Porridge amb llet de coco, nabius i plàtan – THERMOFACILIBO\nAvui un esmorzar de tardor, calentó, suau, nutritiu i molt digestiu. Un porridge amb llet vegetal, nabius i plàtan!!!\nConeixeu el porridge?? És com una “papilla” d’origen celta feta a base de civada i llet vegetal. Es pren calent, i això fa que sigui un esmorzar ideal durant l’època de tardor-hivern. La civada ajuda a regular la temperatura corporal, escalfa el cos, activa el moviment intestinal i, proporciona energia per treballar, estudiar, fer deport. A més, és facilíssim de preparar i admet tantes variacions com cuiners al món. I perquè sigui més complet encara si pot afegir fruita natural, llavors, fruita seca, espècies……\n500 g de beguda de coco\n30 g de sucre moré o panela\nMel d’atzavara (al gust)\n20-25 nabius frescos\nPosar dins el got de la thermomix els flocs de civada, la beguda de coco, i el sucre. Programar 9 minuts, temperatura 90º, gir invers i velocitat 2. Repartir dins de 4 gots o bols i deixar reposar 5 minuts.\nRepartir les rodelles de plàtan i els nabius frescos a sobre de cada got o bol i afegir un rajolí de mel d’atzavara al damunt de cadascun.\nDieta, Esmorzars i berenarsbeguda de coco, flocs de civada integrals, nabius frescos, plàtan, sucre de coco\nPrevious Article Coliflor amb beixamel de carbassó\nNext Article Mini galettes de codony i poma


Ràdio Valira | Dos pisos a Escaldes-Engordany per als joves del CAI\nA partir del mes de gener alguns dels infants i joves que resideixen al Centre d’Acolliment d’Infants i Joves (CAI) de la Gavernera disposaran de dos pisos a Escaldes-Engordany. El consell de ministres d’aquest dimecres va aprovar els contractes d’arrendament, que tindran una durada de cinc anys. Amb aquesta mesura, el ministeri d’Afers Socials busca potenciar un nou model d’atenció a la infància, potenciant els recursos de proximitat i de comunitat i afavorint que puguin compartir activitats en el seu dia a dia de manera més inclusiva, com per exemple anar al parc. A cadascun dels pisos viuran entre 4 i 5 infants i joves tutelats pel Govern i que tindran uns educadors i referents assignats de manera fixa. En cas que sigui necessari també es comptarà amb el suport del personal de l’escola especialitzada Nostra Senyora de Meritxell.\nD’altra banda, el Govern també va adjudicat la primera fase dels treballs d’arranjament de la CS-270 a la vall d’Incles, amb l’objectiu de resoldre les malformacions de la calçada, produïdes a causa del mal estat dels murs petits de sosteniment de la carretera; així com l’adequació i la refecció dels drenatges, que allargaran la vida útil de la carretera. Les actuacions abastaran de forma discontínua des de l’embrancament amb la CG2 fins al punt d’encreuament amb el riu Incles i el riu de Manegor, en uns treballs s’allargaran durant quatre setmanes i tindran un cost de 165.751 euros.\nAquest dimecres també es va aprovar la licitació de quatre places de sotsoficial de nivell B4 per al Cos de Policia, donat que durant el 2019 dos sotsoficials arribaran a la jubilació obligatòria i catorze més podran acollir-se a la jubilació voluntària.\nLes places no generaran vacants, sinó que es proveiran a través de llocs de treball existents d’agents de policia. Els sotsoficials duran a terme tasques operatives i executives, així com funcions de comandament operatiu, supervisió, coordinació i gestió de grups, subgrups i les seccions en les quals s’estructura el cos. La selecció es farà durant el primer semestre del 2019 i els candidats seran nomenats per ordre de mèrits en funció dels resultats obtinguts durant el procés de selecció.\nhttp://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2018/12/145526_thumb_Imatge-exterior-centre-Gavernera-ANA_2082401971_56480546_1339x886.jpg 264 400 Informatius Ràdio Valira http://www.radiovalira.ad/radiovalira/wp-content/uploads/2016/04/logo-exp-1.png Informatius Ràdio Valira2018-12-21 09:50:322019-01-11 18:00:54Dos pisos a Escaldes-Engordany per als joves del CAI\nL’actualització del marc pressupostari tira endavant amb el vot en contra... Només DA vota a favor de la llei de l’esport i l’oposició li retreu...


BARCELONA / Google StreetView apropa al món les estacions d'FGC\nFerrocarrils de la Generalitat de Catalunya (FGC) i Google han unit esforços per apropar l’interior de les estacions d’FGC als internautes d’arreu del món\nDes d’avui ja es poden visitar les estacions de Pl. Catalunya, Provença, Gràcia i Muntaner de la línia Barcelona-Vallès, i les de Pl. Espanya i Europa | Fira de la línia Llobregat-Anoia, tan sols accedint a Google Maps i triant l’opció de visualització Street View.\nLes visites interactives per les estacions permeten recórrer tant l’interior dels vestíbuls com descobrir tots els racons de les andanes. Aquesta eina es considera de gran utilitat per als usuaris esporàdics del servei d’FGC, però també per als turistes que es desplacin amb tren durant la seva estada. Les imatges permeten identificar ràpidament on són els ascensors, les validadores o les màquines de venda de bitllets, entre d’altres.\nAixí, per exemple, la visualització de les estacions de Pl. Espanya i Europa | Fira permetrà als milers de congressistes que utilitzen FGC durant els dies del Mobile World Congress, que enguany se celebra del 26 al 28 de febrer i l’1 de març, planificar millor els seus desplaçaments.\nL’objectiu del projecte és incorporar progressivament la resta d’estacions de la xarxa de Ferrocarrils a la visualització amb realitat virtual de Google StreetView.\nAquesta iniciativa neix a través d’un procés d’estreta col·laboració entre la Generalitat de Catalunya, concretament del Centre de Telecomunicacions i Tecnologies de la Informació (CTTI), amb l’empresa nord-americana Google.\nSegueix llegint l’original a: premsa.gencat


Nordausques - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n50° 49′ 04″ N, 2° 04′ 54″ E / 50.8178°N,2.0817°E / 50.8178; 2.0817Coord.: 50° 49′ 04″ N, 2° 04′ 54″ E / 50.8178°N,2.0817°E / 50.8178; 2.0817\nNordausques és un municipi francès situat al departament del Pas de Calais i a la regió dels Alts de França. L'any 2007 tenia 836 habitants.\nEl 2007 la població de fet de Nordausques era de 836 persones. Hi havia 292 famílies de les quals 52 eren unipersonals (16 homes vivint sols i 36 dones vivint soles), 80 parelles sense fills, 140 parelles amb fills i 20 famílies monoparentals amb fills.\nEl 2007 hi havia 314 habitatges, 298 eren l'habitatge principal de la família, 3 eren segones residències i 13 estaven desocupats. 309 eren cases i 2 eren apartaments. Dels 298 habitatges principals, 243 estaven ocupats pels seus propietaris, 48 estaven llogats i ocupats pels llogaters i 7 estaven cedits a títol gratuït; 2 tenien una cambra, 10 en tenien dues, 40 en tenien tres, 61 en tenien quatre i 185 en tenien cinc o més. 239 habitatges disposaven pel capbaix d'una plaça de pàrquing. A 122 habitatges hi havia un automòbil i a 150 n'hi havia dos o més.\nPiràmide de població de Nordausques el 2009\nEl 2007 la població en edat de treballar era de 530 persones, 395 eren actives i 135 eren inactives. De les 395 persones actives 341 estaven ocupades (210 homes i 131 dones) i 54 estaven aturades (17 homes i 37 dones). De les 135 persones inactives 41 estaven jubilades, 38 estaven estudiant i 56 estaven classificades com a «altres inactius».\nEl 2009 a Nordausques hi havia 311 unitats fiscals que integraven 902 persones, la mediana anual d'ingressos fiscals per persona era de 15.864 €.\nDels 37 establiments que hi havia el 2007, 2 eren d'empreses alimentàries, 6 d'empreses de fabricació d'altres productes industrials, 6 d'empreses de construcció, 6 d'empreses de comerç i reparació d'automòbils, 1 d'una empresa de transport, 4 d'empreses d'hostatgeria i restauració, 3 d'empreses immobiliàries, 1 d'una empresa de serveis, 5 d'entitats de l'administració pública i 3 d'empreses classificades com a «altres activitats de serveis».\nDels 14 establiments de servei als particulars que hi havia el 2009, 3 eren tallers de reparació d'automòbils i de material agrícola, 1 guixaire pintor, 1 fusteria, 1 lampisteria, 1 electricista, 2 empreses de construcció, 1 perruqueria, 2 restaurants, 1 agència immobiliària i 1 saló de bellesa.\nL'any 2000 a Nordausques hi havia 4 explotacions agrícoles que ocupaven un total de 376 hectàrees.\nZouafques (1,5 km)\nRecques-sur-Hem (2,2 km)\nTournehem-sur-la-Hem (2,5 km)\nPolincove (3,7 km)\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Nordausques\nRésumé statistique[Enllaç no actiu] Fitxa resum de dades estadístiques de Nordausques a l'INSEE.\nÉvolution et structure de la population[Enllaç no actiu] Fitxa amb el detall de dades de Nordausques a l'INSEE\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Nordausques&oldid=29434460»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 7 feb 2022 a les 14:13.


Archive for Category: Esdeveniments\nDesprés que ens passés la resaca de l’éxit de participació de la setmana passada, ja tenim les fotos de la jornada. Podeu descarregar-les o compartir-les:https://www.flickr.com/photos/193986685@N04/sets/72177720299342356/ Gràcies a tots: participants, famílies, clubs, voluntaris, Ajuntament, patrocinadors i tothom qui fa possible, any rera any que la fem més grossa. La temporada ha començat!!!\nEl passat 17 de gener va ser entrevistat el president del club, Jordi Estradé al magazin de tardes ‘La Rambla’ de Ràdio Desvern. En aquesta entrevista s’ha parlat de l’inici de col.laboració amb el club Katoa, de l’impacte de la COVID en el programa d’entrenaments i de la 8ena edició del Triatló Infantil L3SCOLA que […]\nEsdeveniments / Natació / Triatló infantil\nEl passat 19 de setembre es va celebrar la 7a edició del Triatló L’3scola amb un éxit rotund de participació. L’evolució de la pandèmia durant les últimes setmanes ha estat molt positiva. Tot i això, es van implementar els protocols Covid necessaris. Més de 200 inscrits entre les categories de prebenjamí i cadet van descobrir […]\nEsdeveniments / Natació\nI encara que aquest any no estem per festes, el club no ha volgut deixar passar l’ocasió de fer el sorteig de 3 lots de productes entre els socis que van ser lliurats ahir. Felicitats als guanyadors!!!\nEsdeveniments / Natació / Sprint Tests / Triatló cadet / Triatló infantil\nMalgrat la propera desescalada, com ja sabeu, la normalitat per l’activitat del Club encara trigarà en arribar. És per això, que hem encetat SESSIONS ENTRENAMENT VIRTUAL, adreçades a tothom qui vulgui, però sobretot als nostres nen@s i joves. Les sessions es fan per *ZOOM* els divendres de 18.00h a 19:00 h., impartides pels tècnics del […]\nBenvolgudes famílies, Us transmetem informació rellevant relacionada amb les afectacions arrel del COVID 19: Seguint les recomanacions de la Conselleria de Salut, les diferents federacions, l’Ajuntament de Sant Just, i tenint en compte la propera publicació del decret de tancament d’escoles durant 15 dies amb la suspensió d’activitats extraescolars, ens veiem obligats a pendre les […]\nJa estan disponibles els números del sorteig de Nadal del nostre club, el preu de cada butlleta és de 2 €, i es sortejarà coincidint amb les tres últimes xifres del primer premi de la Loteria de Nadal del proper 22 de desembre. Aquest any sortegen aquesta magnifica cistella valorada en 200 €. ¡No et […]\nEntra en funcionament la nova web del club, amb continguts i informació renovades, així com noves aplicacions, com la botiga per l’equipació del club, les inscripcions a proves, el calendari actualitzat o la possibilitat de donar-se d’alta on line. Aquesta és una aposta forta de la junta que pretén fomentar i millorar la comunicació interna […]


Arrugats de xocolata | Compra a Lapluralmarket.com – La Plural\nInici › Arrugats de xocolata\nQuan en Lluís, treballador de l'obrador, intentava fer neules li sortien sempre arrugades i al final del dia tenia muntanyes de galetes arrugades. Un dia la responsable de l'obrador se'n va adonar que aquelles galetes tant imperfectes eren cruixents i boníssimes. I així van néixer els arrugats.\nUn pack de 125gr d’arrugats de xocolata fets a mà, un per un, a l’obrador El Rosal de Tàrrega. Els arrugats són uns dolços solidaris amb història, s’elaboren seguint la mateixa recepta des de 1920 amb ingredients de qualitat i proximitat. De Grup Alba, una entitat d'iniciativa social.


Hotel and Hostel Panda Moscou Rússia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n1-y Shchipkovskiy Pereulok 18, Zamoskvorechye, Moscou, Rússia, 115093 - Veure al mapa\nBarri Zamoskvorechye Zamoskvorechye Tagansky Basmanny Krasnoselsky Basmanny Tverskoy Afores Sud Afores Sud-Est Arbat\nConvenientment situat a Moscou, Panda Hostel és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. No és menys excepcional el fàcil accés que té l'hotel a les incontables atraccions i llocs d'interès de la ciutat com Hop on Hop Off, Tren Funerari de Lenin, Teatre Museu Bakhrushin.\nPanda Hostel ofereix un servei impecable i compleix amb totes les exigències dels més experimentats viatgers. Les carecterístiques més important de l'hotel inclouen Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, recepció 24 hores, express check-in/check-out, magatzem d'equipatge, Zones públiques amb Wi-Fi.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Panda Hostel la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Moscou.\nTots els tipus de viatgers (104) Parelles (23) Viatgers en solitari (45) Famílies amb infants petits (13) Famílies amb infants grans (3) Grups (21)


Vila Katina Premantura Croàcia - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSelo 138, Premantura, Premantura, Croàcia, 52100 - Veure al mapa\nMés informació sobre Vila Katina\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Premantura, no busqui més enllà de Vila Katina. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Vila Katina, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Per a la comoditat i comfort dels seus clients, l'hotel ofereix Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport, servei de bugaderia.\nTotes les instal.lacions per als clients, ofereixen comoditats destinades a assegurar tot el comfort possible. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Les seves instal.lacions de primera i una situació excelent fan de Vila Katina la base perfecta per a gaudir de la seva estada a Premantura.


La Mancomunitat, clau en la història del Barça (Toni Padilla)\nLa Mancomunitat, clau en la història del Barça\nTONI PADILLA Barcelona 06/04/2014 00:00\nEl dilluns 6 d’abril del 1914 la premsa esportiva parlava de la Festa del Pedal. Però eren anys en què el futbol no deixava d’aixecar passions i cinc dies abans un partit entre l’España i el Barça havia acabat amb aficionats i jugadors esbatussant-se sobre el terreny de joc. Però el Barça patia certa inestabilitat per culpa del seu èxit. S’havia traslladat al camp del carrer Indústria i cada cop més persones s’identificaven amb un club ja llavors dividit en bàndols. Gamper havia dimitit el 1913 i el seu successor, Francesc de Moxó, guanyava en assemblea el polític de la Lliga Regionalista, Gaspar Rosés, i el militar Joaquim Peris de Vargas.\nLa Lliga Regionalista, el partit catalanista conservador de l’època, feia temps que seguia de prop el Barça. A partir del 1907 apareixen els primers socis afins a la Lliga i els primers articles sobre el Barça a les publicacions d’aquest partit. El 1914, per exemple, a Nostra Bandera atacaven Gamper per haver insultat els jugadors durant un partit contra l’Stuttgarter Kickers. A Nostra Bandera feien campanya per escollir Gaspar Roses, regidor de l’Ajuntament de Barcelona, com a president, però van haver d’esperar.\nEl polèmic militar Joaquim Peris de Vargas va aconseguir la presidència després d’atiar la divisió interna, forçant la dimissió de De Moxó primer i d’Àlvar Pesta després. Peris de Vargas, famós per la frase “El Barça sóc jo”, va haver de plegar quan l’hi van ordenar els seus superiors militars. Amb ell, el club era un desgavell, ja que la massa social afí a la Lliga Regionalista feia la vida impossible a un militar centralista.\nUn cop dimiteix Peris de Vargas, el catalanisme del Barça no deixa de créixer. El 1916 per primer cop una senyera presideix les oficines -al costat de la bandera espanyola i la del club-. També el 1916 arriba a la presidència el primer president del club obertament catalanista, Gaspar Rosés, que apostarà pel català com a llengua d’ús intern al club.\nPerò el pas definitiu arriba el 18 de novembre del 1918, quan el govern de la Mancomunitat presenta la campanya de l’Estatut d’Autonomia. Gamper, que havia tornat a la presidència, va sumar ràpidament el Barça a la campanya. Aquell suport va provocar el famós article a La Veu de Catalunya del 25 de novembre de 1918 en què es deia que el Barça “d’un club de Catalunya ha passat a ésser el club de Catalunya”. El 1919 el Barça per primer cop participa en els actes de l’Onze de Setembre, amb Ricard Graells de president. El camí ja no tenia marxa enrere.


com tenir cura de les tortugues de mapes de mississippi\nTenint cura de les Tortugues amb mapes de Mississipí\nLes tortugues aquàtiques són mascotes divertides per tenir i mirar, però no tothom té espai per als grans recintes que necessiten les tortugues d'aigua més grans, com les corredisses d'orelles vermelles. Afortunadament, hi ha tortugues d’aigua més petites com la tortuga del mapa de Mississipí que no requereixen hàbitats tan grans.\nNoms: Mississippi Map Turtle,Graptemys pseudogeographica kohni\nMida: Les femelles creixen fins a arribar a ser de fins a 10 polzades de llarg, i els mascles de fins a cinc polzades de llarg\nEsperança de vida: Més de 30 anys\nLa tortuga del mapa de Mississipí és una tortuga aquàtica que passa la major part del temps nedant i la resta del temps menjant i prenent una roca seca al sol. La cura de les tortugues del mapa s’assembla molt més a un peix que a un llangardaix, ja que necessiten un dipòsit gairebé completament ple d’aigua a més de la il·luminació de rèptils instal·lada.\nLes tortugues plenes del mapa necessiten molt espai per nedar, però normalment un dipòsit de 75 galons serà bo per a una tortuga masculina (les dones necessiten aproximadament un dipòsit de 125 galons). La grava construïda amb roques més grans per crear una platja a un costat del dipòsit serveix també com a zona de soterrament i estació de suport sec per a la seva tortuga. Les botigues per a mascotes estan disponibles en diversos accessoris flotants.\nLa qualitat de l’aigua és molt important per als animals que passen la majoria de la seva vida. L’aigua bruta pot provocar diverses infeccions, entre altres coses. Els filtres de qualitat són imprescindibles per a qualsevol recinte de les tortugues aquàtiques per mantenir l’aigua neta, neta i lliure d’olors. Els filtres submergibles, com el filtre intern de la cascada i els filtres de bote, són les millors opcions per a l’aigua neta. Han d’executar-se constantment per no només proporcionar filtració, sinó també airejar a l’aigua.\nLes tortugues del mapa mengen el menjar mentre neden. Les pelletes de tortugues aquàtiques són una bona dieta bàsica per a les tortugues del mapa, però també haurien d’obtenir algunes plantes o verdures o fulles fresques. Els greixos foscos i frondosos com la romaina, la dent de lleó i el julivert fresc s’han de col·locar a l’aigua de manera regular o retallar-los al costat del dipòsit amb un clip de ventosa venut al peix. Es poden oferir peces de poma fresques, picades i gambes seques al congelat, però no haurien de representar un gran percentatge de la dieta de les tortugues.\nLes tortugues del mapa també mengen alguns insectes, crustacis i peixos. El peix gras com el peix daurat s’ha d’evitar al costat d’aliments més elevats en proteïnes com els ratolins. La majoria de la seva dieta ha d’ésser basada en plantes i procedent de les pelletes de tortuga formulades o els verds frescos.\nSi s’allotja a l’interior, és absolutament necessària la il·luminació UVA / UVB d’espectre complet i llums de calor addicionals. Les tortugues del mapa de Mississipí no necessiten temperatures extremadament càlides, però seran més actives i mengen millor si es mantenen al voltant dels 85 graus Fahrenheit. Si es permet que les temperatures baixin per sota dels anys 60, la tortuga es pot convertir en letargica, no menjar bé i començar a hibernar. Les tortugues que s’allotgen a l’aire lliure durant els mesos més càlids s’han de portar a un ambient més càlid quan la temperatura exterior fa massa calor, de manera que no entren en hibernació.\nLa il·luminació UVB s’ha de proporcionar durant 12 hores cada dia i durant tot l’any en forma d’una bombeta UVB de rèptil especial. Aquesta bombeta també s’ha de substituir cada sis mesos, ja que els rajos UVB invisibles caduquen abans que la llum blanca visible. Les tortugues mapes que s’allotgen a l’exterior no necessiten llums UVB addicionals ja que reben raigs UVB naturals del sol.\nLes tortugues de mapes són relativament fàcils de cuidar amb una correcta configuració i dieta. Però poden tenir problemes de salut. Els paràsits intestinals es troben de forma natural a la majoria de rèptils, incloses les tortugues de mapes per a mascotes, però poden convertir-se en un problema si sobrepoblen el tracte intestinal. Per tant, el veterinari exòtic ha de realitzar els exàmens anuals de paràsits fecals.\nSi la qualitat de l’aigua és un problema, la tortuga pot obtenir infeccions de pell, closca i orelles de l’aigua bruta. Si hi ha massa algues sobre la closca o la pell de la tortuga, utilitzeu un raspall de dents tou per mantenir-lo net. Les infeccions a l’oïda es reconeixen fàcilment com a grans cops de darrere dels ulls de la seva tortuga. El veterinari haurà de netejar-lo i, probablement, la tortuga la posarà en antibiòtics.\nEl bec i les ungles de la seva tortuga han de mantenir-se a la bona longitud i poden necessitar retallades periòdiques si no són capaços de triturar-les al seu entorn o perquè hi ha un problema de salut subjacent que causa un creixement excessiu.\nSense una il·luminació adequada de la UVB i el calci procedent dels pèl·lets de les tortugues, les tortugues del mapa desenvoluparan malalties metabòliques d’ossos i deformitats de la closca. Si sospiteu que la seva tortuga té algun problema de salut, poseu-la en contacte amb el veterinari el més aviat possible.\nDo African Side-Neck Turtles Make Good Pets?\nCom triar mantes, llençols i catifes per al vostre cavall\nCom tenir cura dels gats grassos\nCom ajudar a guanyar pes a les aus\nSignes d’un criador dolent o d’un criador de patis posteriors\n9 problemes de salut vistos en gossos sèniors\nRaons per les quals un gat no pica\nL’embaràs, el vostre nadó nou i el vostre gat\nManeres de fer més exercici al vostre ocell\nQuan els gats d’interior volen sortir a l’exterior\nBeagle: Perfil de raça de gossos\n20 gossos de raça mixta irresistiblement simpàtics\n10 maneres de commemorar la vostra mascota difunta\nLes 7 millors caixes d’escombraries automàtiques del 2019\nMalaltia del disc intervertebral (IVDD) en gossos\nCom netejar la cadira de cuir


Xavi és un gorila del zoo de Barcelona que encara que no hagi tingut ressó mediatic té una cualitat molt sorprenent. Sembla ser que és capaç de llegir llibres en català, el menys això és el que he pogut llegir, i per altres fonts crec haver pogut asegurar la seva veracitat. No obstant el seu cuidador diu que només pot llegir llibres que no continguin tecnicismes, el fet no ha sigut foruit ni per casualitat, sinó que és fruit de l'ensenyament que li han donat tres biolegs durant tres anys, semble ser que ha donat resultat. Actualment es dedica a llegir llibres de primaria, i els seus cuidadors tenen l'esperança de que arribi a nivell de secundaria.\nAquest fet em fa plantejar-me la capacitat que "nosaltres" podem arribar a tenir per aprendre si un simi és capaç d'aprendre un llenguatge en relatiu poc temps.\nEn un món on la meitat de la població mundial és analfabeta si aquest simi és capaç de fer el que fa és posiblement més llest que molts dels humans.\nEl gran premí de motociclisme de Jerez d'aquest cap de setmana ens ha donat una de les lluites més espectaculars de la temporada de motos, com a fan de les dues rodes volia dedicar un post a destcacar-ho. La rivalitat estava entre Jorge Lorenzo i Valentino Rossi, que van anar quasi fregant-se roda a roda les dues últimes voltes, fins que la lluita es va decantar per l'Italià per molt poques decimes. Tot i no guanyar l'important és que va donar als aficionats un gran espectacle,i va demostrar el noi de Mallorca a qui no cau be ningú, que està a l'altura del més gran.\nSembla ser que la seva popularitat està en alça, ja que el començen a jutjar pels seus exits deportius ( que són molts) i no pel seu caracter fred i prepotent.\nestà tenint molt de ressó el documental produit pel portal de videos youtube i el director Jean Luc Besson anomenat HOME. Cal reconeixer que la forma de distribució que han escollit és bastant original i novedosa, el seu visionat i descarrega es totalment lliure i gratuit, degut a la intenció creadors de "fer consciencia" en comptes de beneficis. El documental tracta sobre la terra i les "puñalades " que li hem donat fins a convertirl-lo practicament en deixalla.\nAlguns dels temes que toca són la desforestació, la contaminació, l'explotació dels recursos, la sequia, el calentament global, la superpoblació i d'altres.\nLa iniciativa em sembla molt lloable i ben intencionada no obstant sota el meu parer la seva utilitat és ben poca, ja que l'única manera de fer-li un favor a la terra és controlant aquells que la contaminen. Quan dic aquells em refereixo a empresas i corporacions, que són realment els que tenen un paper important en el tema, no els ciutadans del carrer, està molt bé concienciar i educar a la població en els valors sostenibilitat i sensiblitat medioambiental, no obstant a la practica el nostre paper com ciutadans és bastant irrisori comparat amb els de les corporacions, que són les que contaminen abocant tonelades de deixalles, contaminant els mars o calentant-los, explotant la totalitat dels recursos (animals, vagetals,fossils...) o desforestant.\nPer tant l'únic que estem fent amb aquesta mena d'iniciatives és insultar-nos els uns als altres mentre que els que han de donar-se per aludits miren cap a un altre banda. El fet important és que aquesta gent no deixarà de fer el que fa fins que se li obligui a parar, ja que les empreses són entitats que es deuen a uns beneficis i no a la sensiblitat per la terra, i qui realment té el poder per para-los són els estats, per tant cada cop que sentim als politics adoptant mesures pel medi ambient com la llei de costes, o la regulació de l'aigua pensem fins quin punt són hipocrites.


Cambrils-Vinyols, l'embolic de la zona blava - Revista Cambrils\nCambrils-Vinyols, l'embolic de la zona blava\nPublicat el Dimarts, 13 de juny de 2017 13:35h\nEn primer terme, un parquímetre de Vinyols i els Arcs i, al fons de la imatge, un altre parquímetre però en aquest cas de Cambrils, tots dos prop de l'Hotel Tryp Port Cambrils\nLa posada en marxa de les zones blaves a la intersecció dels carrers de la zona del Molí d'Avall, al terme de Vinyols i els Arcs; amb els d'una part del Regueral, al terme municipal de Cambrils, portarà de corcoll, enguany, a qui no sigui veí de la zona. Aquesta temporada, els dos ajuntaments, Cambrils i Vinyols, fan una oferta de zona blava diferenciada i amb preus diferents a diferència de l'any passat en el que Aparcam gestionava tant l'una com l'altre, amb preus unificats. Enguany és l'empresa Eysa qui es fa càrrec de la gestió de la zona blava de Vinyols.\nAixí doncs, el preu de l'hora d'aparcament en zona blava als carrers de Vinyols és de 0,90 euros mentre que a Cambrils, amb els carrers a tocar, el preu és de 1,10 euros l'hora. Les 4 hores d'aparcament, temps màxim permès, surten a 4,10 euros a Vinyols mentre que a Cambrils surten a 4,40 euros.\nLa sanció per anul·lació a Vinyols és de 6 euros mentre que a Cambrils pot oscil·lar entre els 7 euros i els 11 euros. Els horaris de la zona blava són els mateixos per als dos municipis, de 10h a 14 h al matí i de les 17h a les 22h del vespre. El que sí que varia és el període d'operativitat de la zona blava ja que mentre que a Cambrils es va iniciar el passat 1 de juny a Vinyols no començarà a funcionar fins aquest proper dijous 15 de juny. En tots dos casos, la zona blava tancarà la temporada el 15 d'octubre.\nA Cambrils hi ha les tarifes per a residents que suposen un preu de 0,30 euros l'hora i 1,20 euros les 4 hores. En el cas de Vinyols, els residents als carrers on hi ha zona blava tenen l'opció d'adquirir una tarja que val 10 euros i els permet aparcar tota la temporada i sense limitacions de temps, les 24 hores del dia. Pel que fa a la resta de residents vinyolencs, també poden adquirir una tarja de 10 euros per temporada que els hi dóna dret a aparcar 4 hores al dia.\nCartells de Vinyols i de Cambrils a menys de 50 metres de distància\nPer a una persona no resident d'aquesta zona és veritablement difícil adonar-se que depèn d'on aparqui potser que ho faci en un municipi o en un altre i que comporta que hi hagi tarifes diferents. En els cartells indicadors de les zones blaves, a més, el nom del municipi no queda gaire destacat i en els parquímetres tampoc. Els embolics estan assegurats en les èpoques de més afluència de gent i més quan es poden trobar parquímetres d'un o altre municipi a menys de 50 metres de distància, tal com passa al davant de l'hotel Tryp, per exemple. I per acabar-ho d'arrodonir, els parquímetres cambrilencs tenen un advertiment on hi posa textualment: "en cas d'avaria vagi a la màquina més propera", amb la possibilitat que la màquina més propera sigui una del municipi veí.


El ‘demos’ català | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nEl ‘demos’ català\nQue aquesta ha estat una terra de pas i d'acolliment no és només un tòpic. La immigració ha estat determinant per a la Catalunya actual\n8 NOV 2014 - 00:02\tCET\nEn vigílies del 9-N, és interessant constatar la proliferació de projeccions de futur que genera la perspectiva de la independència de Catalunya. Aquesta setmana es va presentar a Barcelona el Llibre Blanc de la capital d'Estat i, fa només un mes, el Llibre Blanc de la Transició Nacional de Catalunya, que inclou reflexions prospectives sobre diferents àmbits de l'organització d'un Estat independent. Benvinguts siguin aquests informes que alimenten el debat raonat i que haguessin estat un bon punt de partida per a una discussió política de fons com la que va tenir lloc en el referèndum d'Escòcia.\nPer complementar aquests horitzons de futur, s'acaba de publicar un llibre important que ofereix una fotografia de present de Catalunya a partir de la immigració. Es tracta de Catalunya al mirall de la immigració. Demografia i identitat nacional (L'Avenç), una obra monumental d'Andreu Domingo que analitza l'evolució de la població catalana des de principis del segle XX fins a l'actualitat. És un llibre exhaustiu que, a partir del cas català, recorre molts dels debats polítics, jurídics i culturals vinculats a la immigració en les societats occidentals de les últimes dècades. No obstant això, més enllà dels discursos teòrics, el més interessant del llibre és el retrat demogràfic que fa de Catalunya, la fotografia real de qui som, on hem nascut i on emigrem. En un moment de tantes incerteses i especulacions, és reconfortant trobar un llibre que parteix de la realitat demogràfica que efectivament tenim i que resulta imprescindible per elaborar una idea fidedigna de la nostra societat.\nLa principal conclusió del llibre és la centralitat de la immigració en l'evolució de la població de Catalunya. Que aquesta ha estat una terra de pas i d'acolliment no és només un tòpic. Domingo demostra fins a quin punt les principals onades d'immigració del segle XX han estat determinants per a la Catalunya actual. Amb la població envellida i la baixa fecunditat pròpies de tot país que ha fet la seva transició demogràfica, Catalunya ha passat de 2 milions d'habitants el 1901 als 7,5 milions actuals gràcies sobretot a tres onades d'immigració: la del primer terç de segle, la que va tenir lloc durant el franquisme i la més internacional i recent de finals dels anys noranta i principis del segle XXI.\nAmb aquesta perspectiva de llarg recorregut, Domingo demostra que les migracions depenen essencialment dels cicles econòmics, de tal manera que les tres van tenir lloc durant les fases de creixement prèvies a la crisi del 1929, la del petroli del 1973 i la global i financera del 2008, respectivament. D'entre totes, sobresurt l'última immigració internacional, perquè és la més important en termes absoluts, que avui representa el 17,7% de la població i que ha estat la responsable del 90% del creixement demogràfic recent català. A això últim contribueix sens dubte el fet que els seus integrants tinguin una mitjana d'edat de 31,3 anys. Així, la immigració internacional ha canviat el demos català de manera radical. Com a mostra, una anècdota: tots els estats del món estan avui representats en algun municipi català.\nEl llibre de Domingo és un triturador de tòpics. Per exemple: la intensa onada d'immigració internacional no ha comportat la creació de guetos\nEl llibre de Domingo és també un triturador de tòpics. Per exemple: aquesta intensa onada d'immigració internacional no ha comportat la creació de guetos. Només en 16 municipis catalans el nombre de nascuts a l'estranger supera als nascuts a Espanya, sense que necessàriament això comporti pobresa o marginalitat. De fet, les àrees més segregades de Catalunya estan ocupades per ciutadans d'altres països de la UE, molts dels quals amb un elevat poder adquisitiu.\nUn altre tòpic que desfà el llibre és que el català s'ha mantingut no a pesar, sinó gràcies a la immigració. La llengua és el principal tret cultural dels catalans i, com a tal, és molt més obert i fàcil d'adoptar que una nacionalitat, una religió o evidentment una raça. A l'immigrant només se li demana que respecti que el català és la llengua pròpia i que no s'oposi al fet que sigui la llengua dels seus fills. Així, amb el temps, el català s'ha convertit en el principal instrument d'integració i de reconeixement dels immigrants, de manera que l'acceptació, aprenentatge i ús de la llengua han revertit de manera directa en la seva bona salut actual.\nCatalunya al mirall de la immigració és un llibre ple de matisos que aborda la complexitat de la immigració i de fenòmens demogràfics d'enorme transcendència i sensibilitat política i social. Així, per exemple, es dilueix la idea comuna que Franco va utilitzar la immigració rural per intentar desnaturalitzar el poble català, o s'alerta del perill de creure que Catalunya està expulsant de manera massiva els seus joves més ben formats davant el risc que es converteixi una profecia autocomplerta.


treball global - Escola Garbí Pere Vergés Badalona\nEl museu de la prehistòria\nEls alumnes de 1r d’ESO, de les classes Mare Nostrum i Odissea, varen finalitzar la primera unitat de Treball Global la setmana passada.\nEn aquesta unitat, han treballat el període de la prehistòria i l’objectiu ha estat organitzar un museu virtual, adaptat a la situació de COVID actual, amb la finalitat de ser visitat des de casa. Per fer-ho, han emprat la plataforma digital padlet com a eina de treball col·laboratiu, la qual també els ha permès obtenir el producte final.\nPodran observar que les sales del museu virtual estan organitzades al voltant de temàtiques i preguntes significatives que l’alumnat ha anat fent a partir de la lectura del llibre Sapiens i del documental la “Odisea de la especie”.\nLa construcció del coneixement a partir de preguntes significatives i la revisió dels coneixements previs ajuda a millorar l’aprenentatge i a aprendre a aprendre.\nEls dos enllaços per tal de fer una visita al “Museu de la prehistòria” són els següents:\nMare Nostrum: https://es.padlet.com/polguirao/rnsmd2fayqc11nlbm\nMuseu prehistoria ESO1 from comunicaciogpv\nEl passat dimecres 12 els alumnes de les classes Llevant i Migjorn vam anar de visita al MNACTEC, en el marc del nou projecte que aviat començarem.\nL’exposició vol donar a conèixer el cos humà des d’un punt de vista interactiu i dinàmic, posant a l’abast de tots els visitants propostes atractives que els permetin descobrir lliurement i de manera autònoma el funcionament del propi cos.\nA més d’elements interactius a l’exposició també es pot trobar una important col·lecció d’objectes procedents del Museu de la Història de la Medicina que aporta una visió retrospectiva de com l’ésser humà ha desenvolupat tot un seguit d’instruments que li han permès aprofundir en el coneixement del seu organisme.\nEns ha encantat aquesta sortida i ja estem preparats per encarar i aprendre un munt de coses sobre el cos humà.\nSortida MNACTEC – Aparell Locomotor de comunicaciogpv\nVisitem Ràdio Televisió Badalona!\nEl passat dimarts 28 de gener les classes de tercer vam anar de visita a Ràdio TV Badalona.\nAllà vam tenir l’oportunitat de visitar tant la ràdio com la televisió. En primer lloc, vam fer de periodistes i ens vam poder posar en la pell d’un presentador de telenotícies; també ens van ensenyar la sala de realització, ens van gravar i ens vam poder veure més tard a la sala de muntatge.\nMés tard vam visitar els redactors, que ens van ensenyar quines notícies estaven escrivint en aquell moment. En aquell espai, la meteoròloga ens va poder demostrar a través de mapes quin dia faria avui i també la predicció que utilitzaria per aquell dia al telenotícies.\nPer últim, vam presenciar el programa de ràdio en directe. La classe Migjorn vam veure com una convidada, en aquest cas, una esportista d’elit era entrevistada per un company de Ràdio BDN i la classe Llevant, l’entrevista a la directora del Museu de Badalona. També en aquest espai ens van ensenyar com es preparen els butlletins informatius i algunes tècniques per vocalitzar millor a la ràdio.\nEns va encantar aquesta visita, ara ja estem preparats i ben aconsellats per seguir treballant amb el projecte que estem realitzant.\nVisitem Ràdio Televisió Badalona de comunicaciogpv\nEls alumnes de 4t de Primària, de les classes Mireia i Montseny, hem fet la nostra primera collita del curs, amb ajuda del Sr.Julio.\nDimarts passat ens vam reunir les dues classes a l’hort de l’Escola per arrancar les faveres i treure les beines. Ens vam posar en tres cercles, un de cada color per anar posant les beines en caixes. En vam acabar omplint set !\nVan estar a recepció de l’Escola perquè tothom les pogués veure i divendres les vam desgranar totes. Tot seguit, les vam portar al Sr. Paco que les va cuinar per a que les poguéssim tastar dilluns. Ens va fer unes faves a la catalana boníssimes!\nAmb aquesta primera collita hem gaudit moltíssim alhora que hem après i hem fet d’autèntics pagesos!\nEls dies 7,8 i 9 de novembre s’ha realitzat a l’escola una exposició sobre la prehistòria com a producte final de la UT1 a la qual han estat convidades les famílies.\nEls alumnes de les classes Mare Nostrum i Odissea s’han transformat en guies, recepcionistes, animadors i actors de quadres plàstics relacionats amb les tasques pròpies del dia a dia de la prehistòria: fer foc, construir eines, fer pintures murals…\nAl llarg de la UT han elaborat un pòster treballant el mètode científic, unes eines prehistòriques amb materials naturals, han realitzat unes peces de ceràmica seguint els gustos i tècniques de l’època, han fet unes descripcions en català i castellà d’aquestes eines, i finalment han elaborat un eix cronològic sobre les tres etapes de la Prehistòria.\nHan gaudit molt fent-se seu el projecte.\nSortida Joan Brossa\nEl passat dijous 8 de novembre els alumnes de 4t d’ESO, juntament amb els companys i companyes de l’Erasmus I Love reading, van realitzar un itinerari per Barcelona descobrint l’obra del poeta avantguardista Joan Brossa. L’objectiu era contextualitzar la temàtica de la Unitat Temporal 2 que girarà entorn a les avantguardes.\nConsiderem l’experiència molt positiva, ja que va ajudar a induir a la reflexió sobre els moviments d’avantguarda.


Com lluitar amb l'insomni?\nLa melatonina és un dels productes naturals estrella\nActualitzada 29/06/2020 a les 14:42\nEl confinament ha fet canviar molts hàbits de la nostra vida, i també ha provocat molt de neguit i pors. A les farmàcies ho hem notat molt. No hem parat de rebre consultes en aquests àmbits.\nEls canvis d’hàbits i el nerviosisme sempre acaben repercutint en la son. Els denominant ritmes circadians determinen que es puguin dormir les set o vuit hores seguides per descansar. El confinament ha canviat el nostre ritme de vida i aquests ritmes circadians.\nL’arsenal terapèutic que tenim a l’abast és prou ampli. Podem dividir els tractaments en dues categories: productes naturals i medicaments antihistamínics. Tots dos resulten efectius.\nDins dels naturals podem destacar productes com per exemple la valeriana o la passiflora, que també es poden utilitzar per tractar el nerviosisme. Un altre tipus de complement és la melatonina, que és molt útil per ajudar a agafar son i ajustar el ritme circadià per dormir vuit hores seguides. La melatonina en líquid (melamil) és un dels productes naturals estrella del confinament, ja que es pot utilitzar en nens. Des de fa uns anys han aparegut moltíssimes fórmules que combinen la melatonina i les plantes medicinals.\nDins del grup dels antihistamínics podem trobar una classe que provoca molta son i poc efecte antihistamínic, és el cas de la doxilamina. És un producte molt utilitzat ja que ajuda a agafar la son. Els noms segurament que us sonaran: Donormyl o Dormidina.\nEn el cas de problemes amb els nervis els remeis estrella són la valeriana, la passiflora i productes homeopàtics, com el sedatif PC.\nEn cas que no serveixi cap d’aquests productes, cal acudir al metge. Són ells els que poden receptar productes més concrets com ara els hipnòtics o ansiolítics, com els de la família de les benzodiacepines. Es tracta de productes molt efectius, però que poden crear una perillosa addicció si no es fan servir adequadament.\nAra que a poc a poc tornem a aquesta nova normalitat, podem tornar a seguir els hàbits, que ens poden ajudar a descansar millor. En tot cas els farmacèutics i auxiliars et poden assessorar per trobar el tractament més adequat per a aquests episodis d’insomni puntual.


«L'Illa», la primera novel·la del poeta americà Robert Creeley, s'edita en català\n25 febrer 2020 18:24\nLa història autobiogràfica està ambientada en la Mallorca dels anys cinquanta\nSebastià Bennàssar | 02 octubre 1998\nCeeley fulleja un exemplar de la versió catalana de «L'Illa».\nL'única novel·la de Robert Creeley ja es pot llegir en català. Han hagut de passar més de 35 anys d'ençà que va ser publicada, però The Island ha vist la llum per primera vegada en la nostra llengua. L'Illa, una narració autobiogràfica ambientada a la Mallorca dels anys cinquanta de l'home que actualment és considerat com el poeta viu més important de la literatura en llengua anglesa, es presentarà avui vespre al públic en el Centre de Cultura de Sa Nostra en el marc del seminari de poesia nord-americana Black Mountain.\nTraduïda per Dolors Udina i prologada per l'especialista Kevin Power, aquesta versió del text, tercera en llengua no anglesa després del francès i l'alemany, ha estat editada per Di 7 amb la col·laboració del Consell Insular de Mallorca i Sa Nostra.\nEl mateix autor aprofità l'estada a Mallorca per explicar què és L'Illa: «Una novel·la autobiogràfica que apareix sis anys després dels fets que relata i que va sortir amb una marcada estructura on el contingut és important però sempre està supeditat a aquesta. Vaig dividir el llibre en quatre seccions de cinc capítols cada una. Tenia clar que cada capítol ocuparia cinc planes, però no sabia on em duria el procés d'escriptura. Vaig escriure sense fer correccions, contant el moment, veient el que passava a dins, perquè la veritat és el que succeeix, no el que es corregeix després».\nL'escriptor nord-americà aprofità l'avinentesa per agrair la sensibilitat dels editors i la tasca de traducció, que qualificà d'«extraordinària».\nPel que fa a les característiques estílistiques de l'obra, Kevin Power explicà que «l'autor aprofita el nerviosisme del moment per elaborar la seva història. La seva sintaxi és extremadament clara, però té molt de la seva poesia, per això la traducció és complicada. És una novel·la on hi ha moltes anècdotes, però elaborada amb frases curtes i amb construccions que fan que sigui una novel·la densa, però molt interessant».\nD'altra banda, s'ha de destacar que el Centre de Cultura de Sa Nostra ha editat el recull de conferències pronunciades en el seminari en una publació en català, castellà i anglès que inclou texts del mateix Creeley, Charles Bernstein, Anselm Hollo i Kevin Power.


Activitats infantils i cercaviles - Diari de Girona\nActivitats infantils i cercaviles\nLes Matinades tindran lloc el dissabte 24 i aniran a càrrec dels Grallers dels Marrecs de Salt\nAquest any no s’ha pogut incloure en el programa la jornada castellera. | MARC MARTÍ\nCom és habitual, les activitats infantils i tradicionals tindran un pes important en el programa de la festa major. Els més petits i els amants de les tradicions tindran garantida la diversió durant tots aquests dies. Això sí, aquest any, degut a la pandèmia, s’han hagut d’introduir importants canvis en la programació que afecten algunes activitats tradicionals i molt seguides pel púbic.\nTal com va explicar l’Ajuntament de Salt el dia de la presentació, la programació també inclou cercaviles, les activitats pels més petits, activitats esportives, tallers, exposicions, i el dissabte 24 de juliol, vigília del patró Sant Jaume, hi haurà el tradicional acte de les matinades. En concret, anirà a càrrec dels Grallers dels Marrecs de Salt i se sortirà des del passeig Josep Maria Folch i Torres. Un dels actes populars que ha caigut del programa com a conseqüència de la situació sanitària és la jornada castellera que tenia com a principal protagonista la colla local dels Marrecs. La seva actuació es feia el dia del pregó, però aquest any ja està confirmat que no es podrà realitzar. Una altra de les decisions adoptades per l’Ajuntament per garantir la seguretat de les persones és que tampoc hi haurà barraques.\nAlguns dels actes infantils inclosos en el programa festiu són la gimcana infantil del dia 24 de juliol a càrrec de l’Agrupament Escolta i Guia de Can Tona; un altre acte serà la cercavila motoritzada, la plantada i el ball dels gegants dels Amics dels Gegants de Salt i altres colles convidades. Serà el dissabte 24 de juliol, a partir de les 6 de la tarda, al camp de futbol municipal El Pla. La música infantil també té un apartat amb el concurs amb Xic’s and Roll, que tindrà lloc el dissabte 24 de juliol, a les 8 del vespre, a l’escenari de l’escola Les Deveses de Salt.


Arxius de _menys de 20€ - TriemRestaurant Arxius de _menys de 20€ - TriemRestaurant\nCuina de Mercat, Cuina del món, _menys de 20€ DeTriem Restaurant 24 agost, 2015 Etiquetes:Gràcia, Mexicà, taco Cap comentari\nCom en el seu moment va passar amb la cuina Nikkei, ara la cuina mexicana reivindica el seu lloc a la restauració de Barcelona, i si, com en aquest cas, és bona i divertida, benvinguda sigui. Pikio Taco només fa un parell de mesos que aparegut al carrer Còrsega, darrere d’un cartell molt convencional però lluny d’un restaurant de menú, s’hi amaga una divertida taqueria (amb permís de La Taqueria). Per més pistes, es situa davant del Generator Hostel i no és casual, sinó una trampa molt suggerent pel client jove que busca una opció econòmica (i ho deu saber molt bé el propietari, ja que ho és dels dos negocis).\nLocal petit, urbanita i però amb tocs mexicans. La base és metropolitana: parets de totxana, terra de ceràmica vermella, mobiliari d’aspecte industrial i instal·lacions vistes. La decoració és mexicana: verges, ciris, ceràmica… Els grafitis són el nexe d’unió, perquè si bé Zosen Bandido viu des de fa molts anys a Barcelona, els seus dibuixos i sobretot, el seu color ens transporten rapidament.\nLa carta també reflecteix aquesta fusió. El taco és el menjar de carrer per excel·lència, ja que és fàcil de preparar, de transportar i es pot menjar amb els dits amb dues o tres queixalades. Aquí ens els preparen amb prod uctes autènticament mexicans. Finalment la proposta és actual: en podem trobar de salmó, de mole però amb formatge eta o una opció vegetariana com el de bolets. Fins a sis opcions diferents a 2,5 €, fins i tot, un dolç per postres, amb maduixa i xocolata, i les podem acompanyar amb tres variants de salses gradualmentpicants. Abans sempre podem picar uns nachos, clàssics o amb mango(4,5 €). Per beure des de aigües fresques de diferents sabors a una margarita frozen, passant, es clar, per les micheladas. Per acabar un mezcal o un tequila pels més agosarats.\nUna bona opció divertida i informal per fer un mos amb amics o companys al sortir de la feina. Aquells qui tingueu un bon davallant és imprescindible demanar nachos, ja que la ració és generosa, els tacos són dues mossegades llamineres i pot fer que la comanda no tingui fi.\nTel 934 57 32 52


Barcelona és, sens dubte, una ciutat literària. A molts dels seus carrers s'hi respira literatura (Bolaño, Marsé, Rodoreda, Brossa, Pepe Carvalho, Roig, Monzó...), a banda de gaudir de llibreries de culte que fan les delícies dels lectors. Per això us oferim aquesta tria de tot el que necessiteu saber per exprèmer la ciutat literàriament. Busqueu inspiració? Aquí la trobareu.\nEl Pijoaparte de Marsé és previsible. No diu on viu però tothom sap on trobar-lo. "En el bar Delicias, junto a la estufa y jugando a la manilla con tres jubilados". De tant en tant, envia un xaval a buscar un paquet de Chester. A l'interior d'un cotxe, una rossa que l'ha vingut a buscar es posa color. Ara la Teresa tindria més problemes d'aparcament però les tapes encara s'ho valen. Especialment les braves de dos colors, secret de la casa. A dalt de tot del Carmel, Las Delicias es manté fidel a la seva essència, tot i el pas del temps, i continua conservant el seu esperit de barri i autèntic, fins i tot ara que també rep la visita de passavolants que estan per la zona de camí al parc Güell.\nAquí s'hi va refugiar la Colometa de Rodoreda durant els bombardejos de Barcelona. Apareix d'imprevist i sense buscar-se l'any 1992 arran d'unes obres a la plaça del Diamant. Construït a dotze metres sota terra pels veïns del barri durant la Guerra Civil, va donar refugi a més de dues-centes persones. Aquest és un dels refugis més grans dels 1.300 que es van construir a Barcelona. Avui dia, per recuperar la memòria, el Taller d’Història de Gràcia ofereix cada diumenge, a les 11.00 hores, visites guiades per explorar l’indret, i val la pena apuntar-s’hi per descobrir l’entramat de túnels que el formen i que van salvar tantes vides.\n3. Cèntric Bar\nJust a tocar de Tallers, és un gran punt bolañià del Raval. A 'Los detectives salvajes' surt sempre associat a Felipe Müller (Bruno Montané). Ara ha estat reformat i, segons ens diu A.G. Porta, s'assembla molt al local que van conèixer a finals dels 70. Un lloc acollidor, amb sofàs de pell i una barra llarga. Hi ha fotos velles penjades, però no n'hi ha cap de Bolaño... Plats senzills i ben cuinats a preus honestos en un local encantador: així és el Cèntric; clàssic del Raval que funciona des de l’any 1940. Les seves braves (4 euros) aixequen passions: allioli suau i un punt picant de bitxo. El vermut, del Morro Fi, la canya ben tirada i una bona selecció de vins de proximitat. Atents a la seva selecció de tapes vegetarianes, com el bunyol d’espinacs amb allioli de mel (2,50 euros).\n4. Foix de Sarrià\nLa casa mare ronda els 125 anys i la de la plaça de Sarrià (Pl. de Sarrià, 12-13. T. 93 203 04 73) passa dels 90, però Foix de Sarrià manté la saviesa sense perdre la foscor. Durant molts anys, darrere del taulell hi vam tenir un dels grans autors catalans de tots els temps, el poeta J.V. Foix. Entreu-hi i deixeu-vos seduir per les cròniques de l'ultrason!\n5. Llibreria Calders\nIsabel Sucunza i el llibreter Abel Cutillas van obrir l'any 2014 una llibreria al Passatge Calders que ha esdevingut una referència per al sector. Creada on abans hi havia una fàbrica de botons, la Calders es defineix com "una llibreria especialitzada en llibres". Avui dia estan revolucionant el bla-bla-bla de les presentacions típiques de llibres. Van molt més enllà d'això, amb debats, converses, nits temàtiques. Seguiu-los a les xarxes socials per estar al cas de tot el que fan. A la llibreria hi trobareu narrativa, assaig i poesia, a més de títols en diferents idiomes. Però el seu punt diferencial és el seu compromís amb els autors locals.\nSi voleu posar-vos en la pell de Pepe Carvalho, el millor que podeu és anar al Boadas i demanar un còctel de cava, el seu preferit, així com del seu autor, Manuel Vázquez Montalbán. Aquest fascinant cau que sembla estar aturat en el temps encara conserva molta brillantor del passat i ofereix un servei de cocteleria espectacular. I si teniu dubtes sobre l'atractiu del Boadas, repasseu els quadres que hi ha a la paret i comprovareu la quantitat indecent d'actors, pintors, escriptors i altres bèsties de la bohèmia que han remullat el fetge al llarg dels anys d'aquest bar.\nUn dia qualsevol, us hi podeu trobar dinant o sopant qualsevol gran autor barceloní o estranger, de Vila-Matas a Jean Echenoz. Inaugurat el 1974, premi FAD d’interiorisme, la història d’Il Giardinetto va estretament lligada a la Barcelona creativa de finals dels 60 i principis dels 70, encara que el seu naixement va ser just en l’instant en què les residències de cap de setmana van aniquilar el moviment de la Gauche Divine. El 2004, Poldo Pomés, fill del fundador, Leopoldo Pomés, va agafar les regnes del restaurant per oxigenar-lo, amb dues idees clares al cap.\n8. Can Vilaró\nLa Barcelona ideal de Quim Monzó tindria una bona colla de restaurants com aquest. Ja són pocs els llocs que poden definir-se així, com Can Vilaró. Un històric, un clàssic, un autèntic. Ubicat davant el renovat i majestuós Mercat de Antoni, el Sisco i la Dolors reben diàriament com a casa tota una legió de clients fidels que ja saben què escollir. Pel calendari, es podria dir que és un autèntic lloc de cuina de mercat, però agrada més l’etiqueta, menys usada i més concreta, de menjars casolans.\nEls dimecres és dia d'Horiginal, el cicle ja històric de poesia que es viu i es veu a l'ara restaurant La Rubia. El seu nom ho diu i ho és: original. Ofereix menús de migdia i de nit a bon preu, i d'inspiració internacional i mediterrània. A la publicitat, encara diuen que són davant del Macba. Aviat haurà de ser el museu que digui que és davant de l'Horiginal!\nPoc en queda del Raval de La Xava, Jean Genet i companyia. Però el carrer d'en Robador sempre va bé per fer memòria al voltant de la Barcelona més canalla, la dels baixos fons que va seduir molts grans escriptors de fora i una pila de locals. A Robadors 23 s'hi lliga, tiren bé el gintònic i sovint tenen alguna cosa de picar; cada nit hi ha alguna cosa programada (jams i concerts de jazz i flamenc gairebé cada nit de la setmana). Són una família disfuncional i acollidora.\nA la cantonada entre els carrers de Caponata i d'Osi van compartir façana, a primers dels anys 70, dos premis Nobel de literatura: Gabriel García Márquez i Mario Vargas Llosa. L'agent Carmen Balcells els va posar a viure de costat, tot i que anys després es distanciarien l'ún de l'altre a causa del presumpte flirteig entre el colombià i la dona del peruà. Vargas Llosa li va clavar un cop de puny! Però hi va haver una època en què l'autor de 'Cien años de soledad' vivia a Caponata i el de 'La ciudad y los perros', a Osi.\n12. El dia del Watusi: 15 d'agost\nEls dublinesos celebren el 'Bloomsday' el 16 de juny perquè és el dia en què passa l''Ulisses' de James Joyce. Els barcelonins hauríem de fer el mateix el 15 d'agost, el dia en què Fernando Atienza i Pepito el Yeyé busquen el Watusi per tot Barcelona: a les barraques del Carmel, a Montjuïc, al Raval, a la Barceloneta... Diuen que ha mort una noia i volen avisar-lo. Ell, que és una llegenda.


La botiga Can Berdala de Girona tanca després de 65 anys d'història - Diari de Girona\nLa botiga Can Berdala de Girona tanca després de 65 anys d'història\nL'emblemàtic local va obrir l'any 1953 al carrer Santa Clara i des de l'any 2010 es troba ubicat a la cantonada entre el carrer Álvarez de Castro i la plaça Marquès de Camps · La propietària es jubila i en aquests moments ja han començat la liquidació\nlaura fanals girona 20.09.2018 | 00:58\nLa botiga Can Berdala de Girona tanca després de 65 anys d'història ANIOL RESCLOSA\nOPINIÓ · «L'agonia del comerç històric» - Laura Fanals\nLa històrica botiga d'utensilis per a la llar Can Berdala de Girona tancarà les seves portes per jubilació després de 65 anys d'història. L'emblemàtic establiment, que va obrir les seves portes l'any 1953 al carrer Santa Clara, està ubicat des de l'any 2010 a la cantonada entre el carrer Álvarez de Castro i la plaça Marquès de Camps.\nEl 17 d'abril de 1953, l'Ajuntament de Girona va concedir a Josep Berdala Casas una llicència de venda de bateries de cuina i objectes de regal al carrer Santa Clara. A partir dels catorze anys hi va començar a treballar també el seu fill, Miquel Berdala Torrent, que va treballar en el negoci fins que va morir l'any 2004. Des de llavors, se n'han fet càrrec la seva esposa, Maria Rosa, i els seus fills, Alèxia i Eduard. Ara, la Maria Rosa es jubila i el negoci tancarà. En aquests moments, ja estan fent descomptes de fins al 50% per liquidació. El que sí que continuarà funcionant, i de fet es potenciarà encara més, és l'espai gastronòmic Girona Cook, que van crear ara fa set anys.\nLa família Berdala destaca, sobretot, el caràcter familiar del negoci. L'any 1953, quan va obrir les seves portes, la botiga es va ubicar al carrer de Santa Clara, des d'on es va convertir de seguida en un referent a la ciutat. L'any 2003 van rebre un reconeixement de la Cambra de Comerç pels seus 50 anys d'història, però la mort sobtada, l'any 2004, de Miquel Berdala va obligar a la seva dona i els seus fills a agafar les regnes del negoci.\nUns anys més tard van veure que la botiga del carrer Santa Clara els havia quedat petita i obsoleta, ja que hi havia massa barreres arquitectòniques i era poc accessible per als cotxets o les persones amb mobilitat reduïda. Per això, van decidir traslladar-se a un local més ampli i lluminós, de 150 metres quadrats i amb una nova imatge, situat a la cantonada del carrer Álvarez de Castro i la plaça Marquès de Camps. Allà, expliquen, han pogut obrir-se a un tipus diferent de clientela, més jove, i superar els problemes d'accessibilitat.\nGirona Cook continua\nAra fa set anys, a més, van decidir diversificar el negoci amb la creació de Girona Cook, una aula gastronòmica des d'on organitzen cursos de cuina i esdeveniments relacionats amb la cuina. En aquest cas, les inscripcions es poden fer online i l'aula es troba físicament al carrer Perill. Per això, malgrat el tancament de la botiga, el Girona Cook continuarà i la intenció és poder també potenciar-lo, ja que fins ara ha funcionat molt bé.\nAra, la Maria Rosa ha decidit jubilar-se i per això el negoci tancarà properament les seves portes, un cop acabi la liquidació. De moment, els clients han respost positivament i les lleixes estan cada cop més buides. Quan el negoci abaixi la persiana, se sumarà a la llista de comerços històrics i familiars que han anat tancant en els darrers anys a la ciutat.\nTanca la botiga històrica Nyigui-Nyogui després de 44 anys.\nLa cistelleria centenària Ayats de Palamós abaixa la persiana.\nTanca la històrica botiga Can Prat del carrer Nou després de 114 anys.


El Port de la Selva, tradició i patrimoni en un racó únic - Diari de Girona\nCompta amb una gran varietat de paisatges i camins per descobrir l’entorn del cap de Creus\nLes cases blanques i el blau del mar marquen el paisatge del poble. Emporda.info\nLa vila del Port de la Selva destaca per ser un petit enclavament de tradició marinera, que manté l’esperit de poble pesquer, tranquil i amb una immillorable situació dins la península del Cap de Creus. L’entorn es caracteritza per la seva gran bellesa i riquesa on es combinen la blavor del Mediterrani, amb la verdor de les vinyes i olivars, culminant en cims destacables com Sant Salvador de Verdera (671 metres).\nA més, El Port de la Selva compta amb una gran varietat de paisatges i camins per descobrir l’entorn, des d’arran de mar, pels camins de ronda que són aptes per a tots els públics, fins als més alts i atrevits, com el sinuós i escarpat corriol que puja a les ruïnes del castell de Sant Salvador de Verdera des del monestir de Sant Pere de Rodes. La sinuosa zona muntanyenca de la serra de Rodes i el massís del Cap de Creus, la ufanor de les valls de Rubiés, Sant Baldiri i Santa Creu, l’encís de les cales abruptes de la mar d’Amunt, com la cala Tamariua i la imponent badia on reposa el poble, són el complement perfecte a un indret ja de per si pintoresc.\nLa geografia portselvatana ha estat, i és encara, font d’inspiració d’escriptors, pintors i altres artistes com J.V. Foix, J. M. de Sagarra, Alexandra Plana o Tomàs Garcés que hi van trobar la inspiració per escriure-hi algunes de les seves obres d’ambientació marinera. La tradició cultural queda palesa al llarg de la història de la vila, i actualment al llarg de l’any se celebren actes i esdeveniments que recorden i enalteixen la història i el llegat del territori, així com també altres manifestacions més actuals com la Fira de l’Espàrrec o el Tramuntanart, la mostra d’art contemporani dedicada a la tramuntana que engloba artistes d’arreu.\nEl monestir romànic de Sant Pere de Rodes amb el port mariner al fons. Emporda.info\nDos pobles espanyols, entre els 44 millors municipis turístics del món


El dia que varen urbanitzar la senyera\n08 març 2021 17:24\nMiquel Piris | 27 desembre 2000\nFaig feina a Catalunya, a Sant Joan Despí, no Delpí, i m'he passejat per pobles del principat com ara Sant Quirzesafaja o Sant Martísaroca. M'han dit «vols un poal?» a Tortosa. He menjat coca amb prebes (coca de recapte) a Salàs al Pallars, a la vora de Lleida. Per allà a prop també hi ha Cervera "població que s'escriu pràcticament com Son Servera i sona de manera idèntica" on tenen «padrins» en lloc d'avis. A Cadaqués vaig entrar al bar «Es Trui» i en demanar on era l'excusat em varen contestar «sa primera porta a sa dreta». «És el primer pic que em passa» diuen a Reus, no el «primer cop». No he pogut visitar tots els monestirs que es diuen Sant Salvador a Catalunya, més que res perquè n'hi ha dos a Noguera, un altre a Vallforners, un a Orís, un altre a prop de la Pobla de Segur, al Priorat... als d'Artà i Pollença sí que hi he anat. He conegut persones a Mallorca que havent viscut tota la vida en aquesta illa, ells i els seus avantpassats, tenen llinatges idèntics a poblacions catalanes com ara Martorell, Terrassa, Sunyer... Català. He estat a Porrera i Porreres; a Sant Llorenç de Morunys, Sant Llorenç de la Muga, Sant Llorenç d'Hortons i Sant Llorenç des Cardassar (aquest darrer és a Mallorca, on fins fa poc donaven la benvinguda als viatgers amb uns cartells de factura industrial que posaven «Parc No» i «Porn No». Gràcies per retirar-los, amables constructors). He estat a l'illa de Cabrera i a Cabrera de Mar, al castell de Bellver i a Bellver de Cerdanya, al monestir de Bellpuig (Artà) i a Bellpuig, a la vora de Tàrrega on, per cert, també hi ha un poble que es diu El Poal. He visitat Lloret de Mar i m'he empegueït (crec que amb raó) quan he vist escrit Llorito. A Vilafranca de Bonany (on algú, un «fatxa de merda» que diria en Pepe Rubianes, ha pintat els indicadors de la carretera substituint la «l» i la darrera «a» de Vilafranca per dues «o», és a dir que si no ho han esborrat ara hi posa «Vivafranco de Bonany») i a Vilafranca del Penedès. He sentit com en Toni Nadal, home del temps de TV3 nascut a Cervera (que s'escriu i sona quasi com Son Servera), deia que «avui ha fet calabruix» i en demanar-li per què ho havia dit en mallorquí m'ha explicat que era un tipus de calamarsa i que la paraula s'havia fet servir a Catalunya tota la vida. He fet, sentit, conegut i vist tot això però fins fa relativament poc no vaig saber que el castell que hi ha a l'actual bandera de les Balears li van afegir uns senyors durant la transició amb l'única oposició del llavors polític del PSM Gabriel Oliver. L'únic castell que hi ha documentat com aquest és el de la Universitat de Palma. És a dir, que originalment la nostra bandera la formaven les quatre barres eixutes, sense res més. Quan vaig conèixer l'origen de la urbanització que des de fa aproximadament un quart de segle suporta aquest bocí de tela que suposadament ens identifica, totes aquestes «casualitats» que he explicat al començament es van transformar màgicament en raons. Centenars, milers de raons per sentir-me balear a Catalunya, català a Mallorca i (con)fondre totes dues coses en una de sola. Com diu el Gran Wyoming, ara «tot encaixa com un gran puzzle sideral». Ells també ho sabien, per això afegiren un castellet a la senyera. Aquest cap de setmana és un bon moment per tenir-los presents en les nostres oracions, ja m'enteneu.


Historias de Angela: Entrevista a puigdemon:“Després del 26-J volem una proposta de l’Estat sobre la consulta”\nEntrevista a puigdemon:“Després del 26-J volem una proposta de l’Estat sobre la consulta”\n“Després del 26-J volem una proposta de l’Estat sobre la consulta”\nEl president de la Generalitat, Carles Puigdemont, assegura que "la majoria social encara no és suficient per a la independència unilateral"\nEntrevista al president de la Generalitat, Carles Puigdemont. GIANLUCA BATTISTA\nPregunta. Catalunya serà independent el 2017 tal com diu el programa de Junts pel Sí?\nResposta. El 2017 la independència haurà entrat en una fase irreversible. Per decisió ciutadana i democràtica. El nostre encàrrec és preparar-ho tot perquè arribi aquest moment.\nP. Fase irreversible. I quan serà independent Catalunya, doncs, segons vostè?\nR. Aquesta és una decisió que prendran els ciutadans de Catalunya després d’unes eleccions constituents i mitjançant un referèndum que validi la Constitució catalana.\nP. Aquesta distinció que fa entre proclamar la independència i deixar-ho en vies que es pugui proclamar no ve d’una por de no poder complir? No és un retorn de la Convergència que prometia un camí que mai se sabia quan s’acabaria?\nR. Jo no sóc president de la Generalitat per Convergència, sinò per Junts pel Sí. Hem estat explícits sobre les fites. El peix al cove és una figura aliena a la nova cultura política catalana. No hi ha retòrica per retòrica. Anem de debò. El que no farem serà gesticular en cada moment, però les estructures d’Estat s’estan preparant, les lleis avancen, el coneixement internacional avança. Aquest Govern desenvolupa la seva agenda, que és preparar Catalunya perquè sigui independent. I no només no ens n’amaguem, en fem bandera.\nP. El seu predecessor, Artur Mas, sempre ha parlat que la decisió es prendria amb grans majories. Un 47,8% dels votants és una àmplia majoria?\nLa CUP avisa que el seu veto als Pressupostos és irrevocable\nR. Venim d’un Parlament en què abans de les eleccions del 2012 érem 12 diputats independentistes i ara en som 72, que és una claríssima majoria. Tanmateix, hi ha una majoria social que encara no és suficient per a una declaració unilateral d’independència (DUI).\nP. Però sembla que hagin abandonat la idea de les majories àmplies.\nR. No hem abandonat aquest concepte. Treballem per anar ampliant majories. Aquesta àmplia majoria és suficient? Per fer una DUI segur que no. Però un cop completem la feina que hem de fer, hem de convocar els ciutadans perquè prenguin una decisió i acreditin si aquest suport augmenta, es manté o no es manté.\nP. Com pot avançar el procés negociat amb les relacions que hi ha actualment amb el Govern espanyol?\nR. De moment a la taula del diàleg només hi estem asseguts nosaltres. Sempre que hem demanat que algú s’assegui per explorar la possibilitat d’un acord per celebrar una consulta, ningú ha acceptat la invitació. Però la invitació hi és, la taula hi és i nosaltres hi som. Veurem si a la política espanyola hi ha el coratge suficient per afrontar aquest repte.\nP. Quin incentiu poden tenir els seus interlocutors si saben que vostè no es mourà de la seva posició?\nR. Perquè els interessa a l’Estat espanyol i a la Unió Europea. Reconeixem que hi ha altres actors que intervenen en aquest procés d’interdependència i de sobirania i apel·lem a aquests actors perquè prenguin consciència de la seva responsabilitat. Han de jugar un paper i els demanem que el juguin, perquè és en benefici de tots. És una idea legítima, democràtica.\nP. Sense suports internacionals, no es troben en inferioritat de condicions per arribar a aquest diàleg que demana?\nR. La Comissió Europea ha estat molt prudent a l’hora de no emetre cap posicionament oficial, més enllà de portaveus i de càrrecs que representen els interessos dels Estats que formen la UE. És evident que hi ha una lluita desigual, nosaltres no tenim un Estat al nostre favor. No tenim ni tan sols un Estat comprensiu amb el dret a decidir. Però tenim dos milions de persones que han votat que volen constituir un Estat independent i en són bastantes més que les que han dit que l’únic possible és l’Estat espanyol. A Catalunya qui està en inferioritat de condicions és l’Estat espanyol. I hauria d’interrogar-se per què és així.\nP. Sí que hi ha hagut comissaris europeus que han advertit d’algunes conseqüències de la independència, com la sortida de la Unió Europea.\nR. Sí, però la Comissió Europea s’ha encarregat d’especificar que no hi ha una posició oficial. I per alguna raó no hi ha una posició oficial. Sabem que els Estats es fan costat els uns als altres. Quan Catalunya plantegi ser membre d’aquest concert d’Estats del món serà quan s’hagin de prendre posicions al respecte.\nP. Creuen que trobaran suports internacionals si es veu que el Govern català se salta la llei?\nR. El Parlament està legitimat i anem a aquest procés amb plenes garanties legals. No busquem un reconeixement perquè no hem sol·licitat encara el reconeixement com a Estat independent. El que busquem ara és el coneixement, perquè hi ha un gran desconeixement, o mal coneixement, del que està succeint i del que és Catalunya.\nP. No li fa por generar frustració?\nR. La frustració seria que no complíssim el nostre programa, que té un amplíssim suport i en què hi ha moltes esperances dipositades.\nP. El Govern està disposat a incorporar a la consulta les propostes alternatives que proposi l’Estat?\nR. És clar que estem disposats que la gent voti sobre això. És el model escocès. La pregunta sempre haurà de tenir una resposta binària, no tres opcions. I una ha de ser inexcusablement l’opció de la independència. L’altra és la proposta que pugui fer el Govern espanyol de torn: de reforma de la Constitució, de pacte fiscal o de quedar-nos com estem. El que volem és que hi hagi proposta de l’Estat sobre la consulta després del 26-J. Escoltarem les propostes, però la consulta sobre la independència és irrenunciable.\nP. Un bon resultat de Podem pot ajudar a desencallar les coses?\nR. No, com a resultat, no. La situació només es pot desencallar si algú convoca un referèndum, però un bon resultat sacrificant l’opció del referèndum és nefast.\nP. Quin resultat podria ser bo per a vostès?\nR. Qualsevol que passi per algun govern que entengui que ha de dialogar i pactar una consulta per a Catalunya. No veig cap líder amb el coratge suficient per assumir una proposta que, probablement, en la intimitat no troben tan descabellada. La maduresa democràtica de la societat espanyola és molt més elevada que la maduresa democràtica d’algun dels seus partits polítics. És bastant més normal del que la gent s’imagina la resolució d’un conflicte polític a través d’una consulta. El més semblant a un demòcrata de Barcelona és un demòcrata de Salamanca.\nP. Els sedueix la proposta del PSOE de negociar un encaix especial de Catalunya?\nR. El PSOE fabrica titulars, però res més. Li hem sentit fer propostes de transformació federal d’Espanya des de fa 25 anys. I quan ha tingut el poder de federar Espanya no ha federat res. Per tant, crec que no som gaire exigents si li demanem al PSOE una mica més de concreció. I una cosa és el que diu el candidat i una altra el que diuen els barons. Hem superat l’etapa dels enunciats i de la pastanaga lligada a un pal.\nP. Però per aquesta regla de tres a vostè també li poden dir que a Junts pel Sí no se sap si cal parlar amb vostè o amb Oriol Junqueras. O amb la CUP.\nR. Sobre el procés i sobre el projecte de convertir Catalunya en un Estat independent no hi ha cap discrepància. Ho compartim absolutament tot.\nP. Està tenint greus problemes per aprovar els Pressupostos per les resistències de la CUP. El seu Govern pot continuar així?\nR. Això ho dificulta. El camí de la independència l’ha de recórrer un tren en què hi ha molts vagons on hi ha de cabre molta gent. Però és un tren que va en una direcció. No el podem fer cadascú amb la seva bicicleta.\nP. Diu que no retirarà els Pressupostos encara que no tingui suports. Això no pot carregar-se el seu govern?\nR. No els retirarem. Això sí que es carregaria el Govern. També se’l carregaria que féssim un pacte a qualsevol preu, que no farem tampoc. Prioritzem el país. També es carregaria el Govern que no hi hagués voluntat de negociació per part de la CUP.\nP. Una nova convocatòria d’eleccions?\nR. És un escenari que no preveiem. No llançarem la tovallola en cap moment.\nP. Hem de pensar que vostè està convençut que la CUP permetrà els Pressupostos, doncs?\nR. Honestament, no ho puc dir. Ens esforçarem perquè es puguin trametre. Però això no pot passar ni perquè el Govern retiri els Pressupostos ni perquè es posin vetos a determinades coses. Voluntat de negociació a partir de la tramitació dels Pressupostos, que és la que dóna sentit a haver començat la legislatura. No es pot anar cap a la independència amb uns pressupostos prorrogats.\nP. Quin és el marge i quines són les línies vermelles que no traspassaran?\nR. Hi ha qüestions amb què no podem jugar. No li podem fer pagar als proveïdors i a les empreses del tercer sector que frivolitzem sobre el compliment del dèficit. No podem dir als proveïdors que aguantin més. Podem fer un exercici d’economia ficció i fer veure que ingressarem més, però això seria enganyar-nos. És una línia vermella molt seriosa. Així els ho hem traslladat. No hi haurà pacte a costa de coses que no puguem complir i tornar a tramitar els Pressupostos i presentar-los és inviable. No tindríem temps de presentar-ne uns altres aquest any.\nP. Els problemes no són només amb la CUP. L’IRPF ha fet aflorar discrepàncies entre Convergència i Esquerra sobre si s’ha d’apujar la pressió fiscal a les rendes altes.\nR. Són discrepàncies que s’han magnificat perquè ens hem mantingut en allò que diu el programa electoral. Intentar revisar l’IRPF a les rendes baixes. Per dalt no gratarem més diners. Els efectes d’apujar impostos a les rendes altes no els notaríem en la recaptació fins al 2019 i, en canvi, la davallada a les rendes baixes els ciutadans la notaran immediatament. El 2019 nosaltres podem ser un Estat independent i volem tenir la sobirania dels nostres Pressupostos. I si això passa, és un canvi radical.\nP. Vostè ha dit que està disposat a ser el candidat si no acaben la feina. Què vol dir fer la feina?\nR. Jo em vaig presentar amb un programa de govern que permet fer el trànsit de la postautonomia a la preindependència. Això requereix unes feines determinades: estructures d’Estat, lleis, internacionalització... si això queda per fer, tots els de JxSí tenim el compromís moral d’acabar la feina. Crec que no es donaran aquestes condicions.\nP. Artur Mas va dir que si les coses anessin malament ell es podria tornar a presentar. Vostè es retiraria si ell volgués tornar?\nR. Per descomptat. L’actiu que representa Artur Mas per al partit i per a Catalunya és enorme.\nP. Vostè és, doncs, un president interí?\nR. Sóc un president transitori, no interí. En el trànsit de la postautonomia a la independència. El que hi ha d’haver després de mi és forçosament diferent.\nEstret del l'entrevista al diari El Pais Catalunya cliqueu per veure el vídeo : AQUI\nPAS A PAS i FERM ARRIBAREM A SER REPÚBLICA CATALANA\nPerquè es diu ferm?\nPerquè estem fent un divorci amb tota la llei i el pes a les mans, quan un es separa si és una separació és amistosa envers parts arriben a un acord i és menys dolorosa la separació i els fills que en aquest cas som el poble de Catalunya no queda afectada per la manca de sentiment del pare.\nQuan un pare estima mai ho faria. El que ens està fen, deixar-nos de la mà, sense recursos, absorbint tot el que tenim i deixants passar: gana, fred, calor, fam, a l'intempèrie.\n¿Quin para com deu mana ho faria?\nEs per això en ser conflictiu s'han de reunir proves, demostrar a la gent que amb el pare anem mal·lament, que no ens estimen, proves en tenim i estem\nferms, forts, com mai aviem sigut perquè es veu, amb escrits, en paraules, amb distorsió de les notícies als mitjans periodístics no sobiranistes.\nEstem cada vegada més desperts\nLa gent desperta de aquest adormiment que ens tenien a tots perquè no ni ha per tothom, perquè no ni ha feina, ens estan roba'n d'impostos, roba'n nostres il·lusions, família, fills...\nEstem quasi a un perill d'abisme provocat pel govern de Madrid i això la gent encari que no entengui ho està veien, ja no es viu còmodament com abans, la gent vol estar segur, estable on puguem viure en pau i dignament.\nPas a pas aquest endormisca que ens tenien a tots sotmesos ja no es potser perquè ja no tenim seguretat a les llars.\nHem de pendre una decisió ferma i que sigui segura amb la gran malloria de catalans convençuts no uns quants sinó tots. El pasque donarem serà decisiu per al nostre avenir i futures generacions... ESTEM TOTS IMPLICATS.... TOTHOM Ha DE MULLAR-SE .... Per un nou país el nostre CATALUNYA un nou país que molt aviat naixerà a Europa.\nPublicado por Angela Alicia en 9:10


Coberta de la grada del Camp Municipal d'Esports - Premis d'Arquitectura\nEl projecte pretén resoldre la protecció de la pluja que requeria una part de la grada existent al camp municipal d’esports de Ripoll. Els nous elements estructurals han d’evitar el contacte amb la grada, donada la seva baixa qualitat constructiva.\nS’opta, doncs, per una coberta lleugera, amb sis pantalles de gran rigidesa que li permeten volar per damunt de la grada i amb una zona de pas entre aquesta i les pantalles.\nEl pla horitzontal de la coberta contrasta amb la verticalitat deforme i aspra de les pantalles de formigó, que, amb la seva gestualitat, proclamen el caràcter públic de l’equipament.\nPassatge de l'esport. Ripoll


Dissabte passat l’Abert Estengre ens va explicar el conte “Pere 14”: un gegant que, amb la seva bona fe, va acabar essent rei. I la llegenda dels gegants de Caldes d’Estrach, la Fàtima i en Busquets. Així tots sabem una mica més de la vida d’aquests petits i petites grans homes i dones!\nI no podem oblidar com de bé ens va explicar la nena Ainhoa Celeste Nuñez Alcántara el seu conte “El llop i les tres nenes”, ho va fer molt i molt bé. Moltes gràcies Ainhoa!\nAlbert, fins la propera! Si voleu escoltar més contes de l’Albert podeu consultar a Vila Web TV:300 contes per a un Tricentenari\nEl Racó dels Contes. Dissabte 15 de febrer a les 11.30 h – El Borinot groc: “El meu hàmster és d’Amsterdam”


El Govern s'oposa a la proposta de Montero de "població ajustada", però l'estudiarà La República\nEl Govern s'oposa a la proposta de Montero de "població ajustada", però l'estudiarà\nDimarts, 25 de gener de 2022 - Edició 1279\nL’executiu català ha criticat que el model actual de finançament està “esgotat” i ha afirmat que el càlcul de la ministra d’Hisenda “no s’ajusten a la realitat de Catalunya”. Malgrat tot, sotmetran el document a estudi\nEl conseller Jaume Giró, durant l'esmorzar informatiu 'Fora de Plató' de RTVE el 29 de novembre de 2021\nEl Govern ha afirmat aquest divendres a la tarda que la proposta de càlcul de població ajustada que ha enviat la ministra d’Hisenda, Maria Jesús Montero, a les comunitats autònomes de règim comú “no soluciona l’infrafinançament ni el dèficit fiscal”.\nFonts del Departament d’Economia i Hisenda, destaquen que el model actual de finançament està “esgotat” i afegeixen que el concepte de població ajustada “no s’ajusten a la realitat de Catalunya”. En aquest sentit, assenyalen que cal tenir en compte el percentatge real de població de Catalunya sobre el conjunt de l’Estat i la paritat del poder adquisitiu i el cost de vida i dels serveis públics. En qualsevol cas, Economia i Hisenda assegura que estudiarà el document.\n“El Govern estudiarà la proposta perquè sempre ha dit que vetllarà per tot allò en què hi hagi en joc interessos dels catalans”, indiquen fonts de la conselleria dirigida per Jaume Giró, que han confirmat que la Generalitat ja disposa de la proposta de la titular d’Hisenda del Gobierno.\nLa població ajustada determina el repartiment dels recursos en funció de les circumstàncies demogràfiques, socials o territorials. L’enviament del document marca l’inici del debat de fons sobre els criteris que regiran el nou model de finançament que l’executiu espanyol vol acordar en els pròxims mesos.\nEl document planteja que les variables de sanitat i educació tinguin un major pes en el càlcul del repartiment i també introdueix canvis en les variables correctives de caràcter geogràfic i demogràfic com la dispersió o la despoblació. El nou model de població ajustada planteja incrementar el pes de la despesa sanitària en la ponderació, que passaria de representar el 38% a representar el 40-45% de les variables poblacionals.\nL’indicador actual divideix les edats en set trams en què s’apliquen uns coeficients que reflecteixen els costs de la sanitat en funció de l’edat dels beneficiaris. La nova proposta implica passar a 20 grups d’edat la qual cosa permet “precisar molt més el cost real sanitari”.\nL’executiu espanyol assegura en una nota que un cop enviat el document s’obrirà un “diàleg multilateral” que suposarà “un canvi respecte a reformes de models anteriors”. Ara, segons Hisenda, el document “rebrà aportacions i observacions de tots els territoris” a partir d’ara i al llarg del mes de gener.\nLa Marfà de Girona dona suport en la creació d’una quinzena de projectes musicals\nDepana reclama aturar la tramitació del Pla Director Urbanístic de la terminal logística del Port de Barcelona\nSis detinguts a Manresa amb una nau a punt per cultivar-hi marihuana\nEl sector de la discapacitat intel·lectual reclama mecanismes de conciliació quan es confina un familiar dependent\nUn estudi de la consultoria Hays alerta que el 54% dels empleats estan desmotivats a la feina


2 d'octubre 2020 / Josep Adolf Martí i Bouis\nDonald Trump i la seva muller Melania han començat un procés de quarentena després que tots dos donessin positiu per coronavirus, segons ha anunciat el mateix President a Twitter. "Ens en sortirem PLEGATS!", ha dit també el mandatari nord-americà.\nEl més probable és que Donald i Melania Trump fóssin contagiats via Hope Hicks, una assessora de relacions públiques de gairebé 32 anys que treballa a la campanya de re-elecció republicana. Hicks juga un paper fonamental a la lluita contra Biden i forma part del cercle més íntim del President, acompanyant-lo dins l'avió presidencial Air Force One en repetides ocasions. La més recent va ser la setmana passada, quan tots dos es van desplaçar junts a Cleveland, Ohio, pel debat electoral.\nEn aquell mateix viatge, Donald Trump va debatre Joe Biden cara a cara sense que cap dels dos dugués mascareta. A hora de publicació, l'oponent Demòcrata encara no ha anunciat si ell també s'ha sotmès a un test. Els actes previstos a la campanya Trump no han estat cancel·lats encara, i resta per veure com l'anunci inesperat afectarà les setmanes vinents la cursa a la Casa Blanca.\nEls mercats han reaccionat negativament. El caos al voltant de les eleccions americanes ja amenaçava amb volatilitzar les divises i accions arreu del món, i la incertesa sobre l'estat de salut del President no ha fet sinó empitjorar les pors dels inversors. Amb més de 200,000 morts, els Estats Units són a dia d'avui un dels països on el virus ha esdevingut més mortal, tant en nombres per càpita com totals.


Mirada crítica: Centenars de persones s'encaputxen contra el feixisme a Castelló\nCentenars de persones s'encaputxen contra el feixisme a Castelló\nUna manifestació antifeixista va recórrer els principals carrers de la capital de la Plana el passat dissabte. El moment de tensió es va viure davant la seu de Democracia Nacional, on les manifestants van arraconar els ultres presents dins del local\nLa manifestació també va recordar a les víctimes del feixisme Lucrecia Perez, Guillem Agulló i Carlos Palomino\nCom cada any des de fa una dècada, pels volts del 20-N, les militants antifeixistes de la capital de la Plana ixen als carrers per "combatre el feixisme i estendre el sentiment antifeixista als barris i carrers de la ciutat". Dissabte passat, 19 de novembre, el lema utilitzat des de l'organització -les Brigades Antifeixistes (BAF)- va ser "Encaputxa't per donar la cara", en protesta "contra l'aplicació de la Llei Mordassa i la consegüent limitació dels drets de les persones a manifestar-se lliurement sense por a ser reprimides per part de l'Estat".\nDesprés d'un intercanvi d'insults i el llançament d'alguns objectes cap a la seu del partit feixista arribarien els furgons de la Unitat d'Intervenció Policial\nLa tensió va arribar quan la marxa -que va aplegar al voltant de mig miler de persones- va passar per davant del carrer Aparici Guijarro, on s'ubica "La Reconquista", seu del partit ultradretà Democracia Nacional. Allà, una vintena de neonazis esperaven a la manifestació armats amb bats i destrals. L'arribada de la nombrosa marxa va provocar que el grup de feixistes haguera de recular fins a amagar-se dins del centre, on els acompanyaven dos agents de paisà de la Policia Nacional espanyola. Després d'un intercanvi d'insults i el llançament d'alguns objectes cap a la seu del partit -presidit a Castelló per Juan Sales- arribarien els furgons de la Unitat d'Intervenció Policial (UIP), que van fer que les manifestants abandonaren la protesta davant del centre i continuaren amb el recorregut de la marxa.\nLa manifestació, que va continuar amb normalitat, també va recordar a les víctimes del feixisme Lucrecia Perez, Guillem Agulló i Carlos Palomino, a banda de mostrar solidaritat amb "totes les preses polítiques i amb totes aquelles persones que pateixen la repressió per fer front al feixisme". L'acte va acabar amb la lectura d'un comunicat a la plaça de l'Ereta i una nit de concerts al centre social La Cosa Nostra. Des de les BAF es va valorar molt positivament la jornada, i es considera que cada presència de l'extrema dreta als carrers ha de ser contestada: "no hem de permetre'ls eixir al carrer. No podem esperar res d'unes institucions que protegeixen i emparen a l'extrema dreta. La solució està en les nostres mans, organitzant-nos i responent en tots els barris, plantant cara al feixisme amb contundència i autodefensa i lluitant contra ell de totes les maneres possibles".


Consultori - Alimentació i imatge corporal: emocions-conducta amb el menjar | Adolescents.cat\nData: 14/12/21 17:41\nemocions-conducta amb el menjar\nBona tarda, gracies per respondre.\nEm preocupa la relacio que porto tenint tota la vida amb el menjar, sento que es la meva via per desfogar-me. Hi ha dies que estic tant estressada amb els estudis o tant deprimida per temes personals que no m’entra ni l’aigua. De cop, passo a l’altre extrem de no poder parar de menjar tot i haver acabat de dinar, fins el punt que em sento tant malament per haver menjat tantissima quantitat que intento provocarme el vomit, tot i que no sempre ho aconsegueixo. No se que em passa…\nData: 29/12/2021 10:28\nHola! Moltes gràcies pel teu missatge, ets molt valenta explicant el que t'està passant.Les emocions estan molt connectades amb el nostre estómac, quan ens posem nerviosos perdem la gana o potser en tenim molta i quan estem tristos el mateix. Et proposem que intentis posar paraules al teu patiment, explicant-li a altres persones o fent-ho per escrit. Quan posem paraules als sentiments es rebaixen d'alguna manera, ajudant-nos a treure el pes que comporten. També, t'aconsellem que ho expliquis als pares o algun adult de confiança, ells volen el millor per tu i la teva salut, i si saben el teu patiment podran ajudar-te. Si tens qualsevol dubte o per poder-te ajudar millor et recomanem que et posis en contacte amb l'Associació Contra l'Anorèxia i la Bulímia. Actualment, estem oferint un servei gratuït d'acollides telefòniques. Són trucades on poder explicar tot allò que et preocupa i et fa patir, un espai reservat per poder desfogar-te i explicar aquelles coses que sents que no pots dir a ningú. Una de nosaltres (psicòlogues) t'escoltarem i si cal et podem donar alguna pauta per poder portar tot això de la millor manera. El telèfon és 93 454 91 09. Demanar ajuda és difícil, ets molt valenta fent aquest primer pas. Esperem la teva trucada, una forta abraçada!!


Lancis: «Cal posar en valor el títol de doctorat en l'àmbit acadèmic i social»\n20/12/2013 | A. ANDRÉS\nJesús Lancis, director de la nova Escola de Doctorat. | FOTO: ÀLEX PÉREZ\nJesús Lancis, catedràtic del Departament de Física de la Universitat Jaume I, és el director de la nova Escola de Doctorat creada recentment per l’UJI.\nQuin és el principal objectiu de l'Escola de Doctorat?\nL'objectiu és formar investigadors en el sentit més ampli del terme. Es té la idea equivocada que un investigador és una persona que acaba el màster, fa la tesi i després es queda de professor a la universitat. No és aquest l'objectiu; no es pot vincular la tesi doctoral a romandre dins de la universitat. Un objectiu fonamental del nou doctorat és formar investigadors que puguen desenvolupar una carrera acadèmica o bé un treball fora de les tanques de la universitat aportant nous coneixements a la societat.\nQuants programes té l'Escola?\nActualment, a la Universitat Jaume I tenim 18 programes de doctorat als quals s'incorporaran dos l'any que ve, un de Medicina i un altre de Comunicació. La nostra aspiració és obtenir un Esment d'Excel•lència del Ministeri en aquests programes, ja que la nostra oferta de doctorat es fonamenta que existeix una recerca sòlida i de qualitat a l’UJI. Tenim grups de recerca molt potents amb un gran prestigi internacional.\nOn estarà situada?\nTot i que encara no està definida la ubicació de la seu, l'Escola de Doctorat comptarà amb un espai físic al campus que atorgarà una major visibilitat a aquests estudis. A més, hi haurà una sala de lectura de tesis equipada per a la defensa dels treballs amb un suport administratiu per al procés.\nQuantes persones han sol·licitat cursar estudis de doctorat aquest curs?\nTenim sol•licituds de 115 estudiants que tramitaran la seua matrícula aquest mes de gener.\nCom s'estructuren els estudis?\nEls estudis de doctorat s'estructuren dues fases: activitats formatives i l'elaboració i defensa de la tesi. Per a poder fer la tesi, s'entén que cal tenir competències investigadores. Les activitats formatives estan orientades a cobrir aquestes competències. A la Universitat Jaume I treballarem quatre competències fonamentals: comunicació i difusió de la ciència, gestió de projectes de recerca, maneig d'informació bibliogràfica i creació d'empreses de base tecnològica i emprenedoria.\nA més, hi ha dos perfils d'estudiant: a temps complet i a temps parcial. Els estudiants a temps complet tenen tres anys per a realitzar la tesi des que se'ls admet al programa, encara que es pot sol·licitar una pròrroga d'un any. En el cas dels estudiants a temps parcial, aquests tenen cinc anys per a realitzar la tesi i poden sol·licitar una pròrroga de dos anys. Si aquests terminis no s’arribaren a complir, encara comptarien amb un any extra per a finalitzar.\nQuines són les novetats que aporta l'Escola pel que fa als antics estudis de doctorat?\nHi ha dos segells diferencials. D'una banda, hi haurà per primera vegada un espai comú a tots els doctorands on podran interaccionar entre si i compartir problemes i inquietuds a través de les activitats formatives, ja que van dirigides als estudiants que estan en qualsevol programa de doctorat de l’UJI. D'aquesta manera, hi haurà una comunicació entre persones que treballen en camps diferents. El que es pretén és trencar l'aïllament de l'estudiant de doctorat dins d'un grup de recerca, ja que aquest model està obsolet i no és productiu. Un model en el qual hi haja una visió més àmplia i on participe més gent segur que és més enriquidor que el model actual.\nD'altra banda, en aquestes activitats hi haurà tallers on els doctorands hauran de realitzar tasques per a desenvolupar competències transversals. Els ensenyarem a fer pòsters, a com s’ha de presentar un treball de recerca de forma correcta i sintètica o com demanar un projecte de R+D, entre altres. Això no existia en la formació actual.\nQuins són els reptes als quals s'enfronta l'Escola de Doctorat?\nUn dels principals reptes és posar en valor el títol de doctor dins de l'àmbit acadèmic i també en la societat en general. El segell diferencial d'un doctor és ser capaç de desenvolupar una labor professional d'alt nivell, així com generar i transmetre coneixement nou o «de frontera», unes capacitats que moltes vegades no es valoren.\nÉs necessari transmetre que una persona que té el títol de doctor té una formació superior i té unes competències superiors a les del grau i el màster. Si no fem aquesta pedagogia en la societat ningú entendrà per què és necessari fer una tesi doctoral. Per a altres societats, el títol de doctor té un valor molt fort i ací a Espanya, actualment, no es transmet.\nQuins objectius s'han marcat quant a nombre de tesis llegides?\nA Espanya es llegeixen unes 9.500 tesis a l'any. L’UJI representa l’1% del sistema universitari espanyol, per la qual cosa ens hem marcat l'objectiu que es llegisquen unes 100 tesis. L'any passat es van llegir 73 tesis, així que hem d'augmentar aquesta xifra i tendir a aquest ràtio del centenar.\nQuines opcions tenen les persones que cursen el doctorat en el pla antic?\nPoden canviar-se de pla o continuar en l'antic conforme va començar. Si continuen en l'antic, les persones que van iniciar el programa de doctorat abans de febrer de 2011 hauran de llegir la tesi abans de febrer de 2016. Si es van matricular per primera vegada després de febrer de 2011, tindran de termini fins a setembre de 2017 per a finalitzar. En qualsevol cas, sempre tindran l'opció de passar-se al nou programa i se'ls reconeixeran totes les activitats realitzades en el pla antic.\nQuins recursos de finançament ofereix l’UJI per als estudiants de doctorat?\nL’UJI té un pla propi de recerca que cal posar en valor. Dins d'aquest pla propi existeix una convocatòria de beques predoctorals de formació de personal investigador a través de la qual s'ofereixen 15 beques cada any. Cal destacar que és important que en els programes de doctorat hi haja finançament per a poder oferir recursos a estudiants amb talent i que es cree així una pedrera d'investigadors d'alt nivell.\nQuin és el grau d'internacionalització dels estudis de doctorat a l’UJI?\nUn dels grans reptes de l'escola és internacionalitzar l'oferta d'estudis. Estem per sota de la mitjana nacional en ràtio d'estrangers que obtenen el títol de doctor a Espanya. La mitjana nacional està al voltant del 20% i a l’UJI estem al voltant del 10%. Hem d'invertir recursos i temps per a intentar captar estudiants internacionals. A més, hem de conscienciar-nos en la institució que si volem uns estudis de doctorat de qualitat i internacionals hem de millorar les competències en anglès.\nEs fomenta d'alguna manera la mobilitat en el doctorat?\nDins de les activitats de formació, s'inclou la participació en congressos i la realització d'estades en centres de recerca, ja que aporten competències investigadores. Quant al finançament d'aquestes activitats de mobilitat, les persones que compten amb algun tipus de beca oficial de doctorat tenen convocatòries d'ajudes específiques per a realitzar estades fora. No obstant això, hem de plantejar ajudes per a la resta d'estudiants, encara que siguen simbòliques a causa de la situació econòmica actual, per a fomentar la mobilitat dels estudiants.\nQuan s'iniciaran oficialment les activitats de l'Escola?\nAl mes de març està previst organitzar les primeres jornades del Programa de formació transversal de l'Escola. La idea és que se celebren periòdicament cada sis mesos.