El COMcert torna per homenatjar la figura d'Ovidi Montllor\nDesprés que la primera edició s'estrenés amb deu hores ininterrompudes de música, enguany torna el COMcert amb un objectiu molt clar: homenatjar Ovidi Montllor.\nQuinze anys després que L'Ovidi se n'anés de vacances, el Col·lectiu Ovidi Montllor de Músics i Cantants en valencià (COM) ha decidit retre-li homenatge al seu poble, Alcoi, com a artista indispensable en qui van pensar per donar nom al col·lectiu de músics. 15 artistes, com 15 anys fa que és enyorat, li retran homenatge.\n15/06/2010 20:21 Cultura\nComcert cartell 2010 50x70\nEl proper dissabte 26 de juny quinze grups, un per cada any d'absència de L'Ovidi, retran homenatge al cantautor actuant a la sala d'actes de l'Institut Pare Vitòria d'Alcoi entre les sis de la tarda i les nou de la nit.\nQuico Pi de la Serra, Miquel Pujadó, Al Tall, Andreu Valor, Autòmats, Batà, Carles Enguix, Hugo Mas, Inòpia, Naia, Owix, Rafa Xambó, Verdcel, Xavier Morant i Xitxarra Railway són els quinze noms que ompliran l'escenari d'Alcoi en honor a L'Ovidi. Sense cobrar, tot sigui per homenatjar un dels referents de l'escena cultural dels Països Catalans.\nA més a més, l'Associació Estellesiana Rodonors Invictes, de Benicarló, recitarà poemes musicats del poeta Vicent Andrés Estellés. També es projectaran vídeos realitzats per Octavi Masià, que està preparant un llargmetratge biogràfic sobre la figura d'Ovidi Montllor. L'empresa Com Comunicar ajudarà l'organització a difondre aquest homenatge.\nL'aforament serà per a 300 persones i l'entrada del concert cinc euros, que serviran per sufragar les despeses d'organització, ja que els músics actuaran de forma desinteressada.\nL'any passat el COMcert va tenir lloc a Benifairó de la Valldigna, on van actuar els guanyadors dels premis Ovidi Monitor oferint catorze hores de música en valencià.\nEl COMcert omple la Valldigna de música i compromís - Crònica del COMcert 09\nGaleria fotogràfica del COMcert 09\n2a part de la vídeo-crònica sobre el COMcert - stockdesoTV\n1a part de la vídeo-crònica sobre el COMcert - stockdesoTV\nMés de cent voluntaris intervenen en el COMcert benifaironer - Llibertat.cat\nTot a punt pel COMcert - Llibertat.cat\nEntrevista Manolo Miralles, president del COM - Llibertat.cat\nEntrevista Pau Alabajos, secretari del COM - Llibertat.cat\nRoda de premsa del COM per denunciar el boicot del PP - Llibertat.cat\nMés de 20 actuacions oferiran 14 hores ininterrompudes de música en el concert del COM - Llibertat.cat\nVixca Benifairó - Xavi Sarrià per Llibertat.cat\nEl degoteig cultural benifaironer - Vicent Company per Llibertat.cat


Nova incorporació a l'equip Estació Jove de Salt - Salt Jove\nNova incorporació a l’equip Estació Jove de Salt\nAquest dilluns dia 15 de Febrer, s'incorpora la nova auxiliar tècnica de joventut a l'Estació Jove. Finalment, després d'un procés selectiu des de l'Ajuntament de Salt, ja tenim la Marta Ortega com a nova informadora juvenil!\nAquesta figura és essencial pel funcionament de l'equip humà del servei, ja que és la persona coordinadora de l'equip de professionals de la tarda. A més es responsabilitza de diferents projectes. En vols conèixer alguns?\nAssessorament acadèmic: S'encarrega de fer assessoraments personalitzats pels usuaris. Orienta i informa sobre els diferents itineraris formatius, opcions acadèmiques, requisits d'accés als diferents estudis, tramitació de beques i al·legacions, retorn al sistema educatiu i compaginació d'estudis i feina.\nCursos i tallers: Proposa i gestiona diferents propostes de cursos i tallers. Tenint en compte els interessos i motivacions dels joves. Té una intenció formativa i es presenta trimestralment a l'agenda de l'Ajuntament.\nAssociacionisme i participació: Dona a conèixer i informa de les diferents entitats i associacions municipals o properes.\nProjecte PICES: Responsable del Punt d'Informació Juvenil als centres de secundària, l'objectiu és la descentralització del PIJ, apropant la informació de forma contínua i presencial als instituts.\nProjecte INFOVIPS: Coordina als estudiants de 3r i 4t d'ESO dels Instituts on es porta a terme el projecte PICES, aquests fan de corresponsals del Punt d'Informació Juvenil de l'Estació Jove de Salt, dinamitzant activitats pensades pels estudiants específicament interessants per joves i duent-les a terme a l'hora de l'esbarjo. És un projecte molt dinàmic i pràctic, que involucra directament als joves.\nCom veieu és una figura molt important, i esperàvem la seva incorporació amb moltes ganes! Si la voleu conèixer ja sabeu, la trobareu a l'Estació totes les tardes entre setmana, de 16 a 20 h i els divendres al matí!


À Punt - La millora de la situació epidemiològica reactiva la programació musical a l'aire lliure\nLa millora de la situació epidemiològica reactiva la programació musical a l'aire lliure\nÚltimes notícies | València | 23/02/2021 14:34\nUna de les últimes actuacions a la Pèrgola de La Marina de València durant la pandèmia / À Punt NTC\nAmb la situació epidemiològica en clara milloria, alguns programadors culturals s'han aventurat a fer un pas avant. La Pèrgola de la Marina de València s'ha avançat a la desescalada, presentant una nova programació musical a l'aire lliure. El cicle de concerts arranca el pròxim sis de març al recinte del Port de València, una setmana després que expire la pròrroga de les restriccions, amb l'actuació doble de Delafé i The Tyes.\nLes limitacions condicionen, però no impedeixen la programació a l'espai, que reactivarà les mesures preventives amb què ha operat durant la pandèmia: recinte tancat, aforament limitat a 400 persones, públic assegut, distància de seguretat entre assistents i mascareta obligatòria. Cal recordar que les resolucions vigents permeten les actuacions culturals en auditoris a l'aire lliure d'aquest tipus, amb certes condicions de seguretat, atorgant-los la mateixa consideració que els cines, els teatres o els circs.\nEn realitat els gestors de la Pèrgola havien planificat reactivar els concerts a l'aire lliure al febrer. Però tot i el vistiplau legal van decidir retardar-los un mes “per responsabilitat moral, perquè l'ambient no estava per a esdeveniments festius”. “Les xifres que vam conéixer al Nadal ens feren parar un poc”, explica Quique Medina, el responsable de comunicació de l'espai. Per contra, amb el canvi de tendència veuen que “ja és el moment i quasi fins i tot necessari”. “La gent necessita aquest tipus d'esdeveniments culturals després de tot el que està passant”, raona Medina.\nEls gestors de l'espai només estan pendents de la reunió de la interdepartamental del pròxim dijous per si es confirma la reobertura de l'activitat a les terrasses, la qual cosa podria permetre'ls recuperar la venda de begudes en barra.\nAbonaments anticipats amb retorn assegurat per a temps d'incertesa\nLa claredat legal que empara la programació musical del recinte contrasta amb el mur de prohibicions que pesa sobre els esdeveniments multitudinaris, com festivals i concerts, l'autorització dels quals s'ha suspés sine die. Això no ha impedit que alguns gestors publiciten les dates de l'estiu de 2021 en què reubicaren els concerts suspesos en l'edició de l'any passat, confiant en el fet que una millora de la situació sanitària permeta reactivar l'assistència. Festivals com el Rototom Sunsplash de Benicàssim (16-22 d'agost) o el Medusa Sunbeach de Cullera (6-8 agost) continuen promocionant la venda d'abonaments anticipats, a preu reduït, tot i advertir que no tenen la “certesa absoluta” de poder celebrar-los. Així ho manifesten els promotors del Sunsplash, que no obstant això aventuren pròximes confirmacions en el cartell com a reclam, com també les anticipa el Low de Benidorm (30 de juliol-1 d'agost) en el programa que presentarà al juny. Els festivals intenten mantindre o atraure els clients amb l'expectiva d'una nova edició, i la seguretat que la suspensió no tindrà cost per als clients. El Medusa deixa clar que el retorn del preu de les entrades està garantit si “per algun motiu de causa major” no se celebra.\nEn general els grans festivals valencians han traslladat la programació d'un estiu per a un altre, oferint una pròrroga als abonaments que es van adquirir les edicions suspeses de 2020. El Fib de Benicàssim (15-18 de juliol), les Arts de València (4-5 de juny) i l'Arenal Sound de Borriana (27 de juliol-1 d'agost) també continuen en hibernació, amb missatges cíclics en Twitter per a reactivar l'interés dels seguidors, i un grapat de concerts a l'aire lliure d'aforament limitat com a única activitat. Ha sigut el cas Les Arts Lite, la versió reduïda del festival valencià, que aquesta tardor ha oferit algunes actuacions a l'aire lliure a La Marina.\nEl futur d'aquests esdeveniments multitudinaris continua sent incert, està a expenses de l'evolució de la pandèmia i la campanya de vacunació. Les previsions més optimistes del Ministeri de Sanitat aspiren a aconseguir la immunitat de ramat al juliol, una data molt pegada a les dates en què continuen programats els grans concerts i festivals valencians. En l'equació s’ha de ponderar també l'impacte de les noves variants del coronavirus, les restriccions a la mobilitat interterritorial i el final de la pròrroga de l'estat d'alarma el pròxim 9 de maig, que retornarà totes les competències de gestió sanitària a les comunitats autònomes.


Incidències de la jornada\nEscola Pere Lliscart\nDiada de l'esport escolar\nFase de Sector i Final de Catalunya\nCloenda Jove 2017\nUn any més, la Sala Salamandra va acollir la Cloenda Jove, festa amb la qual es premia a tots els equips i entitats que durant la temporada dels Jocs Escolars han assolit èxits a les seves respectives competicions.\nL'acte es va iniciar amb l'actuació del grup de ball Step Soldiers, des de l'Street Dance Area. Un tret de sortida espectacular gràcies a un conjunt que la setmana passada va guanyar el campionat The Community.\nTot seguit es va donar pas a dos guardons molt especials. El primer d'ells va ser el premi Juan Antonio Bastante, un reconeixement a tota una trajectòria dins la competició escolar. Aquest any el guanyador va ser en Cris Plaza, Secretari Tècnic del Consell Esportiu de l'Hospitalet durant 17 anys, en un guardó més que merescut per a un dels líders dels Jocs Escolars de la ciutat.\nEl segon premi important de la tarda va ser el concurs fotogràfic "El Consell Esportiu i els valors a l'esport", un guardó que s'estrenava aquesta temporada. La imatge guanyadora va ser realitzada per Paula Martínez, del bàsquet AESE, mentre que les finalistes van córrer a càrrec de Sandra Vericat, Unificación Bellvitge, i David Giraldo, de l'AMPA Busquets i Punset.\nLa Cloenda Jove va acabar amb el lliurament de tots els guardons de la temporada als diferents equips que han destacat al llarg de l'any. Uns guardons que premien, sobretot, l'esforç i l'esportivitat tan característiques de l'esport escolar.\nLlistat de premiats a la Cloenda Jove 2017\nA més, tots els presents van poder gaudir del servei de bar i de la música variada de la Sala Salamandra, en una Cloenda Jove que va servir com a gran festa d'acomiadament dels Jocs Escolars 2016/2017.


AjBnc - Exposició itinerant Col·lecció Peiró Coronado\nExposició itinerant Col·lecció Peiró Coronado\nFernando Peiró Coronado va néixer a Alaquàs l'any 1932, encara que la seva trajectòria pictòrica la va desenvolupar a Benicarló.\nPeiró ha estat un dels artistes valencians amb més solidesa dels darrers cinquanta anys del panorama artístic valencià, si més no, la crítica especialitzada l'ha posicionat en la primera línia del panorama artístic valencià.\nL'evolució de Peiró ha estat caracteritzada per una coherència conceptual que dona continuïtat a totes les seves etapes pictòriques, des de l'expressionisme dels seus inicis a l'abstracció que tant l'ha caracteritzat en la seva última època, sense deixar mai de banda la seva faceta com a retratista.\nLa pintura de Peiró ens transmet poesia, musicalitat, i sobretot eixe misteri irònic que tant caracteritzava a Peiró. Amic dels seus amics, l'artista ha esta lligat íntimament amb personatges com José Antonio Labordeta, Carles Santos o José hierro, la impremta del quals està present en les seves obres.\nBona part de tot aquest llegat pictòric ha estat cedit a l'Ajuntament de Benicarló, per a que mitjançant la seva gestió, es done continuïtat a la difusió i conservació de la seva obra.\nÉs per aquest motiu que l'Ajuntament de Benicarló, mitjançant el Museu de la Ciutat, s'adreça a vostès per presentar-los aquesta mostra itinerant que tenen a la seva disposició des d'aquest moment.


Mercadona tornarà a disposar de carnissers en els seus supermercats\nLa cadena de supermercats implantarà aquest nou model en tots els seus supermercats\nMercadona tindrà una nova secció de carnisseria | Cedida\nDesprés de realitzar diversos canvis i de suprimir en la majoria dels supermercats de Mercadona el mostrador de venda de carn tallada al moment per carnissers, l'empresa sembla haver trobat amb una alternativa a gust dels seus clients i que preveu implantar pròximament en tots els seus establiments, segons informa 'Economíadigital.es'. I és que la cadena de supermercats incorporarà els denominats «serveis d'acabat» que en la secció de carnisseria consistiran que els clients escolliran la safata amb la peça de carn que desitgin i la portaran al carnisser perquè faci els talls, un model que va començar a funcionar amb èxit en el seu local a Altea (Alacant).\nMercadona continuarà venent tots els productes que pugui en safates ja que agilita la venda.La supressió total del mostrador de carnisseria semblava no haver agradat a tots els clients, raó per la qual s'ha proposat aquesta fórmula. Ja a l'octubre de 2015 el d'Altea es va convertir en el primer en dur a la pràctica aquest model, que poc a poc s'ha anat expandint i ara funciona en 1.000 dels més d'1.600 supermercats de l'empresa de Juan Roig. D'aquesta manera, els «carnissers de tota la vida» tornaran a Mercadona integrats en un sistema caracteritzat per la innovació.


LBdR: Cànons com a bombes | PCatalà\nLumia Office Windows\nLBdR: Cànons com a bombes\n3 de juliol de 2017Afegeix un comentariper Miquel Orozco\nAvui el consell de ministres ha aprovat el nou cànon digital, un cànon que a diferència del que hi havia fins ara afectarà directament als dispositius. Això significa que els fabricants de mòbils, tablets, CDs o memòries flash hauran d’assumir el cost de la còpia privada. Segons el govern, ho pagaran els fabricants però… ens ho creiem?\nL’associació per al Desenvolupament de la Propietat Intel·lectual (ADEPI) afirma que aquesta reforma és bona i l’equiparen al model europeu de compensació per còpia privada. Però el que interessa als consumidors és: Com serà aquest cànon?\nEn la llei s’especifica:\nCarga la compensación equitativa a los importadores y fabricantes de equipos, aparatos y soportes de reproducción\nEls preus que hauran de pagar “els fabricants” són d’1,10€ per cada mòbil i 3,15€ per cada tablet. A continuació teniu la taula de comparativa amb els altres països europeus que paguen aquest cànon:\nSi bé no és un preu tant elevat com altres països de la unió, és un tema de crítica el motiu pel qual es crea aquest cànon. Recordem que el cànon digital està creat per compensar els artistes, autors, editors i productors espanyols per les pèrdues que els provoquen les descàrregues il·legals dels seus continguts. Podem empatitzar amb els artistes espanyols, entenem que tinguin pèrdues degut a aquests temes però ho han de pagar tots els espanyols o només els que descarreguen els continguts il·legalment? Perquè avui dia tothom té mòbil i és difícil creure que aquest cànon el pagaran els fabricants traient els diners de l’aire sense que els preus pugin.\nSi amb aquest cànon es pretén compensar les pèrdues degut a la pirateria, aleshores em legitima a descarregar continguts il·legals si ja els estic pagant amb aquest cànon. Si en comptes de perseguir la gent que pirateja continguts i els distribueix il·legalment per la xarxa, es fa pagar a tots els espanyols un cànon per suplir les pèrdues és que alguna cosa no està funcionant bé. No dubto en que les autoritats estaran vetllant per a que no hi hagi pirateria a Internet però si en comptes de fer cànons es dotés de majors recursos i legislativament regulessin les actuacions dels pirates potser s’aconseguiria lluitar realment contra la compartició il·legal a la xarxa.\nEl cànon AEDE, l’altre joia de la corona\nDeixem de banda aquest cànon i anem a parlar d’un altre que va omplir els titulars farà ja uns anys: El cànon AEDE, un cànon que per simplement tenir un enllaç a la teva web cap a un altre mitjà et toca passar per caixa, una llei que va aconseguir que Google Notícies tanqués les portes a Espanya. Quan va aparèixer es tractava d’una completa vulneració als ideals d’Internet però últimament també està donant a parlar.\nTambé t‘interessarà: Super Mario Run arribarà a Android el 23 de marçEl passat 27 de juny el Centre Espanyol de Drets Reprogràfics (CEDRO) va anunciar que l’agregador de notícies Upday seria la primera plataforma online en pagar els drets d’autor per agregació de continguts (quina sort ha tingut – que es noti la ironia-). Però que aquest agregador hagi de pagar la famosa “Tasa Google” és una estratègia dels lobbies per legitimar el cànon AEDE.\nSi investiguem una mica arribem a trobar que Upday és un projecte d’Axel Springer, un grup editorial que, quina casualitat, és un dels editors beneficiaris del cànon AEDE. Aquí veiem com Upday haurà de pagar el cànon però que acabarà rebent de nou part del que va pagar, gairebé un pagament circular. Una estratègia ben pensada per fer veure que el cànon AEDE no està mort i que els agregadors l’accepten, un espectacle per a que els ciutadans creiem que està funcionant. Us deixem aquí un article de PCatalà on parlàvem amb detall de l’escàndol del cànon AEDE.\nEn el seu moment CEDRO va taxar el preu del cànon a 0,05044854€ per usuari actiu al dia. Això si ho passem a xifres d’un agregador gran com seria Menéame, li tocaria pagar 2,5 milions d’euros a l’any, mentre en l’anterior any fiscal van facturar 125.000€.\nAmb aquest article no només vull mostrar com realment funcionen els cànons que tenim actualment, que afecten molt directament a l’ús digital que els ciutadans realitzem, sinó com ens volen enganyar per a que creiem que fan les coses les fan bé.\nEl nou cànon digital aprovat avui pot ser necessari per equilibrar l’economia però no ha de ser ni de bon tros una solució definitiva, perquè com he dit abans, ens legitima a descarregar continguts il·legals si d’aquesta manera els estem pagant. El que els governs haurien de fer és rebaixar els impostos en cultura i incentivar a comprar continguts legals, així no ens veuríem obligats a descarregar continguts il·legalment i provocaria que no fos necessari crear cànons totalment injustos. A no ser que algú estigui obtenint benefici propi amb l’existència d’aquests cànons.\nSNES Mini: Torna a viure els 90 Nou rècord de capacitat d’un SSD: 50TB Potser t'interessa\nEsdeveniments • Últimes notícies • Videojocs\nGambit, campió de la PGL Major\nÚltimes notícies • Videojocs\nKingdom Hearts III confirmat pel 2018 amb el món de...\nSonar+D: la creativitat de la intel·ligència artificial\nAndroid • Últimes notícies\nEssential Phone, el nou mòbil del pare d’Android\nEssential Home, l’assistent virtual que ens...\nS’allibera la bèstia: els Intel Core i9 ja són...\nBrawl Stars, el nou joc dels creadors de Clash Royale\nLa Universitat Autònoma de Barcelona acollirà la...\nHosting oficial Rep les notícies al teu e-mail\nEnllaços d’interès Notícies + populars\nNou rècord de capacitat d’un SSD: 50TB\nCortana arriba a casa: Microsoft presenta el seu...\nEls sensors dactilars sota la pantalla seran...\nConverteix el teu mòbil en una GameBoy amb SmartBoy\nAmb el suport de… Un projecte de PCatalà 2017. Un projecte d'InformatiCat Política d’ús, privacitat i cookies


La indústria de la moda aposta per les pràctiques sostenibles - Rconnecta\nInici » La indústria de la moda aposta per les pràctiques sostenibles\nPublicat el 12 maig, 2021 12 maig, 2021 per Rconnecta\nHas sentit mai a parlar de la Moda Circular? L’any 2014 va començar-se a fer viral aquest nou concepte, que respon a les pràctiques sostenibles en la indústria de la moda, quan dissenyadors de gran renom van començar a utilitzar el hashtag #ModaCircular en els seus comptes d’Instagram, promovent un canvi vital cap als sistemes de producció amb un menor impacte en el medi ambient.\nAquesta nova manera de fer té com a objectiu que la moda estigui dissenyada i produïda amb la intenció de ser utilitzada de manera responsable el màxim de temps possible. I és que segons els últims estudis de Greenpeace: “Menys de l’1% de la roba es recicla i el 99% restant contamina el medi ambient degut a l’ús de productes químics tòxics, tints perillosos i fibres sintètiques que es filtren en el subministrament de l’aigua i dels oceans”.\nGreenpeace apunta també que: “Els residus tèxtils ascendeixen a més de 92 milions de tones a l’any i acaben als abocadors i que la indústria de la moda és responsable d’aproximadament el 8% de les emissions globals de CO2.” Realment preocupant, oi?\nPerò no ens alarmem! Precisament, una de les claus en la Moda Circular i la reciclabilitat és que no es barregin diferents fibres en una mateixa peça de roba. I és que, tal com apunta Michele Gili, de la marca Gorni Kramer: “És fàcil reconvertir en fibra de cotó una peça 100% de cotó, mentre que si s’utilitzen barreges de cotó amb polièster, lli o niló, el procés de reutilització és molt més complex”. Això passa perquè en cas de no poder-se recuperar la matèria primera, les peces elaborades amb teixits naturals es descomponen fàcilment. Gili apunta també que: “Una samarreta feta 100% de cotó triga més o menys un any en assimilar-se en el seu entorn, mentre que una de polièster necessita més de 200 anys”.\nCada vegada són més les firmes que comparteixen la visió de què cal aconseguir un cicle de producció zero waste, fins i tot les marques de luxe; Gucci, Balenciaga i Saint Laurent, són algunes de les firmes que ja estan treballant en col·leccions de moda circular.\nPublicat a Economia circular, Gestió de Residus, Moda CircularEtiquetat greenpeace, moda, moda circular, pràctiques sostenibles, reciclatge roba, residus tèxtils, zero waste


CCOO exigeix millorar les condicions laborals a les empreses químiques | NacióTarragona\nCCOO exigeix millorar les condicions laborals a les empreses químiques\nEl secretari general del sindicat a Catalunya demana conèixer com avança la investigació de la Generalitat sobre Iqoxe\nper NacióTarragona , 11 de febrer de 2020 a les 10:17 |\nLa trobada de CCOO celebrada ahir a Tarragona | ACN\nCCOO ha celebrat aquest dilluns a la tarda una assemblea per informar els seus militants de les raons que els han portat a convocar una jornada de vaga a les empreses químiques de Tarragona, el proper 19 de febrer, arran de l'explosió a IQOXE. En la trobada, celebrada al centre cívic de Torreforta, també hi han participat entitats socials i veïnals de la ciutat, amb la voluntat de sumar esforços.\nEl secretari general de CCOO a Catalunya, Javier Pacheco, ha defensat que millorar les condicions laborals dels treballadors i reduir les externalitzacions és clau per garantir la seguretat, tant per als empleats com per a la ciutadania. Pacheco també ha demanat a la Generalitat saber com avança la investigació sobre les causes de l'accident.\nDavant de més d'un centenar de persones, la secretària general de CCOO a Tarragona, Mercè Puig, ha instat la ciutadania a participar en la manifestació prevista pel proper 19 de febrer a la tarda i perquè el sinistre a IQOXE "no caigui en l'oblit". Puig ha demanat "una indústria segura" per garantir la convivència entre el polígon i ciutadania. "La química i el turisme és el més important de Tarragona", ha valorat.\nPer la seva banda, Pacheco ha fet una crida a les empreses, patronals, associacions empresarials i administracions a treballar per millorar les condicions de seguretat a les plantes químiques de Tarragona. "Cal el compromís de tothom perquè no hi hagi més casos" com el d'IQOXE, ha assenyalat, i ha recordat que en l'últim any hi ha hagut més accidents mortals.\nEl secretari general de CCOO a Catalunya ha demanat inversió i compromisos a les empreses per tal d'evitar "externalitzacions innecessàries", que al seu parer, empitjoren les condicions i l'estabilitat laboral dels treballadors, fet que comporta menys formació i, per tant, un menor coneixement dels procediments per garantir la seguretat. "La precarització posa en risc la ciutadania", ha afirmat Pacheco, que ha reclamat que es defineixin "les plantilles mínimes estructurals" per cada companyia.\nEl líder sindical ha estat crític amb el paper de l'Associació Empresarial Química de Tarragona (AEQT), a la qual ha acusat de ser "un lobby per aconseguir inversions i facilitats de l'administració, però que no assumeix els compromisos socials". A més ha assegurat que en algunes ocasions l'AEQT ha fet "un veto" a la millora de condicions de seguretat d'empreses químiques del Camp de Tarragona.\nPer acabar amb les externalitzacions, el secretari general de CCOO estatal, Unai Sordo, ha reclamat al govern espanyol que derogui "com més aviat millor" la reforma laboral que, precisament aquest dilluns, fa vuit anys que va entrar en vigor. "Estalvien en salaris però també en mesures de prevenció. La llei ha de garantir que les condicions de subcontractació no es facin per reduir costos ni per baixar salaris", ha defensat.\nA la Generalitat, Pacheco li ha reclamat la revisió d'un Plaseqcat "obsolet" en la qual hi hagi "participació sindical". També ha demanat uns millors plans d'evacuació i d'emergència per a la ciutadania i ha criticat que les "administracions no han estat al cas d'actualitzar-los". En aquesta línia ha indicat la necessitat que es facin conjuntament amb les empreses, els treballadors i els ajuntaments, i s'adaptin "a l'actualitat amb instruments tecnològics". "Encara anem amb el fax", ha recordat.\nUGT confia que la reforma laboral aportarà més seguretat a la indústria química\nSocietat, Comissions obreres, Seguretat, Explosió a Tarragona, Iqoxe


C.R.A.R.C (Centre de Recuperació d'Amfibis i Rèptils de Catalunya) a Masquefa - Fires, festes, oci i llocs per visitar.\nC.R.A.R.C (Centre de Recuperació d'Amfibis i Rèptils de Catalunya) a Masquefa\nL'Ajuntament de Masquefa impulsa des de 1985 la gestió de la fauna i el patrimoni natural de la vila. Aquesta iniciativa va desencadenar la creació l'any 1992 de l'únic centre de recuperació de fauna salvatge de l'Estat especialitzat en amfibis i rèptils: el CRARC.\nEl C.R.A.R.C. és una institució dedicada a la rehabilitació de fauna silvestre amb la finalitat de retornar-la al seu hàbitat natural, promoure la recerca científica i l’educació ambiental.\nLa investigació representa un puntal dins l’organització del Centre donat que la formació continuada és plenament necessària per a gestionar correctament la fauna salvatge. Així doncs, s'han fet nombrosos treballs de recerca sobre reproducció, malalties, biometria, comportament, paleontologia, etc, que han generat diverses ponències en congressos i articles en revistes científiques.\nLa divulgació mediambiental es un dels màxims exponents de l’activitat diària del CRARC, atenent diàriament a escoles, esplais i grups que volen aprendre sobre el fabulós món dels rèptils i amfibis.\nDissabte de 10 a 13 h i de 16 a 18 h\nDiumenges i festius: 10 a 13 h\nPer escoles i altres grups organitzats obert tot els dies de l’any, prèvia reserva Tel. 93 772 63 96\nCRARC (Centre de Recuperació d’Amfibis i Rèptis de Catalunya)\nAv. Maresme, 45\nTel: 93 772 63 96


CatalunyaDiari.cat | La nena de 4 anys ofegada a Ripoll estava vigilada per nou persones en el moment de la seva mort\nLa nena de 4 anys ofegada a Ripoll estava vigilada per nou persones en el moment de la seva mort\nL'alcalde de Ripoll, Jordi Munell, reconeix que «ningú se n'ha adonat, ni han sentit crits, ni xipolleig a l'aigua»\nCinc professors i quatre monitors amb titulació de socorrisme es trobaven a la piscina de Ripoll en el moment en què una nena de quatre anys ha mort ofegada. Així ho han assegurat el delegat territorial d'Ensenyament, Josep Polanco, i l'alcalde de Ripoll, Jordi Munell, que ha explicat a més que hi havia dues persones de manteniment i diversos usuaris quan han tingut lloc el tràgic accident. De fet, alguns d'ells amb formació mèdica han col·laborat en els primers auxilis. «Lamentablement, no sabem per què, ningú s'ha adonat d'aquesta fatal circumstància. Ningú no ha vist res, ni sentits crits ni cap moviment d'aigua», ha detallat Munell. L'alcalde de Campdevànol, Joan Manso, ha anunciat que l'Ajuntament ha decretat tres dies de dol per la mort de la menor, que residia al municipi. Tant aquest Poble com Ripoll han suspès totes les activitats previstes per a aquest cap de setmana i les seves banderes onejaran a mig pal. El departament d'Ensenyament està oferint suport psicològic al personal de l'escola Pirineu, on la nena cursava P4.\nNingú s'explica com s'ha ofegat la nena de 4 anys de l'escola Pirineus de Campdevànol aquest divendres mentre feia una activitat escolar de natació. En el moment del succés fins a nou persones, entre professors i socorristes vigilaven l'activitat dels menors. L'alcalde de Ripoll, Jordi Munell, reconeix que «ningú se n'ha adonat, ni han sentit crits, ni xipolleig a l'aigua», cosa que fa més estranya la mort de la petita. A banda dels cinc professors i els quatre monitors socorristes, també hi havia diversos usuaris de la piscina que tampoc s'han assabentat del succés. Una tragèdia que ha colpit al poble de la petita, Campdevànol.\nEl seu alcalde, Joan Manso, assegura que estan «profundament consternats» i que només els queda donar «tot el suport»a la família de la nena, a l'escola on estudiava. «És un moment de profunda tristesa i ara hem de deixar passar el temps i que es facin tots les anàlisis pertinents», ha aclarit Manso. Fins a Campdevànol s'hi ha desplaçat el director dels serveis territorials d'Ensenyament, Josep Polanco, que ha lamentat la mort de la petita. Polanco ha deixat clar que des del departament volen «saber de principi a fi què ha succeït i com ha succeït». Des d'Ensenyament estan donant suport psicològic tant a la família de la nena com als monitors i professors que estaven a la piscina en el moment en què han succeït els fets.\nTot plegat ha passat a quarts de dotze del migdia quan els monitors ja recollien, s'han adonat que la petita no era amb el grup i l'han vist surant a la piscina. Els serveis d'emergència entre els quals hi havia Mossos d'Esquadra, Policia Local i Servei d'Emergències Mèdiques (SEM) s'han desplaçat fins al recinte, al carrer Concepció Deucloux, de Ripoll. Quan hi han arribat, però, no han pogut fer res per salvar la vida de la petita. La menor estava fent una activitat de natació juntament amb una vintena de companys de P4 de l'escola. Es tracta d'uns exercicis habituals i que els alumnes han anat realitzant durant tot el curs. De fet, aquesta piscina dona servei a diverses escoles del Ripollès. Per això, Munell ha fet una crida a no criminalitzar els fets i evitar que les activitats extraescolars dels nens se'n ressentin.\nUna de les mesures que s'han pres en senyal de respecte per la mort de la petita ha estat suspendre els Jocs Esportius Escolars de Catalunya que s'havien de celebrar aquest dissabte a Ripoll. El seu alcalde també ha anunciat que les banderes onejaran a mig pal. Per la seva banda, l'Ajuntament de Campdevànol ha decretat tres dies de dol oficial al poble i també farà onejar les banderes a mig pal.


David Broncano s'emprova un banyador de waterpolo\nLa portera de la selecció va visitar 'La Resistencia'\nper CatalunyaDiari dijous, 3 d’octubre 2019 - 13:08h\n16.- Laura Ester. pic.twitter.com/FuiyvR4U6a\n— La Resistencia en Movistar+ (@LaResistencia) 2 de octubre de 2019\nLa waterpolista Laura Ester, que juga com a portera del CN Sabadell i que forma part de la Selecció Espanyola de Waterpolo, ha estat una de les darreres convidades al programa 'La Resistencia', presentat per David Broncano a Movistar+.\nCom ja és tradició, la catalana va haver d'enfrontar-se a les típiques preguntes que el presentador fa a tots els seus convidats i que tenen a veure amb la quantitat de diners que tenen, i la freqüència amb la qual practiquen sexe.\nLa sorprenent resposta de l'esportista\nAmb un bon sentit de l'humor i sense gaires pèls a la llengua, l'esportista va assegurar-li a Broncano que aquest divendres es farà milionària perquè haurà guanyat l'Euromillón, però que, de moment, només jugava a waterpolo. Ara bé, una de les respostes que més va sorprendre els assistents i al mateix presentador va ser la relacionada amb la freqüència amb la qual practicava sexe.\nEn aquest sentit, Laura va dir sense cap mena de vergonya que: «El meu xicot viu a Alemanya i fa un mes que no el veig... Calcula». Sens dubte, aquesta sinceritat espontània va aconseguir que Laura es guanyés la simpatia del públic.\nUn dels moments més còmics de la nit\nPerò les bromes només havien fet que començar, i un dels moments més divertits de la nit va tenir lloc quan Laura va prestar-li a Broncano el seu banyador de la selecció. Sense pensar-s'ho dues vegades, el presentador es va enfundar el banyador per sobre de tota la roba que portava. Després de fer alguna broma sobre la pressió que li provocava a les seves zones genitals, el públic va ovacionar al presentador que va lluir amb molta gràcia el banyador.


Jaume Figueras i Rabert va néixer a Barcelona el 1940. És crític de cinema i periodista i als seus 75 anys encara segueix en actiu. Jaume Figueras dirigeix i presenta Cinema 3 des de 1984. El programa més cinèfil i veterà de TV3 s'emet cada dissabte, a les 13.10. A més, actualment porta les seves propostes cinematogràfiques a El matí de Catalunya Ràdio i al Tria33 del canal 33.\nHa estat reconegut amb el Premi Ondas per Cinema 3 i Informatiu cinema, el 1990; el Premi Turia per Cinema 3 com a Millor contribució dels mitjans de comunicació el 1992; el Premi Ciutat de Barcelona en la categoria d'audiovisuals el 2004; el Premi APEI Catalunya en la categoria de televisió el 2005 i el Premi Ángel Fernández Santos el 2006.\nEl Ministeri d'Educació, Cultura i Esports reconeix amb el Premi Nacional de Periodisme Cultural la tasca de professionals del periodisme que, bé amb les seves obres, o bé a través de la seva participació activa en diversos àmbits de la creació artística o literària, fomenten les activitats culturals contribuint amb això a l'enriquiment del patrimoni cultural d'Espanya.\nJaume Figueras és Membre d'Honor de l'Acadèmia del Cinema Català.


"A Taula!", de Xesco Quadras, de la companyia Peus de Porc - Putxinelli\n“A Taula!”, de Xesco Quadras, de la companyia Peus de Porc\nPosted by Toni Rumbau | nov. 13, 2013 | Espectacles, Portada | 1 |\nVa ser interessant aquest 10 de novembre assistir a l’espectacle que acaba d’estrenar en Xesco Quadras, de la companyia Peus de Porc, al Teatre Akadèmia. No només per l’espectacle en si, que tenia moltes ganes de veure, sinó també per conèixer aquest teatre que ja fa temps que funciona a la cartellera de Barcelona, però que aquest any per primera vegada ha decidit programar espectacles familiars, amb un èmfasi especial per als titelles.\nPer qui no el coneix, s’ha de dir que és una sala còmoda i agradable, d’unes dimensions òptimes per als artistes -amb molt espai per al desplegament escènic -, un teatre dels que ofereixen perspectives de “primera fila”, és a dir, de proximitat garantida. Molt ben equipada pel que fa a la tècnica, la Akadèmia és un lloc encara per descobrir, en el qual s’hi poden fer un munt de coses. La seva obertura envers les disciplines més relacionades amb el teatre visual és una excel·lent notícia per al sector.\nToca, però, parlar del contingut i en aquest cas, del treball d’un titellaire que també és inventor amb vocació d’enginyeria escènica, una figura insòlita i heterodoxa que encaixa amb una tendència molt rica i definida a casa nostra: la dels artistes de gran inventiva que treballen el llenguatge del teatre visual des de les màquines, l’electrònica i altres elements tecnològics de tota mena. No en va el mateix Xesco Quadras treballa molt sovint amb l’equip de l’Antigua y Barbuda, de Jordà Ferrer, inventor d’unes poderosíssimes màquines que fan les coses més increïbles i insospitades.\nXesco Quadras i l’ogre.\nEn aquest cas, el titellaire inventor s’ha volgut centrar en un espectacle de sala per a un únic manipulador, tot un repte al qual s’ha volgut enfrontar amb una història senzilla d’un ogre que tot i sent dolent, no ho acaba de ser del tot. L’altre protagonista és un nen que apareix un dia per atzar a la casa de l’ogre i que gràcies a la seva innocència i ingenuïtat, acabarà conquerint el cor del aparentment ferotge i famolenc ésser monstruós.\nLa tècnica utilitzada per en Xesco Quadras és la del manipulador a la vista amb titelles sobre taula. I així comença la funció, fins que ben aviat te n’adones que allà hi ha gat amagat i que, en paral·lel a aquest registre, n’hi ha un altre del tot sorprenent: el determinat per la en aparença sòlida taula, que quan menys t’ho esperes, comença a moure’s, a parlar, o més ben dit, a cantar. La casa de l’ogre es converteix de sobte en un verdader personatge múltiple: la xemeneia és una boca que s’obra i es torça amb inspiració vocàlica, la nevera mou les seves portes com si fossin boques, i el mateix passa amb la porteta del forn de la cuina. L’escenografia sencera pren vida d’una forma meravellosa, i el públic es queda bocabadat veient aquella transmutació màgica del mobiliari de l’ogre.\nS’ha de dir que l’efecte és impactant i que aconsegueix trencar la línia de la manipulació sobre taula, en dotar-la d’una profunditat impensable. S’hi suma la projecció d’unes imatges de vídeo que semblen sortides de l’inconscient despert de l’ogre: imatges d’animació que donen un tercer nivell de capes superposades a l’espectacle. El personatge principal queda d’aquesta manera molt enriquit en virtut d’un tractament dramatúrgic de gran volada i tècnicament complex, malgrat el públic ho vegi tot molt senzill.\nPerò la cosa no s’atura aquí. En un moment donat, hi ha un canvi d’escena: l’ogre surt de casa i se’n va a buscar el nen. I sobtats veiem com tot el terra dels titelles, que fins ara representava l’interior de la casa, es regira sobre si mateix trossejat en quatre parts i esdevé un paisatge exterior nevat.\nDe nou ens sentim transportats vers una nova dimensió, amb neu inclosa que cau del cel negre del teatre -d’una màquina de fer neu que sembla un coet a punt de sortir disparat- i els personatges esdevenen figuretes petites que es mouen amb tiges: un divertit llop a qui l’ogre obliga a reparar les seves malifetes, i un drac menjador de princeses que treu el nas d’una cova iglú.\nL’obra retorna a la casa de l’ogre i s’encarrila vers un final feliç, com no podria ser d’una altra manera. En menys d’una hora, el titellaire Xavier Quadras ha sorprès i ha fet somiar a nens i adults amb un ús intel·ligent dels enginyosos trucs d’animació i dels canvis escènics desplegats. Un treball d’una gran ambició tècnica molt ben resolta i que mostra les seves ganes d’anar més enllà de les simples posades en escena de recursos limitats.\nAmb aquest espectacle, Xesco Quadras obre noves portes al teatre de titelles, en explorar un ús valent i imaginatiu de l’animació mecànica de l’escenografia. Per a ell no n’hi ha prou en manipular titelles: el decorat també ha de ser subjecte d’acció escènica. Un passos que sens dubte portaran a aquest inventor-titellaire a noves propostes que no trigaran a enlluernar-nos. Temps al temps…\nFitxa artística de l’espectacle:\nTitellaire: Xesco Quadras Roca.\nDirector: Jordi Farrés Divu.\nConstrucció titelles: Cia. Anita Maravillas.\nConstrucció escenografia: Xesco Quadras.\nCreació pel·lícula NIC: Olga Molina Jiménez.\nAssessorament Escenogràfic: Antigua&Barbuda.\nMúsica: Josep Seguí Mata.\nVestuari: Iluminada Sancho.\nAutomatismes: Enric Roca Parpal.\nDisseny gràfic: Olga Molina Jiménez.\nProducció: Associació d’espectacles Oixque.\nDisseny llums – Oscar De Paz\nTècnic – Gerard Tubau\nPreviousSKY DISC: una òpera feta a partir d’un objecte\nNextSimposi Putxinel·li: entre el Mite, la Tradició i la Contemporaneitat\nLa Fira de Titelles de Lleida prepara la seva 31a edició\nFestitíteres: presentació del llibre ‘Els titelles al País Valencià’, de Jaume Lloret i Esquerdo\njordi\ton 9 de desembre de 2013 at 2:43\nMàgnific el muntatge, ganes de veure l’obra. La delicadessa dels titelles de la Valentina i la serietat i el geni d’en Xesco demostra en els seus treballs.. uhmmm s’em fa la boca aigua… com a l’ogre.


Operació d'augment de pòmuls amb pròtesis a Barcelona\nOperació d’augment de pòmuls amb pròtesi\nLa cirurgia d’augment de pòmuls amb pròtesi de Clínica Sanza a Barcelona, consisteix a col·locar una pròtesi a la zona dels pòmuls o ossos malars, el material no causa reacció immunològica i s’integra als teixits de manera natural.\nPersones amb una estructura facial inharmònica.\nPersones que desitgin un canvi definitiu dels seus pòmuls i han provat altres alternatives com l’àcid hialurònic, empelts de greix o la hidroxiapatita de calci …\nLa pròtesi es modela per a adequar-la a l’estructura del pacient i es col·loca per dues vies. Una pot ser a través d’una petita incisió en les parpelles inferiors que és pràcticament imperceptible, i l’altra a través de la unió del llavi superior i la geniva, per dins de la boca.\nVia palpebral precisa retirada de punts, com en una blefaroplàstia inferior, als 4 o 5 dies\nVia intraoral, la més freqüent, no necessita retirada de punts ja que s’absorbeixen sols\nDe 4 a 5 dies per possible inflamació\nRiscos propis de la cirurgia desplaçament de la pròtesis si no se segueix un correcte postoperatori\nPreguntes freqüents sobre cirurgia de pròtesi de pòmul\nEls implants facials són petites pròtesis dissenyades per millorar el contorn i volum facial però respectant la seva anatomia. Per exemple: implant malar (pòmuls), implant nasal i l’implant de mentó.\nA quina edat puc col·locar-me Pròtesi de Pòmuls?\nEl procés d’ossificació dels ossos de la cara finalitza entre els 15 i els 18 anys. És a partir d’aquesta edat en la qual podem valorar si és candidat per a aquesta intervenció i en cas positiu, podrem valorar la posició, la projecció i el volum necessari\nD’on treuen el greix per fer el lipofilling de pòmuls?\nDepèn de cada pacient, que zona tingui mes cúmuls de greix, però normalment s’extreu d’abdomen, la quantitat que es requereix és molt petita, l’important és la qualitat del greix a processar i aplicar\nQuant temps roman el greix que es col·loca en els pòmuls?\nAquest greix, una vegada assimilada per l’organisme roman per sempre, és un implant definitiu i natural.\nTindré molt dolor després de l’augment de pòmuls?\nNo, És una intervenció que amb prou feines dona molèsties i en cas que hi hagi algunes es controlen perfectament amb un analgèsic suau\nPodré usar ulleres o lents de contacte després d’un implant en els pòmuls?\nSi, les ulleres de sol o de veure la hi pot col·locar el mateix dia de la intervenció, les lents de contacte han d’esperar un dia mes\nQuan podré prendre el sol i rajos UVA?\nEs recomana reprendre gradualment l’exercici, i al cap de dues setmanes de la col·locació ja pot iniciar-ho, solament cal evitar esports de contacte que puguin afectar la zona fins a més o menys un mes de la col·locació


Mor Chris Marker, l'autor de 'La jetée'\nEstà considerat el cineasta més emblemàtic de la modernitat, un creador del nivell de Godard\nChris Marker, un dels grans noms del cinema francès i el pare de l'assaig fílmic, va morir diumenge a París als 91 anys. Deixa un llegat de 100 obres tan importants com poc conegudes per al gran públic.\nANTONI RIBAS TUR BARCELONA. Actualitzada el 31/07/2012 00:00\n260x366 UN GENI PROLÍFIC I GELÓS DE LA SEVA INTIMITAT Hi ha pocs retrats de Chris Marker. No se'n deixava fer i, quan n'hi demanaven un, solia enviar una fotografia del seu gat. Aquesta imatge, retocada per ell mateix, és la que va enviar als distribuïdors de la seva obra en els últims temps i s'ha convertit en una mena de retrat oficial. / INTERMEDIO UN GENI PROLÍFIC I GELÓS DE LA SEVA INTIMITAT Hi ha pocs retrats de Chris Marker. No se'n deixava fer i, quan n'hi demanaven un, solia enviar una fotografia del seu gat. Aquesta imatge, retocada per ell mateix, és la que va enviar als distribuïdors de la seva obra en els últims temps i s'ha convertit en una mena de retrat oficial. / INTERMEDIO\nEl cinema experimental va perdre diumenge l'autor més emblemàtic. El cineasta, fotògraf, poeta, escriptor, filòsof, crític i viatger francès Chris Marker va morir a París el dia que feia 91 anys amb la mateixa discreció amb què va viure en les últimes dècades. Amb prou feines va concedir entrevistes i no es deixava retratar, però seguia en actiu. La notícia va causar una vertadera commoció a les xarxes socials. La va llançar ahir al matí a Twitter Gilles Jacob, el president del Festival de Canes. "Esperit curiós, cineasta infatigable, poeta enamorat dels gats, operador de càmera, personatge secret, talent immens, ens hem quedat orfes de Chris Marker", va piular.\nLa trajectòria del cineasta, formada per més d'un centenar d'obres, entre curtmetratges, llargmetratges, col·laboracions amb altres directors, comentaris d'obres i CD-ROMs interactius, va començar als anys cinquanta dins el moviment paral·lel a la Nouvelle Vague conegut com a Rive Gauche. La primer obra, un documental sobre els Jocs Olímpics d'Oslo, és del 1952 i un any després ja va col·laborar amb Alain Resnais, un altre dels membres del moviment, al curtmetratge Les status meurent aussi . La cinemateca francesa va subratllar que el seu llegat és fruit "d'un art poètic del muntatge" i d'"una manera inèdita de mirar el món" i Constantin Costa Gavras, un altre dels directors amb qui va col·laborar, va recordar el seu compromís amb "les lluites obreres i els combats per l'emancipació i la independència". Malgrat que és conegut pels seus documentals, Marker va conèixer la fama internacional per l'únic film de ficció que va realitzar, La jetée.\n"És un cineasta molt important per a mi, l'admiro molt. Als anys vuitanta amb prou feines tenia interlocutors per parlar de la seva obra i és curiosa la gran commoció que la seva mort ha creat a les xarxes socials. És el cineasta més emblemàtic de la modernitat i en destacaria la versatilitat de la seva filmografia: va fer peces de tres minuts i pel·lícules de quatre hores, va passar per tots els gèneres i tots els formats. Va realitzar retrats, assaigs, poemes i films activistes. I també va fer fotografies i instal·lacions. Va ser un avançat al seu temps. L'alternança de formats que fan cineastes com Isaki Lacuesta, ja la feia amb plena naturalitat als anys vuitanta", recordava ahir el cineasta José Luis Guerin.\n"La mort de Marker és especialment trista perquè seguia en actiu. L'última pel·lícula és del 2003 però tenia obert un canal a YouTube on seguia penjant material. Fa pocs mesos va penjar una peça sobre la crisi grega", va recordar el cineasta Isaki Lacuesta, que el 2007 va realitzar, amb Sergi Díez, un film a partir de materials de les seves pel·lícules, Las variaciones Marker .\n"Sempre va ser on s'havia de ser. La seva lucidesa ètica, moral i política és essencial -afegeix Lascuesta-. Va parlar de la història íntima a partir de sentiments molt propers, però alhora parlava de la història en majúscules. Va ser el primer a filmar les manifestacions contra la Guerra del Vietnam al Pentàgon i també va advertir de la deriva perillosa que agafava el castrisme, després d'haver-ne filmat el sorgiment a la pel·lícula ¡Cuba sí! " El cineasta català també destaca que "no es va deixar portar per l'idealisme de les utopies i va entendre el passat com una lliçó per pensar el futur: Le fond de l'air est rouge i El último bolchevique són dues pel·lícules cabdals per entendre el segle XX".


Inici Notícies El restaurant Granero guanya el concurs Internacional de Fideuà a Gandia\nEl restaurant Granero està d’enhorabona després de guanyar la 46 edició del Concurs Internacional de Fideuà de Gandia. Amb un premi d’al voltant de 2500 euros, la victòria ha sigut per als locals.\nEls jutges han valorat les diferents creacions al voltant de les 14 hores la vesprada, i després d’un vi d’honor no han dubtat a l’hora d’atorgar els premis. Tot això gràcies a l’Associació Gastronòmica Fideuà de Gandia i del seu president, Avelino Alfaro.\n“Entre tots hem tret una vegada més aquest concurs avant. Gandia mereix el millor i mereix que es conega a tot el món la importància de la seua gastronomia i dels seus productes”.\nEl mateix president declarava que la fideuà és un plat únic i un clar exemple de la millor cuina mediterrànea i de Gandia.\nPer darrere del restaurant Granero s’han quedat altres meravelloses fideuaes com la de la Granja, de Sueca o la de Kayuko, de Gandia també.\nL’encarregat d’entregar els premis va ser l’alcalde José Manuel Prieto, sota l’emoció dels guanyadors. També van rebre una insígnia el Restaurant Dofí, l’Hotel Sant Lluís i el restaurant Sant Marcos.


Jorge Javier Vázquez toca fons i confessa tots els seus problemes de salut\nJorge Javier Vázquez va ser operat per segon cop amb èxit | gtres\nEl presentador català ha confessat que pateix una depressió\nper Carlos Medina 11/12/2019 10:05h\nJorge Javier Vázquez s'ha sincerat per primer cop després de la seva segona operació. El català ha escollit la revista 'Lecturas' per despullar-se emocionalment, tal com acostuma a fer en el seu blog personal de la mateixa revista.\nLa depressió de Jorge Javier\nEl presentador de 'Sálvame' ja va anticipar fa uns dies a la revista que no passava per un bon moment, que estava trist. Ara, ha confirmat el pitjor dels pronòstics, el català està afrontant una depressió derivada de l'ictus que va patir al març. Jorge Javier ha revelat que ha passat un any molt dur i que va ser a l'estiu quan va tocar fons. A partir d'aquí, es va posar en mans de professionals amb els quals fa teràpia. «Em van receptar una pastilla d'antidepressius al dia», ha confessat el presentador.\nAmb ell, ha estat la seva mare, les seves germanes, la seva exparella Paco i la seva gran amiga María Patiño. Les seves germanes no han estat d'acord amb la idea que el seu germà es mediqués. «Es van preocupar. Crec que tenen la idea que la medicació és perdre la noció de la realitat», comentava durant l'entrevista a la revista.\nUns dies després de l'operació, que per sort va anar segons el que estava previst, Jorge Javier va comentar en el seu blog que estava trist. «Només em ve de gust plorar i esperar que vingui demà la meva mare», afegia el presentador, que ara ha confirmat que «vaig a teràpia totes les setmanes, ja anava abans de l'operació, i la meva psicòloga ja em va dir que detectava símptomes de depressió».\nLa reflexió de Jorge Javier Vázquez durant el seu pitjor any\nJorge Javier rep l'alta i seguirà la seva recuperació des de casa\nChenoa revela la malaltia: el pitjor drama de la seva vida


Pàrquing a Avinguda de Tarragona, Aeropuerto de Reus (Terminal de Salidas - P2) a Reus | Parclick\nPàrquings a prop de Reus\nEls nostres pàrquings a Reus\nPàrquing oficial de l'Aeroport de Reus, molt pràctic si vens de Tarragona amb el teu cotxe i necessites aparcar a l'aeroport. Aquest pàrquing el trobaràs una vegada arribes a l'aeroport, seguint les indicacions P2; has de passar una rotonda i el primer aparcament que hi ha a l'esquerra és ... Llegir-ne més\nPàrquing oficial de l'Aeroport de Reus, molt pràctic si vens de Tarragona amb el teu cotxe i necessites aparcar a l'aeroport. Aquest pàrquing el trobaràs una vegada arribes a l'aeroport, seguint les indicacions P2; has de passar una rotonda i el primer aparcament que hi ha a l'esquerra és aquest. Compte no confondre el P2 amb el pàrquing Rent a Car. Si busques un aparcament econòmic a prop de l'Aeroport de Reus sense haver de traslladar-te fins la terminal de sortides, el pàrquing AENA Aeroport de Reus - General P2 constitueix la millor opció. Aquest pàrquing oficial de l'Aeroport de Reus també disposa d'un carregador de bateries. Si arribes amb el teu cotxe o moto des de Tarragona o des d'una altra ciutat propera i busques un aparcament segur al propi Aeroport de Reus, t'aconsellem aquest aparcament la ubicació estratègica del qual et permetrà aparcar a només 2 minuts de la terminal de sortides. Guanyaràs molt de temps i estalviaràs diners escollint l'aparcament AENA Aeroport de Reus - General P2, ubicat davant la terminal de sortides de l'Aeroport de Reus. Per últim, ,gràcies al pàrquing AENA Aeroport de Reus - General P2(aparcament oficial de l'aeroport), estalviaràs temps i diners i el teu cotxe romandrà segur: així que tot és al favor d'aquest parking de l'Aeroport de Reus! Reserva ja la teva plaça d'aparcament a l'Aeroport de Reus per gaudir de tots els seus avantatges.Llegir-ne menys\nDirigeix-te a la cabina de control (o caixer automàtic) per validar el tiquet que vas agafar a l'entrada. Ubicació de la cabina d'atenció al client: fuera del parking justo delante de la terminal de salidas (está entre la terminal y el parking). Només en cas d'haver superat el temps de la teva reserva hauràs d'abonar la diferència al pàrquing. Després, condueix fins la sortida amb el teu vehicle i utilitza aquest tiquet per obrir la barrera.\nLlocs i esdeveniments interessants a prop de AENA Aeropuerto de Reus - General P2


Escola | AFA l'Areny\nJoguines pati i decoració – comprat amb part de les quotes Ampa\n9 Mai, 2018 Col.laboracions mares i pares, Escola, Galeria fotogràficaampalarenycornella\nEls nostres nens tenen joguines noves gràcies a totes les famílies sòcies de l’AMPA; avui hauran estat contents d’estrenar-les!\nA més, mireu què xulos estan quedant els patis amb la decoració de ganxet dels arbres, els pompons, i ara el xilòfon. Moltes gràcies al Manolo, pare de la Noelia Lorenzo i al Jose, pare del Martín Cañete, per haver-lo instal·lat, sou uns cracks!\n3 Abril, 2018 Comunicats, Escola, Uncategorizedampalarenycornella\nFamílies, recordeu que si trobeu a faltar alguna cosa dels vostres fills, potser està al vestíbul de l’escola, esperant tornar a casa 🙂\nCada trimestre es fa net i tot el que no s’ha recollit es llença/es dóna. Passeu si us plau aquesta setmana si penseu que pot haver-hi res vostre (n’hi ha molt més del que es pot veure a la foto).\nVeniu a conèixer el menjador\n22 Març, 2018 Escola, Menjador, Uncategorizedampalarenycornella\nCom és habitual un cop al trimestre, l’AMPA va organitzar un àpat divendres 16/03/2018 per conèixer el menjador. Els pares i mares que van voler van venir a menjar el que mengen els nostres fills i conèixer el funcionament del menjador. Aquí us deixem unes fotos, no ho dubteu per la propera jornada a l’últim trimestre, us avisarem perquè qui vulgui passi a comprar els tickets.\n13 febrer, 2018 Escola, Festivals, Uncategorizedampalarenycornella\nAquí us deixem l’enllaç als vídeos de Carnestoltes dels nostres nens i nenes de 3er a 6è. Que els gaudiu!


Wikiloc | Sant Ramon - Ferran - Santa Maria de Malacara - Alta-Riba Trail\nHiking (The best Hiking trails in Spain → Catalonia → Portell )\nSant Ramon - Ferran - Santa Maria de Malacara - Alta-Riba\n8,903 293 1426\nsantRUNmon 2014 (Trail running )\nSantRUNmon Variant (Sant Ramón) (Hiking)\nsantRUNmon 2018 (Trail running )\nTOMB PER LES RODALIES DE GOSPI 7-4-18 (Hiking)\nViewed 371 times, downloaded 6 times\nnear Portell, Catalunya (España)\nCada any durant el mes de febrer al poble de Sant Ramon (la Segarra) s'organitza una cursa de muntanya coneguda com a Santrunmon i que compta amb uns 23 quilòmetres de recorregut pels voltants del poble. Aquest recorregut proposa fer-ne els segons dos terços. El punt d'inici és el barri de la Manresana, de Sant Ramon.\nEn primer lloc caldrà resseguir tot el carrer Major de pujada, on se situen tots els comerços del poble, fins que s'arriba a l'interessant convent de Sant Ramon, conegut com l'Escorial de la Segarra. Se surt per la carretera, que es deixa ben aviat cap a la dreta per una pista en bon estat. Aquesta pista porta cap a un pas per sota de l'Eix Transversal que caldrà recórrer, una mica ajupits. Se surt per l'altre costat, es remunta el desnivell perdut fins que es retorna a la carretera, es travessa i es passa pel costat de la torre de Majanell.\nSi se segueix el track aviat es veu el poble de Ferran, per arribar-hi cal baixar fins a una vall i remuntar-la. No s'acaba d'entrar al poble, es passen per uns horts i es remunta per uns paratges ben bonics. Caldrà pujar un marge, sovint hi ha una escala. Des de dalt d'aquest turó ja es veu l'ermita de Malacara, abans d'arribar-hi, però, es baixarà cap a un mas i una font.\nDesprés de passar la font, es comença a pujar de manera suau fins a l'ermita de Santa Maria de Malacara. Es baixa per l'altre costat i després de seguir una vall, s'arriba a la carretera d'Estaràs i al davant hi ha el nucli d'Alta-Riba. S'hi puja fins gairebé al poble, però no s'hi acaba d'arribar. Es va planejant pel costat fins fins que caldrà col·locar-se en paral·lel a l'Eix Transversal i travessar-lo de nou per sota, en un pas més alt que l'anterior però també més enfangat.\nCal seguir el traçat del track i aviat es passa per la cabana Codina i més tard una pedrera. Es travessa la carretera de les Oluges per remuntar, primer per camí i després per sender, cap a la part més elevada dels voltants de Sant Ramon, que ja es veu. Des d'aquest punt caldrà continuar entre camps i olivars fins arribar al nucli urbà. Les primeres edificacions que es troben són les runes del castell. Es travessen les primeres cases i de seguida s'arriba al punt d'inici.\nQualifico la ruta com a moderada per diversos motius. El primer la dificultat física, ja que hi ha constants puja i baixes sovint per corriols. L'altre és l'orientació, és indispensable el track per seguir el camí correctament, ja que hi ha molts corriols i camins difícils de trobar sense. Tot i la dificultat, els paratges per on discorre són de gran bellesa.\nErmita de Santa Maria de Malacara


L'equip de Pere Casellas vol la segona biblioteca i reformar el Museu de l'Empordà - Empordà\nL'equip de Pere Casellas vol la segona biblioteca i reformar el Museu de l'Empordà\nL'objectiu és convertir Figueres en un referent en el turisme cultural\nEMPORDA.INFO 23.05.2019 | 17:39\nEl PSC de Figueres vol convertir la ciutat en un focus cultural molt potent en els pròxims anys. Per aconseguir-ho, la candidatura encapçalada per Pere Casellas té a punt diverses mesures com ara la construcció de la segona biblioteca de la ciutat. Aquest nou equipament s'ubicaria a la zona del Parc de les Aigües, comptaria amb 2.400 m2 útils i serviria per incloure-hi els arxius municipal i comarcal. Casellas argumenta que "l'actual biblioteca Fages de Climent fa temps que ha quedat petita i han existit diversos projectes al voltant d'aquest equipament, fins i tot, l'ampliació de l'actual, cosa que no descartem en absolut, però això hauria d'estar supeditat a la construcció d'un segona biblioteca a la zona nord". Per l'alcaldable socialista el nou equipament respondria als criteris de proximitat amb diversos centres educatius i a la necessitat que el 80% dels figuerencs tinguin una biblioteca a menys de 15 minuts a peu. A més, la ubicació proposada "permetria revitalitzar culturalment aquella zona".\nFigueres també necessita posar en valor el Museu de l'Empordà, per això, es proposa la millora de les seves instal·lacions, l'accessibilitat per a persones amb mobilitat reduïda, l'increment de la superfície expositiva i la millora dels espais d'emmagatzematge. Per Casellas "cal posar ordre també en els equipaments culturals perquè estiguin en perfecte estat d'ús i dins la normativa en matèria de seguretat". El candidat del PSC també ha parlat de la rehabilitació de la Casa Natal de Dalí per potenciar el triangle Museu de l'Empordà, Casa Empordà i Casa Natal i aposta per buscar la col·laboració de la Fundació.\nAmb tot, el PSC vol recuperar la feina engegada al principi d'aquest mandat que, segons l'exregidor de Cultura i candidat socialista, Alfons Martínez, "el govern s'ha encarregat de desfer, congelar o anul·lar sempre que ha pogut". Per això, l'equip de Casellas vol recuperar el Pla de Cultura participatiu abandonat per Marta Felip i fer una planificació i coordinació de l'àrea de Cultura amb altres àrees de l'Ajuntament, operadors culturals, entitats i museus. També es vol una gestió dels projectes de manera compartida amb els altres actors culturals, reforçant el paper de les entitats.\nPer l'equip de Pere Casellas és essencial un equilibri entre els recursos que es destinen a l'àrea de Cultura i la seva estructura de funcionament (plantilla de personal). Cal a més, "comptar amb estudis de costos seriosos per poder confeccionar pressupostos". Totes aquestes mesures persegueixen un únic objectiu diu Casellas: "Posar Figueres on es mereix i convertir la ciutat en un centre cultural potent i equilibrat i per això, només cal ordre i fer la feina ben feta".


-- Arrossegant la motxilla --: d’abril 2012\nAvui és el dia, el dia de marxar cap a casa. Per desgràcia han acabat les vacances i hem de tornar a la nostra rutina. Japó és un dels llocs que tenia a la llista de coses que has de veure a la teva vida, i ara ja el puc tatxar. M'ha agradat molt estar per aquí uns dies però no per quedar-s'hi molt de temps, ja que el ritme de vida és molt occidental, la gent viu massa ràpid, i tot és molt car. Però aquesta imatge de ciutats futuristes que surten per la tele, la cuina asiàtica, i en general la cultura diferent a nosaltres, fa que sigui un lloc prou atractiu per què cada any rebi milions de turistes de tot el món.\nPublicado por Enric Martin en 12:30 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nDe festa per Roppongui\nSon més de l'una de la nostra ultima nit a Japó, i necessitem algun lloc amb música i cervesa no massa cara. Peró en la nit toquiota som una mica inexperts i guiant-nos per la informació que havíem trobat temps enrere en un blog d'internet, sembla que la millor opció és visitar el "Copacabana", ja que segons vaig llegir sempre esta ple de gent.\nPublicado por Enric Martin en 13:17 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nLa nit havia de ser un tranquil sopar amb un parell de cerveses i res més, ja que demà necessitarem aixecar-nos amb certa antelació per anar fins a l'aeroport de Narita a agafar el vol de tornada a casa. Peró abandonarem la nit toquiota anant a dormir dins les nostres càpsules? Les nostres vacances no poden acabar així.\nPublicado por Enric Martin en 13:51 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nL'ultima tarda a Japó\nQuasi ja hem acabat els dies del viatge, i és que el temps vola quant ests fora de la teva quadriculada vida rutinària. De la tant desitjada visita a Japó, ja nomes ens queda una tarda que no durara gaires més que aquest passeig que estem fent pels carrers, mentre veiem com el sol va caient fins que s'apagui el cel i comencin a funcionar les brillants llums de Tòquio. Demà a l'una del migdia, el nostre avio marxara de l'aeroport de Narita en destinació a Milà on d'allà agafarem un vol cap a Barcelona, l'aventura a terres asiàtiques haurà acabat i tornarem a estar a casa de nou.\nPublicado por Enric Martin en 13:15 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nMés fotos del Shinjuku Gyoen (新宿御苑)\nDesprès del dia de sant Jordi, continuem amb el relat sobre l'estada a Japó. Ens traslladem de nou al centre de la capital japonesa per seguir amb les imatges del parc Shinjuku Gyoen. Peró la veritat és que amb aquestes fotos no calen gaires paraules més.\nA vegades, emportar-se un llibre de viatge pot ser innecessari, i d'altres vegades pot ser tot un passatemps que us pot acompanyar durant les esperes en terminals de trens, bus, o aeroports. Tot depèn del viatge.\nEn viatges curts crec que emportar-se un llibre no és massa bona idea, ja que qualsevol cosa que omple de pes de la motxilla us farà més feixuc el viatge, i si esteu pocs dies dies fora val més que us dediqueu a aprofitar l'estada visitant coses abans que perdre el temps amb el vostre llibre. I en cas de tenir temps i ganes de llegir sempre és millor repesar la lonely planet per conèixer més coses sobre el lloc a visitar. Encara que s'hi esteu molt enganxats a un llibre que ja heu començat abans del viatge segur que algun petit moment trobareu per seguir la lectura, però no masses.\nPublicado por Enric Martin en 13:12 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEl parc de Shinjuku (新宿御苑)\nLlàstima que encara no estiguessin a punt els cirerers, si hi haguéssim anat 2 setmanes més tard, durant l'època que ja estan florits, podríem haver fet unes bones fotos. Justament aquest era el motiu de la visita al parc de Shinjuku, però ara tot just els arbres treien les seves primeres flors.\nPublicado por Enric Martin en 13:00 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEl planeta Akihabara (秋葉原)\nFem una ullada més en el estrany món que és Akihabara. Literalment, Akihabara (秋葉原) significa "camp de fulles de tardo", però les fulles fa molt de temps que les varen recollir, i ara només queden grans superfícies comercials com si fossin camps de telèfons mòbils, càmeres, ordinadors i d'altres aparells electrònics. Els arbres que antigament deixaven caure les fulles s'han convertit en esquifits esquelets al llarg de les voreres que en prou feines aguanten el frenètic trànsit que passa als seus peus.\nPublicado por Enric Martin en 13:18 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nDesprès de dies oferint-vos només imatges del Japó, per fi he trobat un moment per dedicar-me a fer el vídeo. Aquí teniu escenes dels carrers de la capital nipona, tant de dia com de nit. Espero que us agradi, molt aviat en faré més.\nPublicado por Enric Martin en 19:18 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEl Nippon Budokan (日本武道館)\nEstem en el parc Kitamoru i no viem per en lloc un suposat estadi d'arts marcials, fins que en passar per darrera d'uns arbres de cop apareix el Nippon Budokan (日本武道館). Literalment "edifici d'arts marcials de Japó", el Budokan és un estadi cobert de 42 metres d'altura amb una capacitat per a 14201 espectadors. Aquest edifici de formigó, obra de l'arquitecta Mamoru Yamada, va ser inaugurat el 3 d'octubre de 1964 amb un cost de 4,3 milions d'euros. L'objectiu d'aquesta construcció era acollir les competicions de judo dels jocs olímpics de Tòquio en el 1964.\nPublicado por Enric Martin en 13:30 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nDins del Kitanomaru (北の丸公園)\nEl parc Kitanomaru (北の丸公園),és un tranquil jardí exterior situat al nord del palau imperial, on famílies, amics i grups escolars passen els seus pocs dies lliures, posant-se en contacte amb la natura per uns moments. El silenci i la tranquil·litat que el rodeja només és trencat a vegades per el soroll de nens jugant als voltants, els ocells que fan vida allà, i els peixos del petit estany que a vegades treuen el cap de l'aigua per menjar alguna cosa que flota en ella. El parc compte amb un restaurant, aparcament, i lavabos.\nPublicado por Enric Martin en 13:38 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEstàtua del Príncep i la Galeria d'artesania\nAbans d'entrar en el Kitanomaru National Garden, arribem per sorpresa fins a l'estàtua del príncep Kitashirakawa Yoshihisa (北白川宮能久親王). Estranyament l'estàtua no esta ubicada en cap lloc important com podria ser una plaça amb bones vistes o davant de un important edifici, sinó que esta perduda entre mig d'arbres i davant de una carretera que des d'ella en prou feines es pot veure ja que uns arbres l'amaguen. Qui deu ser aquest tal príncep Kitashirakawa?, No és mereix un lloc millor?\nPublicado por Enric Martin en 13:09 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nSortint del palau\nCasi ja ens hem caminat tot el recinte i ja estat tot vist. Caminar per aquí dintre no és el mateix que l'exterior, a diferencia del carrer pots anar conversant tranquil·lament i aturar-te a contemplar els jardins. Per el centre de Shinjuku això resulta impossible, ja que aturar-te amb el tràfic de vianants que hi ha suposa col·lapsar la vorera, i esquivant l'altra gent mai pots anar parlant de canto amb algú. Aquí aprofites per aïllar-te dintre una ciutat amb una densitat de població de 14 persones per quilòmetre quadrat, gairebé 2 vegades més que Nova York.\nPublicado por Enric Martin en 15:11 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nMés imatges del palau\nI aquí esta la segona part amb les imatges dels jardins del palau Imperial. El mateix sol, que en d'altres països tens que esquivar per no cremar-te, aquí els seus rajos és el més preuat del dia i per sort esta radiant.\nPublicado por Enric Martin en 13:58 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nKokyo (皇居) - El palau Imperial\nKokyo (皇居) és el Palau Imperial de Japó, i la residencia del seu emperador. Com ja sabeu el palau es troba en el districte de Chiyoda, Tòquio. Desprès de la restauració Meji (明治維新 ), època de un canvi estructural de la política i societat Japonesa, la cort imperial ubicada a Kyoto es va traslladar a l'actual capital del país. La extensió total del recinte, incloent els seus jardins es de 3.41 km2, i va ser destruït per bombarders, durant la segona guerra mundial i reconstruït seguint el mateix estil durant el 1968. El interior del palau esta tancat i només obra al public 2 cops l'any, el dia d'any nou (2 de gener), i durant l'aniversari del emperador. La resta de dies es manté tancat, però el que si esta obert son els seus jardins que es poden visitar gratuïtament.\nPublicado por Enric Martin en 12:52 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nVoltants del palau imperial\nEns despertem de bon mati desprès d'haver descansat dintre les nostres càpsules. No sabem si fa bon dia a l'exterior, ja que només veiem la paret de plàstic de l'habitacle. Com que en aquell hotel tenen un jacuzzi més gran que en el que estàvem allotjats anteriorment, aprofitem per fer un bon bany i deixar que les bombolles ens acabin de despertar a base d'un hidromassatge. Desprès d'això estarem llestos per aprofitar el dia.\nPublicado por Enric Martin en 12:36 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nArribem de nit a Tòquio\nEl cel és completament fosc quant sortim de l'estació de Tòquio. Nikko ja només és un record i ara tronem a estar en el mig de la capital, però la pregunta era a on? Sort que la lonely planet que portem a sobre no ens falla mai i ens explica que estem a la zona de Kanda (神田), a pocs metres de la ja coneguda Akihabara ( 秋葉原). És tard, estem cansats, i anem a la recerca de un allotjament dintre les nostres possibilitats.\nPublicado por Enric Martin en 12:31 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEstem en l'estació de autobús de Nikko esperant a la propietària del guest house que ens obri per poder recollir les maletes i marxar. El temps corra en contra nostre ja que queden pocs trens que surtin en direcció Tòquio i si perdem el ultim ens veurem obligat a quedar-nos una nit més aquí.\nPublicado por Enric Martin en 12:29 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nVoltant per el poble a la tarda\nHa sigut un llarg dia de temples però no hem tingut ocasió de veure res del poble. Ara ja amb la panxa plena necessitem veure alguna cosa que no siguin més temples. Aixi que comencem a caminar direcció avall baixant poble avall fins el guest house de "Nikko Lodge Park" que hi ha al centre del poble, on ens esperaran les motxilles que molt amablement el amo del hotel ens les ha baixat fins allà.\nPublicado por Enric Martin en 12:02 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nEl passat aniversari de Fukushima\nJustament aquests dies que varem estar per allà feia exactament un any del terratrèmol i posterior tsunami que va arrasar Fukushima. El pitjor desastre natural de tota la historia del Japó, que va devastar una central nuclear creant el pànic entre la població. Encara que no l'enteníem, la televisió anava plena de imatges de l'afer natural, i els actes de commemoració varen ser nombrosos en tot el país. Nosaltres justament sortint d'un temple varem trobar uns controladors de radiació, i es que ara es una practica habitual en tot el país. Es controlen els nivells de radiació nuclear i es porta un exhaustiu estudi.\nPublicado por Enric Martin en 13:26 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nImatges del poble de Nikko\nÉs una llastima que acabem la visita als temples i es que anàvem a un bon ritme, aprofitant el dia al màxim. Però la nostre panxa i les cames ens demanen un descans i per aixo hem oblidat els antics edificis i continuem en busca de un lloc per menjar.\nPublicado por Enric Martin en 13:19 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nLa tranquil·litat i neu de Nikko\nSort que no hem passat per alt la visita a Nikko! És imperdonable no venir aquí, si feu una escapada a Japó, i obligatori perdre's per els seus boscos frondosos farcits de temples i racons sagrats. Això ens ha donat un alè d'aire fresc desprès de tants dies a la bulliciosa capital del país.\nEl santuari més alt de tots\nTantes botes d'arròs fermentant i que no tinguin el detall de donar-nos una mica de sake per calenta el cos amb la fred que fa. Ens traiem les sabates i entrem dins del temple però per la nostra sorpresa a la part final del interior no ens deixen fer fotos. No és ni la meitat de espectacular del que em pensava, segurament a causa de que l'exterior esta molt més treballat. Dins venen els típics records de temple a preus d'or. Que si postals, amulets de la sort, medalles, clauers, figures...\nPublicado por Enric Martin en 14:20 0 comentarios Enlaces a esta entrada\nPorta de Yomeimon, i el seu interior\nAquesta és la porta de Yomeimon (陽明門). Abans de creuar la porta podem veure dos petites torres, a banda i banda del passadís amb 2 instruments dins d'elles, un tambor i una campana, que simbolitzen el naixement d'una vida i la mort, i també podem observar les seves columnes que varen ser tallades de dalt cap abaix amb el propòsit de ferles imperfectes.\nPublicado por Enric Martin en 12:53 0 comentarios Enlaces a esta entrada


ESTÉTICA DE LA EXISTENCIA : LA MORAL ; UN ARTICLE PER L'ENCICLOPÈDIA\nLA MORAL ; UN ARTICLE PER L'ENCICLOPÈDIA\nTot veient l'obra de teatre "El llibertí" es planteja un dubte important. Diderot , l'enciclopedista llibertí del segle XVIII rep un encàrreg per fer un article per definir MORAL. La seva vida deslligada de les convencions socials com el matrimoni i la fidelitat marital trontollarà quan l'article deixa de ser en plural i s'aplica en primera persona. L'estat millor de l'home és la indifelitat subscriu però quan la seva doneta el fa dubtar sobre la seva fidelitat, el nostre llibertí trontolla. La moral individual no pot ser mai la col·lectiva aconsellarà a la seva filla. Aquesta li planteja tenir un fill sense estar casada amb un home d'edat avançada. La lladre i pintora que vol seduir el nostre Diderot acaba per confesar que la seducció de les dones moltes vegades acaba entenent-se com un fer de putetes... Diderot decideix definir Moral fent referència a Ètica i Ètica que fa referència a Moral. El dilema queda doncs obert .... Què és la moral ? Allò que ens condueix al Bé com deia Plató ?\nDe ben segur que el que l'autor planteja ens obre moltes possibles interpretacions amb la moralitat i la necessitat de oferir una definició. El que ens arrosega no és la constant referència com el llibertí exposa de fer referència a altres articles en una cadena viciada que ens tanca en ella mateixa. Moral=Ètica=Moral=Ètica. La individualitat pot justificar un discurs privat que desaconsella qualsevol norma que no sigui la meva que és la que em satisfà. La col·lectivitat intenta legitimar el discurs del respecte a l'altre persona com a garantia de tolerància dels espais. La lladre d'art declara que el poder de seduir en el fons és un ventatja que converteix el pobre en ric. Qui sedueix en el fons sap quin és el seu poder i l'utilitza. La llibertat doncs mai s'ha de confondre amb el llibertinatge que a qualsevol preu només vanagloria la privacitat personal i oblida l'altre. La filla vol un fill i identifica voluntat i desig amb llibertat. El pare vol fer l'amor amb qualsevol dona gaudint dels plaers que li ofereixen. L'esposa fidel demana el mateix joc. La lladre utilitza les seves armes per aconseguir el seu propòsit. L'amant de la lladre , ingénua joveneta, es creu les paraules de la seva amant. Un joc clar.\nQue pena que no pueda entenderte, por el lenguaje , digo, parece interesante


Problema 197 de Gavà Mar - Millora integral del Camí de la Pineda\nMILLORA INTEGRAL DEL CAMÍ DE LA PINEDA\nEl 4 de maig de 2010, l'Ajuntament ens respon a uns instància explicant-nos que el fet que el Camí sigui declarat zona agrícola els limita les actuacions. El 22 de maig de 2010 es produeix un incendi al costat. Entre el maig i l'agost del 2010 s'hi produeixen dos petits incendis.\nEl Camí de la Pineda té un recorregut paral·lel a l'avinguda d'Europa i a l'autovia de Castelldefels (C-31), però en la banda muntanya d'aquesta. Va des del Camí de la Pava fins el carrer de Josep Lluís Sert. En color groc en la següent imatge de satèl·lit:\nAquest camí travessa la Riera dels Canyars (sense pont), per tant, no transitable en cas de pluges i en diverses zones no hi ha cap vivenda al seu voltant, però en d'altres, hi ha vivendes construïdes fa molts anys.\nAquest problema és centra en la millora de la part del Camí de la Pineda compresa entre l'avinguda del mar i la Riera dels Canyars.\nL'Ajuntament de Gavà justifica que no pot fer importants millores en aquest camí perquè:\nAixí doncs, a l'arribar al Camí de la Pineda des de l'avinguda del mar, ens trobem amb els següents cartells que indiquen que aquest és un camí agrícola malgrat totes les vivendes que s'hi troben:\nSi ens endinsem dins del camí de la Pineda ens trobem amb el seu mal estat tal i com demostren les següents imatges:\nPer tant, el Camí de la Pineda necessita les següents millores\nNou asfaltat (i de manera urgent tapar el sots)\nVoreres com a mínim al voltant de les zones habitades i en el recorregut fins a l'avinguda del mar\n• El 13 de Novembre de 2009, la publicació municipal El Bruguers publica un reportatge sobre l'estat en el que es troben tots els projectes que l'Ajuntament de Gavà va incloure en el PAM (Pla d'Actuació Municipal). Entre ells es troba el condicionament dels camins agrícoles que apareix com executat al 50%.\nEntre els camins que encara no s'han condicionat, hi ha el Camí de la Pineda:\n• El 22 de març de 2010, ERC de Gavà presenta tres preguntes escrites a l'Ajuntament de Gavà sobre aquest tema:\nEn la primera, recorden que el Govern municipal en el ple de Gener de 2010 havia explicat que havien demanat una sobvenció concedida per la Diputació de Barcelona per millorar les condicions del paviment del Camí de la Pineda. Pregunten:\nEn què consisteix el projecte subvencionat per la Diputació?\nLa col·locació de pegats d'asfalt té a veure amb aquest projecte?\nContempla el projecte, a més de l'asfaltat, la millora de l'enllumenat del camí?\n- Pregunta a l'Ajuntament de Gavà (22 Març 2010)\nEn la segona, tornen a fer referència a les explicacions de l'Equip de Govern en el ple de Gener de 2010 i recorden les millores que el 2004 es van realitzar al barri de la Barceloneta de Gavà. Pregunten:\nConsidera el Govern municipal aplicable al cas d'aquest sector de la Pineda nord la solucio que l'any 2004 es va aplicar al barri de la Barceloneta?\nEn cas negatiu, per quins motius?\nEn cas afirmatiu, quan està previst que s'apliqui aquesta possible solució?\nEn la tercera, tornen a fer referència a les explicacions de l'Equip de Govern en el ple de Gener de 2010 sobre la comunicació amb els veïns i veïnes de la zona i pregunten:\nQuantes queixes han rebut per part dels veïns en relació a l'estat d'aquest camí i dels altres que conformen el sector de la Pineda Nord, entre l'Avinguda del Mar i el terme de Castelldefels?\nQuins contactes s'han portat a terme, des de gener de 2009, amb els esmentats veïns?\nQuines són les 'possibilitats reals d'actuació' que s'han traslladat als veïns?\n• El 23 de Març de 2010, presentem una instància a l'Ajuntament de Gavà sol·licitant que es tapin els sots actualment existents al Camí de la Pineda i que ens informin si hi ha previst algun projecte de millora per aquest camí:\n- Instància a l'Ajuntament de Gavà (23 Març 2010)\nEl 4 de Maig de 2010, l'Ajuntament ens respon (registre de sortida 4637) que el fet que el Camí de la Pineda sigui declarat com d'ús agrícola, els limita extremadament qualsevol intent d'actuació. Ens informen també que els sots actuals seran reparats tan aviat com la disponibilitat econòmica ho permeti:\n- Resposta (4 Maig 2010)\n• El 22 de maig de 2010 es produeix un incendi a la Pineda de Gavà Mar, concretament al costat d'aquest Camí de la Pineda.\nUna veïna ens fa arribar les següents imatges d'aquest incendi que com es pot comprovar, es va produir ben a prop de les vivendes situades en aquest camí.\nGràcies a que casualment, una veïna que estava estenent la roba va veure les flames, es va poder avisar ràpidament als bombers i aquests van poder actuar ràpidament i es va evitar un autèntic desastre a la nostra pineda. A les imatges podeu veure els bombers, els Mossos i l'Agrupació de Defensa Forestal:\n• El 31 d'Agost de 2010, es produeix el segon incendi en poc temps al voltant del Camí de la Pineda de Gavà Mar.\nAquest incendi ha estat en la part del Camí de la pineda propera a la Riera dels Canyars on hi ha alguns arbres caiguts i secs. Sortosament, gràcies a l'avís ràpid que van donar els veïns de les vivendes del davant, l'incendi no va anar a més.


A propòsit de l’escolta - Altaveu el diari digital d'Andorra\nA propòsit de l’escolta\n21/02/2021 (09:51 CET)\nQuan estudiava Filosofia vaig tenir un professor, en Josep Maria Esquirol, que de tant en tant ens recordava la importància de l'escolta. “Primer heu d'aprendre a escoltar—ens deia—, després ja tindreu temps per parlar”. La nostra cultura posa molt èmfasi en el parlar, en l’expressió pròpia, sense que hi hagi una correspondència en la importància d’escoltar. Però precisament perquè no estem acostumats a escoltar, cada vegada se’ns fa necessari cridar més per fer arribar la nostra veu als altres.\nEn l’esfera pública, la falta d’escolta suposa un perill per a la democràcia. Una de les raons per la qual la llibertat d’expressió té una relació tan estreta amb els règims democràtics és que aquests requereixen que cadascun dels seus membres pugui discutir sobre l’agenda política. Això no vol dir, però, que es tracti d’imposar la nostra veu a la dels altres. Quan partim de veritats absolutes—ens diu Joan-Carles Mèlich—no hi ha democràcia, perquè en la democràcia la legitimitat, l’esfera del just, sempre està en discussió. I tanmateix, la nostra forma de viure la política és cada vegada més pròpia del debat que no pas de la discussió. El debat és un monòleg entotsolat de persones que pretenen convèncer-se les unes a les altres sense contemplar la possibilitat de ser convençudes. La discussió, en canvi, es caracteritza per l’acceptació que el diàleg ens pot portar a una posició diferent de la que estàvem al principi. La discussió parteix de l’escolta, el debat no. La democràcia no passa només per simplement garantir que cadascun dels seus membres pugui donar la seva opinió, sinó per garantir que l’opinió de cadascun dels seus membres pugui ser igualment escoltada.\nLa nostra cultura posa molt èmfasi en el parlar, en l’expressió pròpia, sense que hi hagi una correspondència en la importància d’escoltar. Però precisament perquè no estem acostumats a escoltar, cada vegada se’ns fa necessari cridar més per fer arribar la nostra veu als altres\nL’escolta també és important en les relacions entre dues persones perquè sense aquesta no és possible la intimitat. Tinc uns veïns que cada nit es dediquen a cridar-se mútuament. Es criden, sí, però no es discuteixen. La discussió necessita l’escolta i l’escolta fa que els crits no siguin necessaris. Per tant, quan cridem és perquè sentim que d'altra forma no se’ns està escoltant. Cridem per imposar-nos, perquè sabem que cridant fem mal. Cridem per fer a l'altre més vulnerable, com si la seva vulnerabilitat estigués deslligada de la nostra. Cridem per fer que se’ns escolti, però cridant reduïm la capacitat de l’altre d’escoltar-nos. En canvi, l’escolta és l’obertura de la nostra pròpia vulnerabilitat a l’altre. Quan escoltem sincerament acceptem la possibilitat que les paraules de l’altre ens puguin incomodar, que ens mostrin que ens equivoquem o que hauríem de canviar. Escoltar-nos mútuament és reconèixer-nos com a éssers vulnerables, que podem ser ferits, però també com a éssers del canvi. L’escolta fa créixer la intimitat, li dóna profunditat, forma; els crits, que no són més que una forma de violència, l’acaben diluint. Jo a les nits no sento una discussió, sinó dues persones que es criden molt i que no s’escolten gens.\nNo es tracta de menystenir la importància de poder parlar, sinó d'entendre que la nostra llibertat per a poder fer-ho té poc sentit sense la responsabilitat d’escoltar els altres. En una època on tan sovint reivindiquem poder parlar, comencem a valorar més l’escolta.


Càmping amb restaurant i bar per a les teves vacances als Pirineus - Verneda Camping Mountain Resort\nEn vacances, sense presses ni horaris, l'hora de dinar es converteix en un moment de plaer per a tota la família. Receptes de la gastronomia local aranesa, a la brasa i internacional, menús infantils, pizzes casolanes i postres boníssimes. A més, en un entorn idíl·lic.\nEl Restaurant de Verneda Camping Mountain Resort ofereix una cuina de qualitat durant els mesos d'estiu, elaborada especialment amb productes de proximitat i amb receptes pensades per a tothom.\nAl nostre restaurant hi trobaràs el servei d'esmorzar, a la carta, plats del dia, pizzes artesanes, entrepans i plats per emportar, i gaudir així a la teva parcel·la o bungalow.\nI quan cau la nit ... també podreu gaudir d'unes copes a la terrassa, on la música de fons la posa el riu Garona, mentre piqueu alguna tapa amb els suggeriments de la nostra cuina i els més petits gaudeixen de la pel·li a la sala de cinema amb els seus amics.\nGaudeix de la nostra carta a la vora del Garona\nComparteix els millors moments al voltant d'una bona taula\nTerrassa al jardí per compartir en família i amics\nRestaurant amb vistes al jardí\nTota la nostra carta per emportar\nTerrassa al costat de la piscina\nTaules per a grups d'amics\nBar-restaurant amb terrassa al costat de la piscina\nPer a gustos, la nostra carta: entrants freds, calents, gastronomia local, brasa ...\nUna experiència completa per a qualsevol paladar.\nVeure carta 2021\nA la nostra cuina pots trobar:\nServei a la carta: Tria cada dia de l'estiu un plat diferent, deixa't assessorar pels cambrers i que cada dia sigui una nova aventura per al paladar.\nPlats infantils: Menús dissenyats per als petits de la casa. Plats divertits amb tots els nutrients, vitamines i minerals perquè menjar sigui sempre un bon moment familiar.\nMenús per a grups: Seure i menjar. Quan les vacances d'estiu les fem en grup, millor estalviar temps a la cuina i gaudir-lo en la taula compartint bons plats cuinats amb afecte entre les muntanyes a la Val d'Aran.\nEl nostre tradicional Tastet d'Aran.\nUn menú degustació per als mesos de juliol i agost, on tastar productes de la Val d'Aran en la seva millor versió. Un sopar popular celebrat setmanalment per gaudir de la gastronomia aranesa, des d'un escenari únic com és la terrassa al costat de el riu de Verneda Camping Mountain Resort.\nRestaurant obert del 24 de juny fins l'11 de setembre\nPet friendly (en taules habilitades)


Avui ha anunciat la seva retirada definitiva del futbol el mític Romário. El 'Baixinho', un dels més grans jugadors que ha donat el futbol mundial i que li ha tingut multitud de crítiques i opinions (no sempre bones); en definitiva, que no ha deixat a ningú indiferent.\nLa seva carrera va començar anys abans de venir al Barça, però el temps que va estar al Barça, va fer prou mèrits perquè ningú el pogués oblidar. Temporada 1993/94, primer partit de lliga, Barça – Real Societat... 3 – 0 pel Barça, i primer hattrick del megacrack. “Hola, ja he arribat, i vinc a marcar gols; no em demaneu gaires coses més però gols en faré uns quants”. I en va fer trenta, ni més ni menys que els que havia promès.\nRomário també és l’autor del primer gol dels tres que li va fer al Reial Madrid (mític 5 – 0) i que Alkorta a data d’avui segueix buscant-lo i posant pedaços a la seva cintura. I com aquell... no en va fer cap més, però en va fer de molt espectaculars... Contra l’Osasuna, els clàssics contra l’Atlètic de Madrid... en fi... un munt de joies.\nPerdoneu-me, m’he deixat endur per la nostàliga... Doncs després d’unes vacances... tot es va acabar. Va tornar a Brasil i llavors va fer una escapada a València, a Qatar... fins que finalment va retornar als orígens: a Brasil, on el passat 21 de maig del 2007, essent jugador del Vasco de Gama i amb 41 anys, va marcar el seu gol 1000 de penal; igual que un tal Pelé.\nEn les seves declaracions posteriors, mentre rebia reconeixements de tothom, si mal no recordo, va demanar que tots els actes que ell n’havia de ser partícep, els fessin a la tarda per tal que al matí pogués dormir. Molt seu això, però que li ha donat molts bons resultats al llarg de la seva vida.\nSe’n va un crack, que no podem dir que ho hagi donat tot, però sí que ha fet del futbol un esport fàcil i al mateix temps impossible de realitzar; se’l va catalogar de jugador de dibuixos animats. Ens ha fet gaudir de moltes tardes, de grans gols, d’una filosofia... ho ha guanyat pràcticament tot a nivell personal i a nivell col•lectiu (no vull recordar una final contra el Milan que varem perdre dolorosament)... un gran, per a mi, el millor que ha passat mai pel Camp Nou.\nCom que no aniré al seu comiat al Maracaná (el seu desig és aquest), des d’aquí, la meva humil gratitud.


Marta Riesco denuncia ‘Sálvame’ a la policia: “Ajudeu-me”\nMarta Riesco denuncia l'assetjament de 'Sálvame' - Telecinco\nLa reportera publica un comunicat en el que sol·licita el suport de les autoritats davant la campanya del programa contra ella\nMarta Riesco no pot més. La parella d’Antonio David Flores és la protagonista indiscutible de la premsa del cor des que es fes oficial la reconciliació amb l’extertulià. La seva història d’amor va començar, en teoria, quan ell encara estava casat amb Olga Moreno. Marta Riesco, que treballa com a reportera d’El Programa de Ana Rosa, hauria filtrat a companys de professió que estaven junts i que l’intentaria convèncer perquè se separés de l’Olga i poguessin fer oficial que estaven junts.\nFinalment ho va aconseguir i Antonio David i Olga van confirmar que trencaven la relació després de més de vint anys i una filla en comú. El problema és que Sálvame ha començat una guerra amb Marta Riesco, víctima col·lateral de l’odi del programa cap a tot l’entorn d’Antonio David… qui recordem que els va denunciar per acomiadar-lo improcedentment arran del documental de l’ex, de Rocío Carrasco.\nJorge Javier Vázquez no suporta la jove periodista i així li ha fet saber en reiterades ocasions. Mai no havia estat tan dur com ara, per això, que ha arribat a insultar-la en antena sense cap mena de mirament. Marta Riesco ha agafat la baixa mèdica en dues ocasions des que és famosa, ja que assegura que no pot amb la pressió mediàtica i les crítiques dels companys de Sálvame. Ara tot ha empitjorat encara més i ella ha tornat a esclatar en el seu perfil d’Instagram.\nMarta Riesco demana ajuda a la policia per l’assetjament de Sálvame | Telecinco\nMarta Riesco demana ajuda a la policia davant l’assetjament de Sálvame\nLa periodista ha compartit quatre stories a Instagram en els que denuncia l’assetjament que continua patint des de Sálvame i de Jorge Javier Vázquez. La seva desesperació arriba a tal extrem que ha decidit demanar ajuda a la policia i posar en coneixement de les autoritats el que estan fent amb ella, una batalla mediàtica que l’està fent pols: “Demano, si us plau, a la policia que m’ajudi amb la campanya d’assetjament que m’estan fent a La Fábrica de la Tele -la productora de Sálvame-. No puc més. Estic en tractament per culpa seva i ara em trobo a l’hotel amb un atac d’ansietat i sense estar amb els meus. Ajuda, si us plau, davant de tot això”.\n“Heu d’actuar ja perquè m’estic tornant boja. M’ha donat un atac d’ansietat molt fort. Estic amb antidepressius des que van començar l’assetjament cap a mi i no hi ha cos que suporti això. Des que vaig donar la notícia de la trucada de Rocío Carrasco, que sé que Rocío i Luis Pliego -el director de Lecturas– s’estaven rient de mi i preparant un pla amb no sé quina intenció. La Fábrica m’ha dit de tot i ha demanat el meu acomiadament. Han publicat el meu número de telèfon a la xarxa i m’han insultat. Han criticat els meus defectes físics i estan maltractant-me mediàticament fins a uns límits insospitats. Només sóc una periodista que ha explicat una notícia. Demano protecció a la policia”, prossegueix en un comunicat que demostra realment que la noia no està gens bé.\nLo de esta chica no es ni medio normal, necesita ayuda psiquiátrica urgente #yoveosalvame pic.twitter.com/dIiUSMJiUN\n— ADOROMIVIDA (@DIOSAPELITOZ) May 5, 2022\nJorge Javier Vázquez continua amb la campanya contra Marta Riesco\nAquesta situació tan tensa ha empitjorat recentment per culpa de l’al·legat que va fer el presentador català de Sálvame contra Marta Riesco. Jorge Javier Vázquez està fart d’ella, fins al punt de demanar que la facin fora perquè no deixa treballar i, a més a més, “els companys no la suporten”. Davant l’amenaça de Marta de demandar-lo per aquesta campanya d’insults, ell es mostrava valent: “No permetré que aquest tema m’esquitxi i deixo tot dit per si vas a una comissaria a fer tot el que tens previst. O Marta Riesco o jo”. La guerra ha arribat a un punt sense retorn que pot acabar tenint conseqüències molt greus.\nDeclaracions incendiàries de Rocío Carrasco contra Marta Riesco\nLa seva reaparició ha ajudat 'Sálvame' a fer el rècord d'audiència de la temporada\nMarta Riesco, plorant en directe: “Em volen fer passar per boja”\n"Mai m'inventaria aquesta informació", assegura la periodista\nJorge Javier abandona ‘Sálvame’ entre acusacions d’assetjament\nEl presentador està fart de les denúncies de Marta Riesco, que no fa més que acusar-lo d'estar fent-li mal\nPer què no es divorcien Antonio David i Olga Moreno?\nUna advocada experta revela els motius que podrien estar endarrerint la signatura dels papers del divorci


Els ajuntaments poden sol·licitar ja treballs de les brigades forestals de la Diputació per a 2019\nEl Pla de Treball prioritzarà les intervencions en àrees recreatives, zones d'elevada afluència i interfície urbano-forestal\nDivalterra ha obert ja el termini perquè els ajuntaments sol·liciten treballs de prevenció d'incendis de les brigades forestals de la Diputació; i que servirà per a configurar el Pla de Treball de 2019 mitjançant un procediment que ha sigut agilitzat simplificant tràmits administratius.\nUna de les novetats per al pròxim exercici és la integració de Divalterra en el visor cartogràfic del Sistema Integrat de Gestió d'Incendis Forestals (SIGIF), dependent de la Conselleria d'Agricultura, Medi ambient, Canvi Climàtic i Desenvolupament Rural de la Generalitat.\nD'aquesta manera, els ajuntaments poden consultar els treballs silvícolas executats per les brigades forestals, així com les actuacions programades per les diferents administracions. Això aporta una visió global dels processos i facilita el treball dels tècnics municipals.\nPriorització de treballs\nLa Comissió de Seguiment de les Brigades Forestals, integrada pel Consorci Provincial de Bombers, el Servici de Medi Ambient de la Diputació de València i la Direcció de Brigades Forestals de Divalterra, ha establit els criteris per a l'elaboració del Pla de Treball de 2019.\nAquest programa d'actuacions es crearà en funció del risc d'incendi forestal, de la presència d'Espais Naturals Protegits, que l'actuació estiga inclosa dins d'un Pla de Prevenció d'Incendis -especialment el local- i del tipus d'intervenció.\nAixí, les actuacions prioritàries es desenvoluparan en àrees recreatives, zones d'elevada afluència i zones d'interfície urbano-forestal. D'igual forma, tots aquells treballs que impliquen l'adequació de la vegetació a l'entorn de punts d'aigua o camins forestals i el manteniment o execució d'àrees tallafocs i faixes auxiliars ocuparan la major part del temps de treball silvícola de les brigades de Divalterra.\nPer a intervindre en un llit fluvial, aquest deurà estar a menys de 50 metres de zones d'interfície urbano-forestal o de masses forestals i l'ajuntament ha de comprometre's al seu manteniment, ja que en cas contrari, l'actuació manca d'efectivitat.\nD'altra banda, les actuacions de vigilància en dies festius i competicions esportives o actes multitudinaris en entorn forestal es limitaran a diumenges i festius, així com dies de preemergència nivell 3. Tampoc s'adequaran camins o sendes per a competicions esportives ni aquelles inaccessibles per a vehicles, degut als problemes que això genera per a mobilitzar a la brigada en cas d'emergència.\nSol·licituds fins al 15 de gener\nAmb l’objectiu de facilitar la planificació dels treballs, Divalterra ha remés a cada ajuntament un informe sobre l'estat de les seues sol·licituds, que arreplega un resum de les peticions rebudes i l'estat actual d'atenció, així com els criteris establits per a la petició de noves actuacions.\nD'aquesta manera, i una vegada coordinats amb l'Agent Mediambiental de la zona, els ajuntaments que desitgen sol·licitar noves actuacions hauran d'emplenar el formulari disponible a la web de Divalterra -www.divalterra.es- i remetre’l abans del 15 de gener de 2019, junt amb la cartografia associada a l'actuació. Posteriorment a aquesta data, únicament es consideraran les peticions de treballs puntuals associats a emergències i urgències.\nEn aquest sentit, cal destacar que les actuacions que no han pogut ser executades durant 2018 a causa de l'alta demanda registrada, no hauran de sol·licitar-se de nou, ja que automàticament passen a formar part del Pla de Treball de 2019. El mateix ocorre amb les classificades com a “recurrents”, especialment àrees recreatives i zones d'afluència, que s'executaran sense necessitat de petició per part de l'ajuntament.\nD'altra banda, Divalterra s'ha posat en contacte amb els ajuntaments que no han sol·licitat treballs de les brigades forestals per a informar-los d'aquest servici, amb l'objectiu d'arribar a la major quantitat de municipis de la província de València.\nSource URL: http://www.dival.es/sala-prensa/content/els-ajuntaments-poden-sol-licitar-ja-treballs-de-les-brigades-forestals-de-la-diputacio-2019