La federació de partits valencianistes 'DecidiX' presenta este dissabte el seu proyecte en Valéncia - Cultura Valenciana\nImpulsant des de les arrels, com nomes els bons proyectes son capaços de fer ho. Aixina presentem este dissabte 7 de maig a les 10 del mati, la federacio decidiX\nValga de senyal, que el fet de juntar i federar als partits valencianistes en un cos unic, a pesar de la senzillea que puga aparentar a simple vista, no ha segut tasca facil per als impulsors d’este nou proyecte politic en sabor a Horta i que ha anat formalisant-se en força tant en estes comarques com en les Riberes i la Safor. Ademes de fer-ho poc a poc des de les comarques del nort de l’autonomia valenciana fins a les de mes al sur. Una encertada idea que a poc a poc veu com cada dia es mes real.\nL’enfrontament entre dos partits valencians acabà per evitar l’entrada en en alguns ajuntaments, i aço causà un sentiment d’impotencia en un chicotet grup de persones que decidi actuar i recuperar el control de la cordura. Este grup, sí tragué representacio i, ajudats per la seua propia experiencia com a autoritats politiques, unida a la dels qui casi ho conseguiren i dels que duen prou mes anys en la politica municipal, llançaren la plataforma politica l’Encontre. Una base reconciliadora des de la que tots deprengueren a treballar colze a colze. A conviure i ajudar-se els uns als atres i, com no, a fugir de persones conflictives o interessades, comprovant que son mes els sí que volen l’exit de TOTS. Pel cami, com en tots els grans proyectes, han hagut dificultats, alegries, reunions, tant presencials com on line, dissabtes, dumenges o quan fora necessari.\nUn treball que dugue a l’Encontre a encapçalar l’exigencia d’ajudes per al sector agrari en plena pandemia. A conseguir un augment d’administratius en sanitat per a poder atendre telematicament als pacients davant l’imposibilitat de fer-ho els sanitaris. I a moltes atres propostes que naixqueren en el seu sí i que anaren escampant-se pels pobles fins a conseguir lo mes important, canviar la visio de la gent respecte als politics i, com no, obligar als que mos governen a prendre les mides oportunes.\nAquells triumfs progerssius aportaren nous contactes, noves reunions i quilometros de carretera. Feren que l’Encontre creixquera i que es replantejara de nou la possibilitat d’anar tots junts a les proximes eleccions. I en eixe treball, l’idea primera per conseguir una unio prengue forma. Una forma que vorà la llum este dissabte en el Parc de Capçalera. Una cita inoblidable a la que no pot faltar ningu.\nPerque l’unica manera de conseguir una nova politica, comença per decidir. I decidint tornarém a ser eixe territori que avança en marcha triumfal.


Podologia i Ortopedia Albert Ruiz | Web oficial de la clínica de Podologia i Ortopedia Albert Ruiz\nPodologia i Ortopedia Albert Ruiz\nWeb oficial de la clínica de Podologia i Ortopedia Albert Ruiz\nNou làser podològic. Tecnologia eficaç per al tractament de patologies dels peus.\nPublicat el Octubre 13, 2013 per Podologia&Ortopèdia Albert Ruiz\nLa consulta de Podologia & Ortopèdia Albert Ruiz, situada en el número 97 del carrer Josep Coroleu de Vilanova i la Geltrú, incorpora una nova màquina revolucionària per a tractaments podològics. Es tracta de la S30 PODYLAS, un làser d’última generació per al tractament de l’onicomicosis (fongs en les ungles), berrugues plantars, helomas neurovascular i altres alteracions del peu.\nEl tractament làser ha demostrat una alta eficàcia per eliminar els fongs de les ungles de manera ràpida, còmoda i segura. L’exposició del fong a la llum làser inhibeix el seu creixement i ho destrueix. Es requereix una sessió cada 15 dies d’uns 10 o 15 minuts en funció de l’afectació de les ungles, en les quals el pacient no sent cap dolor (encara que pot sentir una petita sensació de calor en l’ungla tractada). Tres o quatre sessions seran suficients. Això suposa un gran avanç en el tractament de la onicomicosis, ja que fins ara les opcions es limitaven a cremes i laques amb resultats lents i discrets o medicació oral amb efectes tòxics secundaris.\nLa berruga plantar és una lesió dolorosa que apareix, en un nombre variable, a les plantes dels peus. Si están situades en punts de pressiò, poden tenir un aspecte similar a les callositats. El làser ens permet tractar la majoria de berrugues plantars d’una forma ràpida, còmoda i indolora. Depenent de les seves característiques, es necessiten una o dues sessions per destruir-les.\nUna de les patologies més freqüents en les consultes de podologia són els helomes i hiperqueratosis plantar intractable o “clau plantar”, unes lesions produïdes per l’alteració en el procés de queratinización de la pell. Si no es tracten inicialment, amb el temps es forma un nucli dur i profund especialment dolorós quan hi ha pressió, condició pel la qual s’anomena “intractable”. El principal tractament utilitzat fins ara és el desbridament o deslaminació de la lesió mitjançant bisturí i redistribució de les pressions. La llum làser, en canvi, pot aprofundir amb menor dificultat fins al nucli de la lesió i aplicar l’energia làser per afavorir la regeneració del teixit. Algunes d’aquestes lesions requereixen generalment complementar-se amb tractaments biomecànics.\nJa des dels anys 80 és conegut que el làser aplicat a potències baixes té un efecte antiálgic, antiinflamatori i regeneratiu. Es així com el làser podològic S30 Podylas pot tractar eficaçment la fascitis plantar, el dolor del hallux valgus (galindons), les metatarsalgies, i aplicar-se a tractaments postquirúrgicos del peu (cirurgia del hallux , dits en urpa i altres cirurgies de l’avantpeu) per accelerar la seva recuperació.\nLa incorporació de la tecnología láser suposa un avanç important en els tractaments podològics, actuen de manera eficaç, ràpida, indolora i sense efectes secundaris.\nPublicat dins de Podólogo Vilanova\t| Deixa un comentari\nNous tractaments amb la nova tecnologia làser\nPublicat el Mai 26, 2013 per rorull\nEls peus són la teva base\nPublicat el Mai 27, 2010 per rorull\nFeu una ullada al nostre quadríptic:\nPublicat dins de Adults, Dits, Esportistes, Infants, Metatars, Taló, Volta plantar\t| Deixa un comentari\nPublicat el Mai 10, 2010 per maiunesa\nEns trobareu al carrer Josep Coroleu nº97 (dreta), a Vilanova i la Geltrú (Barcelona)\nJosep Coroleu 97\n(93) 815 33 66\nDe dimarts a divendres: 10h -13h i 16h - 20h\nArxiu Selecciona el mes Octubre 2013 Mai 2013 Mai 2010\nAlbert Ruiz, professor associat a l'Universitat de Barcelona [Ensenyament de Podologia]


ADPC – Plataforma Lobby Dones\nASSOCIACIÓ DE DONES PERIODISTAS ESPANYOLES\nÉs una associació professional d’ambit català, regulada per estatuts propis, que agrupa a dones que treballen en els mitjans de comunicació.\nEls objectius de l’ADPC s’orienten en la millora de la situació professional de les periodistes, d’acord amb la gènesi de la seva història.\nL’ADPC manté contactes amb altres xarxes de periodistes d’Europa i amb associacions de dones periodistes de França, Alemanya, Anglaterra i Itàlia.\nA nivell nacional col.laboren amb altres associacions i grups de dones periodistes de diferents llocs del Estat espanyol i treballen per impulsar la Federación de Mujeres de los Medios de Comunicación que pugui agrupar les associacions de periodistes de tot Espanya.\nL’ADPC publica trimestralment i des de l’any 2000 la revista Dones.\nOferm els següents serveis:\nAssessorar i col·laborar en la redacció, aplicació, seguiment i avaluació dels plans d’igualtat particularitzats en funció de cada municipi.\nPromoure l’elaboració d’estudis que analitzin els mitjans de comunicació locals, comarcals, municipals… referents als seus continguts, tractament de gènere, llenguatge, proporció de dones i homes en els diferents llocs de responsabilitat….\nCoordinar la gestió de projectes així com la tramitació de subvencions de diverses institucions públiques.\nCoordinar projectes cogestionats per més d’un municipi.\nBorsa de recursos de serveis de gènere comprovada i actualitzada.\nFomentar la introducció continuada de temes de gènere als mitjans de comunicació públics, locals i/o comarcals, mitjançant la realització de programes a les emissores de ràdio municipals, a les televisions locals, insercions periòdiques en butlletins municipals, revistes i publicacions d’àmbit comarcal.\nFacilitar informació i realitzar el seguiment de projectes de gènere finançats per diverses institucions (Parlament Europeu, Instituto de la Mujer, Institut Català de la Dona).\nProposar, coordinar i realitzar accions concretes a dur a terme en les jornades per excel·lència sobre la dona: 8 de març, Dia de la Dona treballadora, 24 de maig, dia de la salut, 24 de novembre, dia internacional contra la violència de gènere.\nRealitzar als IES Cicles de conferències, tallers, xerrades… amb material pedagògic perquè els/i les adolescents aprenguin que és el gènere i la comunicació.


Companyia equina | Equanima\nYou are Here Inici|Producte|Companyia equina\nInici / Activitats / Companyia equina\nPreu per persona. Activitat destinada als amants dels animals i en particular dels cavalls, que simplement vulguin passar una estona amb el nostre ramat de cavalls, observant-los, fent fotos, o simplement descansant al seu costat, pel pur plaer d’estar amb ells.\nL’activitat es fa peu a terra, és apta per tothom. Només cal que us agradadin els cavalls i vulgueu compartir una hora del vostre temps amb ells.\nL’activitat està subjecta a les condicions meteorològiques i es pot dur a terme durant tot l’any següent a partir de la data de la compra. Per reservar la vostra data contacteu amb nosaltres a info@equanima.cat o al 673 64 90 65.\nquantitat de Companyia equina\nSigueu els primers a ressenyar “Companyia equina” Cancel·la les respostes\nUn dia de cavalls


Anàlisi genòmica d’un individu de la cultura paleoamericana de Clovis en referma l’origen siberià i la continuïtat amb les poblacions nadiues americanes actuals | Les Set Edats\n← La reprogramació de cèl·lules somàtiques diferencials en cèl·lules pluripotencials mitjançant estrès àcid\nEl rol de les serpines en la supervivència i angiogènesi de metàstasis cerebrals →\nFa unes setmanes parlàvem de com les anàlisis genètiques i genòmiques il•luminaven els orígens de les poblacions europees actuals. En certa manera, resulta força artificial definir geogràficament els límits d’unes poblacions europees, quan en termes de biogeografia humana, el supercontinent d’Afràsia forma una unitat general. No ho és tant, per contra, quan enfoquem la qüestió al poblament de les Amèriques. Deixant de banda els contactes transoceànics, el gros del poblament de les Amèriques es va fer a través de Beríngia, el pont de terra que comunica en determinats períodes l’Afràsia Nord-Oriental amb l’Amèrica Nord-Occidental. El primer poblament humà de les Amèriques pot haver tingut lloc en dates molt reculades. No obstant, la primera cultura material ben estesa i reconeguda a Nord-Amèrica és la definida per les troballes del jaciment de Clovis. Rasmussen et al. (2014) presenten a la revista Nature l’anàlisi genòmica de restes d’un individu procedent d’un jaciment adscrit a aquesta cultura, a Anzick (Montana occidental).\nPuntes de fletxa característica de la cultura de Clovis, procedents del jaciment de Rummells-Maske Cache, a Iowa. La similitud entre aquestes puntes de fletxa i les de la cultura solutriana han empès a proposar un origen hespero-europeu per a la cultura de Clovis. La distribució de l’haplogrup X d’ADN mitocondrial ha estat una dada genètica a favor d’aquesta hipòtesi “solutriana”. No obstant, l’anàlisi genòmica completa d’un individu de Clovis, Anzick-1, remarca com a hipòtesi més creïble un origen siberià per als ancestres directes de Clovis\nLa cultura de Clovis\nEntre el 1932 i el 1937, sota la direcció d’Edgar Billings Howard, hom excavà diversos jaciments arqueològics a Clovis (New Mexico), particularment la cova Burnet. Les troballes serviren per definir una cultura lítica que remuntaria al Pleistocè. La cultura de Clovis fou el resultat de l’evolució de cultures anteriors, situades en els territoris que quedaven al sud dels inlandsis, les enormes glaceres, que cobrien bona part de Nord-Amèrica.\nDe totes formes, el complex arqueològic de Clovis continua com la cultura material extensa més antiga de les que hom ha pogut definir. Les dades de carboni-14, la daten en 11.100-10.700 anys, corresponents en termes de calendari, amb les correccions oportunes a la primera meitat de l’XI mil•lenni a.C.\nLa hipòtesi més acceptada és que les cultures pre-Clovis arriben a Amèrica a través d’un corredor entre els inlandsis que hauria comunicat en determinats períodes Sibèria amb Nord-Amèrica. No obstant, J. D. Stanford i B. A. Bradley han proposat que la cultura de Clovis s’originà a partir de la cultura solutriana de l’Europa sud-occidental, en una migració a través de les cobertes glacials nord-atlàntiques. Una altra matèria de controvèrsia la relació entre la cultura de Clovis i les cultures epipaleolítiques posteriors i, en general, amb les poblacions aborígens nord-americanes actuals.\nEn aquest debats, les anàlisis genètiques fa temps que hi juguen un paper. Eske Willerslev ha coordinat un projecte, presentat ara per la revista Nature, sobre restes òssies procedents del jaciment d’Anzick (Montana occidental).\nEl genoma d’Anzick-1\nMorten Rasmussen i Sarah L. Anzick encapçalen la llarga llista d’autors. Sarah L. Anzick pertany a la família que dóna nom a un jaciment en el qual es trobaren les restes òssies corresponent a un infant de sexe masculí (Anzick-1). D’acord amb la datació de carboni, hom obté un valor de 10.705±37 anys d’antiguitat que, corregit, ens porta a una situada entre els anys 10760-10600 a.e.c. La inhumació d’Anzick-1 anà acompanyada d’eines tipificades de la cultura de Clovis.\nEl genoma d’Anzick-1 ha estat seqüenciat de manera completa, amb una fondària mitjana de 14,4x. L’anàlisi genòmica ha estat contextualitzada amb altres anàlisis genètiques de restes humanes associades a poblacions paleoamericanes i paleosiberianes. Estudis anteriors havien trobat vincles genètics entre restes de la cultura paleosiberiana de Mal’ta (definides pel jaciment descobert, en els anys 1970, en aquesta localitat del riu Angara, prop del Llac Baical) i les primeres nacions nord-americanes. Aquest flux genètic paleosiberià també és present a l’Anzick-1. Així doncs, l’influx genètic paleosiberià ja devia present a la cultura de Clovis.\nMés interessant encara és la comparació d’Anzick-1 amb les poblacions humanes modernes. Anzick-1 és més proper a les poblacions indígenes de les Amèriques que no pas a cap altre grup humà.\nRasmussen et al., d’acord amb les dades obtingudes, s’inclinen envers “la hipòtesi que Anzick-1 pertanyia a una població directament ancestral a molts nadius americans contemporanis”. Això no vol dir exactament que les persones de la cultura de Clovis siguin “els” ancestres de les poblacions aborígens de les Amèriques, ja que la divergència entre elles hauria arrencat amb anterioritat a l’època en què va viure Anzick-1.


Santi Vila: «Res millorarà fins que no puguem fer prevaldre la raó per sobre de l'emoció» - Empordà\nSanti Vila: «Res millorarà fins que no puguem fer prevaldre la raó per sobre de l'emoció»\nSANTI COLL 10.03.2020 | 07:44\nSanti Vila, a la cafeteria del Cercle Sport de Figueres.\nSanti Vila i Vicente (Granollers, 1973) és doctor en Història i professor universitari. Treballa a l'empresa privada i ha estat alcalde de Figueres, diputat al Parlament de Catalunya i titular de tres conselleries (Territori, Cultura i Empresa). Va ser un dels processats pel Tribunal Suprem en la causa de l'1-0. Acaba de publicar 'Vèncer i convèncer' (Pòrtic), un treball que dona continuïtat a 'D'herois i traïdors', de la mateixa editorial. Ha presentat el llibre al Cercle Sport.\nParlem de 'Vèncer i convèncer'. En un moment determinat diu que hi ha hagut una clara absència de sentit d'Estat d'uns i altres. Extremismes sense autocrítica?\nÉs la part del llibre on parlo de la febrada independentista. I, de fet, no m'interessa tant mossèn Taberner com sí les beates que l'escolten. De 'Taberners' n'hi havia molts, a Catalunya. Va passar que, en circumstàncies normals, no tindria predicament però, aleshores, en aquells moments excepcionals, a la parròquia hi tenia molta gent que era còmplice d'aquell enfocament impropi dels seus valors idiosincràtics.


I si realment voleu aprendre a reduir la vostra relació amb un soci a "no", us podeu trobar fàcilment. Per fer-ho, només cal ajornar el vostre costat íntim important de la relació fins a un moment posterior, pensant que no passarà res, perquè haureu d'acabar un negoci molt important en forma d'interminable fluix de queixes constants, una incessant sèrie d'assumptes interns i les vostres pròpies preocupacions per vosaltres mateixos, favorit\nI després d'això, finalment, completament esgotat, recordeu el vostre amant i baixeu per donar-li una mica del seu preciós temps. I, finalment, ho miraràs, esperant veure una mirada molt esperada i adorada dirigida cap a tu, plena de passions sense límits i una atracció desinteressada cap a tu. I, de sobte, mirant a la vostra estimada, se sorprendrà de trobar que l'únic desig que experimenta la font de la vostra passió és el desig immediatament, en aquest mateix moment ... ¡adormir-se i res més! I quina és la vida íntima de la dona?\nCom aturar aquesta potent allau anomenada "ritme de vida modern"? Després de tot, quan al matí, sense perdre la càrrega d'entusiasme, arribes a un treball tan "adorat i estimat", i allà exigeixen treballar "desgastar" en nom d'un fantàstic futur brillant, ignorant-te completament, com a persona i estrenyent "tots els sucs" i quan arribis a casa, reculles les peces de força mental que encara es queden en la desigual lluita anomenada "vida", llavors, tot i un estat tan ombrívol, a la profunditat de la teva ànima, encara hi ha el desig de canviar tot per a millor, per començar viure una vida plena, en particular, íntima!\nBreument sobre els triangles.\nUna de les conclusions, que s'observa en una situació similar, es pronuncia aproximadament de la següent manera: "Passem massa temps junts i ja estem avorrits. Necessitem sentiments inusuals, emocionants i emocionants per a l'ànima per sentir la plenitud de la vida per fer plena la vida íntima ". Aquests sentiments es troben molt ràpidament, però no es busquen en res, esbrinar els problemes interns amb un únic soci, sinó una nova relació amb un altre i completament una altra persona. I, el més interessant, per alguna raó, un nou soci sempre és suficient, força i temps i desig. Però de tant en tant, interferint en gaudir de la vida, sorgeix la pregunta: "I quant de temps dura tot això?".\nI, d'una manera inesperada, sorgeixen una onada de dubtes i turments sobre la raonabilitat de tot el que passa de sobte, hi ha un sentiment de desig i incapacitat per tenir temps "a tot arreu i alhora". I, en aquest moment més inoportú, us sorpreneu de descobrir de sobte que les vostres forces sense límits, aparentment, comencen a esgotar-se molt ràpidament, la vostra vida íntima s'esvaeix.\nEn aquest cas, hi ha una paràbola notable i instructiva sobre un home que, després d'haver-se retorçat a la banya, va arribar al savi amb una petició per ajudar-lo.\nSage, escoltant acuradament tots els detalls d'una història tan inusual que va passar amb un home, de sobte va dir inesperadament: "Només necessites obtenir una vaca". L'home, aparentment, no esperava un consell tan estrany, va començar a preguntar-li les preguntes del savi, i de nou va començar a explicar detalladament el seu turment, pensant que el savi no entenia el que es deia. No obstant això, el savi va continuar insistint que el pagès comença una vaca. Bé, l'home no tenia res a veure però escoltar els consells del savi i obtenir una vaca. I així, havent portat l'animal, l'home es va calmar, pensant que ara havia resolt tots els seus problemes i la vida íntima de la dona no l'excitava.\nPerò allà era! Poc després de l'aparició de la vaca, l'home es va veure encara més atormentat. No va trobar el seu lloc i només estava pensant en desfer-se d'aquesta vaca innecessària. Així, esgotat per esgotar-se, l'home a penes va arribar al savi i va tornar a començar a queixar-se de la seva pròpia vida convertit en l'infern. El savi va tornar a escoltar amb atenció l'home i, després d'una pausa significativa, va dir: "Si vols desfer-te dels problemes, ven la vaca". L'home va agrair al savi i se'n va anar a casa. Després de pensar durant un temps, la persona va decidir seguir aquest consell del savi i desfer-se d'una vaca tan odiada. Així, venent l'animal, de sobte l'home va trobar que es va fer molt més fàcil a la seva ànima, de sobte tenia molt de temps lliure i, per la seva sorpresa, va trobar que simplement no tenia res de què preocupar-se. La vida s'ha tornat millor, més tranquil i més divertida.\nI si, després de llegir aquesta història instructiva, han sorgit algunes conclusions raonables d'algú i conclusions madures i útils, llavors no va ser escrit en va. I algú que per alguna raó no pensava en el significat d'aquesta paràbola, pel que sembla, hauria de reflectir d'una altra manera. Per exemple,\nEn ocasió d'un romanç en una vida íntima de la dona.\nProbablement, la majoria de la gent ja té almenys una vaga idea de romanç, com sobre un sentiment màgic i intangible. Sembla que només en una relació a llarg termini és bastant desitjable que la realitat que existeix en la realitat, es considera que la vida íntima d'una dona madura està privada d'aquest moment. Per crear una forma material fàcilment escapa de la relació del sentiment, com a sentiment de romanç, cal connectar tota imaginació i imaginació que té una persona. Tot i que, potser no n'hi hagi prou, i serà necessari crear un ambient íntim especial, imbuït d'un halo de misteri i ociositat, llavors la vida íntima serà més brillant.\nNo hi ha dubte que la veritat és que hi ha joves que estan molt interessats en els seus propis problemes i fets "importants". I quan tornen a casa i observen tots o només alguns dels fenòmens anteriors, no poden entendre i concloure el que està passant. I llavors, de sobte, tenen una idea a l'ullet que tal vegada no s'espera en absolut? Aquestes persones s'han de preparar amb antelació. En aquest cas, els suggeriments semitransparents i la conversa directament, en "text sense format", poden ajudar. Però el més important en aquest negoci és intrigar i despertar l'interès en aquesta o aquella situació.\nMolts a la recerca del romanç en una vida íntima, troben diverses opcions per al desenvolupament d'esdeveniments, per exemple, ordenar una taula en un restaurant, sortir a la ciutat o convidar a la vostra "meitat" a veure una pel·lícula romàntica. En principi, pot arribar a un munt, només cal avaluar la seva situació financera i, si és possible, anticipar la possible reacció de la seva parella a una varietat de vida íntima.\nUn dels meus amics em va explicar una tarda romàntica recent en la seva vida familiar. Poc després que el seu marit tornés del treball, va trobar una nota a prop de l'entrada que necessitava urgentment per entrar a la cuina. Passant el llindar de la cuina, el marit es va sorprendre gratament de trobar una taula ben servida. Però llavors, la seva mirada va tornar a caure en un altre missatge, en el qual necessitava urgentment anar al dormitori. Aleshores, el marit de la meva amiga va trobar més notes i va anar al balcó, després al saló, fins i tot de vegades volia mirar sota el sofà.\nFinalment esgotat del desig de trobar una "sorpresa" preparada, el marit de la meva amiga finalment va trobar al bany el culpable de tan exhaustives i llargues recerques: la seva esposa. Més tard, per descomptat, el cònjuge va expressar els seus desitjos per un camí més curt al seu "somni". Però, malgrat això, el marit d'aquesta senyora estava encantat i agradablement sorprès per una imaginació tan rica de la seva amant. Així, la vida íntima d'aquesta dona s'ha tornat més diversa.\nBreument sobre l'espontaneïtat\nÉs molt cert que l'estratègia i la tàctica són bons, però no hem d'oblidar que hi ha una ocupació encara més interessant i fascinant: la presentació. Com a conseqüència de l'entusiasme i la imaginació il·limitada, és capaç de fer miracles. En cas que estigueu ocupat amb negocis i conegui el vostre amant només a les presentacions, a restaurants, a tot tipus de festes, llavors, si voleu, podeu aprofitar aquests consells. No obstant això, no espereu temps millors. Perquè quan, després de tot l'entreteniment, al vespre, cansat i esgotat, tornarà, per fi, a la llar, ja que ja no es dedicarà a fer l'amor. En aquest cas, la vida íntima de la dona serà més escassa.\nMolt emocionant i emocionant és la idea de fusionar-se en èxtasi en un racó aïllat de cap tipus de presentació, o un partit oficial. Una mirada fervorosa, un somriure, un moviment perceptible d'ulls preciosos, envoltat d'un "povoloka", un toc imperceptible sota una taula, provoca una reacció recíproca i, ja, s'aconsegueix la reciprocitat. I si voleu, us podeu imaginar que no coneixeu i només teniu un somni, a qualsevol preu per temptar l'home dels vostres propis somnis, aquesta és una altra opció per fer una vida íntima i íntima del nuvi. I de fet, de fet, actua com un catalitzador en molts.\nA les línies que s'integren.\nRecorda que tens la teva pròpia manera, i el teu amant també ho té. Cadascun de nosaltres construeix la seva vida pel seu compte, sense l'ajuda dels altres.\nPerò, amb quina freqüència es creuen els camins, només dependrà de vosaltres. Potser són dues línies rectes paral·leles que mai, en cap cas, es tallaran, potser només en un somni. I, potser, aquestes són dues línies entrellaçades que formen un patró màgic i de conte de fades.\nPodeu inventar prou excuses sobre el fet que el treball triga 24 hores al dia, que la casa està completament esgotada. No obstant això, aquesta només és la teva vida i la teva decisió. Intenta canviar-lo gradualment. Intenta organitzar i planificar la teva vida de manera que es pugui trobar passejades i altres activitats interessants. Després de tot, és realment possible trobar mitja hora durant la jornada laboral per conèixer i intercanviar les darreres novetats. Podeu parlar per telèfon sense tocar el tema del cas i evitar una anàlisi exhaustiva dels esdeveniments. Deixeu que la vostra veu es torneu suau i suau, cosa que excita, emula i promet molt. I llavors, el vostre home estarà disposat a renunciar a tot allò que vulgui anar a casa el més aviat possible, a la seva estimada i fer que la vostra vida íntima sigui inoblidable. Bé, només necessites no perdre't el moment adequat, preparat per això amb tots els mètodes coneguts per tu.\nNo obstant això, en tot això només hi ha un "però". Idealment, per descomptat, es consideren situacions quan el desig és mutu. Però sovint resulta que la coincidència d'idees sobre el bo que serà per als dos amants no passa. Succeeix que només no té l'humor i, després, l'estat d'ànim canvia amb el soci, la vida íntima serà avorrit. Succeeix, i no es pot treure la tragèdia i esgotar-se de dubtes innecessàries. Pots provar una variant de seducció. No et preocupis, si no ho aconsegueixes, la propera vegada tindrà sort. Els dies sense èxit passen a tothom. No obstant això, no podeu forçar ni a vosaltres mateixos ni a la vostra parella: aquesta és sens dubte una opció perdedora, la vida íntima no es beneficia d'això. Recordeu que necessiteu no només poder dir "no" a temps, sinó també anticipar-vos als desitjos del vostre amant. El més important és no anar a la pressa, perquè la vida és llarga i tindrà moltes oportunitats de realitzar tots els seus desitjos i aspiracions mútues.\nRecordeu que quan es parla d'enamorar-se, no podeu tenir cap compulsió, ja que és bastant variable i, de vegades, ens captura completament inesperadament. No obstant això, tothom espera poder experimentar-lo. I per a això, necessites de vegades només confiar en la voluntat de les circumstàncies i en tot. Bona sort per a tu!\nCom fer que el vostre ésser estimat sigui bo pel sexe?\nEls dies del cicle i el teu temperament sexual\nLa manca de sexe en matrimoni, raons\nMalalties venèries en dones\nReceptes de bellesa: Eco Line per a la pell oliosa Mahash Fabulously Clean\nRodets de primavera amb pollastre i bolets\nCom alimentar la família variada, econòmica i saborosa?\nQuina data és el Dia del Pare a Rússia? Felicitats vers i prosa al seu marit, pare de filla\nFísica corporal: decoracions "científiques" Avgvst + Rrotey Temen


Aquesta és la programació prevista per a la Setmana Europea de la Mobilitat 2020 a València\n15 de setembre de 2020 (13:37 CET)\n0826 Carril bici avinguda Port\nDes que el nou govern va arribar a l'Ajuntament, València ha viscut una sèrie de canvis que l'acosten al concepte d'una ciutat europea compromesa amb el medi ambient i preocupada per ser sostenible. Per això, s'ha procedit a la conversió en zona de vianants de diverses places, l'eliminació de carrils d'automòbil a favor de carrils d'autobús i taxi, o la construcció de més quilòmetres de carril bici i transformació dels quals ja existien. Per tant, la mobilitat sostenible s'ha convertit en una aposta forta de l'Ajuntament de València i una de les seues característiques més destacades. Aquesta setmana, amb la celebració de la Setmana Europea de la Mobilitat 2020 (SEM), del 16 al 22 de setembre, la ciutat del Cap i Casal ha preparat diferents activitats per a potenciar l'ús del transport sostenible en la mesura que la pandèmia del Coronavirus permet.\nLa Setmana Europea de la Mobilitat és una campanya dirigida a sensibilitzar, tant als responsables polítics com als ciutadans, sobre les conseqüències negatives que té l'ús irracional del cotxe a la ciutat, tant per a la salut pública com per al medi ambient, i els beneficis de l'ús de maneres de transport més sostenibles com el transport públic, la bicicleta i els viatges a peu, alguna cosa que a poc a poc s'està conscienciant en la societat valenciana. De fet, segons l'Organització de Consumidors i Usuaris (OCU), d'entre totes les principals ciutats d'Espanya, els valencians són els més satisfets amb les condicions de la seua ciutat per a moure's amb bicicleta. L'OCU afig que en l'extensa xarxa ciclista de la capital del Túria, les persones que es desplacen amb bici per València valoren positivament el sistema públic de lloguer i els sistemes d'aparcament específics per a assegurar la bici.\nAmb motiu d'aquesta setmana especial, en l'àmbit nacional el Ministeri per a la Transició Ecològica i el Repte Demogràfic crida les ciutats a sumar-se a la convocatòria de la SEM 2020, en la qual Espanya, des de fa molts anys, és líder en participació.\nEs tracta, com ha assenyalat el regidor de Mobilitat Sostenible, Giuseppe Grezzi, de l'edició "més complexa de celebrar però al mateix temps la més necessària, en tots dos casos en relació amb la COVID-19". I ho és, ha afegit, perquè "d'una banda la pandèmia dificulta o directament impedeix la celebració dels actes massius que hem programat els anys anteriors i esperem recuperar d'ací a poc temps; però per un altre, perquè ha posat de manifest la importància de la mobilitat sostenible i la necessitat de reduir la destacada presència i ocupació del trànsit motoritzat a les nostres ciutats, i per això és important celebrar-la i continuar sensibilitzant sobre alguna cosa que a hores d'ara cada vegada menys gent discuteix".\nProgramació de la Setmana Europea de la Mobilitat 2020 València\nA València s'han preparat diferents activitats per a celebrar la SEM. Aquestes són les més destacades:\n'En aquesta casa anem amb bici al col·legi'\nLa campanya 'En aquesta casa anem amb bici a l'escola', amb consells per a animar a anar a estudiar amb bici, centrarà el primer grup, mentre que també es desenvoluparan diverses accions dirigides als treballadors i treballadores, amb la col·laboració en vídeos del Pacte per l'Ocupació Ciutat de València, o el curs de formació 'Amb bici al treball' dirigit a treballadors i treballadores de l'Ajuntament València.\nAquesta es desenvoluparà en internet i tindrà lloc el dimarts 22 de setembre. La jornada estarà dirigida a assenyalar com el creixement de l'ús de la bici ajuda a millorar l'economia i concedeix un desenvolupament estable i sostenible als entorns en els quals s'aplica.\nEn les diferents sessions es presentaran estudis i informes en l'àmbit internacional i nacional que constaten la repercussió positiva de l'avanç de la bicicleta a les nostres ciutats. En la taula del matí es comptarà amb la participació d'Holger Haubold, representant en projectes econòmics de l'European Cyclist Federation, així com amb Gianluca Santilli representant de Bikeconomy Fòrum; mentre que en la de la vesprada participaran representants dels diferents sectors de l'economia nacional i valenciana, tant de cicloturisme, com a indústria, botigues, ciclologística i altres serveis destacats de l'economia de la bicicleta.\nDia sense cotxes 2020\nUna de les particularitats més significatives d'aquesta SEM serà la impossibilitat, per motius de seguretat i aforament, d'acompanyar la celebració del 22 de setembre, Dia Sense Cotxes, amb la gratuïtat del servei d'EMT.\nUN 22 DE SETEMBRE AMB LA PLAÇA DE L'AJUNTAMENT JA "ALLIBERADA"\nCovid-19 al marge, la present edició de la SEM ja anava a ser diferent: ser la primera en la qual no s'interrompria el trànsit en la plaça de l'Ajuntament per a visibilitzar la bondat de retirar-ho, donada la recuperació definitiva de l'espai per part de la regidoria de Mobilitat Sostenible el mes de març passat.\n"És una pena no poder celebrar la reconquesta de l'espai aquest 22 de setembre i el camí que hem realitzat per a aconseguir-la com es mereix, però la veritat és que centenars de valencianes i valencians celebren la recuperació d'aquesta plaça i altres espais diàriament", ha apuntat Grezzi, "i el que potser toca ara és obrir el debat per a veure de quins altres carrers i places volem retirar la circulació del trànsit motoritzat privat, quins altres carrers hem de provar de deixar exclusivament per a passejar i les maneres de mobilitat sostenibles".


Tots els ajuntaments de les comarques El Valle de Ayora i El Rincón de Ademuz han aconseguit concloure a temps les 26 actuacions realitzades amb càrrec al primer Pla d'Inversions Financerament Sostenibles (PIFS), amb un nivell de compliment del 100%. El PIFS va ser un programa d'ajudes als municipis que el president de la Diputació de València, Jorge Rodríguez, va crear gens més accedir al càrrec amb els 70 milions d'euros de romanent no gestionats per part de l'anterior equip de govern provincial perquè, en lloc d'acabar en els bancs, s'invertira directament en el benestar dels valencians i les valencianes.\nAquesta decisió va suposar per als 7 municipis de cada una de les comarques una injecció addicional de més de 835.000 euros amb la qual poder dur a terme aquelles obres que consideraven necessàries per a millorar la qualitat dels serveis i infraestructures del municipi, però que inicialment s'havien quedat fora dels seus pressupostos per falta de disponibilitat econòmica, malgrat tractar-se en molts casos de reivindicacions històriques.\nEls ajuntaments van tenir un primer termini d’ un parell de mesos, entre octubre i desembre de 2015, per a presentar els projectes i, una vegada adjudicades les obres, disposaven de temps fins al 31 de desembre de 2016 per a executar-les, amb un termini addicional de 10 dies per a justificar que les actuacions s'havien realitzat i pagat. Tot un repte per a la Diputació i per als consistoris que, malgrat l'ajustat, s'ha saldat amb un 100% d'execució. En paraules de Rodríguez, “aquest nivell d'execució, que es similar en totes les comarques valencianes, demostra el potencial del municipalisme i que la maquinària institucional pot donar una resposta ràpida a projectes que mereixen la pena”.\nEls 350.000 euros finalment invertits a través del PIFS en El Valle de Ayora i els 485.698 euros de El Rincón de Ademuz han servit per a millorar l'asfaltat dels carrers, les xarxes d'aigua potable, les canalitzacions per a evitar inundacions o l'accessibilitat de les voreres i els edificis públics, però també per a rehabilitar escoles i centres socials, adequar instal·lacions esportives o millorar l'equipament i els serveis en general dels ajuntaments i municipis.\nPer tipus d'inversió, de les 13 actuacions realitzades en El Valle de Ayora destaquen les destinades a millorar les xarxes de proveïment d'aigua i de sanejament, que han suposat un 38%, i les dutes a terme en la via pública, que representen el 31%, entre reurbanització i asfaltat de carrers i actuacions en zones verdes. La resta d'obres s'han centrat en el desenvolupament o millora d'equipaments culturals, socials i administratius.\nEn El Rincón de Ademuz, on també s'han dut a terme un total de 13 actuacions, el 54% s'han destinat a la rehabilitació i adequació funcional i en matèria d'accessibilitat d'instal·lacions i edificis, així com a la intervenció en equipaments esportius i socials. La resta d'actuacions es distribueixen a parts iguals entre intervencions en xarxes de proveïment i sanejament d'aigua i obres de reurbanització de carrers.


CURS: la saviesa de les plantes remeieres – InfoPAM\nCURS: la saviesa de les plantes remeieres\nadmin 7 de Maig de 2015 7 de Maig de 2015 1 comentari a CURS: la saviesa de les plantes remeieres\nLa saviesa de les plantes remeieres\nData: 9 de maig 2015, 9:00-14:00 i 17:00 a 19:00 h.\nLloc: Centre El Camí de Barcelona (matí) i Jardí Botànic de Barcelona (tarda).\nContingut: Re-descobreix el gran potencial per guarir-nos i ajudar-nos que tenen aquestes senzilles i humils plantes, que des de temps immemorials han format part de la nostra tradició i cultura. Coneixerem a fons aquestes plantes, i quins són els principals sistemes que tenim per aprofitar les seves grans propietats.\nMatí 9:00-14:00 h, Centre El Camí de Barcelona\n1. Conrear la salut.\n2. Estils de vida i Natura guaridora.\n3. Recol·lecció, assecat i cura de les plantes.\nPràctica: Taller d’infusions variades.\n4. Tipus i mètodes de preparats medicinals: decoccions, tintures, ungüents, pomades i xarops.\n5. Reconeixement i propietats de les principals plantes medicinals i aromàtiques.\nPràctica: Elaborarem un ungüent de calèndula per cuidar la nostra pell.\n6. Usos terapèutics de les plantes.\n7. Conrea la teva farmaciola: remeis naturals per a malalties habituals.\n8. Introducció a l’aromateràpia i als olis essencials.\nPràctica: Prepararem 2 olis musculars: un relaxant, i un estimulant.\n9. Altres usos de les plantes: culinaris, lúdics i ornamentals.\nPràctica: Farem una sal d’herbes aromàtiques.\nTarda de 17 a 19 h, al Jardí Botànic de Barcelona\nFarem una visita guiada pel Jardí Botànic de Barcelona, que està especialitzat en flora i vegetació de clima mediterrani. Al llarg d’aquestes dues hores, descobrirem en un entorn natural moltes de les plantes aromàtiques i medicinals que estudiem al curs “Saviesa de les plantes remeieres”.\nEl Jardí Botànic és un espai privilegiat, dalt del complex olímpic de la muntanya de Montjuïc, on s’hi troben representades les principals comunitats vegetals de clima mediterrani d’arreu del món. A més, la seva ubicació, amb vistes a la ciutat de Barcelona, fa que la visita sigui encara més agradable.\nA càrrec de: Josep Mª. Garcia i Bolea\nPreu: 38 € + 5 € de material ABONATS/DES: 30 € + 5 € de material (inclosa l’entrada al Jardí Botànic)\nCAL INSCRIURE’S AMB PAGA I SENYAL DE 20 € AL CENTRE EL CAMÍ (al nº. de compte que us facilitarem a l’apuntar-vos).\nInscripcions a: 93 727 93 08 / 615 44 34 51 / info@centreelcami.com\nAbona’t per només 10 €: Per només 10 € al mes podeu accedir a tallers i conferències gratuïts, així com gaudireu del 20% de descompte en tots els nostres serveis!!!\nALIMENTACIO, AROMATERÀPIA, ASSECAT, FITOTERÀPIA, FLORA, FORMACIO, JARDINS, TRANSFORMACIÓ\tCursos, sortides\nNOTÍCIA: El llibre Noms de plantes, guardonat\nSORTIDA: veniu a conèixer les aromàtiques al Claverol\nOne thought on “CURS: la saviesa de les plantes remeieres”\nPingback: CURS: segona edició de la saviesa de les plantes remeieres |\nactes ajuts apps articles AUDIO congressos Cursos entrevista exposicions festes fires gastronomia jornades legislació Llibres noticies premis PROJECTES recursos sortides tallers VIDEOS web webinar\nCategories Selecciona la categoria (1) ALIMENTACIO (380) ALTRES (18) AROMATERÀPIA (66) AROMES (131) ASSECAT (73) ASSESSORAMENT (4) ASSOCIACIONS (185) COMERCIALITZACIÓ (236) COSMETICA (202) CULTIUS (337) DECORACIÓ (50) DESTIL·LACIÓ (136) ECOLÒGIC (118) EMPRESA (137) ESDEVENIMENTS (260) ETNOBOTÀNICA (303) EXTRACTES (70) FITOTERÀPIA (375) FLORA (441) FORMACIO (392) FRANÇAIS (48) FRUITS (5) General (19) HIGIENE (55) INNOVACIÓ (7) JARDINS (118) LICORS (68) MAQUINARIA (15) NORMATIVA (73) NUTRICIÓ (99) OLIS ESSENCIALS (128) PERFUMERIA (2) PRINCIPIS ACTIUS (71) PRODUCTORS (250) QUALITAT (72) RECERCA (127) RECOL·LECCIÓ (301) SOSTENIBILITAT (13) tintòries (18) TRANSFORMACIÓ (229) VETERINARIA (17) VIVER (1)\nhttps://t.co/2TQa20yDo4 a https://t.co/Ra3dVt9hTW: Jornada del cultiu de plantes aromàtiques i medicinals a la ciut… https://t.co/PvCtZqmeTK\n20 novembre Jornada sobre la producció de plantes medicinals a Catalunya, enfocant a petites explotacions a muntanya https://t.co/vMWLcgzoqd\nabout 4 setmanes ago\nEls olis essencials d'all i rics en timol i carvacrol tenen efectes protectors contra paràsits en la cria d'orades https://t.co/Pfum6uOlRZ\nSalsa d’all rosa per un arròs o fideus\nTempura de Rosa damascena\nTotal 21359 55512\nToday 3 5\nThis Week 344 911\nThis Month 1135 3003


La reina Letícia dona suport a Tous després de la polèmica La reina Letícia dona suport a Tous després de la polèmica – El Món\nJennifer Navarro 06/02/2020 1:40 pm\nEls reis Felip i Letícia s’han traslladat fins a Écija per assistir a l’últim acte oficial de la setmana. L’objectiu de la visita era mantenir una trobada amb la corporació municipal i visitar el centre educatiu que va guanyar el premi a l’escola del 2019 de la fundació princesa de Girona. La seva sorpresa ha estat la increïble rebuda que han tingut: i és que els veïns de la localitat els han ofert una benvinguda summament càlida.\nEl matrimoni reial s’ha donat un autèntic bany de masses que suposa un xut anímic. Ara bé, com és habitual en totes les aparicions públiques dels monarques, les revistes només destaquen el look escollit per Letícia.\nEn aquesta ocasió, la Reina ha optat per repetir un model de Victoria Beckham: un conjunt de dues peces de seda amb estampat de lleopard, format per una camisa de màniga llarga i una faldilla asimètrica drapejada. Ho ha combinat amb unes sabates d’ant en blau marí de Carolina Herrera i unes arracades que han cridat molt l’atenció, ja que són de Tous.\nÉs destacable que hagi escollit unes arracades d’aquesta marca catalana, ja que ha estat envoltada de molta polèmica des que l’Audiència Nacional els investigués per una denúncia que els acusava d’estafa i publicitat enganyosa. Finalment el jutge va decretar l’arxivament de la causa, però tot i així és destacable que Letícia els hagi mostrat suport públicament amb aquest complement de safirs i perles valorat en 800 €.


Inici | Actualitat | Notícies | Un hivern a la Cerdanya\nCatalunya torna a vestir-se de neu. Si la dita que diu "Cap d'Any nevat, any assegurat" s'acompleix, aquesta setmana i les properes la il·lusió per gaudir de les muntanyes torna a Catalunya després de dos anys de pandèmia. Estacions i pistes d'esquí, parcs naturals, espais protegits, localitats turístiques, pobles màgics del Pirineu, valls plenes d'activitats per a les famílies, i una gastronomia d'hivern espectacular són els ingredients bàsics per a una passejada setmanal per aquests indrets.\nEl Catalonia Talent us proposa setmanalment diverses idees per a gaudir de la temporada d'hivern al Pirineu. Per a Cap d'Any us emplacem visitar les estacions de muntantya de La Molina o de Masella, i els seus entorns naturals. La Molina, degana de les pistes d'esquí de tot l'estat, es troba situada en un enclavament únic, entre les comarques de la Cerdanya, el Ripollès i el Berguedà. Una de les principals raons que la fan un destí obligat és la possibilitat de fer turisme actiu, perquè la Cerdanya i la vall de La Molina és un espai privilegiat per a la pràctica de l'esport al llarg de tot l’any, i especialment aquestes dates. Les seves característiques físiques i climàtiques, les seves immillorables instal·lacions i la gran oferta del sector, conviden a practicar tota mena d’activitats esportives.\nEl conjunt La Molina i La Masella, anomenat Alp 2500, representa el domini més gran del Pirineu català, amb 145 quilometres esquiables. És una excel·lent proposta per a passar les vacances de Nadal o de Setmana Santa.\nLa Masella, fundada fa 55 anys, inclou 65 pistes i 17 remuntadors. L’estació ofereix des de fa anys la temporada d'esquí més llarga dels Pirineus i acostuma a ser la primera a obrir la temporada i la darrera a tancar-la. Utilitzant el forfet conjunt de les dues estacions, La Molina i La Masella, podreu escollir qualsevol recorregut dels 145 km de pistes, des de la part més occidental de Masella a Coma Oriola, als termes de Das i Urús a la Cerdanya, fins a la part més oriental de La Molina al Pla d'Anyella, al terme municipal de Toses de la comarca del Ripollès.\nA la comarca de la Cerdanya s’hi troba una de les zones naturals més emblemàtiques del territori català, el Cadí-Moixeró, declarat Parc Natural el 1983 per la Generalitat de Catalunya, amb 41.060 hectàrees, i inclou parets escarpades gairebé verticals, d'un color grisenc reconegut des de tots els punts de Catalunya, i amb pics tan importants com el mateix Cadí, el Pedraforca o la Tosa, que esdevenen espais de trobada de l'alpinisme català, font de llegendes, i història del país que s'endinsa a l'Edat mitjana i arriba als nostres dies.\nDels espais més recomanables per visitar hi ha la mateixa capital de La Cerdanya: Puigcerdà. La pujada al campanar, la visita i el passeig pels entorns de l'estany, el parc Schierbeck i les cases colonials són un dels elements més atractius per a posar punt i final a una jornada d'esquí d'alta muntanya. També és perfecte per a una visita en família la localitat d'Alp, el poble pintoresc per excel·lència de la vall, des d'on es pot accedir a La Molina i La Masella.\nPer als amants de l’esquí nòrdic, la Cerdanya compta amb una de les iniciatives público-privades més destacades que vol impulsar aquesta varietat d’esquí amb taló lliure. Una proposta que acull les set estacions catalanes d’aquest esport com són Guils, Lles, Aransa, Sant Joan de l’Erm, Tuixent - la Vansa, Tavascan i Virós - Vall Ferrera.\nA la mateixa Cerdanya, pobles com Lles, Meranges, Bellver de Cerdanya o Llívia, amb la històrica farmàcia Esteva, ja en un enclavament dins del territori francès, esdevenen visites obligades en aquest cap de setmana proposat, on no hi pot faltar la gastronomia. A la Cerdanya, no podeu deixar passar el trinxat, però tampoc el tiró (ànec) amb naps, l'amanida de xicoies, les peres de Puigcerdà, quan sigui temporada, les cols d'hivern, i les patates de Das. I encara trobareu un bon assortiment de ceps, cremalloles, rovellons, múrgoles i cames de perdiu per a acompanyar els plats o com a saltejat.\nSi us voleu desplaçar més avall del túnel del Cadí, i visitar el Berguedà, hi trobareu localitats de conte, que tot l'any ofereixen paisatges impressionants, però que en període nadalenc i hivernal adquireixen una atmosfera especial, com Castellar de n'Hug, Montclar, Gósol, Maçaners o Gisclareny. El Pedraforca, muntanya màgica sobre els pobles de Saldes i Gósol és el punt de partida d'una ruta pel romànic que inclou Sant Quirze de Pedret, Santa Maria d'Avià o el monestir de Sant Llorenç.\nComença l'hivern: a punt els 700 kilòmetres de pistes d'esquí a Catalunya\nL'Alt Urgell. Emociona't al paradís de la neu


Regidories – AjCelrà\nAjuntament de Celrà » Organització municipal » Estructura política » Regidories\nEls regidors o regidores són elegits cada quatre anys a les eleccions municipals. Ells són els responsables d’elegir l’alcalde o alcaldessa entre els membres del Ple.\nLa principal responsabilitat d’un regidor o regidora, a més de dur a terme les tasques delegades, és participar en els plens municipals. Amb l’objecte de dotar d’una major celeritat i eficàcia a l’actuació\nmunicipal, l’Alcaldia pot delegar l’exercici de les seves atribucions en els membres de la Junta de Govern Local així com també conferir delegacions especials per a encàrrecs específics a favor de qualsevol altre Regidor o Regidora, encara que no formi part de la Junta de Govern Local.\nL’alcalde es reserva les competències següents:\nHisenda, Seguretat, Cultura, Mobilitat, Serveis i Urbanisme i totes aquelles matèries no delegades.\nL’alcalde delega en els membres de la Junta de Govern Local, la direcció, gestió i control dels serveis següents:\nRègim Intern, Salut, Educació, Esports i Promoció Económica\nParticipació i Medi Ambient\nJan Costa Rengel\nAtenció ciutadana, Compromís Nacional i Internacional i Comunicació i Noves Tecnologies\nI a les regidores que a continuació es relacionen s’efectua una delegació específica d’atribucions pel que fa a als assumptes següents:\nGent gran i Patrimoni\nMercè Amich Vidal\nA) Organització necessària\n-L’alcalde o alcaldessa\n-Els tinents i/o tinentes d’Alcalde\n-La Junta de Govern Local\n2. De caràcter deliberant\n-Les Comissions Informatives\n-La Comissió Especial de Comptes\n-Els grups polítics\nB) Organització complementària\n-La Junta de portaveus\n-Els òrgans de participació ciutadana\nActa Ple del Cartipàs PDF (xx kb)\nActa dels canvis de delegacions PDF (XX KB)\nArticles 21.3 i 23.4 de la Llei 7/1985, de 2 d’abril, Reguladora de les Bases del Règim Local, en concordança amb l’article 53.3 del Decret Legislatiu 2/2003, de 28 d’abril, pel qual s’aprova el Text Refós de la Llei Municipal i de Règim Local de Catalunya k\nReglament orgànic municipal (ROM) PDF (XXXKB) k


El nen comença a mostrar interès pels altres a partir del 6è mes, abans el seu comportament està lligat a les formes primitives d’exploració del cos. Ch Bühler, diu que els nens de 7-8 mesos comencen a observar-se, a somriure’s, a imitar-se,… als nou mesos ja té una consciència plena del seu cos i pren consciència de l’altre. És en aquesta edat que també aprèn a fer imitacions mímiques, certs gestos que van agafant significació social: dir no, fer gracietes, …\nHÀBILITATS SOCIALS EN LA INFÀNCIA\nL’Aprenentatge de les habilitats socials s’ha estudiat des de l’àmbit de les teories neoconductistes, principalment en el marc de les teories de l’aprenentatge social que consideren el desenvolupament moral com l’aprenentatge de la conducta socialment acceptada, fent incidència en l’adquisició i internalització de les normes i valors vigents en els diferents àmbits de relació. Aquestes teories afirmen que les habilitats social es poden aprendre com qualsevol altra conducta mitjançant un procés d’observació, identificació, imitació i reproducció de conductes. Cal però que considerem teories més cognitives si no volem que l’educació es redueixi merament a la transmissió unilateral de conductes, actituds i valors, i volem que tingui com a finalitat la construcció raciona i autònoma dels valors.\nPer això una dels objectius de l’educació infantil ha de ser l’oferir al nen i la nena un ventall d’experiències relacionades amb totes aquelles capacitats que afavoreixen el desenvolupament i representacions de la realitat, com a les diferents maneres d’actuació, que han de guiar-se per les actituds i valors moral que es comencen a interioritzar en aquest període evolutiu.\nTotes aquestes aportacions teòriques ens permeten parlar de les habilitats socials com el conjunts de comportament interpersonal que va aprenent la persona i que configuraran la seva competència social en els diferents àmbits de relació. En tenir habilitats social la persona es troba més acceptada i valorada pels altres ja que manifesta conductes de caràcter assertiu, de forma oberta i sincera. Tot aquest conjunt de conductes que va aprenent la personal li permetran prendre decisions , elaborar judicis , resoldre conflictes, i establir relacions satisfactòries amb un mateix i amb els altres.\nQuines habilitats social treballar? Habilitats personal: identitat i autonomia personal, habilitats d’interacció social: relació amb el medi físic i social i habilitats de diàleg: la comunicació amb els altres. Cal que no oblidem que el fet de treballar aquestes habilitats ens afavorirà la convivència dins l’aula.\nEducació de la sociabilitat en la primera infància.\nMakarenko ens diu que cal que desenvolupem l’hàbit de percebre el que passa al seu voltant, de reconèixer i determinar les relacions amb noves persones, i d’adoptar el més aviat possible la línia de conducta que correspongui millor als interessos d’un grup..\nProcés d’ensenyament – aprenentatge de les habilitats socials\nLes habilitats d’interacció social s’aprenen de la mateixa forma que altres tipus de conducta a través dels següents mecanismes:\na) aprenentatge per experiència directa: les conductes interpersonals estan en funció de les conseqüències aplicades pel seu entorn després de cada comportament.( reforçament o aversió)\nb) aprenentatge per observació: El nen aprèn com a resultat de l’exposició davant de models significatius.( també dit d’imitació)\nc) aprenentatge verbal o instruccional: el nen aprèn a través del que se li diu, a través del llenguatge parlat, a través de preguntes, instruccions, incitacions, explicacions o suggerències verbals.\nd) Aprenentatge per feed-back personal: explicació per part dels observadors de com ha estat el nostre comportament cosa que ajuda a la correcció de la conducta sense necessitat d’assajos.\ne) Reforçament positiu: fa referència al procés a través del qual les respostes augmenten en freqüència perquè són seguides per una recompensa. ( hi ha la versió de reforçament negatiu)\nf) Ensenyança de les habilitats de resolució de problemes.\ng) Procediments per promoure la generalització: ensenyar comportament que seran recolzats en l’ambient natural, ensenyar diverses respostes, ensenyar sota condicions variades, ensenyar a través de moltes persones i marcs comuns a l’ambient natural 8 d’aquí la importància de treballar cooperativament amb les famílies), … La generalització dels repertoris és bàsica en qualsevol programa socioeducatiu, ja que sinó només s’utilitzarien en el marc del procés ensenyança-aprenentatge i aquest no és l’objectiu del programa.\nL’ensenyament de les habilitats socials requereix la utilització de diverses tècniques i procediments. Això suposa un procés que s’inicia oferint la informació sobre l’habilitat que es vol treballar, i a continuació es donen models positius i /o negatius de l’habilitat. Aquestes dues fases es complementen amb representacions de situacions on es practiquen els comportaments observats, representacions que han d’anar seguides d’una informació que inclou el reforç social. I per últim per afavorir la generalització de les conductes apreses, s’han de proposar exercicis que permetin la seva transferència i generalització a d’altres àmbits de relació.\n1) Instrucció/ informació\n2) Modelament / aprenentatge per imitació\n3) Representació de papers\n4) Retroalimentació /reforçament\n5) Generalització/ transferència.\nEn tot el procés l’educador ha de potenciar situacions on es posin en joc determinades capacitats que permetran un desenvolupament més òptim de les conductes prosocials. Ens estem referint a situacions que possibilitin l’adopció de perspectives i l’empatia, així com els processos d’imitació de models positius i la utilització del raonament, ja que aquestes capacitats contribueixen a la internalització de les habilitats socials que es treballen. ( l’article del guix nº 180 citat exemplifica aquestes teories)\nOrientacions per a una bona intervenció educativa\n1) Mantenir una actitud contrària vers determinats estereotips i prejudicis socials\n2) Actitud oberta a l’intercanvi de idees i a la participació, al treball en grup, a la crítica i a l’autocrítica\n3) Mantenir actituds i conductes coherents, i estables de tal forma que els nens puguin interpretar i predir les intencions i comportaments\n4) Actituds tolerants, no autoritàries animant a que els nens assumeixen responsabilitats de forma palatina\n5) Actituds favorables cap el tracte amb els nens, afavorint l’apropament, el contacte corporal i el diàleg afectiu\nActituds de respecte i confiança en el nen possibilitant que expressi els seus sentiments, opinions, interessos sense por a cometre errors, fomentant així un sentiment de seguretat i autoestima.\nL’avaluació és un component important en qualsevol programa. Inicialment mesura o determina l’actual coneixement dels components de les habilitats socials i mesura també la qualitat de l’actual comportament.\nBàsicament hi ha 3 grans tipus d’avaluació:\nOBSERVACIÓ CONDUCTUAL: observació natural i observació anàloga ( en situacions artificials amb role-playing o situacions simulades)\nINFORMES D’ALTRES PERSONES: qualsevol persona que sigui membre significatiu del medi social del nen pot proporcionar informació útil per a l’avaluació de les habilitats socials.\nMESURES D’AUTOINFORME ( tipus test)\nTaula resum d’un model d’intervenció tipus\nI. Fonamentació teòrica per part de l’educador\nII. Model de lliçó pels nen\nA) Introducció del tema\nB) Fonamentació teòrica\nIII. Imitació ( amb o sense guions)\nA) entre educadors\nB) entre educadors i nens\nC) entre nens:\n1:- informació (feed-back ) de l’educador\n3.- informació (feed-back) de la classe\nD) discussió de grup\nIV. Assaig conductual ( amb o sense guions de tota la classe)\nB) Intercanvi de papers\nC) Informació (feed-back) de l’educador\nD) Discussió en petits grups\nV. Discussió a classe\nVI. Revisió i avaluació de la sessió\nVII. Assignació de deure\nVIII. Revisió de deure\nIX. Avaluació general del programa.\nQuins són els conflictes més freqüents en aquestes edats?\n1) Els més freqüents sorgeixen a causa d’un objecte, ambdós volen el mateix.\n2) Quan un nen plora, a vegades excita i provoca als seus companys\n3) A vegades es mostren agressius sense causa aparent, pot donar-se el cas que un nen es senti invadit en el seu territori.\nCal que tinguem en compte l’adaptació del nen a un lloc nou o a una situació nova, cal que siguem sempre dolços i optimistes ( els educadors) ja que som un model a seguir. Cal que també deixem de banda una mica el fet de pensar que hi ha molta càrrega hereditària en el caràcter d’un nen i que recordem que en aquesta edat són molt moldejables i modificables.\nEl paper de la sociabilitat té un gran paper a jugar, preveu les formes negatives de conducta.\nMolts plors i rabietes s’evitarien amb una mica d’atenció individualitzada, utilitzant tècniques per distreure i satisfer la necessitat d’intercanvis social, reduint al mínim els temps que s’avorreixen i procurant tenir sempre un contacte verbal amb ells.\nA partir dels 15-18 mesos podem aconseguir que els nens obeeixin petites ordres però no n’hem d’abusar ni voler l’obediència com a pura “domesticació” sinó que l’hem de voler i aconseguir per a un millor clima d’afectivitat.\nÉs bo que els nen s’acostumi aviat a tenir consideració i respecte envers els altres, no només urbanitat convencional ( bon dia, gràcies…) sinó veritable atenció:\n· que no destrueixi les construccions que ha fet l’altre\n· que no arrenqui les joguines de les mans dels altres\n· que faci el que se li diu, per fer un favor i no per obediència rígida i sense calor.\nEs pot aconseguir més fàcilment si es reforcen aspectes positius i no pas els negatius.\nHem de procurar no dramatitzar.\nA través del joc podem:\n· donar una possibilitat d’obertura, seguretat i confiança\n· i fomentar els mateixos hàbits social que han de servir més endavant\nTrastorns més freqüents. Caracterització .\nDisciplina/ conducta oposicionista\nConducta agressiva ( es baralla, té rabietes, li costa obeir, destructivitat respecte a les propietats pròpies o dels altres, “descaro”, pertorbador, no col·laborador, tendeix a fer el contrari del que se li diu, inquiet, agitació, irritabilitat, hiperactivitat, llenguatge ordinari, gelós dels altres nens, irresponsabilitat, i no li agrada gaire la institució escolar. Solen ser nens que tenen constants problemes amb els seus iguals. Són cruel i irritables. Només es preocupen d’aconseguir els seus interessos. Els agrada manar i a vegades tenen atemorits als seus companys. Pertorben la dinàmica del grup ).\nRetraïment social (tristesa i soledat, semblen abandonats, no es relacionen amb els altres nens o amb els adults. El nen tímid evita les situacions socials, passa apuros, s’angoixa, amb ella i es troba infeliç. Els nens tímids no inicien ni responen a les interaccions. Juguen més aviat sols, no s’impliquen en el joc. Els veiem com introvertits, passius i /o temorencs del contacte social. Romanen aïllats, i tenen pocs amics. Tenen por de no agradar als altres nens. Generalment la resta de nens els oblida i no els té gaire en compte per res.)\nHiperactivitat: nens que actuen abans de pensar, impulsivament. Difícil de concentrar-se. Incapaç d’estar més de tres minuts fent la mateixa tasca. Generalment es veuen en “lios” però de forma involuntària ni s’adonen del que fan. No hi ha dèficit ni trastorn mental ni personal.\nEnuresis i encopresis: dificultat per controlar els esfínters ( pipí – caca) a partir dels dos anys no controlar la caca diürna és un problema i a partir dels dos anys i mig presentar problemes en el control del pipí també.\nMutisme selectiu: patró de la parla en la que el nen selecciona exclusivament certes situacions específiques o determinades persones amb qui parlar. Cal afegir que quan parla el nen té un patró de la parla que se li correspon a la seva edat cronològica. Les causes poden ser vàries: trauma psicosocial durant un dels períodes crítics del desenvolupament del llenguatge, manca ambiental que proporcioni seguretat, fixació social del mutisme com a mecanisme de reducció de la por, factors familiars. Cal teràpia orientada específicament\nL’adquisició d’autonomia progressiva en activitats quotidianes com ara són el son, l’alimentació els esfínters,… són de vital importància en l’etapa de 0 a 6 anys.\nEn un principi el nen depèn absolutament de l’adult, però a poc a poc va participant de forma activa en el fet de cobrir les seves necessitats bàsiques.\nÉs important que pares i educador coneguin les bases fisiològiques de les rutines diàries a fi d’afavorir una bona educació i habituació de les mateixes.\nÉs important que el nen vagi aconseguint autonomia en les seves activitats quotidianes.\nEn aquest procés d’habituació és important que l’adult actuï amb regularitat i estabilitat i que aconsegueixi un ambient tranquil i relaxat. És necessari que hi hagi harmonia entre els punts de vista i actituds i criteris de tots els adults que intervenen en l’educació del nen, i que es respectin les seves característiques individuals.\nL’alimentació és un complex procés de desenvolupament psicològic.\nPer Ajuriaguerra signifac al mateix temps alimentar-se, saciar una necessitat, sentir un plaer i relacionar-se amb els altres. La conducta alimentària cobreix varis objectius:\na) saciar la gana del nen\nb) necessitat de comunicada amb els adults i els altres nens\nc) activitat del nen durant els àpats: la boca és pel nen la primera zona d’activitat, de satisfacció i plaer; així com de relació amb el món extern.\nd) Descobriment sensorial\nMentre menja l’infant ha d’estar relaxat, i el fet de menjar ha de ser una activitat agradable. Els àpats són uns dels moment en que el nen posa a prova als adults per saber fins a on pot arribar en les seves exigències i les seves toleràncies.\nLes nostres conductes respecte als moments dels àpats influeixen en relacions posteriors.\nLa conducta alimentària ens pot ser útil per realitzar durant les mateixes algunes observacions del desenvolupament psicomotor del nen en els seus primers mesos i anys.\nDes del punt de vista evolutiu s’han de respectar els diferents ritmes i apetits dels infants.\nHem de tenir cura en tots els passos que fem durant l’alimentació així com en la introducció dels diferents gustos i textures\nEls infants han de menjar cada tres o quatre hores. L’horari, llevat dels primer mesos que respon a les necessitats fisiològiques de l’infant, s’adapta aviat a les normes socials i culturals, regulars i constants cosa que no vol dir rígides.\nA partir dels cinc o sis mesos comença a menjar assegut, als 12 menja amb els dits ajudant-se d’una cullera, als 18 sap manipular la cullera, de mica en mica se li anirà donant la forquilla.\nEducació de l’alimentació en l’escola infantil\nFunció del professor: important el clima, i l’ambient. Important que sempre sigui el mateix adult el qui dóna el menjar al nen.\nCriteris importants a tenir en compte: s’ha de vigilar el canvi de tipus d’aliment, primer a casa i quasi paral·lelament a l’escola bressol, prestar atenció especial al pas de biberó a cullera, i més tard a forquilla, així com en el canvi i introducció de gustos. Important la participació activa del nen en l’àpat així com la comunicació que s’estableixi amb l’adult.\nMenú: ha de ser conegut pel nen i la seva família, i se’ls ha de presentar de forma atractiva.\nEspai i local: ha de ser reduït, no hi ha d’haver molts nens a l’hora, ja que sinó es genera molt enrenou i dispersió\nHorari. El nen ha de menjar cada 4 hores més o menys.\n· La conducta alimentària s’ha de recolzar en normes higièniques i culturals de les que s’ha de tenir cura tant a casa com a l’escola\n· El nen ha de rentar-se les mans abans de cada àpat.\n· Els nens han de menjar al seu ritme, amb tranquilitat i mastegant bé. Han d’aprendre a menjar sols, de forma autònoma.\n· Se’ls ha de motivar per prepara la taula, netejar-la ….\n· A partir dels dos anys se’ls ha de començar a habituar a rentar-se les dents després de menjar.\n· Se’ls ha d’ensenyar a comportar-se a taula\n· Se’ls ha d’acostumar a menjar de tot, mastegar bé i acabar-se el que tenen al plat.\nPer aconseguir un control tant del pipí com de la caca cal un desenvolupament físic, motòric, cognitiu i afectiu.\nEls problemes associats a aquest control són : enuresis i encopresis.\nLa conducta i la relació que mantinguem els adults amb els infants en els moments de canvi de bolques i de control d’esfínters serà molt important a l’hora d’ajudar als infants a ser autònoms en aquest sentit.\nLa tolerància o exigència de l’adult al respecte de la conducta esfinteriana del nen té una forta repercussió en l’adquisició del control\nSom els adults els que ens adaptem a les necessitats dels nen i comencem a habituar-lo a fer-ho a l’orinal. Hem de procurar que el nen tingui cert equilibri i control motòric abans de fer-li fer a l’orinal.\nÉs al cap d’un temps que el nen demana d’anar al lavabo, va assimilant i comprenent la demanda, la seva necessitat i la situació de lavabo.\nA més del control del pipí i la caca és important que l’infant aprengui a anar sol al lavabo i de forma autònoma, que sàpiga desvestir-se, netejar-se, vestir-se, rentar-se les mans.\nEl local del lavabo tant en els parvulari com en les escoles bressol ha de ser un lloc net i adaptat.\nNecessari pel bon desenvolupament intel·lectual. Cal respectar el ritme de cada infant. Quan són petits dormen moltes hores i a mesura que creixen estan més hores desperts.\nDespertar: depèn de l’edat del nen. En un principi es desperta perquè té gana o està moll.\nA mesura que creix es va adquirint l’hàbit. Hi ha diferents ritmes, i cal que es respecti, ja que el despertar provocat incomoda al nen.\nEl son a casa i a l’escola infantil: És important controlar les condicions del son.\nCal que considerem:\n· Horaris: el nen ha de dormir vàries hores seguides al vespre i despertar-se per si mateix als matins. Fins als 4-5 anys és convenient fer la migdiada després de dinar.\n· Espai: ha de dormir independent, a la seva habitació o amb algun germà. L’habitació ha de ser ventilada, calenta i silenciosa. Decorada amb gust i estimulant. Còmoda\n· Materials: poden dormir amb joguines, sempre que siguin adequades.\n· Rituals: segons\n· A l’escola bressol: és bo que els primers dies estiguem primer amb aquells nens que les costa menys de dormir i així poder dedicar més temps als que els costa. La sal ha d’estar ventilada, amb temperatura adequada, insonoritzada, s’ha de poder enfosquir, i disposar de les condicions higièniques necessàries. L’espai en el que dormen els ha de ser familiar i facilitar-los dita familiarització. Els llitets alts a fi de facilitar la tasca a les educadores. Han de tenir barrots. Se’ls ha de preparar pel son: recollir, rentar cara i mans,…\nÉs important que assegurem un son saludable a l’infant.\nCal que a l’escola bressol coneguem quines són les rutines del nen a l’hora del son i fer-les servir sempre que sigui necessari.\nMoltes vegades cal que a l’escola es reeduqui el son, hem de revaloritzar-lo i educar a pares i fills perquè sigui el més saludable possible.\nHi ha una sèrie d’hàbits que els nens han d’anar coneixent i alguns pares també cal que els ensenyem.\nCLASSIFICACIÓ DE PROBLEMES INFANTIL A L’ESCOLA\n1.- conductes que dificulten el funcionament de la classe:\n· Aixecar-se de la cadira, no acabar la feina\n· Fer el pallasso\n· Dir mentides\n2.- CONDUCTES INMADURES\n· Distracció i inatenció\n· Manca d’higiene\n· Plors i crits\n· Retard motriu i pobre coordinació\n3.- PROBLEMES EMOCIONALS\n· Angoixa i tensió\n· Fòbies i perfeccionisme\n· Mutisme selectiu\n4.- HABITS MAL ADQUIRITS\n· Enuresis i encopresis\n· Masturbació excessiva\n· Xumar els dits o mossegar-se les ungles\n· Llenguatge no oible\n5.- PROBLEMES EN LA RELACIÓ AMB ELS ALTRES\n· Timidesa i aïllament social\n6.- PROBLES DE RELACIÓ AMB ELS PROFESSORS\n· Excessiva dependència\n7.- TRANSTORS RELACIONALS AMB L’ALIMENTACIÓ\n· Malnutrició per excés o per defecte\n· Anorèxia nerviosa\n· Obessitat infantil\n9.- TRANSTORNS DEL SON\n· Causes físiques: dentició, febre, còlic\n· Dificultats emocionals\n· Cansament en excés\n· Malestar físic\n· Mals hàbits\n· Terrors nocturns\n· Somniloqui: parlar mentre es dorm\nCARRRILLO I, LOPEZ S.: HABILITATS SOCIALS A LA INFÀNCIA.GUIX nº 180, octubre 1992.\nPISCOPEDAGOGIA DEL NEN DE 0 A 36 MESOS. Dossiers Rosa Sensat. BCN 1986.\nJARDÍN DE INFANCIA. Tecnologia II. Editex 1985.\nOLLENDICK, T.; HERSEN M.: Psicopatologia infantil. Ed. Martínez Roca. BCN 1988\nCABALLO, E.V.: TEORIA , EVALUACIÓN Y ENTRENAMIENTO DE LAS HABILIDADES SOCIALES. Promolibro. Valencia 1988\nMICHELSO,L.: Las habilidades sociales en la infancia. Evaluación y tratamiento. Ed. Martínez Roca. BCN 1987.\nMONJAS, I: PROGRAMA DE ENSEÑANZA DE HABILIDADES DE INTERACCION SOCIAL (PEHIS) Para niños y adolescentes. Ed.CEPE Madrid 1997.\nÁLVARE PILLADO,A.: DESARROLLO DE LAS HABILIDADES SOCIALES EN NIÑOS DE 3 6 AÑOS. ED. Visor Madrid 1990.


Inauguració popular de les places Dones del Tèxtil, Clara Campoamor, Cipriano Martos i del carrer Patricia Peñalver | Ràdio Sabadell\nEn directe: De 02:00 a 07:00\nInauguració popular de les places Dones del Tèxtil, Clara Campoamor, Cipriano…\nActe d'inauguració popular a la plaça de les Dones del Tèxtil | Roger Benet\n15.12.2019 16:57 Helena Molist\nInauguració popular de les places Dones del Tèxtil, Clara Campoamor, Cipriano Martos i del carrer Patricia Peñalver\nUna desena d'entitats i partits polítics han organitzat avui l'acte Memòria i Dignitat que ha consistit en una "inauguració popular" a les places de les Dones del Tèxtil, el carrer Patricio Peñalver, la plaça Cipriano Martos i la plaça Clara Campoamor.\nA la plaça de les Dones del Tèxtil, Ana Lara, regidora de la Crida, ha llegit un text elogiant la figura de totes aquelles sabadellenques treballadores. En el parlament, Lara ha afirmat que "feminitzar el nomenclàtor" és una molt bona manera de recordar el passat de la ciutat. La regidora ha afirmat que, aquest canvi encara és més positiu, "quan el col·lectiu de dones del tèxtil ve a substituir el nom d'un alcalde feixista". Tot i això, Lara també ha recordat que "han hagut de passar 40 anys de municipalisme per aprovar aquest canvi".\nDes de Sabadell per la República, impulsors de la moció que va impulsar el canvi de nomenclàtor, han reclamat a l'equip de govern que "compleixi l'acord" al que es va arribar el mes de febrer. Un acord on, tal com explica Joan Balart, membre d'aquesta entitat, "els nostres carrers reflecteixin com progressar la nostra ciutat i volem que sigui dins d'una societat cada vegada més integradora". Des d'aquesta entitat han criticat que, quan falten dos mesos perquè finalitzi el termini acordat en el pacte del febrer, encara falta canviar 10 noms més de places i carrers de la ciutat.\nPrecisament, des de les diferents entitats, en la lectura del manifest també han reclamat agilitat a l'Ajuntament. En el manifest afirmen que la recuperació de la memòria democràtica "es va quedar curta", ja que encara resten noms vinculats al franquisme com Antoni Llonch. També denuncien que el canvi de noms es fes de manera "clandestina". Balart, de Sabadell per la República, ha criticat que el govern de la ciutat "ha negat" una visibilització a les Dones del Tèxtil, a Patricio Peñalver, a Clara Campoamor i a Cipriano Martos.\nPer tots aquests motius, Sabadell per la República, Bruixes del Nord, Crida per Sabadell, Entesa per Sabadell, Esquerra Republicana de Catalanya, Mesa de Catalunya d'entitats Memorialistes i Xarxa Catalana i Balear de Suport a la Querella Argentina, Òmnium Cultural i Sabadell En Comú, han organitzat aquesta ruta per les places i carrers amb nou nomenclàtor per a realitzar una "inauguració popular".\nJoan Mena, diputat sabadellenc d'En Comú Podem al Congrés: "Li demanem al senyor Torra que una vegada per totes que convoqui eleccions"\nProfessionalitat i neutralitat: L'estudi dels 170 habitatges dels Merinals per part d'un grup d'arquitectes comença sota aquestes premisses\nRuta Selfie per potenciar el turisme a la ciutat


La revolució del color del fauvisme a la Fundació Mapfre de Madrid\nLa Fundación Mapfre acaba d'inaugurar, a Madrid, l’exposició 'Los Fauves, la pasión por el color' amb més de cent obres\nMaurice de Vlaminck, 'Restaurant de la Machine à Bougival', ca. 1905 Musée d'Orsay, donació de Max y Rosy Kaganovitch, 1973 ©Maurice de Vlaminck, VEGAP, Madrid, 2016 ©RMN-Grand Palais (musée d'Orsay) / Hervé Lewandowski\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t30/10/2016\nMaria Nunes. Madrid / @mnunesal\nEl fauvisme va ser un moviment polèmic i exuberant basat en la experimentació portada al límit de la potència i les possibilitats pictòriques del color pur. Un moviment, sinònim de llibertat, de vitalitat i de transgressió, de curta durada però d’una intensitat que va omplir de passió i de colors exaltats l’art de principis del segle XX, i en va modificar radicalment el seu curs. El grup inicial de pintors liderat per Henri Matisse es donà a conèixer a París en el Saló de Tardor de 1905. El públic, que havia acabat acceptant l’impressionisme i el postimpressionisme, va quedar estupefacte. Sota l’impacte de l’autèntica commoció que van causar, el crític Louis Vauxcelles els va batejar com (les fauves) les feres.\nCom afirma María Teresa Ocaña, comissària de l’exposició, «els fauves, liderats per Henri Matisse, André Derain i Maurice de Vlaminck, van remoure els fonaments de l’art del seu temps amb el seu innovador tractament del color, la factura enèrgica i la llibertat d’execució. Van ser uns decidits defensors de l’autonomia individual i de la capacitat de la pintura per si mateixa com a mitjà d’expressió». La mostra que es presenta a la Sala Recoletos de la Fundación Mapfre reuneix un conjunt d’unes cent cinquanta obres procedents de més de vuitanta museus i col·leccions entre els quals la TATE Gallery, el Centre Pompidou, el Musée d’Art Moderne de la Ville de Paris, la Kunstsammlung Nordrhein-Westfalen de Düsseldorf, el Milwaukee Art Museum o el Statens Museum de Dinamarca. A més de les aportacions de més d’una trentena de col·leccions particulars que han cedit obres poc conegudes pel públic. Tot plegat constitueix una completíssima mostra imprescindible per entendre el moviment des dels seus inicis.\nLa mostra s’organitza en cinc seccions ordenades cronològicament que permeten seguir la intensa evolució estilística que aquests artistes van experimentar en el breu període de temps comprès entre 1905 i 1907. La primera, “El fauvismo antes del fauvismo”, presenta la primera etapa d’experimentació pictòrica durant els anys de formació dels artistes que formarien el grup -Henry Matisse, Albert Marquet, Henry Manguin, Georges Roualt, Charles Camoin, Jean Puy…- sota la influència que en tots ells va exercir la pintura de Cézanne, Van Gogh i Gauguin.\n“Los fauves se retratan” és la segona secció i una de les més interessants. Els artistes es retraten mútuament, i en aquest extraordinaris retrats i autoretrats que es poden contemplar junts, es posa de manifest l’estreta amistat, la col·laboració i les mútues influències que van unir els integrants del grup. Destaquen especialment els retrats que Matisse i Derain es van pintar l’estiu que van passar junts a Cotlliure.\nEn la tercera secció, “Acróbatas de la luz”, s’hi mostren les primeres obres purament fauvistes. Es tracta d’una extensa sèrie de quadres pintats per Matisse i Derain a Cotlliure, i per Camoin, Manguin i Marquet a la Costa Blava, durant l’estiu de 1905, al qual s’hi afegeixen els paisatges de Maurice de Vlaminck. Aquestes són les obres que van causar tanta sensació en el Saló de Tardor de París d’aquest mateix any. En les pintures s’hi aprecia clarament el tractament del color que augmenta rabiosament d’intensitat sota la influència de la llum del Mediterrani en què van ser realitzades.\nL’èxit tenyit d’escàndol del Saló de Tardor va consolidar la identitat del grup fauvista i els impulsà a seguir en la seva tasca de recerca i experimentació pictòrica. A aquest període corresponen les obres d’André Derain, Raoul Dufy, Georges Braque, Othon Friesz que es mostren en la secció “La fiereza del color”, entre les quals destaquen les vistes de Londres que Derain va pintar amb una paleta de colors purs i brillants en una reinterpretació fauvista de les que abans havien pintat Turner i Monet.\n“Senderos que se bifurcan” és la cinquena i última secció de l’exposició que mostra els diversos camins pels quals, a partir de 1907, seguiran els artistes del grup. Per una part, la influència de Cézanne es tradueix en una sèrie de pintures de banyistes nues i de paisatges en evolució vers unes formes geomètriques que preludien el cubisme de Braque. Mentre que, d’altra banda, les figures descarnades i en violent contrast arbitrari del color de Kee Van Dongen, Rouault i Vlaminck anticipen ja l’expressionisme. En suma, una esplèndida oportunitat per veure reunides les obres dels creadors del primer dels moviments d’avantguarda del segle XX, per entendre la seva evolució pictòrica i per omplir els ulls del vigor d’una explosió de color sense precedents, com la d’una flamarada en tota la seva fugaç intensitat.\nLos fauves. La pasión por el color / Sala Fundación MAPFRE Recoletos (Paseo de Recoletos, 23, Madrid) / Fins el 29 de gener / www.fundacionmapfre.org\nArtFauvismeFundación MAPFREMadridMaria NunesPintura\nUn duel entre dos filòsofs al Teatre Romea\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Oct 29, 2016\nPublicat per\tLlegir en cas d’incendi\t- Oct 31, 2016


Vall d'Hebron extreu els pulmons d'un nadó en aturada cardíaca controlada i els trasplanta a un menor de dos anys\nPla obert de la Laia Mascarella i el seu fill Lleïr, intervingut a l'Hospital Vall d'Hebron.\nÉs el primer cop que s'utilitza aquesta tècnica a l'estat espanyol i obre la porta a noves possibilitats en aquest camp\nActualitzada 31/08/2021 a les 19:38\nL'equip de Cirurgia Toràcica i Trasplantament Pulmonar de l'Hospital Vall d'Hebron ha extret els pulmons d'un nadó en aturada cardíaca controlada i els ha trasplantat a un menor de dos anys que estava en llista d'espera. La tècnica que s'ha utilitzat és la mateixa que en adults, tot i que es tracta d'un procediment poc habitual en pacients d'aquestes edats. La principal raó és que l'estructura i els teixits no són iguals, com tampoc ho és la fase compresa entre el moment en què s'interromp la circulació de l'òrgan fins que es restitueix novament en el cos del receptor. La intervenció s'ha fet per primera vegada a l'estat espanyol i obre la porta a noves possibilitats en aquest camp on no hi ha un gran nombre de donants.\nEl menor que va ser intervingut, en Lleïr, va néixer amb unes venes molt estretes als pulmons, una situació que amb dos mesos es va solucionar provisionalment amb un cateterisme, a l'espera de poder realitzar un transplantament quan fos més gran. Així ho han explicat els seus progenitors, la Laia Mascarella i en Gerard Genovés, apuntant que tot i no «presentar símptomes» si la situació empitjorava, hauria pogut ser perillós en un futur.\n«Estem agraïts als professionals perquè van decidir provar aquesta tècnica», ha assenyalat Genovés. En aquest sentit, recorda que va ser un procés "difícil" trobar un donant «de la seva mida» i que l'èxit del procediment va ser gràcies a la família de l'altre infant. «Ens van donar els pulmons desinteressadament perquè en Lleïr pugui fer vida normal, sense ells no hauria estat possible», subratlla.\nAl començament de la recuperació, la família anava cada 10 dies a fer controls al centre, però expliquen que aquests s'aniran reduint a mesura que vagi passant el temps. «Ell fa vida normal, esperem que de cara al curs vinent pugui començar l'escola i que no agafi cap virus per evitar el rebuig de l'òrgan», afegeix el pare del nen.\nUna tècnica poc comuna\nL'aturada cardíaca controlada es realitza en pacients sense esperança de vida que estan a l'espera que se'ls retiri el suport vital. En aquesta situació, els òrgans estan millor preservats que en aquells casos en què la parada cardiorespiratòria té lloc fora d'un centre hospitalari després de no superar l'aplicació de maniobres de reanimació cardiopulmonar.\nSegons els experts, actualment, l'experiència de donació amb nadons és molt reduïda. Tal com explica una de les doctores del centre, Irene Bello, fins ara s'havia explorat «poc», ja que també hi havia «poc donant infantil». «Aquesta intervenció obre un nou camp en ser la primera vegada a l'Estat que es fa amb un donant menor de 24 mesos», ha apuntat.\nPel que fa a l'extracció, «en donants tan petits, no sabem quant de temps poden estar els teixits sense rebre oxigen, de manera que hem de fer la cirurgia el més ràpid possible», ha especificat Bello. En aquest cas en concret, un cop es van extreure els pulmons del nadó i es va comprovar que l'òrgan era viable per dur a terme el trasplantament, es van traslladar al quiròfan on hi havia el receptor, en Lleïr. En la intervenció va participar un equip multidisciplinari format per diferents professionals.\nA la llista d'espera de trasplantaments pulmonars de la Vall d'Hebron, la xifra de menors d'aquestes edats, oscil·la entre 2 i 3 persones. A l'any, el centre fa unes sis operacions d'aquest tipus en pacients pediàtrics. Així, sostenen, malgrat que en la població infantil és molt més «infreqüent» que es necessitin trasplantaments de pulmó que no pas en població adulta, hi ha nens i nenes que estan en llista d'espera i els donants són «molt escassos».\nComenta el contingut : Vall d'Hebron extreu els pulmons d'un nadó en aturada cardíaca controlada i els trasplanta a un menor de dos anys


Sílvia Carbonell | dilluns, 9 de febrer del 2015, a les 12.43\nPoc acostumat a les sessions fotogràfiques, el lingüista Joan Veny ha hagut de passar per aquest dolç tràngol abans de fer-se públic que és el guanyador del 47è Premi d'Honor de les Lletres Catalanes, un guardó que dóna Òmnium Cultural des de 1969. Nascut a Mallorca, Veny és un dels grans estudiosos de la llengua. Deixeble d'Antoni Maria Badia i Margarit, el jurat del premi, dotat amb 15mil euros, n'ha destacat la seva capacitat per millorar el nivell de la llengua catalana. LLUÍS DURAN I SOLÀ, membre del jurat "És un home que dignifica el premi que se li atorga perquè ha proclamat amb la noblesa el seu indefectible amor a la llengua catalana, i l'ha demostrada amb la importància del seu treball, perquè és una persona que ha contribuit a poderosament a fer més culte i més civilitzat el seu país". Una de les àrees que Veny ha estudiat més és l'etimologia, l'origen de les paraules. Ha publicat diverses obres de referència en aquest camp, entre les quals destaca l''Atles lingüístic del domini català', un programa de recerca centrat en la diversitat dialectal. Joan Veny ha aprofitat, en el discurs, per mostrar la seva preocupació pel futur del català. JOAN VENY lingüista "Ocupació per al llengua però també preocupació per al seu futur. Estem en moments difícils i jo espero que hi hagi un futur més o menys pròxims de llibertat que ens permeti viure una llengua amb tota la seva normalitat". No està acostumat a les càmeres, però sí als premis, n'ha rebut diversos en la seva llarga carrera, entre els quals la Creu de Sant Jordi el 1997 i el Premi Ramon Llull de les Illes Balears el 2009.\nDeixeble d’Antoni Maria Badia i Margarit, Joan Veny és un dels grans estudiosos de la llengua catalana. Ha estat catedràtic de Filologia Catalana de la UB, membre de l’Institut d’Estudis Catalans i va obtenir la Creu de Sant Jordi i el Premi Ramon Llull del govern de les Balears. Ha destacat sobretot la recerca feta en el camp de l’etimologia, amb diverses obres de referència en aquesta àrea, com l”Atles lingüístic del domini català’, una obra basada en la diversitat dialectal catalana.\nEl jurat del premi n’ha volgut destacar la capacitat per fer apujar el nivell de la llengua catalana. El Premi d’Honor de les Lletres Catalanes, que atorga Òmnium Cultural des de 1969, està dotat amb 15.000 euros.\nEls gegants i el bestiari de correfoc de Manresa, a Barcelona per Santa Eulàlia\nLa gegantona Laia torna a ballar a la plaça de Sant Jaume\nEs reparteixen 6.500 racions de botifarra d’ou a la Boqueria\nLa Coronela lliura a l’Ajuntament la bandera de Santa Eulàlia\nEl barceloní Carlos Marques-Marcet triomfa també als Goya\nAforament complet a la primera edició del festival Cara – B\nLa Santa Eulàlia més jove i reivindicativa\nEls museus obren les portes gratuïtament per les Festes de Santa Eulàlia


ComiCat: Vinyetari. Les millors historietes de no-ficció del Premi Ara de Còmic en Català\nTítol: Vinyetari. Les millors historietes de no-ficció del Premi Ara de Còmic en Català\nPublicat per: Norma Editorial, juny de 2021\nFormat: Cartoné - 19 x 28 cm - 272 pàgines - Color\nEl passat abril de 2020, el diari Ara va anunciar la primera edició del Premi Ara de Còmic en Català, amb el suport de la Direcció General de Política Lingüística del Departament de Cultura de la Generalitat de Catalunya i la col·laboració de Norma Editorial amb l'objectiu de potenciar la presència de la llengua catalana en els nous gèneres de no-ficció que estan sorgint en el còmic adult.\nA finals d'octubre es van anunciar els tres finalistes, i en un acte marcat per la pandèmia es va anunciar el guanyador. Caritat del Rio d'en Pep Brocal fou l'obra guanyadora i les dues altres obres finalistes van ser Força, d'en Ferran Vidal, i Paral·lel, de na Berta Cusó. En total es van rebre 162 historietes.\nA partir d'aquí la feina va ser seleccionar d'aquest total d'obres, només unes quantes per formar part d'un volum recopilatori que Norma Editorial va publicar el passat juny. Vinyetari. Les millors historietes de no-ficció del Premi Ara de Còmic en Català és el resultat final d'aquesta selecció que ens presenta l'obra guanyadora, les dues finalistes i quinze obres més, o sigui un total de divuit historietes sorgides d'aquesta primera convocatòria del Premi Ara. Vegem-les breument tot seguit.\n- Caritat del Rio, de Pep Brocal (Obra guanyadora): Història biogràfica de n'Eustacia María Caridad del Río Hernández, una catalana fascinant del segle XX, lluitadora revolucionària, espia soviètica i mare de l'assassí de Trotski, en Ramon Mercader.\n- Força, de Ferran Vidal (Obra finalista): Història que ens aproximarà molt bé a la realitat d'un centre de rehabilitació per a drogodependents.\n- Paral·lel, de Berta Cusó (Obra finalista): Historieta que ens mostrarà l'explosió de vida i llibertat de la Barcelona canalla dels anys 50 i 60, segons les experiències d'un barceloní anomenat Joaquim.\n- Imbazazi. Una història de perdó, de Guilllermo Altarriba i P.J. Armengou: Un viatge a l'Àfrica ens permetrà conèixer una història dura sobre les ferides encara per cicatritzar del genocidi ruandès, que els hutsu va perpetrar sobre els tutsi.\n- La recordo ambre, de Raül Gesalí: A través dels records de la infància d'en Raül, ens connectarem amb una de les grans tragèdies de la història recent de Barcelona, l'atemptat terrorista a l'Hipercor.\n- Els llibres, de Pablo Rios: L'autor ens explica l'impacte de la pandèmia en el sector editorial amb tot conversant amb editors, traductors, llibreters i autors.\n- Una opció de vida, de Raúl Deamo: Una historieta on l'autor fa una immersió en el dia a dia d'un grup de joves que viuen i treballen en una masia del Ripollès, tot fent que sigui el màxim de sostenible possible, a pesar de les encara contradiccions amb què han de conviure.\n- Secrets de mare, de Glàfira Smith: L'autora ens explica amb humor i tendresa la figura de la seva mare a través de les receptes que va llegar als fills abans de morir de càncer.\n- Què serà?, de Glòria Vives Xiol i Bel Olid: L'escriptora Bel Olid, amb la col·laboració de na Glòria Vives Xiol al dibuix, comparteix els arguments i sensacions amb què ella i el seu company aborden el naixement de la criatura que parirà ell (és un home transsexual) i a la qual no volen imposar cap “mandat de gènere”.\n- Herba geganta, de Nadia Hafid: Una historieta on es mostra el contrast entre el món natural amb el món urbà.\n- Lola, de Julien Frey i Pep Domingo (Nadar): Una història sobre una advocada tot ajudant una família de refugiats i les dificultats amb què es troben.\n- Verdura, de Sergi Moreso: Història humorística que ens parla sobre el daltonisme. Tenint jo un amic daltònic, m'ha recordat situacions mostrades tot parlant amb ell.\n- Moviment, d'Arnau Sanz: L'autor ens mostra les nits dormint sota el cel estrellat d'un besavi seu que es dedicava a la transhumància.\n- Beirut, més enllà de la música, d'Ed Carosia i Lluc Silvestre: El Líban és el destí d'en Lluc Silvestre, que aprofita el seu viatge a una fira musical per conèixer des de la llunyania cultural, la vida de Beirut i el Líban, a l'altra banda de la Mediterrània.\n- La casa inclinada, de Conxita Herrero: Història sentimental entre l'autora i la seva parella.\n- I de sobte, (co) pares, d'Arnau Ferrer: Els dubtes d'una parella gay, juntament amb una amiga, quan es decideixen per la coparentalitat com a opció per tenir un fill.\n- Press Start, de Maria Climent i Matias Tolsà: Historieta on es fa una reflexió sobre com l'angoixa pel pas del temps sobretot quan ja està una edat, la trentena d'anys en el cas mostrat.\n- Royal Films, de Sergio Palomino i Jordi Palomé: Aquest duet d'autors ens mostra la poc coneguda faceta del rei espanyol Alfons XIII, la de productor i mecenes de films pornogràfics, que un cop realitzats compartia amb els seus íntims amics.\nHistorietes de tota mena, cada una amb els seus estils de dibuix i colors, cada una amb base real, totes elles diferents. Amb algunes riurem, d'altres ens colpiran, algunes basades en fets reals, però aliens als autors, d'altres en canvi familiars o autobiogràfiques i d'altres ens mostraran que el món es pot veure i entendre amb altres ulls. Historietes doncs per tots els gustos i d'autors de tota mena.\nEl passat maig es va anunciar la segona convocatòria del Premi Ara de Còmic en Català, tenint temps de presentar les obres fins al 30 de maig. Al següent enllaç hi trobareu tota la informació. Veient el reeiximent de la primera convocatòria, i si aquesta segona també ho és de reeixida, serà un bon camí per anar consolidant el còmic en català adult i de no-ficció.\nRattlesnake Renegades ha dit...\nTinc ganes de llegir-lo, ha de ser molt bo. Llàstima que le portada sigui "poc atractiva" (per dir-ho suaument)\n13 d’agost de 2021, a les 17:57


Es Bordes / Comarca: Valle de Aran\nDirección C/ Laca, 2\nTeléfono 973 64 09 39\nFax 973 64 09 39\nWeb Oficial Es Bordes\nWeb de Interés Es Bordes, Les Bordes, Informacio i dades\nE-mail municipio ajuntament@bordes.ddl.net\nEs Bòrdes és un municipi de la comarca de la Vall d'Aran, situat al terçó d'Irissa. s'estén pel sector de ponent de la Vall, en una bona part a l'esquerra de la Garona i als vessants també esquerres del Joèu; el curs d'aquest riu forma gairebé tot el límit E amb el terme de Viella, amb el qual també termeneja el municipi de les Bordes pel sector meridional. El terme de les Bordes confronta al N amb el municipi de Vilamòs i a l'W amb el municipi francès de Luixon.\nEl terme comprèn els pobles de les Bordes, cap municipal, Benòs, Begòs i Arró. A ponent hi ha un petit sector del municipi de Vilamòs, l'enclavament d'Es Cabanes dera Montanha, al sector on es troba el pas de Vilamòs, entre el tuc de Campsaure i Poilanèr.\nEl poble de les Bordes té carrers estrets i costeruts centrats per una plaça.L'església parroquial d'Era Mare de Diu deth Roser té una sola nau, volta d'aresta i presbiteri format per tres arcs de mig punt, sostinguts per pilars circulars. El campanar és de torre quadrada. Es del segrl XIX\nLa carretera N-230 travessa Es Bòrdes i la comunica amb Lleida i França (ja que es troba a molt poca distància) on, a 25 km de la frontera, trobem l'estació ferroviària de Banhèras de Luishon.\nLa vegetació natural ha afavorit tant la ramaderia (bovina i ovina) com l'explotació forestal, les principals activitats econòmiques de la zona, i unes 150 hectàrees de prats de regadiu es dediquen a l'agricultura. Destaquen principalment llurs boscos d'avet i faig i també llurs àrees de pastura. (ftes, fotos, mas info ver links)