertir en la primera regidora de la història de Torredembarra i membre del govern al costat dels sis regidors de CiU. Va assumir la regidoria de Sanitat i assenyala que va ser una experiència dura en un govern on estava molt sola. El pacte va durar menys d’un any i poc després que Marín abandonés el govern, Santiago Segalà va presentar la dimissió com alcalde i el número dos convergent, Miquel Àngel Lecha, va ser escollit nou alcalde. Aquells van ser dies molt intensos, de fortes pressions i va decidir marxar uns dies al seu refugi pirinenc per allunyar-se de la voràgine política torrenca. Amb Lecha de batlle, ella va restar a l’oposició i van ser ERC i PSC els nous socis convergents.\nTres anys després va tornar a ser cap de llista popular i després d’unes intenses negociacions es va incorporar al govern en un pentapartit (CiU, PP, GIT, ADMC i VUT) que tampoc no va durar. Marín explica que l’ambient en aquell executiu es va tornar irrespirable per l’enfrontament de dos dels seus membres i va acabar explotant. Ella va tornar a l’oposició, fins que el 2007 va deixar la política activa tot i continuar com a militant de base. Continua creient en el PP i està convençuda que ens traurà de la greu crisi econòmica actual. D’aquell segon pas del govern en guarda bon record de quan va estar al capdavant del Patronat Municipal de Turisme i del bon equip que va formar amb els tècnics de l’àrea, impulsant activitats com la Diada del Bull.\nCom es compagina la política i una feina com la de comercial d’un periòdic local? La recepta d’Ana Marín era repartir la jornada. Pel matí es dedicava a l’Ajuntament i a la tarda, al diari, excepte quan tenia un ple. Parlant amb l’Ana, queda clar que enyora més trepitjar el carrer i anar pels comerços de Torredembarra buscant i renovant la publicitat del Diari de la Torre que els plens municipals i la vida política. Afirma que pesen més els bons records que els dolents i que ha fet molts més amics que enemics. La cirereta del pastís ha estat aconseguir la continuïtat del Diari de la Torre després de la seva jubilació i la del seu marit. Reconeix que ara l’espera més que abans cada número de la publicació de la premsa local torrenca. I gaudia de la merescuda jubilació entre Torredembarra i el Pirineu, sense les obligacions del Diari de la Torre i la política local.\nFOTO: Jordi Salvat


Actualitat Girona - 17/05/2017 - 17:52\nL'objectiu de l'ens és promoure una estratègia territorial compartida per fomentar un model socioeconòmicmés democràtic, just i sostenible\nImagen 1 de 1 - Foto de grup\nL'Ajuntament de Girona ha participat aquest matí en l'acte formal de constitució de l'Associació Xarxa de Municipis per l'Economia Social i Solidària (XMESS). La ciutat és un dels 31 municipis que s'han adherit a l'ens i que representen el 44% de la població de Catalunya. L'alcaldessa de Girona, Marta Madrenas, i la regidora de Promoció Econòmica, Desenvolupament Local i Turisme de l'Ajuntament, Glòria Plana Yanes, han assistit a l'acte constituent avui a Barcelona.\nL'objectiu fundacional de l'associació és promoure, reforçar i consolidar l'economia social i solidària, fixar objectius i estratègies comunes i fomentar la cooperació i l'acció conjunta dels diferents municipis a l'hora d'impulsar polítiques públiques. Es tracta, doncs, d'intensificar una estratègia territorial compartida, per fer de l'economia cooperativa, social i solidària (ESS) un dels instruments principals de superació de les actuals desigualtats socials, de generació d'ocupació de qualitat i, en definitiva, d'impuls d'un nou model socioeconòmic més democràtic, just i sostenible.\nL'alcaldessa Marta Madrenas ha destacat que "és important que Girona estigui present en noves associacions com aquesta, col·laborant amb altres ajuntaments i compartint experiències. Aquesta xarxa uneix dos objectius, el de la dinamització econòmica i el de la solidaritat, els quals són precisament dos aspectes que des de la ciutat treballem incansablement". La regidora Glòria Plana Yanes ha afegit que "aquesta xarxa emergent combina la pràctica econòmica amb el moviment social apostant per noves formes de consumir i produir des de la responsabilitat social i l'arrelament territorial, és a dir, impulsant relacions responsables amb els altres i amb l'entorn des de la pròpia economia".\nA més de Girona, formen part de la XMESS els següents municipis: Arbúcies, Argentona, Artés, Badalona, Barcelona, Cabrils, Cardedeu, Castellar del Vallès, Celrà, Cerdanyola del Vallès, Collbató, Cornellà de Llobregat, el Prat de Llobregat, Manlleu, Mataró, Mieres, Montornès del Vallès, Navàs, Palafrugell, Ripollet, Sabadell, Salt, Sant Adrià de Besòs, Sant Boi del Llobregat, Santa Coloma de Gramenet, Sana Margarida i els Monjos, Santa Perpètua de Mogoda, Terrassa, Vilafranca del Penedès i Vilassar de Dalt. D'altres ajuntaments preveuen associar-s'hi al llarg de les properes setmanes i mesos.\nEl Pla de Treball 2017-2019 que s'ha marcat la XMESS té tres línies estratègiques d'actuació: ajudar a enfortir l'economia social i solidària a cada municipi; incidir i relacionar-se amb altres actors, i visibilitzar la Xarxa i les iniciatives relacionades amb l'àmbit per part dels seus membres.\nPer tirar endavant el Pla, s'ha elegit una Comissió Executiva de la qual Girona forma part juntament amb Barcelona, Santa Margarida i els Monjos, Manlleu, Badalona, Mataró, Mieres, Sabadell i Santa Coloma de Gramenet. La Comissió representa la diversitat territorial i de la dimensió dels municipis membres de la xarxa.


Ciutats: àgora o metàstasi? | rastres, vestigis, derelictes\n17 dimecres juny 2015\nPosted by suberna in Dèries íntimes, Geopoètica\nUn ideal de civilització\nSuposo que devia estar amollant el meu conegut blasme antiurbà i que devia insistir-hi més del compte. Perquè el meu amic Paolo, amb un instint sempre despert contra tota fàcil complaença, i malgrat ser un entusiasta dels poblots més petits, remots i aïllats que sigueu capaços d’imaginar, m’ho va deixar caure: “sí, però atenció, que ja els alemanys medievals ens advertiren que la stadluft macht frei.\nEn efecte, “l’aire de la ciutat allibera”. O potser millor, evitant la literalitat, “la ciutat fa homes lliures”. I encara que aquesta sentència remetés al precepte legal pel qual un serf de la gleva quedava manumès després de residir en una ciutat lliure durant un cert període de temps, sense que el seu senyor pogués reclamar-lo, i que posteriorment fos un lema mitjançant el qual les classes ciutadanes expressaven la seva voluntat d’ independència de la noblesa terratinent imperial, el seu sentit ha transcendit. La màxima simbolitza el poder de l’existència urbana per emancipar els individus. En oferir-los més possibilitats de desenvolupament gràcies a una xarxa de relacions més variada i menys endogàmica, per mitjà de a seva configuració multipolar i dels superiors obstacles de les autoritats per exercir un control efectiu sobre els seus habitants, les ciutats han facilitat una mobilitat social que en entorns rurals ha estat més complicada. També es podria argumentar que la confluència de gent molt diversa amb qui conviure i haver d’entendre’s ha sigut una escola de tolerància. I en la seva qualitat de fòrum i espai de conflicte més obert i canviant, han sigut les ciutats les que des de molt antic han permès a més persones participar dels àmbits de decisió i exercici de la sobirania sense que una condició d’origen en limités tan fortament les opcions. L’èxode a les ciutats ha tingut, és clar, un aspecte econòmic indefugible, però també ha representat un moviment per a permetre a desposseïts de tota mena canviar unes predeterminacions molt estretes i prosperar en una dimensió no només material.\nA banda, la ciutat, per paradoxal que ens sembli, compta també amb defensors des d’una perspectiva mediambiental. En un món on la població no para de créixer i la petjada ecològica d’augmentar, les grans urbs podrien ser l’única manera de salvar el territori d’una expansió devastadora. El malson de l’urbanisme sprawl anglosaxó ho explica molt bé: no concentrar la població significa també una immolació de qualsevol zona verge. Alhora, l’absència d’espai entre persones redueix el cost del transport de mercaderies i de gent, en redueix el consum energètic i permet finançar i escometre de manera més rendible infraestructures sostenibles de gestió de recursos.\nEn darrer terme, la ciutat presenta també atractius comercials i culturals. L’existència d’una massa crítica de persones agrupades permet una diversificació de les ofertes que no és viable en altres condicions. L’especialització en certes mercaderies o les propostes excèntriques se sostenen en la capacitat de trobar un públic mínim que faci rendible allò que no és massiu o de primera necessitat. La ciutat, oferint-ho, eixampla així els horitzons, fent-nos proper i accessible allò que no tindríem a l’abast sense ella. Per altra banda, la promiscuïtat urbana i la densitat d’idees concentrades en un mateix indret en facilita l’intercanvi i en torna més eficaç la circulació.\nEl que vull dir és que jo, que he viscut gairebé sempre en ciutats o en els seus extraradis, sóc ben conscient de les seves fortaleses i dels deutes que hi tenim. Però en veig igualment el revers amarg. Fa un temps, vaig prometre al meu amic Xavier Boneta, un enamorat de la vida urbana i un apassionat de l’estudi de les seves formes que li argumentaria la meva progressiva dissensió amb allò que, malgrat tot, la ciutat proposa. Que tractaria d’explicar-li perquè l’emancipació innegable que en molts aspectes pràctics va suposar l’emigració a les ciutats –en el nostre cas parlaven del gran moviment posterior a la Segona Guerra Mundial- portava un preu aparellat que cada dia tinc menys clar que valgués la pena pagar. I és que des del final de l’edat moderna, quan l’escat demogràfic per una banda i la despossessió de camperols expulsats dels seus terrosos per la creació de grans latifundis per l’altra empenten a grans masses de gent a buscar la subsistència en les industries urbanes, la ciutat ha representat un vector d’alienació.\nEl moviment del camp a la ciutat a la Xina o Àfrica segueix els esquema dels viscuts a Europa o Amèrica i posa sota setge i arrasa les cultures camperoles. Com explica meravellosament Ian Johnson al NYTimes, és el gran desarrelament (http://www.nytimes.com/2013/06/16/world/asia/chinas-great-uprooting-moving-250-million-into-cities.html)\nLes comunitats rurals, travades per vincles de solidaritat molt antics i regides per costums i modes d’organització que formaven un tot coherent i especialment adaptat a un entorn determinat s’escapcen. El resultat és un desarrelament i una interrupció en la transmissió de cultura i coneixements tradicionals que no ha deixat d’intensificar-se fins els nostres dies. A les ciutats els homes queden així sotmesos a formes noves i potser pitjors de dominació que les que abandonen. El lligam a modes específics de vida, a un paisatge nadiu concret, a una identitat particular es desfà i el substitueix un fluid viscós i informe que potencia la precarietat, la inestabilitat i la dissolució de tota noció de diferència. La vida a les metròpolis modernes deshumanitza, en la mesura que ens converteix en peces intercanviables, en membres d’una col·lectivitat massificada que propicia l’anonimat, l’individualisme i les relacions abstractes, així com la pèrdua d’un sentit de pertinença i de continuïtat, del sentiment orgànic de l’existència que gaudien les velles societat camperoles. Les ideologies del cosmopolitisme i l’universalisme, nascudes i crescudes al recer de les ciutats modernes, promocionen una espècie de deure impersonal i una moral general compartida que difumina tot contrast cultural i neutralitza les respostes divergents. És a la ciutat que s’aferma el malson de la globalització, de l’anivellament humà que ens dificulta enormement la recerca d’un sentit propi per l’existència i ens obliga a assumir un sol credo indistint, una sola forma de producció i de consum, una percepció idèntica del món i de les maneres d’habitar-lo.\nNo nego que les ciutats també han tingut la capacitat de generar cultures vibrants i arrelades (tot i que la majoria es trobin en el moment present en un estat avançat de dissolució) però trobo que han vehiculat en molt superior mesura la seva anihilació i han permès els experiments d’enginyeria social més destructius. I és d’aquí d’on neix el meu rebuig al fet urbà i el meu impuls periòdic d’apartar-me de la vida inautèntica que concedeix per defecte. Sols que em temo que ja no va quedant enlloc on fugir.


Editar notes dels passatges al GarageBand de l’iPhone - Assistència d'Apple\nEditar notes dels passatges al GarageBand de l’iPhone\nPots editar les notes dels passatges dels instruments tàctils de color verd. L’editor és com una versió en primer pla de la visualització de pistes, on es mostren les notes del passatge en forma de barres rectangulars. Quan obres l’editor, pots canviar el to, la llargada (durada) o la rapidesa de cada nota individual. En alguns instruments, també pots canviar l’articulació de les notes o l’instrument que reprodueix la nota. Les notes dels passatges blaus no es poden editar.\nTambé pots desactivar “Ajustar a la graella” per editar les notes sense la graella. Per saber com pots desactivar “Ajustar a la graella”, consulta Editar passatges al GarageBand de l’iPhone.\nToca dues vegades un passatge i llavors toca Editar.\nArrossega amunt o avall en un passatge amb dos dits.\nS’obre l’editor. Pots arrossegar cap a l’esquerra o la dreta per desplaçar-te enrere i endavant per l’editor, arrossegar amunt o avall per veure notes de més amunt o més avall, i ajuntar o separar els dits per apropar-te o allunyar-te.\nSeleccionar notes a l’editor\nToca una sola nota per seleccionar-la.\nMantén premuda una nota i llavors toca altres notes per seleccionar-les.\nMantén premuda una part buida de l’editor i, a continuació, arrossega sobre diverses notes per seleccionar-les.\nMantén premuda una barra de notes de l’angle esquerre de l’editor per seleccionar totes les notes d’un to determinat.\nToca de manera sostinguda el botó “Afegir notes” de la banda esquerra de la barra de controls i, a continuació, toca a l’editor. També pots arrossegar el botó “Afegir notes” cap a la dreta per bloquejar-lo.\nMoure notes en el temps\nSelecciona una nota o diverses i, a continuació, arrossega-les cap a l’esquerra o la dreta.\nModificar el to de les notes\nSelecciona una nota o diverses i, a continuació, arrossega-les amunt o avall.\nEn les cançons de bateria, en moure les notes amunt o avall varia el so de la bateria per a les notes.\nModificar la llargada de les notes\nSelecciona una o més notes i, a continuació, arrossega l’ansa de doble fletxa de l’última nota seleccionada.\nModificar la dinàmica de les notes\nSelecciona una nota o diverses i, a continuació, toca l’última nota seleccionada.\nArrossega el regulador cap a l’esquerra o la dreta.\nModificar l’articulació de les notes\nToca Més i, a continuació, toca Articulació.\nL’opció Articulació només es troba disponible per a l’instrument tàctil Cordes.\nToca l’articulació que vols que utilitzin les notes.\nModificar l’instrument que reprodueix les notes seleccionades\nToca Més i, a continuació, toca Instrument.\nL’opció Instrument només es troba disponible per a l’instrument tàctil Cordes.\nToca l’instrument que vols que reprodueixi les notes.\nMou el cursor de reproducció fins al punt on vols enganxar les notes.\nToca una zona buida de la visualització de pistes i, tot seguit, toca Enganxar.\nQuan el botó “Afegir notes” està premut, o bé bloquejat, pots eliminar notes simplement tocant-les.\nTancar l’editor i tornar a la visualització de pistes\nAnterior Editar passatges Següent Canviar la configuració d’un passatge


Share This : Adéu a Fuerza Nueva\nQuè és això? Amb aquesta pàgina pots utilitzar els enllaços cap a la Web Social per guardar Adéu a Fuerza Nueva en un lloc social de favorits, o bé utilitzar el formulari E-mail per enviar un enllaç per e-mail.\ndesembre 25, 2007\nAdéu a Fuerza Nueva\nA Gelida, sota el pont de l’Autopista sobre la Carretera de Sant Llorenç sempre havia estat un punt estratègic de penjada de cartells. Anunciaven tots tipus d’esdeveniments, revetlles, concerts, campanyes electorals, etc. Especialment destacat era a banda i banda un cartell de Blas Piñar i el seu partit polític Fuerza Nueva que gràcies a l’alçada que estava situat no hi havia manera de tapar-ho.\nLa capa de cartells a les parets era més que gruixuda, provocada per enganxar un cartell sobre l’altre des de temps gairebé immemorial. Però el cartell del Blas Piñar aguantava “contra viento y marea” molt cofoi. Després de 30 anys i a punt de convertir-se en un museu a l’aire lliure del cartells, finalment s’ha fet la neteja d’aquest espai i ha pogut desaparèixer. S’ha dignificat el camí cap a l’estació de tren que fan molts gelidencs cada dia caminant.\nPart d’aquesta actuació dedueixo que ha estat el repintat de la carretera, el qual ha inclòs dos passos de peatons, amb respectives rampes per a persones amb dificultats, a la rotonda de Can Panyella que comuniquen les tres vies que conflueixen. Es curiós que no han pintat un pas de peatons entre les voreres del restaurant i la nova benzinera. Només puc pensar que no s’ha fet perquè la carretera és responsabilitat de la Diputació i aquest és un tram del carrer Camí de Can Valls pertanyent al polígon, competència de l’Ajuntament i per tant ho hauria de fer aquest. La veritat que es podien ficar d’acord per acabar la feina malgrat els límits administratius.\nTechnorati Tags: Blas Piñar, Fuerza Nueva, Autopista, Carretera, Diputació\nTornar a: Adéu a Fuerza Nueva


La compra del CF Reus per uns inversors de Miami resulta ser una ‘fantasmada’ - El triangle\nEl triangle setmanal, Esports, Poders\nRes ha canviat després de la fugida de Joan Oliver i als americans només els preocupa no perdre el club xinès BIT FC, comprat el 2017\nEls germans Onolfo encara no han aportat ni un dòlar, malgrat les fantasioses promeses.\n“Els americans Russel Platt i Clifton Onolfo compren el CF Reus i el salven del desastre”, anunciaven els titulars de la premsa de Tarragona el 21 de gener passat, reflectint una sensació d’alleujament i de certa satisfacció social al final de la llarga agonia i patiment de l’etapa de Joan Oliver com a propietari de l’entitat. En aquells dies, però, l’aparell estatutari de la Lliga de Futbol Professional (LFP) ja havia desnonat l’equip de la competició, mentre que els pocs jugadors amb contracte havien quedat lliures gràcies a una sospitosa promesa del mateix Oliver. Els germans Onolfo, caiguts providencialment del cel a l’últim moment, acabaven de comprar un club mort, sense equip, sense recursos i sense lliga on jugar.\nPer què? La pregunta ningú se la va plantejar més enllà de la sensació d’haver salvat el Reus de caure en l’abisme. Almenys, en aquell moment. L’adquisició pels tres euros que va cobrar Joan Oliver en l’operació va ser celebrada com el principi d’una nova era d’il·lusió i de felicitat, inclosa l’esperança de presentar recursos i garanties financeres a temps per la readmissió a la Lliga 123. Una sensació ratificada per les primeres declaracions dels Onolfo en nom d’US Real State Investment, la immobiliària de Miami sobtadament enamorada del Reus, adornades de grans plans de generació d’ingressos i d’impactants plans de futur. Entre ells, construir un nou estadi per a 16.000 espectadors, una cosa sorprenent tenint en compte que el club amb prou feines compta amb poc més de 2.000 abonats i que l’entitat ni tan sols és propietària de l’estadi municipal on juga. O jugava.\nUn mes i una setmana després, de Miami no ha arribat un sol dòlar, ni cap euro tampoc, la justícia esportiva ha expulsat el Reus, el primer equip ja és història i els treballadors que quedaven -personal administratiu, serveis i cos tècnic del futbol base- han denunciat els Onolfo per impagament de les mensualitats. La foscor ha tornat per quedar-se.\nL’explicació és ben simple: als nous propietaris no els preocupa en absolut el Reus, ni el d’abans ni en el seu format actual, sense esquelet esportiu, ni tampoc patrimonialment ni de bon tros com a projecte de futur. Per descomptat que, més enllà de la seva amabilitat, els Onolfo no se senten compromesos ni en deute amb una afició que, existeixi o no, no té cap legitimitat per exercir qualsevol acció legal o administrativa respecte al CF Reus com a SAE.\nLa connexió Miami-Reus cal buscar-la en una altra dimensió i retrotreure’s al mes d’abril del 2017, quan Joan Oliver va anunciar, per sorpresa, la compra del BIT FC, un club de futbol xinès de segona divisió, aleshores el primer club propietat de capital estranger d’aquell país. L’acord va ser presentat a Pequín pel mateix Oliver com una actuació estratègia clau per al futur del Reus. Molta xerrameca, fanfàrria, promeses i res més. El “germà” xinès del Reus va caure en l’oblit.\nNo així per als que van pagar la festa, una sèrie d’inversors de Miami animats per un pseudoempresari amb residència a Sant Cugat, pel que sembla un especialista a olorar bons negocis, ràpids i rendibles arreu del món, conegut de l’entorn de Joan Laporta. A través de l’expresident del Barça es va organitzar l’adquisició del club xinès per una quantitat propera als 20 milions d’euros, i va actuar com a titular de la compra el CF Reus, que encara avui segueix sent el propietari formal del BIT FC.\nQuan van sorgir els rumors de venda, que en realitat sempre incloïen per part d’Oliver i de Laporta una condicional supeditada a una comissió per a ells i l’arranjament de l’embolic xinès, els probables compradors sortien fugint.\nPRÉSTEC I INTERESSOS\nEn l’agonia, es va donar la possibilitat que Joan Oliver simplement li donés les claus del club, finalment, a qui volgués, al primer que passés per allà, també amb un club xinès en el paquet. Aquella estranya compra, finançada a través d’un préstec avalat pel grup d’inversors de Miami, es va tancar al seu dia amb un acord paral·lel segons el qual el Reus es feia càrrec dels interessos, un compromís que en els pitjors temps de Joan Oliver també es va incomplir, com la resta de les obligacions i responsabilitats contretes moralment i formalment amb la institució de Reus.\nPrevBBConstrumat ya tiene un 75% del espacio contratado\nLa Guàrdia Civil xifra en 17 ME la despesa de la Generalitat en l’Agència Tributària catalana


Difusor » Mural de consens a Baró de Viver\nMural de consens a Baró de Viver\nmaig 5, 2011 | mural de consens,tallers | mural, tallers\nEl barri popular de Baró de Viver està localitzat al districte de Sant Andreu, a la vorera del riu Besòs.\nLa seva història comença amb la construcció de cases barates unifamiliars, l’any 1941.\nEn els anys 1958 i 1985, el barri va viure dues grans transformacions.\nAmb l’arribada massiva d’immigrants, es van construir nous blocs d’edificis, canviant totalment l’aspecte i la vida del lloc fins al moment.\nEls nois que van participar del taller van ser majoritàriament alumnes d’ESO de l’institut Esperança, localitzat al mateix barri.\nL’objectiu del taller desenvolupat per Difusor i l’escola La Llotja, era provocar una reflexió sobre la realitat del barri. Els mateixos nois van escollir, mitjançant una dinàmica de consens, diversos temes significatius a desenvolupar i, posteriorment ,plasmar-los en una pintura mural.\nPer adequar les temàtiques amb el lloc on s’hauria de pintar, la paret lateral d’un pavelló esportiu, es va decidir seleccionar les mes relacionades amb els esports típics que es practiquen allà (futbol i lluita greco-romana), així com el riu, i la relació entre la gent del barri, tema que els joves han destacat.\nAmb l’objectiu de facilitar la cohesió grupal vam realitzar dues dinàmiques d’empoderament. A través de l’activitat i el contacte físic preteníem fer-los veure que són capaços de fer allò que es proposin.\nUna vegada acabades les dinàmiques, vam sortir a l’entorn urbà més habitual per ells amb la intenció de que el fotografiessin i que ens acostessin a la seva realitat quotidiana.\nA través de la visualització de les fotografies i la dinàmica de consens, els joves van extreure els conceptes clau per fer el esborrany.\nDesprès es va passar à la realització dels primers dibuixos col•lectius, il•lustrant els conceptes generats amb anterioritat.\nComençament del esborrany amb una introducció teòrica del art urbà.\nFinalització de l’esborrany i primer apropament à la tècnica del esprai.\nRealització del mural amb tot el material produït (esborrany, plantilles…).\nDia del Joc 2012 »


Feldenkrais en 1 sessió (desembre) : Programació de tallers\nAra ets a: Inici » Tallers » Feldenkrais en 1 sessió (desembre)\nFeldenkrais en 1 sessió (desembre)\nDissabte 14 de desembre de 10.30 a 12h\nProfessora en formació: Majo Villafaina\nFes un tast en una sessió de sèries de moviments específics i sense esforç per descobrir noves maneres d’organització del cos més eficient, lleugera i integrada.\nEl moviment és vida, sense moviment la vida és impensable\nEl mètode Feldenkrais ofereix un marc d’escolta vers un mateix, d’observació atenta i interna, d’exploració de possibilitats dins el moviment, de construcció d’una relació amb un mateix des de la curiositat i no des de la projecció.\nA través de la realització de moviments petits, fets amb una observació conscient, el cos aprèn progressivament a relacionar i diferenciar les parts que es poden involucrar per fer un moviment complex d’una manera integrada, més fàcil i pròpia.\nA les lliçons d¡ATM (Autoconsciència a Través del Moviment) es treballa des de la lentitud, la consciència, la diferenciació i el no esforç, per així saber com es fan els moviments i que el sistema nerviós, com a sistema d’informació que és, descobreixi altres camins per fer-los.\n*Cal portar roba còmode\nMajo Villafaina és professora en formació.\n6,16€\tReserva Comparteix Categoria: Creació, experimentació i moviment, Salut i benestar\nInscripcions a partir del 9 de setembre de 2019 i fins a 3 dies abans de l’inici\t... Más info »


Biblioteca de l'Arjau | Bloc de la biblioteca de l'Arjau\nBiblioteca de l'Arjau\nBloc de la biblioteca de l'Arjau\nAviat comença el LECXIT!!! Vols ser voluntari/a?\nPublicat el 24 octubre 2016 per rcalabui\nCom acompanyar a l’infant a la lectura, segons el programa Lecxit:\nL’escola participarà al certamen de lectura en veu alta\n– Per practicar l’entonació, el ritme, les pauses i la fonètica,\n– Per afavorir la comprensió lectora,\n– Per ser generadora de debat,\n– Per treballar alguns aspectes gramaticals,\n– Per afavorir l’ampliació de lèxic i vocabulari,\n-Per prendre consciència de l’organització de la informació.\nVisita a la biblioteca Joan Oliva\nPublicat el 27 maig 2016 per rcalabui\nEl passat 22 de gener els nens i les nenes de 2n A vam fer una visita a la biblioteca Joan Oliva de Vilanova. Allà vam fer activitats sobre la recerca d’ informació. Piqueu a la foto!!\nSant Jordi a la bilblioteca\nPer Sant Jordi hem fet a la biblioteca un taller de contes amb el Kamishibai.\nRegal de l’AMPA per Sant Jordi\nPublicat el 23 maig 2016 per rcalabui\nMireu quins llibres més bonics que ens ha regalat l’AMPA per Sant Jordi!!!\nJa els teniu a la biblioteca a punt de préstec.\nPublicat el 11 maig 2015 per rcalabui\nLa setmana passada va venir la tieta del Martí i el Guillem Serrano a explicar-nos un conte molt maco a la biblioteca, Els músics de Bremen. Moltes gràcies Anna!\nTardes de contes a la biblioteca\nPublicat el 24 març 2015 per rcalabui\nAhir a la tarda, a la sessió de contes a la biblioteca, vam tenir el gust d’escoltar a la Carme , mare de l’Helena i el Marc Massana explicant el conte del Neda que Neda, aquí us deixem un enllaç per si el voleu tornar a escoltar a casa.\nEns va agradar molt! Moltes gràcies Carme!\nEstrenem temporada de contes a la biblioteca de l’escola.\nAquesta és una activitat que pretén ajudar al foment de la lectura. Volem oferir als nens i nenes de l’escola i als seus acompanyants la possibilitat d’endinsar-se en el món màgic dels contes i de la narració oral.\nEn aquesta ocasió hem gaudit de La rateta que llegia a l’escaleta amb l’Ana, la mare de la Paula Gris.\nAquest conte és de la col·lecció dels Contes Desexplicats amb personatges i relats clàssics capgirats com un mitjó. Amb arguments plens de sorpreses i molt d’humor.\nTertúlia Arjau 10 de novembre\nPublicat el 15 novembre 2012 per xavier vidal\nUna setmana més la tertulia ha estat un espai de debat en el que els nens i nenes de les escoles de Vilanova han opinat sobre notícies curioses que hem trobat a la xarxa… Notícies que d’una manera o altra ens han sorprès i hem volgut compartir amb tots vosaltres.\nTertúlia 20 Octubre\nPublicat el 6 novembre 2012 per xavier vidal\nPàgina web de l'Arjau