Vilafranca vol demostrar l’efectivitat del sarment de la vinya com a recurs energètic amb el districte de calor de La Girada\nHa finalitzat l’arranjament del camí sota el Riu Avernó, a Sant Sadurní\nLa brigada intermunicipal del projecte Riu inclusiu, en què hi prenen part els Ajuntaments de Sant Sadurní, Torrelavit, Sant Pere de Riudebitlles, Sant Quintí i Subirats, ha finalitzat aquests dies l’arranjament del camí sota el Riu Avernó, una de les actuacions a la capital del cava dirigides a millorar diversos espais naturals del municipi.\nLaia Pont ha presentat Formatges: els millors 50 de Catalunya, a Vilafranca\nEl volum, publicat per Cossetània, és obra de Laia Pont i Natàlia Nicolau, dues enginyeres agrònomes que des de fa cinc anys tenen un bloc dedicat als formatges.\nEl centre per a les Reserves de la Biosfera dels Ecosistemes Mediterranis de la UNESCO, ubicat al Castell de Castellet, seu de la Fundació Abertis, s’encarrega de divulgar les reserves mediterrànies a través, entre altres funcions, de la recollida i elaboració de material al respecte.\nUn home ha mort aquesta matinada en un incendi a una casa del carrer Wilson de Sant Pere Molanta\nSegons informa la pàgina web de l’Ajuntament d’Olèrdola, un home ha mort aquesta matinada a Sant Pere Molanta com a conseqüència d’un incendi produït en una casa adossada situada al número 62 del carrer Wilson.\nAquest cap de setmana comença la Festa del Most de la Ràpita\nLes activitats començaran dissabte a les 5 de la tarda amb la sortida de la capta, que recorrerà els carrers del poble. L’endemà diumenge, al costat del camp de futbol, es durà a terme la vint-i-unena edició del Concurs de poda de la Ràpita “Paulino Santó Batlle”.\nLa Biblioteca Torras i Bages prepara activitat diversa per els més petits de la casa\nDivendres de la propera setmana, 13 de novembre, la biblioteca vilafranquina acollirà una nova edició del taller de jocs de taula amb Rodabol, una activitat familiar amb infants a partir de 4 anys; i que té en el joc el seu principal atractiu. Una activitat que s’iniciarà a 2/4 de 6 de la tarda i que finalitzarà a 2/4 de 8 del vespre.\nL’Ampa de l’escola Pont de l’Arcada d’Olesa de Bonesvalls col·labora en la campanya de recollida de roba d’abric per als refugiats\nD’aquesta manera des d’Olesa es podrà col·laborar també amb aquesta campanya que s’està duent a terme en diferents punts sota el lema “Catalunya amb els refugiats”.


–M'agradaria començar aquesta conversa parlant de l'experiència de col·laboració ben propera que vas tenir amb el doctor Joan Coromines.\n–Joan Coromines va ser una persona fonamental en la conformació de la meva personalitat. Ens vam conèixer en un acte a l'Institut d'Estudis Catalans i hi vaig treballar durant deu anys, els que van entre els meus vint i trenta i que, per tant, tenen molta importància en la formació intel·lectual d'una persona. Eren els moments en què ell, després d'una gran tasca de documentació, començava a redactar el Diccionari etimològic. Vaig compartir-hi moltes hores de neguits i de preocupacions i va ser, per a mi, una experiència molt gratificant. És cert que era una persona molt exigent, però no podia ser d'una altra manera; fèiem una obra cabdal en un moment en què no es podia permetre gaires dilacions i, per tant, el sentit del rigor havia de ser absolut: de vegades ens passàvem la nit sencera treballant. Per a mi, a més dels coneixements filològics i dels aspectes relacionats amb el mètode i el criteri científics, el contacte amb ell també em va aportar una connexió amb el món de la cultura catalana anterior a la Guerra Civil, un món que, per raons generacionals, m'havia quedat ben lluny: el món de Pompeu Fabra, de Pau Vila, de Carles Riba, de Lluís Nicolau d'Olwer, de Josep M. de Casacuberta i de tantes figures que, de sobte, se'm tornaven familiars gràcies al vincle personal amb Joan Coromines.\n–I què et sembla que diria, sobre la llengua catalana, en els nostres dies?\n–Jo crec que, d'una banda, se sentiria confortat per la consolidació de la llengua des del punt de vista públic i la fortalesa de les seves expressions culturals, però, alhora, viuria amb inquietud els intents de limitar-ne l'ús i la pràctica, uns intents que tampoc no li serien pas nous ni desconeguts perquè ja els havia viscut en unes altres èpoques. El seu pare, Pere Coromines, quan era conseller de Justícia, va ser el responsable del decret que la Generalitat va publicar per regular l'ús del català en l'àmbit judicial. La necessitat de progressar en el terreny lingüístic, doncs, formava part d'unes preocupacions que ell havia viscut fins i tot en l'esfera familiar. Ell era un home de conviccions nacionals fermes, però també era una figura d'abast internacional, i potser ens retrauria una certa manca d'ambició, una certa temptació col·lectiva de tancar-nos al cau i no mirar prou a l'horitzó. Des d'un punt de vista intel·lectual i ètic. Coromines es nodria molt del llibre del seu pare La vida austera, un llibre interessantíssim que formula una proposta d'actitud vital, i que avui resultaria del tot adient perquè reclama una consciència que cal desenvolupar per extreure de la vida tot allò que ens pot oferir i tot allò que podem oferir als altres. Una forma d'austeritat que comporta exigència intel·lectual, moral i cívica.\n–Parlem de poesia. Què significa el fet d'escriure'n i com definiries la teva poètica?\n–Per a mi la poesia té una forma de mirall en el qual et busques i on intentes trobar el teu rostre autèntic. La poesia no pot ser un exercici merament formal, retòric, sinó que exigeix un compromís de veracitat i un esforç de lucidesa. Hi ha una dimensió estètica, per descomptat, una recerca de la bellesa, però també una necessitat d'explicar-se i un esforç per compartir aquella emoció, aquell alè últim que dignifica la condició humana. També cal dir que, en la meva poesia, conviuen factors diversos i complementaris: hi ha una dimensió més estrictament intel·lectual, s'hi pot resseguir un mapa de la Mediterrània antiga, de les civilitzacions de les quals encara ens nodrim –Plotí, Ovidi, Alexandria, el tríptic hebreu–, hi ha un vessant més espiritual i un altres que és un diàleg amb els artistes plàstics… Podríem resumir-ho dient que veig la poesia com un mirall, però es tracta d'un mirall polièdric. D'altra banda, quan escrius poesia tens la sensació d'estirar el fil d'Homer, de retrobar-te amb una tradició de segles que, en siguem més o menys conscients, continua latent en nosaltres. No hem nascut en el buit, sinó que som fruit del passat encara que sigui per esquinçar-lo i per refer-lo.\n–Ets un dels poetes en llengua catalana més traduïts, i tu mateix també has exercit com a traductor d'altres autors. Com valores la traducció de poesia, les seves possibilitats i també els seus riscos?\n–La poesia, quan es tradueix, es recrea, i si no es planteja en aquests termes deriva en un error. Jo he tingut algunes discussions sobre aquest tema. Recordo haver tingut algun desacord, per exemple, amb l'estimat i enyorat Miquel Martí i Pol amb motiu de la traducció que Emili Suriñach i jo mateix vam fer de Després de tot, que és un dels seus darrers llibres i, per mi, un dels millors. Ell demanava una aplicació estricta de la literalitat, i crec honestament que, si haguéssim pogut actuar amb més llibertat, Después de todo hauria aconseguit una millor recepció entre el públic. La traducció ha de fer que, allò que algú llegeix traduït d'una llengua estrangera, sigui realment literatura, no que es limiti a explicar-li què diu aquell autor en l'original. I en poesia això és especialment important: quan hi ha un excés de dependència de la literalitat es crea una mena d'espai no líric que distancia el lector.\n–S'ha dit sovint que el conflicte resulta fecund per a la creació literària, i artística en general, però quan el conflicte té una dimensió i unes conseqüències socials tan agudes com l'actual, la cultura més aviat hi surt perdent, no és així?\n–Sí que és cert que la rutina i la comoditat acostumen a ser males companyies per als creadors artístics, i que un context de dificultats comporta l'exposició de l'ànima artística, per dir-ho així, a un reptes que poden perfectament estimular la creació. També cal dir que hi ha personalitats que són prou inquietes i prou poderoses per a generar el conflicte per si mateixes sense que la societat n'hagi de patir tant En tot cas, el que succeeix actualment és una catàstrofe que, en part, és culpa d'una factors externs, perfectament identificats, però n'hi ha una part de la qual crec que som responsables col·lectivament. Ho dic des de la perspectiva dels valors de la societat i, específicament, de la cultura. Em sembla que, durant una colla d'anys, ens hem trobat, com a societat, massa de gust amb nosaltres mateixos i hem anat bandejant la cultura, banalitzant-la, semblava com si ja es donés per descomptada, com una realitat permanent de la qual no calia ocupar-se… i hem tingut poc en compte que només podem ser des de la cultura, perquè la personalitat, tant individual com col·lectiva, neix i creix a partir de la cultura, i no vull dir solament com a adquisició de coneixements, sinó com l'eina que ens dóna perspectiva crítica i capacitat de reflexió sobre nosaltres mateixos. No hi pot haver cohesió social sense cultura, perquè és la que fa que un grup humà es reconegui. Com a país, no ens podem permetre que, en els pressuposts de la Generalitat, la cultura estigui, literalment, a la cua. El que és segur és que hem de canviar de paradigma, perquè sobre la base d'una societat cada vegada més frívola i més irresponsable el país esdevé més fràgil i creix el risc de reincidir en els mateixos errors que ens han portat on som.\n–En el debat sobre les diferents vies de finançament de la cultura, com t'hi situes? Quin és, per tu, el millor model?\n–De bon començament, hem de trencar la imatge falsa de la cultura com una activitat singularment subvencionada: ara mateix, qui aporta més diners a la cultura són els ciutadans per mitjà dels seus impostos i per mitjà del consum. La cultura és un sector important dins el sistema econòmic del país, que aporta molt més del que rep i genera molts llocs de treball. Hi ha sectors molt més subvencionats que la cultura, com l'agricultura o el sector de l'automòbil, per citar només dos exemples significatius. D'altra banda, cal assenyalar que, al nostre país, hi ha indústries com l'editorial o la vinculada al món audiovisual que són molt potents i generadores de riquesa. Pel que fa al mecenatge, que és un altre dels elements que convé prendre en consideració quan parlem del finançament de la cultura, cal dir que a Catalunya hi ha hagut sempre una part considerable d'activitat cultural que ha estat fruit de la iniciativa privada, i el mecenatge hi ha tingut una funció certament important. Actualment el país disposa també de destacades iniciatives de mecenatge, com ara fundacions dedicades a les arts plàstiques, i després hi ha tot aquest món de l'empresariat que ha fet una aposta per la cultura: companyies de teatre, empreses del camp de l'audiovisual… La crisi ha comportat una reducció del nombre d'entitats financeres, afegida a l'afebliment de les obres socials, que feien una tasca cultural importantíssima, i a més hi ha el fet que s'ha produït una derivació cap a l'àmbit social de recursos que abans anaven a la cultura. Finalment, cal fer també atenció a un fenomen emergent com és el micromecenatge: aquells casos en què una sèrie de petites aportacions fan una col·laboració significativa que acaba permetent la realització d'un projecte cultural determinat. En tot cas, la cultura ha de ser percebuda per la seva indiscutible utilitat pública, en tots els països i, per descomptat, en el nostre, que necessita explicar-se i projectar-se al món.\n–Com creus que haurien de ser, en matèria cultural, les relacions de Catalunya amb tots els altres territoris de llengua catalana?\n–Les relacions s'han de basar, des del màxim respecte, en una gran voluntat de comprensió mútua i de construir ponts. Hem d'evitar els discursos emfàtics i qualsevol actitud d'alliçonament de la manera com hem de fer les coses els uns i els altres. Necessitem complicitats profundes i, alhora, consciència pràtica dels passos que podem fer en comú per sortir-hi guanyant tots. Això té a veure amb un mercat cultural comú, amb molts projectes que poden ser d'un gran interès per a tots. Tampoc no podem obviar el fet que, de vegades, els marcs polítics han afavorit l'enquistament d'unes certes distàncies que fan de mal gestionar, però hem de perseverar en la voluntat de sumar, i hi ha molts camps en què això és possible d'una manera ben natural.\n–Com no podria ser altrament, t'haig de demanar pel Consell Català de la Cultura i de les Arts. Des de fora, tenim una mica la sensació que es tracta d'un ens al qual, ja des del començament, li ha costat trobar el seu rumb, posar velocitat de creuer. Com has vist l'evolució del CoNCA i com n'analitzes el moment actual, ara que hi ets al capdavant?\n–El CoNCA és fruit d'una antiga reivindicació dels sectors culturals, a partir d'uns precedents que existeixen en diferents països. Això significa que hem de tenir la modèstia d'acceptar que no hem inventat res, però també la tranquil·litat que dóna el fet de saber que mig món disposa d'institucions d'aquestes característiques i que funcionen raonablement bé. En el cas de Catalunya, primer es va plantejar un model amb unes competències i un pressupost considerables, després es va rectificar, va haver-hi una crisi interna abans de la rectificació que va comportar el canvi de president… el CoNCA és actiu des de 2009 i jo en sóc el tercer president, la qual cosa indica que en pocs anys s'han produït canvis i modificacions. És evident que la irrupció d'un òrgan amb unes competències significatives en el camp de la cultura ha obligat a redefinir el mapa i això ha generat algunes tensions, però crec que la valoració global que n'hem de fer és positiva. perquè tothom que hi ha treballat, en un moment o un altre, em consta que ho ha fet amb entusiasme i amb dedicació. A hores d'ara tenim un model que disposa de menys recursos i que no porta tant la gestió directa de les subvencions, però que té unes funcions molt rellevants i em sembla que està bé que les tingui un organisme nomenat pel Parlament, amb una mirada no partidista sobre la cultura, i que incideix, per exemple, en l'elaboració de l'Informe Anual sobre la Cultura, en la concessió dels Premis Nacionals, en la legislació en matèria cultura (que ha de ser informada prèviament pel CoNCA), en el nomenament dels directors dels equipaments, en les auditories culturals… Podem dir que és un òrgan que fa una funció d'observador crític, de conformador de discurs, de definidor d'un model de política cultural. Nosaltres hem evitat reobrir el debat sobre les competències, el nostre propòsit és anar per feina i gestionar les que tenim de la manera més eficient possible.\n–Pel que fa a la Fundació Lluís Carulla, que dirigeixes, com es viu el moment present i en quins projectes treballeu?\n–La Fundació viu un moment rellevant i engrescador. Hem fet una aposta valenta amb l'ampliació del Museu de la Vida Rural, que és un dels museus capdavanters en el camp de l'etnologia a Catalunya i en el context europeu. És una plataforma que fa una funció molt ben valorada i amb bones xifres de visitants, però no des d'una perspectiva de foto fixa, com una remembrança nostàlgica del passat, sinó amb la voluntat de crear vincles culturals amb Poblet i amb tota la comarca, i també per ajudar a crear consciència de la consideració i l'atenció que cal prestar, en el nostre temps, al món rural per tenir una visió completa del país, un món rural que, de vegades, queda massa poc visible per la potència de la dimensió urbana. Una altra peça fonamental és l'Editorial Barcino, que ens permet enllaçar amb la tradició literària del país. Enguany, amb motiu dels sis-cents anys de la mort de Bernat Metge, hem publicat l'edició crítica de Lo somni a cura de Stefano Cingolani, però també l'hem tret dins la col·lecció «Tast de Clàssics» amb versions actualitzades dels textos medievals, i, en aquest cas, Alba Dedéu n'ha fet una versió exquisida. Les col·leccions que tenim en castellà, en anglès i en alemany de clàssics catalans també funcionen molt bé. L'Editorial Barcino per a nosaltres és molt important, pel prestigi que ha anat adquirint, fins i tot internacionalment, a través dels anys i per la seva capacitat de servir el país mitjançant la projecció de la nostra literatura. I els premis Baldiri Reixach, que enguany arriben a la trenta-cinquena edició, representen una llarga història de feina per la catalització de l'escola, que implica un gran nombre de mestres i d'alumnes, i que cada any esdevé una festa formidable del món educatiu i una reafirmació del seu compromís amb la llengua catalana. I fem encara més activitats: l'estudi sobre el sistema de valors de la societat catalana, els premis Francesc Candel, que reconeixen les bones pràctiques en el camp de la integració de les persones immigrades, els premis d'educació en el lleure, que és un àmbit que en aquest país gaudeix d'una sòlida tradició, amb figures com Batista i Roca i mossèn Batlle… Podem dir, doncs, que vivim un moment d'un gran dinamisme i d'una gran exigència, perquè som conscients que, en els moments actuals, potser més que mai, cal donar resposta a una sèrie de reptes des d'espais com la Fundació Lluís Carulla.\n(Miquel-Lluís Muntané: "Carles Duarte, passió per la cultura", Serra d'Or, núm. 645, setembre de 2013)\n–Com influeixen els paisatges gironins en la seva poesia?\n–No sóc un poeta pictòric ni m'interessa la descripció acolorida. El paisatge et configura i et construeix: el mar, el cel, el vent, la terra treballada i la història, però la meva poesia és més pensada i duu dins seu una música per ser cantada. És fruit d'una lenta reflexió, un esforç de comprensió del món, de dir-lo commogudament.\n–Li agrada ser cantat?\n–Sí, perquè tota poesia té una partitura inherent que la distingeix. Cantautors empordanesos com Josep Tero i Mariona Sagarra han musicat poemes meus, però també ho han fet Franca Masu i Elena Ledda, que són sardes. I el pintor Antonio Hervàs ha il·lustrat el meus poemaris Empúries i Marítim, que parlen del meu lligam\n–Què és Empúries?\n–El silenci de la història i el ressò del pas dels antics que hi vivien i construïen ciutats i cultura. La porta que ens va unir al món que emergia a Grècia i Roma, els fonaments del que som. També és el Canigó, Saverdera, el Cap de Norfeu, la badia de Roses, l'amplitud de la terra badant-se per acollir el mar, les cabanes de vinya on es feia el vi que elogiava Pla, les llongades, les dunes i els pins que s’inclinen de forma incerta sota el vent però que resisteixen tenaços. És un món antiquíssim que es transforma.\n–En els seus versos hi ha sovint la paraula desig.\n–El desig és la pulsió primera de l'existència i la força que empeny a gaudir de ser tu mateix amb l’altre. El desig t'afirma davant la perplexitat del món.\n–Els astres també tenen molta presència a la seva poesia.\n–Fa anys que em dedico a l'astronomia i tinc telescopi. L'Empordà és on millor celebro i descobreixo el cel nocturn. Ara, la prestigiosa revista Astronomía ha publicat fotografies meves del pas de Mart pel cúmul d’estels del Pessebre. Però més enllà de tot això, mirar el cel davant del mar permet retrobar-te i sentir la teva fragilitat i petitesa.\n–D'ací dos dies, molta gent anirà a veure la festa del sol ixent al Cap de Creus, al Far de Sant Sebastià i a l'Escala.\n–La imatge del sol emergint del mar és com si la vida s'eixamplés, com si una ferida tancada es reobrís. El sol ixent és un moment màgic, com quan la lluna surt del mar. L'albada i el crepuscle són els punts culminants del dia, quan el cel es fa més pur.\n–Bullirà el mar com la cassola al forn?\n–Això deia Ausiàs March. Ell i Jordi de Sant Jordi són dos gegants de la nostra poesia, però reivindico Pere de Torroella, nascut a la Bisbal d'Empordà i senyor del castell de Sant Martí d’Empúries, que va ser un dels poetes més notables del segle XV.\n–Per què parla sempre tan poèticament?\n–Perquè ens convé una relació més conscient amb el llenguatge, gaudir-ne i assaborir-lo. Cada paraula encarna una realitat de segles, metàfores, sentits i històries, i ens cal una relació més amorosa amb els mots.\n–Què li sembla que diuen els astres sobre el 2012?\n–Serà un any aspre, però més generós que el 2011. Vivim una situació adversa que ja dura més que la guerra civil, i només la superarem des del compromís personal. No ens ho resoldran Merkel ni Sarkozy, sinó cadascú de nosaltres, perquè el pitjor és la resignació, la passivitat i el conformisme.\n–Recorda uns temps tan difícils com ara?\n–No. El meu pare treballava a quatre llocs cada dia per pagar les carreres dels fills, però no tenia dificultat per trobar feina. El pitjor d'ara són els joves sense horitzó.\n–En moments de crisi, necessitem més poesia?\n–El president Pujol reclama l'èpica a la política i la necessitat de transcendir el moment i de dotar-lo d'emoció i de força. La poesia ens convida a fer-ho.\n–Estem perdent les nadales?\n–No. Cada any n'escric una. Ara el servei de correus té menys feina, però la nadala ha canviat de format i se'n fan més d'electròniques i personalitzades.\n–Portar corbatí fa poeta?\n–El corbatí és una manera somrient de vestir-se formalment.\n–Què és Cap d'Any?\n–La llum que minva i convida a la introspecció i a fer balanç. És quan ordenes els records que et van portant, feridorament o serena, cap a una certa nostàlgia i espiritualitat. És el silenci i l'ocasió especial per al sentiment, l'evocació i el somni.\n(Joaquim Roglan: "El sol ixent és un moment màgic, com quan la lluna surt del mar" La Vanguardia [Girona], 30 de desembre de 2011)


Cura Day Hospitals Group - hospitals - Brisbane (Ciutat) - Brisbane - Queensland - Austràlia - Hospitalsworldguide\nPàgina d'inici › Per país › Austràlia › Queensland › Brisbane › Brisbane (ciutat) › Cura day hospitals group\nCura day hospitals group Brisbane (Ciutat) > Brisbane > Queensland > Austràlia\nUn gran equip de professionals està d'acord Cura Day Hospitals Group. Si teniu dubtes sobre quina hospital acudirà en cas d'emergència, us recomanem aquest centre. Si trobeu algun error en aquesta informació, feu-nos-ho saber perquè puguem corregir-lo tan aviat com sigui possible. Gràcies!.\nLa millor manera de saber que estàs en bones mans és comptar amb l'ajuda d'un equip mèdic realment professional. Cura Day Hospitals Group compta amb un gran equip de metges, infermeres, fisioterapeutes i personal auxiliar per ajudar-lo amb el que necessiti.\nA Cura Day Hospitals Group funciona un excel·lent equip mèdic. I qui millor atestar que els pacients d'aquest centre. Si vostè és pacient que rep tractament mèdic en aquest hospital, deixa'ns un comentari. La vostra opinió serà de gran utilitat per guiar a altres pacients sobre on començar el tractament.\nLlistat de hospitals pròxims a Cura Day Hospitals Group\nQueensland Fertility Group- (Situat a 70.66 km)\nPrincess Alexandra Hospital Foundation- (Situat a 4.36 km)\nUnitingcare Health- (Situat a 0.56 km)\nIvf Queensland Sunshine Coast- (Situat a 81.37 km)\nWesley Centre for Hyperbaric Medicine- (Situat a 3.17 km)\nQueensland X Ray- (Situat a 57.23 km)\nRoyal Brisbane & Women's Hospital Research Foundation- (Situat a 1.67 km)\nMater Health Services Brisbane- (Situat a 2.63 km)\nKawano Hospital- (Situat a 81.40 km)\nNambour Selangor Private Hospital- (Situat a 93.74 km)


El Celta posa a prova la fiabilitat del Barça a Vigo - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nEl Celta posa a prova la fiabilitat del Barça a Vigo\nPiqué torna després de complir una llarga sanció de quatre partits\nefebarcelona 23.09.2015 | 00:00\nMessi i Piqué dialoguen alejandro garcía/efe\nEl Barça afronta avui com a líder la visita a Vigo, on es trobarà un Celta que no només aspira a prendre-li la pilota, sinó a discutir-li la primera posició, ja que tots dos només estan separats per dos punts a dalt de la classificació. Els blaugrana recuperen Gerard Piqué després d'haver complert quatre partits de sanció, i la seva entrada pot ser que enviï de nou a la banqueta un Marc Bartra que va dur a terme una supèrbia actuació diumenge contra el Llevant.\nEl Barça torna a un camp on l'any passat es va emportar el triomf gràcies a un gol de Mathieu, però on va patir d'allò més per sotmetre un Celta que hi va jugar de tu a tu, situació que ja va advertir Luis Enrique que tornarà a passar avui, potser incrementada per la situació favorable en què es troba el quadre gallec. Després de portar a terme nombroses rotacions la jornada passada, s'espera l'alineació de Luis Suárez, així com d'Andrés Iniesta, absents contra el Llevant. D'aquesta manera, no estranyaria que el tècnic asturià apostés pel seu equip de gala per a aquest enfrontament, per l'exigència del rival i pels riscos que té, i tornar a les rotacions el pròxim dissabte al Camp Nou contra Las Palmas.\nExhibició a Sevilla\nPer la seva banda, el Celta arriba al matx després de la convincent victòria contra el Sevilla (1-2), amb una primera part en la qual va fregar la perfecció. Aquest partit va ser la resposta de l'equip gallec al seu empat a casa davant Las Palmas, l'única ensopegada en aquest inici de curs del conjunt dirigit per l'argentí Eduardo Toto Berizzo. La visita del Barça és una prova de foc per als celestes, que la temporada passada ja van vèncer els de Luis Enrique al Camp Nou i els van fer patir a Balaídos.


172 - Pas de sa Ginebrissa 14-2-2017 | Aires de la Serra Mallorquina\nPublicat per Joan Riera a 13:25\nDolors Domínguez 15 de febrer de 2017 a les 13:48\nPreciosa i ben documentada excursió... si més endavant la repetiu, venc!\nJoan Riera 16 de febrer de 2017 a les 12:34\nMiquel Vaquer 15 de febrer de 2017 a les 14:07\nFantàstic passos Joan, no els he fet, les tenc pendents. El de sa Ginebrissa és espectacular, m'ho apunto. Salut\nJoan Riera 16 de febrer de 2017 a les 12:35\nHola Miquel. T'agradarà més l'escalonat, tot i que el camí és molt maco.\narni 15 de febrer de 2017 a les 23:02\nsobre es mapa Alpina, ha d'estar mal indicat ja que ho posa bastant més amunt, pas que vaig realisar es 6/2/2016, per recórrer tota sa serra, P.Cova des Carboner, Puig d´Amos i Font Fresca.\nveig que ho teniu ben documentat, gràcies.\nSalut fins a sa pròxima\nJoan Riera 16 de febrer de 2017 a les 12:42\nPoques vegades que es trobi un document antic que citi i situï un pas com aquest. El fet d'haver-hi un indret anomenat sa Ginebrissa i un pas amb el mateix nom i a la mateixa muntanya, crea problemes de localització.\nVíctor Rechac 2 de març de 2017 a les 2:51\nLlorenç Soler Sastre 8 de març de 2017 a les 0:17\nMolt bona feina aquesta del pas de sa Ginebrisa, amb proves contundents. Ja ens havíem creuat informació sobre aquest pas i noltros el teníem a pendents. Aprofitant la teva publicació aquesta setmana hi hem fet un tomb. Enhorabona i salut Joan.\nJoan Riera 10 de març de 2017 a les 8:55\nHola Llorenç. Esper que vos hagi agradat tant com a nosaltres aquest pas-camí, prova de l'esforç que es feia temps enrere per extreure carbó d'un aïllat comellar.


Davó, portaveu d'Unides Podem: "És moment que les dones ocupem llocs de responsabilitat i visibilitat màxima" Jorge Gil - Europa Press\nLa nova portaveu d'Unides Podem a Les Corts Valencianes, Naiara Davó, afronta el nou repte "amb molta il·lusió i també amb molt de respecte i responsabilitat", i ha agraït la confiança depositada en ella en el Consell Ciutadà Valencià: "És el moment que les dones ocupem llocs de responsabilitat i visibilitat màxima, i que a més ho puguem fer sense renunciar a la nostra vida personal i a la maternitat".\nAixí s'ha pronunciat en declaracions als mitjans Davó, que ha arreplegat l'acta de diputada per Alacant, després de la renúncia a l'escó de qui va encapçalar la llista per la circumscripció i el seu predecessor en el càrrec, l'actual vicepresident segon i conseller de Vivenda i Arquitectura Bioclimàtica, Rubén Martínez Dalmau.\nDavó (Alcoi, 1987) ha destacat que aquest pas avant no és només seu i ha posat en valor l'equip femení amb el qual compta Unides Podem en el Parlament valencià: "Som l'únic grup parlamentari amb una àmplia majoria de dones, hi ha perfils molt potents i un home feminista com Ferran Martínez".\nAmb la designació de Davó com a síndica, són tres les portaveus dones a Les Corts (Isabel Bonig -PP- i Ana Vega -Vox-) i tres homes (Manolo Mata -PSPV-, Fran Ferri -Compromís- i Toni Cantó -Cs-).\nLa nova síndica d'Unides Podem és llicenciada en Ciències Polítiques, té un màster en Cooperació Internacional i un altre en Formació del Professorat (FP), i va estudiar i va treballar al Brasil i Portugal en projectes de cooperació al desenvolupament. Ha sigut regidora a Alcoi per Guanyar Alcoi i és secretària general de Podem Alcoi.\n"Comencem una nova etapa, ara que formem part del govern hem de replantejar-nos quin és el nostre paper i tenim clar que anem a fonamentar-lo sobre la base de dos pilars: estar pendents de les polítiques que isquen del govern per a fer un acompanyament i millorar-les, i d'altra banda fer territori, incorporar les demandes que ens trasllada la gent a l'acció de govern, molt especialment en vivenda", ha explicat, per a assenyalar que també se centraran en altres aspectes com el medi ambient o el feminisme.\nPreguntada sobre quina serà la posició del grup aquesta legislatura al voltant de la taxa turística demandada per Podem i el rebuig que genera entre els socialistes, ha recordat que "no és cap sorpresa que Unides Podem defenga la taxa" perquè així ho ha fet els últims quatre anys, però ha dit que tenen clar que "la qüestió del turisme va molt més allà d'una taxa turística".\n"Hem de parlar de quin model turístic volem i nosaltres apostem per un turisme sostenible on no es permeta la precarietat laboral i que no pose en perill el nostre medi ambient", ha dit, assenyalant que treballaran per que es complisca l'Acord del Botànic, que parla de desenvolupar la Llei de Turisme, Oci i Hospitalitat ja en vigor.\nRespecte a si, per tant, no serà una prioritat, la nova síndica ha incidit que defendran "la necessitat que es puga obrir un debat" però tenint clar que el que s'ha d'executar és el Botànic II.\nCREU QUE HI HAURÀ "COMPLETA SINTONIA" EN EL GRUP\nD'altra banda, preguntada sobre com es treballarà en el grup parlamentari en el qual està present Estefanía Blanes (EU) -alcoiana també, localitat on Podem i EU no van arribar a un acord per a una candidatura conjunta- Naiara Davó ha indicat que creu que "molt bé".\n"Tenim un grup parlamentari unit, la realitat municipal difereix molt d'uns pobles a uns altres, però crec que que ací treballem en completa sintonia".


Us presentem un àlbum inèdit d´Astèrix creat per Uderzo i Goscinny: El Menhir d´Or\nEl 21 d’octubre de 2020 Salvat us convida a descobrir El Menhir d’Or, una aventura il·lustrada d’Astèrix escrita per René Goscinny i dibuixada per Albert Uderzo que mai no havia estat publicada en format d’àlbum.\nAquí en teniu la coberta i un primer tast:\nAl poblet regna el nerviosisme: l’Assegurançatòrix ha decidit participar al famós Concurs de Bards Gals amb la intenció d’endur-se el primer premi: el Menhir d’Or.\nPer protegir-lo durant la competició, que és seguida de ben a prop pels romans, l’Astèrix i l’Obèlix l’acompanyaran amb un sol objectiu: no treure-li l’ull de sobre, encara que això signifiqui perdre una orella…\nAquest àlbum il·lustrat presentarà una nova maquetació més moderna i agosarada que permetrà submergir-se millor en els textos i els dibuixos dels dos genis del novè art. Per respectar en tot moment el genial guió del seu amic René Goscinny, Albert Uderzo va supervisar fins a l’any 2019 la tasca de restauració que els seus col·laboradors més fidels van portar a terme sobre les seves il·lustracions: un treball d’orfebreria magnífic!\nA més, per completar l’experiència i permetre que els lectors visquin l’aventura tal com la van imaginar els seus creadors, l’àlbum estarà disponible a internet en format d’àudio.


Categoria: História i entorn\nBreus escenes d'una entrevista a Sixto.\n1 Els valors essencials de Sixto Marco.\n2 Conta'ns les principals etapes de la teua vida.\n3 Sixto com a cantant del Misteri d'Elx.\n4 Sixto conta'ns els teus començaments com a pintor.\n5 El secret de l'obra de Sixto.\n6 Les èpoques de l'obra de Sixto.\n7 Explica'ns el procés i la tècnica d'un dels teus quadres.\n8 Quina és la fi de l'obra d'un pintor?\n9 La microscòmica, exposicions inicials.\n10 Aportació de Sixto a la historia de l'Art.\n11 El museu.\n12 Els projectes de Sixto.\n13 Sixto com t'agradaria que et recordassem?\n14 Sixto i Elx\n15 Homenatge a Sixto\nSixto Marco va nàixer a Elx el 25 de gener de 1916. És conegut fonamentalment com a pintor, però Sixto era un home polifacètic, al llarg de la seua vida va mostrar l'amor pel seu poble i el compromís amb la societat en la que vivia, era un home bo, generós i inconformista que encara creia en les utopies i lluitava contra tot allò que considerava injust o mal fet. Com a pintor i escultor, creà un estil propi que connectava amb el surrealisme i amb els moviments avantguardistes de l'època (algunes de les seues obres es poden vore al nostre institut).\nA més Sixto va estar molt vinculat durant la seua vida al Misteri d'Elx, va ser cantor durant molts anys i una bona part de la seua obra està inspirada en la Festa. L'altra passió de Sixto era el futbol , va ser jugador en edat juvenil, i després fou un dels grans afeccionats i defensors de l'Elx C.F., sobretot en els moments difícils, quan el club va estar a punt de desaparèixer.\nLa vida de Sixto ha estat sempre molt unida a la de la ciutat d'Elx, durant tota la seua vida Sixto va treballar per millorar-la i fer-la més humana , per això fou nomenat en 1999 “fill predilecte de la ciutat” , també hi ha un carrer amb el seu nom i està representat amb una estàtua de bronze en la plaça de Sant Joan , però el seu record està present en la ciutat sobretot a través de les nombroses obres i creacions que hi va fer: el Museu d'Art Contemporani, l'Escola de Pintura de l'Hort del Xocolater, el Museu d'Escultura a l'aire lliure, els mosaics del Pont Vell, les vidrieres de la Casa de la Festa ...). Va morir en 2001 als 86 anys, però el seu record i el seu esperit estan encara vius al nostre institut, un institut que porta el seu nom i que en vida ell estimava i visitava moltes vegades.\nL'actual Institut de Secundària Sixto Marco és un dels centres educatius més antics de la ciutat d'Elx. El centre naix en 1963 com Institut Tècnic d'Ensenyament Mitjà, per això és conegut per molts conciutadans com “El Laboral”. En 1975, passa a denominar-se Centre Nacional de Formació Professional de 1r i 2n Grau i, posteriorment, Institut Politècnic de Formació Professional. És en aquesta última etapa en 1993 quan és batejat com a Sixto Marco, en homenatge al pintor il·licità del mateix nom.\nEnllaç a la pàgina web del 60 Aniversari de l'institut.


Un lustre de Cucafera | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nDurant aquests primers cinc anys de vida, fins a 100 nens han estat portadors d'aquesta bèstia del Seguici Petit de Reus\n19 de Juny de 2019, per Enric Garcia Jardí\nImatge del dia de l'estrena de la Cucafera, l'any 2014\nLa Cucafera de Reus va néixer l’any 2014 de la mà d’un grup de pares de l’Escola Els Ganxets que sempre coincidien com a públic, amb els seus respectius fills, en els actes principals de les festes de Sant Pere. La idea va cristal·litzar gràcies a l’empenta de l’AMPA i el suport, des de l’inici, de la direcció del centre. “La iniciativa es va convertir en un acte d’autoafirmació de la nostra comunitat educativa”, rememora un dels responsables de la Cucafera, Ernest Montané. Malgrat que en aquells temps l’escola travessava “moltes dificultats”, els pares es van comprometre, aleshores, a tirar endavant el projecte amb una campanya de micromecenatge.\nObra del reconegut imatger reusenc Manel Llauradó, la Cucafera viu enguany el 5è aniversari de la seva creació. En tan sols un lustre de vida, ja n’han estat portadors un centenar d’alumnes de l’Escola Els Ganxets. “Els alumnes de 5è i de 6è de Primària tenen cada curs l’oportunitat d’apuntar-s’hi, com a activitat extraescolar”, explica Montané. D’aquesta manera, la Cucafera ha esdevingut un element molt participatiu. Aquesta edició de Sant Pere, per exemple, comptaran amb fins a 40 portadors.\nEl passat dissabte 15 de juny, l’entitat va celebrar el seu aniversari amb una trobada d’elements festius de les escoles de Reus, a la plaça del Pallol, el mateix emplaçament on el juny del 2014 es va presentar la Cucafera en societat. “L’acte va ser un homenatge a totes les escoles que treballen en favor de la cultura popular”, assegura Montané, que espera que es puguin organitzar, més endavant, més activitats d’aquesta mena.\nEn aquests anys, cal tenir present que la Cucafera de Reus ha participat en una setantena de sortides. Entre moltes altres poblacions, ha visitat municipis com Tarragona, Mataró, Castelló de la Plana i El Vendrell. A més a més, també disposa de marxandatge propi, com per exemple una samarreta de la bèstia, que estarà disponible a la Botiga de la Festa Major, i una figura de goma de la Cucafera.\nDesprés que els infants hagin assajat durant setmanes cada divendres, amb il·lusió i tenacitat, s’acosta la data en què els reusencs podran gaudir de nou, de la Cucafera, que ballarà pels carrers de la ciutat el dijous 27 de juny. Abans de la cercavila del Seguici Petit, però, també se'ls podrà veure en l'Assaig del Seguici, obert al públic, a la Palma, el pròxim 21 de juny, a partir de dos quarts de 8 de la tarda.


...blue instant.: Joguines.\nEl primer cop que el vaig veure, va ser a la guarderia, Allà va ser on el vaig conèixer. Menut , callat i amb el cap ple de rinxols daurats... la enveja de totes les mares del grup. A mi, en canvi , va ser com si em toqués la grossa de nadal , que pesadet que era el nen !. Es va fer amic meu des de el primer dia i ja no me’l vaig treure de sobre fins que vaig deixar la guarderia, per anar a una altre escola , quan els pares es van separar i em vaig convertir en una maleta de viatge..ara cap aquí, ara cap allà !. Però treure-me’l se sobre va ser agraït !. Sempre volia las meves joguines i amb el seu somriure tímid i un «sispli!» , sempre se’n sortia amb la seva...les millors joguines per a ell i jo , a conformar-me amb el que quedés.\nAnys més tard, van tornar a creuar-se els nostres camins. Mentre feia de locutora en un bingo d’estiu, al poble on estiuejava amb el pare i per treure’m unes quantes «peles» per a mi, un dia el vaig tornar a veure assegut en una de les taules del local. No havia canviat gens ni mica !, per això em va ser tant fàcil reconèixer-lo , encara que havia guanyat en alçada , es clar !. Primer no en vaig fer massa cas, mira tu !, una coincidència com una altre... però quan el vaig anar veient un dia i un altre i sempre coincidint amb el meu torn, la veritat, se’m va pujar la «mosca» al nas! . Al cap i a la fi , passada una setmana no hi vaig poder fer més i al plegar del torn, el vaig anar a trobar. «Oi que ens coneixem, tu i jo?» li vaig etzibar d’entrada i sense gaires miraments.... a lo que ell, tot acalorat i aclaparat a la vegada i amb un fil de veu, va aconseguir respondre’m : «Si !, de la guarderia, de la classe dels cargolets...». L'interrogatori llavors va créixer , com el meu mal humor, i el vaig inundar a preguntes i que moltes, segurament li van semblar absurdes...però tant m’era !. La qüestió era, que per coincidències o no, ens havíem anat creuant durant la nostra curta vida en llocs en que ni l’havia vist o ni m’havia fixat en que ell també hi era. I desprès d’una estona de xerrameca, va ser quan em va deixar amb una cara de poema, la boca oberta, tant com les orbites dels meus ulls i amb unes galtes més vermelles que un tomàquet de penjar i ...igual de penjada ! En quan es va decidir a dir-me que el seu objectiu a la vida, era jo ! , que estava bojament enamorat de mi i que m’havia anat seguint pels indrets que descobria en que podríem coincidir , només per veure’m ... i que tenia guardades encara, les joguines de la classe dels «cargolets» , així com un jersei que una vegada vaig perdre , no sé com , en una cafeteria ...i un mocador de coll !. En aquell moment vaig sortir corrents de davant d’aquell «col·leccionista» compulsiu... però per dins la seva història m’havia deixat petjada.... i el «cuquet» va anar fent via dintre meu i ell , també va anar seguint-me i persistint en la conquesta dels seu amor. I clar !, com ja us imagineu i bleda de mi, al final vaig cedir als seus encants, que no en va, era tot un paio digne de «repassar-se»!. Total , que va arribar el casament i ell va aconseguir el seu somni.... però amb els temps i un cop assolit l’objectiu, la relació es va anar refredant i aviat, vaig anar a parar a fer companyia als joguets dels «cargolets», al jersei i al mocador de coll... ja era una peça més a la seva col·lecció !... i això, no vaig voler acceptar-ho !, de cap manera !. I un dia al matí , en preparar-li el seu esmorzar, com era habitual... li vaig afegir unes «gotetes» , de la meva «col·lecció» , al seu cafè amb llet... i res !... que al cap de uns minutets , ja havia «estirat la pota», però ben estirada, eh! , que ben «tieso» que es va quedar !. I jo, a part del desconsol per la seva «trista i inesperada» pèrdua, vaig quedar-me amb la seva fortuna i propietats i el seu «do» més personal.... l’art del col·leccionisme !. Ara ja sóc vídua , rica i amb una bona col·lecció d’ex-marits que han anat «degustant» la meva varietat de «gotetes» en els seus esmorzars... tots ells, tant estimats....!, han estat les meves millors «joguines». Que ho dubteu pas , potser ?!.\nBlue instant. Aportació a "Relats conjunts" de Juny 2022.\nI a mi que em feia l'efecte que el raret era ell!.\nLi has donat una volta tan recargolada com els seus rinxols daurats.😉\nUn gran aplaudiment.👏\n16 de juny de 2022, a les 15:57:00 CEST\nSi, salluna ! A mi també m'ho havia semblat, però....\n16 de juny de 2022, a les 17:47:00 CEST\nNo m'esperava gens aquest final. Ja és ben cert que no ens en podem refiar de ningú. :-DD\n16 de juny de 2022, a les 20:00:00 CEST\nSomnis Neverending ha dit...\nTrini Sánchez Mata...\n16 de juny de 2022, a les 22:49:00 CEST\nCom a la vida, McAbeu, sempre hi ha algú disposat a sorprendre't ! ;)\n17 de juny de 2022, a les 12:39:00 CEST\nSomnis, em van dir que eren cosines.... Remei Mala Mata, és veu que els hi ve de família ! :D\n17 de juny de 2022, a les 12:52:00 CEST\nSi mai busqués parella m'asseguraria que no fos aquesta vídua negra!\n17 de juny de 2022, a les 13:40:00 CEST\n...i feries molt bé, Xavier !! :)\n17 de juny de 2022, a les 14:05:00 CEST\nCaram amb la vídua... com se les gasta! I encara no l'han enxampada? Sí que les prepara bé, aquestes "gotetes".\nPodria ser una història digna de sortir a la sèrie "Crims" ;)\nSalut, Artur, molt bon relat!\n17 de juny de 2022, a les 18:14:00 CEST\nGràcies, Núria !...sembla que ja hi té la mà trencada , en aquests afers ! :)\n18 de juny de 2022, a les 18:39:00 CEST\nWahahaha. M'agrada el meu nom, el primer cognom i sobretot l'altre. Deu n'hi do amb les cosines...\n19 de juny de 2022, a les 0:12:00 CEST\nAquest nen era molt "llançat" per l'edat que tenia, mira que enamorar-se de tant petit, però no va tenir gaire bon ull, perquè com diu el Xavier ha anat a raure a les grapes d'una viuda negre...\n19 de juny de 2022, a les 0:28:00 CEST\nA vegades, les aparences enganyen i poses l'ull on millor no posar-lo ! :)\n19 de juny de 2022, a les 13:39:00 CEST\nMillor tenir-les contentes... ;)\nBon diumenge, somnis !!\n19 de juny de 2022, a les 13:42:00 CEST\nÉs força inquietant aquesta narració, però molt ben escrita.\n19 de juny de 2022, a les 13:48:00 CEST\nGràcies, Helena !. Una mica de misteri i de humor negre ;)\n19 de juny de 2022, a les 18:21:00 CEST\nbueno.. esa vuelta de tuerca... que tal\nabrazos! artur querido.\n20 de juny de 2022, a les 1:11:00 CEST\nSorprenent i inquietant aquesta narració, potser no bi havia ningú de ben normal, però la vídua de els gotetes enganyava, eh? semblava normal i bona persona.\nMolt bon relat, Artur! Us ho treballeu molt això dels Relats conjunts!\n20 de juny de 2022, a les 13:10:00 CEST\nGràcias, Jo ! Aquí, intentando soportar la calor, de la mejor manera posible ;)\nGràcies, Carme !! A vegades, les aparences enganyen ! ;) Una abraçada !!.\n20 de juny de 2022, a les 19:23:00 CEST\nCom diu el refranyer català, es va ajuntar el pa i la gana. Cadascú, a la seva manera, tenia un fons molt fosc i perillós, tot i que ella va acabant amb el comportament més psicopàtic. Una història molt ben trobada. De vegades, un principi prometedor pot acabar en un desastre.\n21 de juny de 2022, a les 9:31:00 CEST\nMolt bona la teva reflexió, Josep Mª !.\n21 de juny de 2022, a les 13:33:00 CEST\nAlça, Artur! Quina viuda més negra la teva! Goteta a goteta es fa milionària la viudeta... Sembla mentida com ens tornem, eh? Tant encantadors que som quan som petits i quina manera de girar la pell. Apa, cuida't! i compte amb les velles conegudes!\n22 de juny de 2022, a les 11:46:00 CEST\nDe tanto el cántaro ir a la fuente, al final se rompe. Tantas veces viuda, puede que acabes siendo sospechosa y al final termines encarcelada...la suerte que has tenido hasta ahora, puede que te abandone.\n22 de juny de 2022, a les 19:34:00 CEST\nGràcies, Tresa ! T'ha sortit un "rodolí" i tot ! hehehe\n2 de juliol de 2022, a les 19:27:00 CEST\nVentana de foto, quizás lo aciertes i al final, la pillen ! :)\nSaludos i buena semana !!\n2 de juliol de 2022, a les 19:28:00 CEST


Projecte musial TRIP TRAP TRUP - Idees Magistrals\nMireia Muñoz em descobreix aquest projecte musical de Robert Pellicer i Viader. Trip Trap Trup és un grup de tres cantadors amb un repertori de cançons per al públic familiar. Cançons de sempre i d’arreu dels Països Catalans cantades a cappella, lluny d’artificis i sense instruments, ressaltant-ne així la lletra i donant importància al contingut de la cançó i el que explica i a la melodia que ho vehicula. Tot plegat amb una gran sonoritat polifònica que es vincula directament amb el cant més tradicional aconseguint d’aquesta manera fer les cançons més pròximes als que les escolten, més directes, més fàcils d’entendre i més fàcils d’aprendre i interioritzar.\nSi entreu a la seua pàgina, trobareu les cançons i el CD descarregable totalment lliure, així com també les lletres i la caràtula. La veritat és que m’he quedat atontada escoltant. M’ha agradat i, a més, és diferent!\nTags: autors, cançons, música, webs\nCalendari d’advent per al bloc\n1 thought on “Projecte musial TRIP TRAP TRUP”\n10/12/2011 a les 12:00


⇤ ← Revision 404 as of 2011-12-14 12:39:57 →\n← Revision 405 as of 2011-12-16 12:22:27 → ⇥\nLa centresena reunió es farà el dia 16 de desembre de 2011 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament. La centresena reunió es farà el dia 1 de gener de 2012 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament.\nLa centresena reunió es farà el dia 1 de gener de 2012 a les 22.00 h, hora catalana. La durada serà d'una hora, aproximadament. Qualsevol pot afegir un punt a l'ordre del dia que es tancarà el dia anterior a les 23:59 hora catalana.


Noves Jornades de Sociolingüística d'Alcoi el 25 i 26 de març\nNoves Jornades de Sociolingüística d’Alcoi el 25 i 26 de març\nDurant aquestes jornades, que se celebraran a l'Edifici Viaducte del Campus d'Alcoi, es reflexionarà al voltant dels 25 anys de debat sobre la relació entre llengua i societat\nTags: Campus UPV Alcoi, Jornades Sociolingüístiques\nL’edifici del Viaducte del Campus d’Alcoi de la Universitat Politècnica de València, acollirà els dies 25 i 26 de març la XXV edició de les Jornades de Sociolingüística d’Alcoi, que enguany duen com a títol ’25 anys de debat sobre la nostra llengua i societat’.\nAquestes Jornades pretenen fer un repàs a la seua trajectòria des del 1992 i analitzar la comunicació i la política lingüística; i a més, l’estat de la llengua entre els joves i l’estatus actual de les llengües a Europa, la discriminació i el nacionalisme lingüístic europeu i espanyol. També s’aprofitaran les sessions per a parlar del treball de les actituds lingüístiques a les aules, i es retrà homenatge a Rafael L. Ninyoles, Isabel-Clara Simó, Mavi Dolç i Carme Miquel.\nLa programació començarà el dia 25 de març amb la presència de la vicerectora d’Organització d’Estudis, Qualitat, Acreditació i Llengües de la UPV, Maria del Val Segarra; la presidència de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua, i l’alcalde d’Alcoi, Toni Francés. La primera conferència inaugural estarà de la ma de Vicent Partal, del portal VilaWeb, i parlarà sobre ‘Política lingüística i comunicació (analògica i digital)’, i estarà presentat per Vicent Romans. La vesprada la tancaran els actors Josep Cortés i Marian Diez.\nPer al dissabte 26 de març s’obriran la segona sessió amb el diàleg ’25 anys de la Jornada de Sociolingüística d’Alcoi’, amb la presidenta de l’Acadèmia Valenciana de la Llengua (AVL), Verònica Cantó, i amb Anna Serrano, de l’Ajuntament d’Alcoi. Ximo Victoriano, del consistori alcoià, serà el moderador.\nEl debat continuarà amb la presència d’experts com Avel·lí Flors Mas, de la Universitat de Barcelona, i d’Imma López, de la Nostra Escola Comarcal de Picassent, i estarà moderat per Brauli Montoya, de l’AVL.\nEl tercer diàleg d’aquest matí del 26 de març rep el nom de ‘La discriminació i el nacionalisme lingüístic a Espanya i a Europa’, amb Jordi Sebastià, periodista i exdiputat al Parlament Europeu; i amb Juan Carlos Moreno Cabrera, de la Universitat Autònoma de Madrid. El debat estarà moderat per Vicent Martines, de la delegació a Alacant de l’IEC.\nLes jornades finalitzaran amb un taller didàctic desenvolupat per Sandra Montserrat i Carles Segura, de la Universitat d’Alacant, que tractarà sobre ‘Com poder fer participar de les actituds lingüístiques constructives?’.\nPer a saber més informació, i poder fer la inscripció, a través d’aquest enllaç.\n190 alumnes participen en el First Lego League, desenvolupat al Campus d’Alcoi de la UPV


L'Audiència Provincial de Barcelona ha reobert la causa contra l'alcaldessa de Berga, Montse Venturós (CUP), per un presumpte delicte electoral en negar-se a retirar l'estelada de l'Ajuntament, després que el cas s'arxivés al març.\nJutges i Mossos recorden a l'alcaldessa de Berga que la llei és igual per a tots\nEn declaracions a Catalunya Ràdio, l'advocat de Venturós i diputat de la CUP al Parlament, Benet Salellas, ha assenyalat que tot i que el jutge de Berga va aplicar "un criteri independent que diu que la política ha de quedar fora dels tribunals", després que la Fiscalia hagi portat el cas a un òrgan superior, l'Audiència ha volgut donar un escarment perquè no creixi l'independentisme, en les seves paraules.\n"Hi ha alguns jutges que són independents i volen deixar la justícia al marge de la politització. Però a mesura que puja l'escala de la jerarquia judicial, trobem una justícia més complaent amb el poder judicial de Madrid, que vol enviar a la banqueta dels acusats a tot el procés independentista", ha exposat.\nSalellas ha explicat que la Fiscalia deu ara formalitzar l'acusació contra Venturós: "Anirem a un judici en els pròxims mesos en què ella haurà de tornar a declarar i tornarà a reivindicar que va actuar com ho havia de fer".\nPreguntat per si Venturós tornarà a negar-se a declarar, ha dit que és un debat que han de tenir, però faran el millor perquè el procés sobiranista avança: "I probablement no acudirem voluntàriament", ha afegit.\nPer Salellas, no declarar aporta "un component de dignitat dels càrrecs electes" amb el qual volen reforçar la idea que no han fet res malament.


L'ONCE reparteix en una setmana 235.000 euros a Roses - Diari de Girona\nEl premi més important són 210.000 euros del Cupó Diari · També van tocar 25.000 euros del Cuponazo del divendres\nanna font roses 07.03.2018 | 17:05\nSantiago Hurtado va repartir 210.000 euros ONCE\nL'ONCE ha repartit 210.000 euros a Roses amb el sorteig del cupó diari d'ahir dimarts 6 de març. Santiago Hurtado Montes, agent venedor dels jocs responsables de l´Organització, és qui ha portat la sort a Roses, des del punt de venda a l´avinguda Tarragona, 64. Santiago va vendre sis cupons premiats amb 35.000 euros cadascú d´ells. En total, va repartir 210.000 euros.\nAquest és el segon premi en cinc dies a Roses. El sorteig del Cuponazo de divendres 2 de març ja va repartir 25.000 euros. José Antonio Gómez Romero, agent venedor dels jocs responsables de l´Organització va vendre, al Carrer Pau Casals, 82, un cupó electrònic per TPV (Terminal Punt de Venda), premiat amb 25.000 euros.\nEnguany, l´ONCE ja ha repartit 8 milions d´euros en premis a Catalunya.


Pis en venda en Can Boada\nCastellbell i el Vilar Castellbisbal La Bisbal del Penedès Matadepera Mediona Rellinars Riudecanyes Rubí Sabadell Sant Joan de Vilatorrada Sant Quirze del Vallès Sentmenat Terrassa Ullastrell Vacarisses Viladecavalls\nAntic Poble de Sant Pere Ca n'Anglada Ca n'Aurell Can Boada Can Jofresa Can Palet Can Parellada Can Roca Castellbell i el Vilar Castellbisbal Cementiri Vell Centre Ègara Escola Industrial-Plaça de Catalunya La Bisbal del Penedès La Maurina Les Arenes-Can Montllor-La Grípia Les Fonts (Sant Quirze del Vallès) Les Martines-Can Palet de Vista Alegre Matadepera Mediona Poble Nou-Zona Olímpica Rellinars Riudecanyes Sant Joan de Vilatorrada Sant Llorenç Sant Muç-Castellnou-Can Mir Sant Pere Sant Pere Nord Segle XX Sentmenat Torre-sana Ullastrell Vacarisses Vallparadís Viladecavalls Vista Alegre Xúquer\nRef: 9371 Pis en venda en Can Boada\n1 hab dobles, Pis de 2ª mà de 80 m²\nPis de 80 m2 d´1 habitació, originalment de 2 habitacions, amb balcó exterior. Totalment reformat de disseny a l´any 2013 amb orientació oest. Possibilitat de transformar en pis de 2 habitacions. Finca del 1991 amb ascensor. Distribuït en planta diafana on trobem el rebedor amb el passadís de 10 m2 on accedim al menjador-estar de 30 m2 amb sortida al balcó de 4 m2, a la cuina americana i a l´habitació doble. Acabats: terra de paquet, finestres d´alumini amb doble vidre, calefacció a gas i aire condicionat. Situat al barri de Can Boada, tocant amb el passeig Vint-i-dos de Juliol. Al costat de la plaça Lluís Companys. A 5 minuts del Centre de Terrassa. Zona amb tot tipus de serveis comercials, restaurants, cafeteríes, supermercats, botigues, escoles, etc. Finques Duran Argemí som un despatx professional amb una llarga trajectòria que ens ha portat a ser la tercera generació, formem un equip humà amb amplis coneixements i experiència demostrables en la gestió immobiliària, tant pel que fa al mercat de lloguers com el de la compravenda. El nostre objectiu principal és donar un servei exclusiu, personalitzat i de qualitat, trets que ens diferencien. La nostra cartera de clients, que continua creixent dia a dia, és la garantia i aval de la nostra gestió. Tenim la ferma voluntat de seguir treballant per obtenir la màxima satisfacció dels qui confien en nosaltres, esperant poder comptar amb vostè en el moment que ens pugui necessitar.\nCalle PRINCEP VIANA\n2 hab dobles, Pis de 95 m²\n1 hab dobles, Pis de 78 m²\n171 kW h m² / año\n35 kg CO₂ m² / año\nEstic interessat en: Pis en venda en Can Boada Ref: 9371


Ara va de debó: Admiració!\nAra per ara, no puc fer res sense haver de muntar tot un dispositiu, com si es tractés d'una visita d'un cap d'estat oficial. Sóc com la ventafocs, però sense final. Per això admiro algú, quan decideix marxar i no té sentiments de culpabilitat i sense obligacions. No és pas inseguretat. Tinc un amic, que fa anys que sempre em diu que vol marxar, però no ho fa mai, sempre marejant la perdiu, i mai no ho farà, per que acabaria reproduint el mateix esquema de vida. Ho veig com aquella peli del Harrisson Ford, La Costa de Los Mosquitos. En canvi, admiro, qui decideix deixar-ho tot i marxar un temps, sense lligams i sense obligacions. Ja ho he dit, no és inseguretat, estic molt segura de que seria capaç si m'hi encaparro, però no em deixen. No es tracta de fugir.\ni cap a on vols fugir?\n6 de gener de 2012 a les 17:09\nTothom ha tingut aquest sentiment un dia o altre de la seva vida. És difícil donar-te un consell. Depén dels lligams i de l'afrenta. Quan prenguis una decissió que sigui amb el cap ben clar.\n6 de gener de 2012 a les 17:55\nno es tracta de fugir, que seria repetir. per tant no sé on vull fugir.\nsi mai prenc una decissió és ben meditada.\n6 de gener de 2012 a les 22:37\nA mi m'agradaria poder fer-ho algun dia però a l'imprevista. Anar-me'n sense saber on i deixar-me portar...\n7 de gener de 2012 a les 10:33\nTothom té dret a tastar al llibertat lliurement...\n8 de gener de 2012 a les 20:36


Palzer, Lenzi i Laetitia Roux protagonitzen una sorpresa a mitges a la Font Blanca 2017 – FÒRUM.ad\nel: 21/01/17 18:14\nEntre les noies, Laetitia Roux no s’ha deixat sorprendre i ha aconseguit un triomf pel qual l’any passat no va poder lluitar degut a que va sortir a competir sense estar al 100% físicament.\nLa climatologia ha mantingut en suspens al Comitè Organitzador de la prova fins a l’últim moment. Els diferents fenòmens meteorològics que han castigat l’escenari de la prova han obligat a fer lleugers retocs d’última hora, sempre mantenint la base d’un traçat molt alpí que, a posteriori, ha estat elogiat, tant pels que han disputat la carrera com pels que han seguit en directe el desenvolupament de la competició al domini esquiable Vallnord – Arcalís.\nLa remuntada de Palzer a la recta final a punt ha estat de portar-lo al triomf, no obstant això Lenzi ha sabut patir en la part final, tot i caure espectacularment en la darrera baixada, ha creuat com a guanyador l’arc d’arribada, però… amb un sol pal, ja que ha perdut l’altre en la caiguda. Per aquest motiu ha estat penalitzat amb 1’ i en conseqüència ha baixat a la segona posició de la individual FB17.\nEls protagonistes de la FB16, Jornet i Boscacci, han hagut de conformar-se amb la sisena i novena plaça respectivament.\nEntre les noies si que s’han complert els pronòstics. Laetitia Roux, que ahir va rebre el premi de campiona de l’edició 2016 de l’especialitat, ha superat amb claredat a la seva compatriota Axelle Mollaret i a la vencedora de l’edició 2016 de la FB Individual, la competidora sueca Emelie Forsberg.\nEn la categoria ISMF Senior Espoir, el guanyador en categoria masculina ha estat Oriol Cardona (ESP) que ha superat amb claredat a l’especialista en vertical Remi Bonnet (SUI), mentre que, entre les noies, Alba de Silvestro (ITA) ha repetit el triomf que ja va aconseguir en la FB16.\nEntre els ISMF Junior, hi ha hagut domini de la delegació italiana. Davide Magnini i Giulia Emmurallada han estat els respectius guanyadors de les categories masculina i femenina.\nPel que fa a l’equip andorrà, Marc Pimienta el seu entrenador ens feia el següent comentari: “Sempre en vull més però crec que els nostres corredors han competit molt bé. Ha estat una prova en la que els guanyadors han tret diferencies notables respecte el següent classificat llavors, establir comparacions respecte al primer por resultar una mica enganyós.\nAixí doncs queda clar que si comparem els barems que havíem previst respecte al segon classificat hem fet una excel·lent cursa. De fet hi ha algun dels competidors que tenen la sensació que han fet la millor cursa de la seva trajectòria”.\nPer demà (dia 22) queda la segona part de la Font Blanca 2017, serà la carrera Vertical que es disputarà en l’escenari habitual de les últimes edicions, situat a la zona de Vallnord – Pal Arinsal.\nLa prova s’iniciarà a les 9h30 amb la sortida de les diferents categories de la Copa d’Andorra d’Esquí de Muntanya per finalitzar amb la disputa de les pujades vàlides per a la Copa del Món de l’especialitat. Les sortides de les categories ISMF Sènior (dones i homes) estan previstes a partir de les 11.00 hores i 11.15 hores respectivament.\nEntrada Anterior: Missé s’imposa al gegant CIT de Font Romeu\nEntrada següent: Una empresa brasilera hauria pagat suborns a través d’un banc andorrà per construir el metro de Lima


Capítol 3. Treballant amb Umbrello UML Modeller\nTreballant amb Umbrello UML Modeller\nFinestra Documentació i Historial d'ordres\nEdició dels models\nAfegir o eliminar diagrames\nReanomenar els diagrames\nEdició de diagrames\nEdició dels elements\nEdició de les classes\nNotes, text i quadres\nAquest capítol us presentarà la interfície d'usuari del Umbrello UML Modeller i us explicarà tot el que necessiteu conèixer per començar amb el modelat. Totes les accions en Umbrello UML Modeller són accessibles a través del menú i les barres d'eines, però Umbrello UML Modeller també fa un ús intensiu dels menús contextuals del botó dret del ratolí. Podeu clicar amb el botó dret del ratolí en la majoria d'elements en l'àrea de treball de Umbrello UML Modeller o en la vista en arbre per obtenir un menú amb les funcions més útils que poden ser aplicades a l'element particular sobre el que esteu treballant. Alguns usuaris troben això una mica confús al començament perquè estan més familiaritzats a treballar amb el menú o les barres d'eines, però una vegada que us acostumeu clicar amb el botó dret del ratolí accelerarà el vostre treball.\nLa finestra principal de Umbrello UML Modeller està dividida en tres àrees que us ajuden a mantenir una vista general del vostre sistema sencer i accedir als diferents diagrames de manera ràpida mentre treballeu en el vostre model.\nLes tres àrees s'anomenen:\nLa interfície d'usuari del Umbrello UML Modeller\nLa vista en arbre està ubicada normalment en la part superior esquerra de la finestra i mostra la totalitat dels diagrames, classes, actors i els casos d'ús que construeixen el model. La vista en arbre us permet obtenir una vista general ràpida dels elements que componen el model. La vista en arbre també us dóna un accés ràpid per commutar entre els diferents diagrames del model i inserir elements del model en el diagrama actual.\nSi esteu treballant en un model amb alguna cosa més que unes poques classes i diagrames la vista en arbre us pot ajudar a estar a sobre de les coses organitzant els elements del model en carpetes. Podeu crear carpetes seleccionant l'opció apropiada del menú contextual (clic amb el botó dret del ratolí en una de les carpetes de la vista en arbre) i podeu organitzar els elements movent-los a la carpeta apropiada (arrossegant i deixant anar)\nLes finestres Documentació i Historial d'ordres són la petita finestra ubicada a la part inferior esquerra de Umbrello UML Modeller i us dóna una vista prèvia ràpida de la documentació per l'element actualment seleccionat i l'historial d'ordres de la sessió de treball. La finestra de documentació és més aviat petita perquè està pensada simplement perquè pugueu fer una ullada a la documentació de l'element i al resum de l'historial d'ordres prenent l'espai mínim possible de la pantalla. Si necessiteu veure la documentació més detalladament sempre podeu obrir les propietats de l'element.\nL'àrea de treball és la finestra principal en Umbrello UML Modeller i és on es du a terme l'acció real. Usareu l'àrea de treball per editar i visualitzar els diagrames en el model. L'àrea de treball mostra el diagrama actiu actualment. Actualment només es pot visualitzar un diagrama alhora en l'àrea de treball.\nElements UML Creació, càrrega i desat dels models


El Ministeri per a la Transició Ecològica diu que continua fent valoracions i anàlisis\nEl govern espanyol no ha encarregat encara els estudis que haurien de servir per a desmantellar les instal·lacions del projecte Castor. Això es desprèn de la resposta que l’executiu ha tramès per escrit a les preguntes del senador d’ERC Miquel Aubà. De moment, sostenen, no s’han definit els organismes competents ni les empreses que haurien de redactar aquests informes, ni encara menys s’ha obert cap procediment d’avaluació ambiental per a fer desmantellament. Aquest anunci torna a entrar en contradicció amb les afirmacions públiques de la ministra per a la Transició Ecològica, Teresa Ribera, que va assegurar que disposava dels estudis del MIT però també d’Enagás, que gestiona les instal·lacions hibernades. El febrer passat, el PSOE, ara al govern espanyol, va aprovar una proposició de llei que instava a fer aquest encàrrec com a pas previ al desmantellament.\n‘El Ministeri per a la Transició Ecològica és actualment en procés de valoració i anàlisi de les mesures adequades per a garantir la seguretat de les persones, el medi i les instal·lacions i establir els elements de judici necessaris per a poder sotmetre a la decisió del consell de ministres el futur de les instal·lacions’: aquesta és la resposta a la pregunta d’Aubà. I afegeix que aquesta decisió es va prendre d’acord amb el que estableix el reial decret llei 13/2014, que va significar l’acceptació de la renúncia de l’ex-concessionària Escal UGS, l’aprovació de la indemnització de 1.350 milions i la hibernació a càrrec d’Enagás. Uns pagaments que tant el Tribunal Constitucional com el Suprem espanyols han anul·lat i estan revertint.\n‘Desitgem que hi hagi més diligència en les accions del govern perquè, fins ara, només hem sentit bones paraules i bons propòsits de la ministra Ribera però no n’hem vist cap acció pràctica que ens confirmi que pensa desmantellar el Castor aviat, ni ens ha facilitat l’accés als informes tècnics del projecte que li hem sol·licitat’, ha retret Aubà.


Proposen que s’habiliti un hospital de campanya per afectats de Covid-19, més respiradors, més llits d’UCI i un major control de turistes que entren al país\nAndorra la VellaDiversos metges i professionals de l’hospital Nostra Senyora de Meritxell s’han posat en contacte amb l’ARA Andorra per demanar que el Govern habiliti un hospital de campanya per atendre els casos de la Covid-19 i donar resposta a l’emergència sanitària sense sobrecarregar les instal·lacions sanitàries actuals. D’aquesta manera, asseguren, l’hospital podria funcionar sense estrès i continuar atenent amb garanties la resta de pacients, especialment els que presenten les patologies més greus.\nLes mateixes fonts expliquen que juntament amb l’hospital de campanya “caldria disposar de més respiradors i més llits a l’UCI per si la situació empitjora”. Coincidint amb la segona onada de contagis, demanen també un “major control del número de turistes que entren al país, ja que no serveix de res tancar bars i aïllar cursos si després permetem aglomeracions als carrers”.\nAfegeixen que “confinar tots el nens d’una classe és absurd” i opinen que el que cal fer és “aïllar el nen o nena que hagi donat positiu i fer ràpidament un test a tots els seus contactes per tal que, si donen negatiu, puguin continuar la seva activitat de seguida, no després de dues setmanes tancats a casa”. En aquest sentit, alerten que “no hem d’abusar del confinament dels menors perquè els estressa emocionalment i els perjudica en el seu creixement”.\nEl mateix grup de metges, que s’ha mostrat crític amb les mesures que s’han pres en les darreres setmanes, demana “més gestió dels recursos sanitaris actuals i una gestió més planificada de les masses de gent”. Conclouen, en aquest sentit, que “en comptes d’amenaçar i espantar la població el que cal fer és tranquil·litzar-la, donar-li seguretat i gestionar les necessitats sanitàries de manera que la Covid-19 no faci trontollar el sistema”.


Va néixer al carrer Caldes de Barcelona, fill del ferroviari Joan Roca i Vilà, natural de Granollers, i d'Antònia Heras i Albareda, natural de Sant Andreu de Palomar. Estudià medicina a la Universitat de Barcelona i assolí prestigi com a dermatòleg i sifilògraf. Treballà com a metge auxiliar a l'Hospital de la Santa Creu de Barcelona de 1890 a 1896. Com un dels principals membres de l'Acadèmia de Ciències Mèdiques de Catalunya i Balears, el 1898 hi llegí la primera comunicació en català (La sífilis a l'edat mitjana), impulsant l'ús del català en el camp de la medicina. Assistí a molts congressos internacionals i hi llegí comunicacions, presidí el tercer Congrés de Metges de Llengua Catalana (1919) i en el cinquè aportà un treball sobre l'Estudi General de Lleida. Tot això el convertí en una de les principals personalitats de la historiografia mèdica catalana.\n«Josep Maria Roca i Heras». Gran Enciclopèdia Catalana. Barcelona: Grup Enciclopèdia Catalana.\nISNI: 0000 0000 7820 8072\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Josep_Maria_Roca_i_Heras&oldid=29931529»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 10 abr 2022 a les 10:21.


SOBRE MI | Barcelona365\nEm dic Francesc Garcia i soc Guia Oficial de Catalunya (número de llicència 2753). Treballo al camp del turisme des de fa anys, el que m’ha permès acumular una llarga experiència com a guia.\nEls meus tours són en català, espanyol, anglès i italià.\nLa meva història:\nVaig néixer a Poble Nou, que com tots sabreu ha canviat moltíssim. Als 14 anys la meva família i jo ens vàrem mudar a Lloret de Mar. L’amor em duria a Brescia (Itàlia) durant 2 anys i mig fins que el 2001 vaig tornar establint-me a Barcelona, on visc ara.\nMentre estudiava la carrera d’ADE (Economia), al estius, vaig començar a treballar amb el turisme y això em va despertar la meva passió per la història i cultura catalana. Amb el temps he orientat la meva professió cap al turisme, fins que el 2010 vaig passar els exàmens que m’acreditaven com a Guia Turistic Oficial de Catalunya per la Generalitat de Catalunya.\nVa ser llavors que vaig fundà “Barcelona365”, la feina a la que dedico tot el meu temps i passió (ja sabeu allò de “fes allò que t’agrada i no treballaràs mai més”, puc dir-vos què és cert!).\nAvui, com a petit empresari, tinc la meva pròpia empresa i amb èxit he de dir, fins al punt d’haver escollit un grup reduït de guies oficials que fan aquells tours als que no puc atendre personalment (òbviament amb l’aprovació del client).\nEl meu estil com a “guia”:\nLa meva germana, quant érem petits, deia que quant jo li explicava alguna cosa ella sempre ho entenia, que tenia una manera de transmetre que feia les coses fàcils. Curiosament ella és mestre, i jo sempre he pensat que un guia és com un mestre on la seva classe és el carrer.\nAquells que han fet un tour amb mi, sovint diuen que poso una gran passió i entusiasme quant explico alguna cosa. M’emociona veure que la gent a qui explico entén més allà del que veu.\nSi busqueu un tour a mida, només pel vostre grup, expliqueu-me les vostres inquietuds i deixeu-vos portar.\n(opinions d’altres viatgers – nota: TripAdvisor no publica opinions en català).\nTRIA EL TEU TOUR\nRESERVA / PREGUNTA


Inscripcions « Servei Local de Català de Molins de Rei\nEntrades amb l'etiqueta ‘Inscripcions’\nNOVA MATRÍCULA PER ALS CURSOS DE CATALÀ\nDel 14 al 30 de setembre tindrem oberta la matrícula per als diversos nivells de català que oferim per a aquest curs 2015-16, en horaris de matí i tarda. Per a la inscripció, cal venir a Ca n’Ametller (c. de Jacint Verdaguer, 95 bis – Molins de Rei) qualsevol matí de 10 a 13 h, o les tardes de dimarts i dimecres, de 17 a 19.30 h.\nPer a més informació o consultes, podeu trucar al 93 680 37 32 o enviar un correu electrònic a slcmolins@cpnl.cat.\nINSCRIPCIÓ PER A LES PROVES DE CATALÀ DE LA DGPL\nLa Direcció General de Política Lingüística, de la Generalitat de Catalunya, ha convocat les proves per a l’obtenció dels certificats de llengua catalana d’aquest any 2015.\nEl període d’inscripció a les proves va començar el passat 30 de gener i estarà obert fins al 18 de febrer; el termini màxim per fer el pagament de les taxes és el dia 19 de febrer, fins a les 22 h. Per apuntar-s’hi, les sol·licituds es poden presentar telemàticament a través de l’Oficina Virtual de Tràmits de la Generalitat de Catalunya (www.gencat.cat/ovt) o bé presencialment a les oficines que apareixen en el web. En el cas de Barcelona, caldria dirigir-se al carrer del Portal de Santa Madrona, 6-8.\nS’hi poden inscriure totes les persones, de qualsevol nacionalitat, que tinguin 16 anys o més en el moment de realitzar les proves. Pel que fa a les taxes, cal tenir en compte que si la sol·licitud es tramita per Internet s’hi aplica un descompte del 10%; per tenir el títol de família nombrosa o monoparental , per exemple, també es podrà gaudir d’altres bonificacions.\nEl calendari de la prova escrita per als diversos nivells és el següent:\nCertificat de nivell bàsic de català (A2): 13.06.2015\nCertificat de nivell elemental de català (B1): 06.06.2015\nCertificat de nivell intermedi de català (B2): 09.05.2015\nCertificat de nivell de suficiència de català (C1): 30.05.2015\nCertificat de nivell superior de català (C2): 16.05.2015\nLa data de la prova oral es publicarà el dia de la prova escrita.\nPer a més informació podeu trucar a la Direcció General de Política Lingüística de la Generalitat (93.567.10.00) o bé posar-vos en contacte amb el nostre Servei de Català, al telèfon 93.680.37.32 o mitjançant l’a/e slcmolins@cpnl.cat.\nDel 6 al 13 de febrer, algunes poblacions del CNL Ca n’Ametller obren un nou període de matrícula per als cursos de català. No és el cas del nostre Servei de Català, el de Molins de Rei, però disposem de la informació sobre horaris i nivells de la resta de poblacions.\nQualsevol persona que estigui interessada a matricular-se en un curs, pot posar-se en contacte amb nosaltres a través del telèfon (93 680 37 32) o del correu electrònic (slcmolins@cpnl.cat) i li plantejarem les possibilitats més adients al que necessiti.\nInscripcions obertes per als cursos de català 2014-15\nDel 15 al 30 de setembre tindrem obert el procés d’inscripció per a tots els nivells de català.\nL’horari d’informació i matrícula és el següent:\n– les tardes de dimarts i dimecres, de 17 a 19.30 h\nEls cursos tenen horari de matí o tarda i distingim entre:\n– nivells orals: Bàsic, Elemental i Grup de Conversa\n– nivells escrits: Intermedi i Suficiència\nPer a qualsevol altra consulta podeu adreçar-vos al Servei de Català mitjançant el telèfon 93 680 37 32 o al c/e slcmolins@cpnl.cat.\nINSCRIPCIONS OBERTES PER ALS CURSOS DE CATALÀ 2013-14\nDel 16 al 27 de setembre tindrem obert el procés d’inscripció per a tots els nivells de català.\n– tots els matins, de 10 a 14 h\nPremeu aquests enllaços per obtenir més informació dels continguts dels nivells, el funcionament dels cursos i l’oferta actual


Dia Mundial de l’Aigua | Ecologia, Urbanisme i Mobilitat\n/ Dia Mundial de l’Aigua\nEl 22 de març és el Dia Mundial de l'Aigua, data declarada per l'Assemblea General de les Nacions Unides, que té per objectiu sensibilitzar la ciutadania sobre una correcta gestió de l’aigua, un bé públic, universal i escàs, que cal apreciar i conservar entre tots i totes i que s’enfronta avui a grans reptes com és el del canvi climàtic.\nAmb motiu d’aquesta cita, Barcelona acull diverses activitats relacionades amb l’aigua, amb la necessitat d’abraçar una nova forma de governança que la faci valdre i en fomenti una distribució més justa, transparent i sostenible.\nEn aquesta línia, Barcelona aposta per la gestió pública de l'aigua, a favor d'un consum racional així com la millora de l’eficiència del servei i la cobertura del sistema.\nApunteu-vos a celebrar el Dia Mundial de l’Aigua!\nJornada ‘Aigua, bé comú. Reptes i futur’\nLa Jornada, gratuïta i oberta a tothom, té lloc el 21 de març de 2017 al Recinte Modernista de Sant Pau. Més informació sobre la programació i les inscripcions aquí.\nJa podeu consultar el programa de les activitats artístiques i al voltant de l’aigua que se celebren a Barcelona del 17 de març a l’1 d’abril.


Esquerra fa una lectura crítica del primer any de govern - sentmenat.com\nInici Política Esquerra fa una lectura crítica del primer any de govern\nEn la valoració del primer any de govern de Convergència i Unió, la secció local d’Esquerra creu que l’equip de govern actual es troba «desbordat pel dia a dia», fet que provoca, segons els republicans, l’absència d’una planificació de l’obra de govern a mig i llarg termini, «la presa de males decisions» i una mala situació de les finances municipals.\nTot reivindicant la seva tasca a l’oposició, que han definit com a «constructiva i responsable», els independentistes sentmenatencs han lamentat que CiU hagi modificat «alguns dels acords, projectes, i convenis fets amb el consens de tots els partits polítics inclosa CIU», en referència a «l’acord signat amb la consellera Anna Simó per a la construcció de la Residència per la Gent Gran a El Pedró».\nEn aquest sentit, els republicans han manifestat que «no hi ha diferència en la manera de governar i de fer entre el govern anterior i l’actual».\nEsquerra Sentmenat ha criticat també que «que una de les primeres accions del nou govern fos augmentar-se el sou». Tot i puntualitzar que no dubten «de la dedicació, la capacitat i l’esforç de la sra. Colomé per tirar endavant el seu projecte», creuen que l’augment de les retribucions dels regidors i de l’alcaldessa a l’inici de la legislatura «no va ser una decisió encertada».\nQuant a les noves contractacions, els republicans sentmenatencs han aplaudit tant la decisió de contractar un càrrec de confiança d’alcaldia, com la persona escollida per a aquest càrrec, però en canvi, han afirmat que «no podem aprovar la decisió d’incorporar una sèrie de ‘coordinadors’ que en alguns casos no han suposat cap millora respecte l’organització anterior». En aquest sentit, Esquerra ha manifestat que «tota aquesta nova organització municipal representa una despesa anual de 350.000 euros», una despesa que els republicans consideren excessiva i «no ajustada a les necessitats reals de Sentmenat».\n«Hi havia fórmules per fer set vegades més barat el complex esportiu amb piscina coberta»\nUn altre punt de desacord amb el govern actual ha estat amb el model escollit pel govern per a la construcció del complex esportiu amb piscina coberta. Un projecte que malgrat que els republicans afirmen «compartir plenament», creuen que «no ha estat ben gestionat; s’ha fet amb presses i a qualsevol preu».\nEn aquest sentit, Esquerra Sentmenat creu que hi havia fórmules per a fer la piscina coberta amb un cost set vegades inferior a l’aprovat pel govern. Així, els republicans han posat com a exemple l’Ajuntament d’Alella —gestionat per Esquerra— que «ha tirat endavant un projecte de les mateixes característiques amb uns costos per al municipi de 500.000 euros, mentre que Sentmenat haurà de pagar 2.500.000 euros d’entrada i 100.000 euros anuals els 10 primers anys (3.500.00 euros en total)». Esquerra Sentmenat ha manifestat que «CiU ha optat per tirar pel dret, prioritzant tenir la piscina a qualsevol preu per sobre dels costos que això suposarà».\nEls republicans sentmenatencs, a més, han lamentat que el govern «no hagi fet els estudis tècnics i econòmics corresponents per veure si era possible adaptar la piscina municipal de Can Sorts, com vam proposar».\nEls republicans critiquen «el mal estat de les finances municipals»\nLa secció local d’Esquerra ha advertit mal que les finances municipals es troben en mal estat i han manifestat que «una part de la responsabilitat és a causa de les decisions que ha pres el govern municipal», unes decisions que creuen que «poden deixar un forat difícil de superar».\nEls republicans han denunciat que l’Ajuntament no compleixi la Llei d’Estabilitat Pressupostària, una situació que creuen que és deguda al fet «de cobrir el pressupost municipal en base a la venda de patrimoni, l’impost sobre les construccions i l’impost de béns immobles», al crèdit per a la construcció del complex esportiu amb piscina coberta i «a l’increment de despeses de personal».\nEn aquest sentit han advertit que el Pla Econòmic Financer de Sentmenat realitzat aquest any per la Diputació de Barcelona preveu «un endeutament a llarg termini que farà que enguany passi del 45% al 65%».\nEl ple no accepta la proposta de fer onejar només la senyera l’Onze de Setembre\nA més de la valoració del primer any de govern, Esquerra ha lamentat que el ple de l’Ajuntament no acceptés la proposta de fer onejar a l’Ajuntament únicament la senyera per la diada de l’Onze de Setembre, adherint-se així a la campanya «Un país, una bandera».\nEl regidor republicà, Joan Casoliva, ha manifestat que «crèiem que amb l’arribada de CiU al govern, la proposta —que va ser sempre rebutjada pel govern socialista— no tindria problemes per a tirar endavant, però l’alcaldessa no ha sabut o no ha volgut fer un acte de valentia». Casoliva ha volgut destacar que «aquesta mateixa moció, amb el mateix articulat, ha estat presentada i aprovada per CiU a desenes d’ajuntaments».\nLa proposta, que va ser presentada en forma de moció, va ser retirada per Esquerra «ja que les esmenes que van proposar la resta de grups per aprovar-la aigualien tant la proposta que no tenia sentit mantenir-la».\nFinalment, el ple va aprovar una moció alternativa en què no figura la proposta de «posar únicament la bandera catalana a l’asta de la plaça de l’Ajuntament», però insta a la ciutadania a penjar la senyera al balcó.\nAgo 14, 2008 Redacció\nGovernació activa un equip de control d'emissions de telefonia mòbilAjuntaments i Generalitat constitueixen el Consorci de Salut del Vallès


En record de l'amic i doctor Cèsar Martin Eleno\nEn record de l’amic i doctor Cèsar Martin Eleno\nAquest matí m’ha colpit profundament la notícia de la mort del meu amic Cèsar, i de forma instintiva he volgut enviar a la seva família el meu condol i ho he fet amb el següent escrit:\n“He rebut amb molta pena la defunció de l’amic Cèsar. Voldria avui recordar tots el bons moments que hem passat junts tant a la feina com en els moments d’esbarjo. Sempre em va ajudar en els primers moments de viure a Igualada.\nCom a professional, va ser dels primers digestòlegs que va implantar la endoscòpia digestiva a les comarques del país, en els antics edificis de la Mútua Igualadina. Sempre el recordaré com una persona entregada i afectuosa, lo que li va reportar tenir molts pacients-amics. És una gran pèrdua per a la sanitat de l’Anoia i en aquests moments només puc donar-los a tota la família el meu més sincer condol, i una abraçada per a tots”.\nUna vegada fet l’escrit de comiat, em fa pensar que potser no li he fet justícia i que la sanitat a Igualada, als anys 70 era molt voluntariosa i abnegada; però les noves tendències i tècniques existents en la medicina dels hospitals punters de Catalunya ens feien esperonar i obligar-nos a posar-nos al nivell que la població ens demanava. Un dels que més aviat “es va posar les piles“, va ser el César, que es va especialitzar en totes les noves aplicacions de l’especialitat de l’aparell digestiu, ja sigui en l’endoscòpia de tot l’aparell estómac – budell, com en les ecografies. Era llavors l’època en què cada setmana anava a fer formació als hospitals de Barcelona, i així va esdevenir un referent en aquesta matèria a la nostra comarca.\nAra que la sanitat està passant per uns moments molt difícils i que a les noves generacions els ha tocat d’estar davant d’un problema global i molt seriós, val la pena que, per un moment, mirem al passat i veiem d’on venim, i que si avui estem al nivell que estem, és perquè abans van haver-hi una sèrie de professionals com el Cèsar, que van posar Igualada en el mapa de la sanitat del país.\nEn fi, podria estar escrivint tota una sèrie de reflexions que la mort del meu amic m’ha donat per fer. Però ara no és el moment, i sí de recordar-lo i esperar que la maleïda malaltia que l’ha portat al destí definitiu, el deixi descansar en pau i al mateix temps faci que el porti a poder-se retrobar amb la seva benvolguda Cèlia, que per desgracia el va precedir en aquest desenllaç.\nAmic Cèsar, et recordaré sempre.\nArticle anteriorIgualada estrena l’espai 1 d’Octubre al Museu de la Pell\nPròxim articleL’Igualada Rigat deixa escapar la victòria a la segona part


Torna FOCUS Alcoi per impulsar la transformació digital en les empreses | ARA Multimèdia\nTorna FOCUS Alcoi per impulsar la transformació digital en les empreses\nSerà el pròxim 21 de novembre, i ja hi ha inscrites més de 60 persones. La transformació digital, l'economia circular i la bioeconomia seran els temes centrals.\nLa transformació digital "ja no és una opció, sinó una necessitat si l'empresa vol ser competitiva". Així ho assegura la directora de l'IVACE, Julia Company, qui explica que les empreses cada vegada són més conscients. En els últims anys la conselleria d'economia ha invertit 1,8 milions d'euros per a vora 100 projectes empresarials de transformació digital. Açò cobreix la part que subvenciona la Generalitat, però sumant el que ha aportat cada empresa, suposa una inversió de més de 6 milions d'euros. Però per a Julia Company no és suficient, diu que cal invertir més i que per això cal fer arribar a les empreses la necessitat d'estar en la Indústria 4.0, i per això serveixen jornades com el FOCUS PIME.\nLa cita d'enguany també tractarà la bioeconomia i l'economia circular. Jesús Casanova, director del CEEI València Alcoi, assegura que moltes empreses ja exerceixen la bioeconomia sense saber-ho, "l'aplicació de la biotecnologia als sectors tradicionals, aprofitar els residus per a generar energia", i que amb la trobada volen mostrar als empresaris tots els recursos dels quals disposen i els beneficis de buscar una economia més sostenible.\nEl FOCUS Alcoi comptarà també amb la participació d'AIJU i AITEX, així com visites a empreses de les comarques per saber com apliquen l'economia circular. És una trobada d'assistència gratuïta, les inscripcions encara estan obertes, i es poden formalitzar en aquest enllaç.\nUn altre punt a destacar de l'organització d'aquesta trobada empresarial és la diversificació. "No totes les indústries estan ubicades a València, i totes necessiten atenció", diu Julia Company. Per això el FOCUS se celebra cada any en diferents llocs de tota la Comunitat Valenciana. Aquest 2019 s'han fet fins a 19 trobades diferents.\nAlcoi acull un nou Focus Pime el 21 de novembre\nFocus Pyme y Emprendimiento: una oportunidad para nuestras empresas\n13 novembre 2018 Jesús Casanova\nEconomia circular i transformació digital: eixos de la nova edició del FOCUS a Alcoi


activitats – Club Patí El Pla de Santa Maria\nPublicat el 1 Març, 2019 by cpepsm in Activitats club\nCarnaval al C.P. Pla de Santa Maria, activitats i jocs per tots!!! #cpepsm #clubpatielpladesantamaria #patinatgeartistic #carnaval\nEtiquetat activitats, CarnavalDeixa un comentari\nPublicat el 16 febrer, 2019 by cpepsm in Activitats club\nUs deixem el video de la calçotada. Una gran jornada de club on van gaudir grans i petits.\nFotografia Oficial del Club 2019\nPublicat el 31 Desembre, 2018 by cpepsm in Activitats club\nEtiquetat activitats, fotografiaDeixa un comentari\nPublicat el 25 Desembre, 2018 by cpepsm in Activitats club\nBones festes a tots!!! Al Club Patí el Pla de Santa Maria ja arribat el tió. Hi ho celebrem tots junts. #cpepsm #festesnadalenques #elpladesantamaria #patinatgeartistic\nCalçotada i Assemblea\nEl pròxim 16 de febrer hi haurà lloc per la Assemblea General del club. Tot seguit farem la calçotada. Us podeu apuntar durant l'horari d'entrenament al bar del pavelló. #cpepsm #elpladesantamaria\nEtiquetat activitats, assembleaDeixa un comentari\nPublicat el 23 Desembre, 2018 by cpepsm in Activitats club\nEl Club Patí el Pla de Santa Maria us desitja molt bones festes i feliç 2019!!! #cpepsm #elpladesantamaria #altcamp #patinatgeartistic #festesnadalenques\nEtiquetat activitats, nadalDeixa un comentari


149 Archives - Revista Rosita\nArchivos por etiqueta: 149\nEstrip Art, per Joan Mayol\nD’interessant presència, per Joan Mayol\nJa era la tercera vegada que passava pel davant. Tenint en compte que això ho havia fet en l’últim quart d’hora, era evident que la coïssor d’aquell neguit intern em tenia ben entestat.\nLa porta metàl·lica -de color verd fosc-, estava delimitada per un marc de ciment de no gaire bona factura, envellit pel pas del temps. Les dues fulles que la formaven tenien amplades diferents i estaven muntades sobre unes frontisses rovellades per la humitat que pujava del subsol. Un pany i un cadenat solidari s’encarregaven de mantenir aquell temple arrecerat de possibles malfactors. I aquella imatge. Encara no us n’he parlat? Aquella imatge, que algú anònim havia pintat a la porta, em tenia el cor robat. Fins i tot podria dir-vos que m’havia xuclat l’esperit, talment que gairebé no la podia deixar de mirar. Els meus ulls anaven recorrent els diferents perfils del rostre d’aquella noia, aturant-se breus moments en els seus llavis molsuts, en la lluentor dels seus pòmuls, en les diferents línies que vorejaven la seva mirada perduda en l’horitzó i en el seu pensament, que jo interpretava com a absent. Leer más →\nrosita revista Publicado en Estrip Art, coordinat per Ignasi Mateo\t149\tDejar un comentario


El restaurant i la terrassa són més estances on respirar tranquil·litat i natura\nViuràs una nova experiència gastronòmica amb plats d’autor tradicionals en un entorn rústic i acollidor davant el bosc. Ens preocupem per oferir una cuina de proximitat, amb ingredients de qualitat dels productors de la zona d’Osona. Un restaurant i terrassa que ofereix plats de temporada al migdia i a la nit, entre setmana i caps de setmana.\nRecomanable fer la teva reserva si no estàs allotjat al Montanyà Hotel & Lodge, fins i tot tenim espais privats per a dinars i sopars, familiars o d’empresa.\nEstà obert els 365 dies de l’any.\nQuan la senzillesa es converteix en art i màgia, quan un bon producte s’envolta de la calor de la professionalitat … .es un plat de Montanyà.


Criteri per la selecció - Incoiber\nQualitat del producte i serietat de servei, aquests conceptes tan de moda en la societat s'han convertit en la nostra clau mestra i un dels nostres punts forts. És la premissa que utilitzem a l'hora d'escollir les nostres fonts de subministrament, amb la finalitat d'assegurar el producte i el servei adecuats als nostres clients. Exigim els certificats de qualitat corresponents.\nIncoiber té com a principi, per evitar problemes, exigir als seus proveïdors un veritable compromís en termini de lliurament i un compliment estricte de les especificacions i exigències dels clients.\nEn un sector com el tèxtil, Incoiber entén que el temps és un factor fonamental pel client. És per això, que mitjançant la supervisió contínua i propera dels nostres proveïdors, exigint-los els lliuraments "on-time”.\nExclusivitat i innovació\nIncoiber entén que en un mercat tan competitiu la confidencialitat és bàsica per als nostres clients. Per aquesta raó, a l'hora d'escollir els proveïdors amb els quals treballem, exigim absoluta confidencialitat i exclusivitat en models i teixits.\nPer anar a l'última en el sector i oferir les tendències més avantguardistes als nostres clients, concorde als temps actuals, els nostres proveïdors fan fortes inversions anuals en Recerca i Desenvolupament, que es tradueixen en teixits amb noves prestacions.


Muntanyenc: Pic de Lanós, per la vall de les Besines\nm'alegro que la cosa vagi millorant, ara una mica més de paciencia i aviat a la paret !!\nAixò si que és una prova de foc! Vuit hores caminant!!! Ufff ja m'estic cansant ;) heheheh\nGuapa sortida Joan, i m'alegro que el braç respongui. D'aquí poc ja em podràs dur a la Tò! ;D\nQue optimistes....., però em sembla que per anar a la paret encara em falta una bona temporada !\nDe moment aprofitaré la cara amable de la muntanya, que també s'ho val. La qüestió és poder sortir !\nJa era hora! la montanya plorava sense la teva presencia!\ntot i aixó us vau fotre una bona caminata! vas portar motxilla?\napa noi! a cuidar-se que ja queda menys!\nmolt maca la foto de les drosseres! i enhorabona pels progressos!!!\nEi, vam estar ben a prop, nosaltres el divendres érem a la Dent d'Orlú!\nAquella zona té unes excursions molt maques... heu pujat el Carlit per les Bulloses? Segur que sí, és molt bonic!\nEnhorabona pels progressos amb el braç, aquestes coses s'han de recuperar sense presses i val la pena prendre's-ho tan bé com estàs fent tu ;)\nPer cert, prefereixo el calcari dolomític que el granit de la Dent... però com deia l'Oskar a un dels seus últims comentaris, s'ha de fer de tot! ;)\nGenial la lliçó d'antropologia amb la càmera de fotos... encara queda algú fent diapos?\nJoan, felicitacions al Pep, el lloc es molt maco, a més si la companyia era bona, jornada excel.lent.\nÀnims, de totes maneres fas molt bona cara, això es que et cuiden molt bé.\nVeig que la Maledicció de la To comença a quedar enrera... Quan menys t'ho pensis ja tornaràs a estar cavalgant amb els "janets"... també coneguts com els Ya Limpios...\nLlorenç, em sembla que més aviat qui plorava era jo.... Veig que ho has endevinat: vaig anar sense motxilla. L'espatlla encara està massa contracturada.\nGràcies Gatta ! Els progressos són lents i dolorosos, però tot té un final.\nGemma, des del cim gairebé la veiem la Dent d'Orlú, ens la tapava l'Esquena d'Ase. I això de les diapos fa gràcia, però el Pep fins fa poc encara anava amb daguerrotips....\nMingo, en això si que et dono la raó em cuiden bé,i a vegades fins i tot massa bé ! Però també s'acabarà...\nMohawk, em sembla que no tinc prou nivell com per cavalcar amb vosaltres, ara, si us heu rentat, ho podem intentar ! Quan pugui començar a aixecar el braç, clar !


En contraposició amb l optimisme nacional del salm 121\nСкачать презентацию En contraposició amb l optimisme nacional del salm 121\nEn contraposició amb l'optimisme nacional del salm 121, aquesta ardent súplica reflecteix l'opressió en la qual es trobaven els israelites en tornar de l'exili babilònic (Ne. 4, 1 -5). La reconstrucció material i espiritual de la nació es realitzava enmig de les lluites més penoses. Les belles imatges del v. 2 indiquen que només la protecció divina podia oferir als repatriats un motiu d'esperança.\n1. AMB ISRAEL Salm de peregrinació o "salm d’ascensió", aquest poema és una joia literària, el ritme verbal de la qual està cisellat mitjançant un joc de repeticions significatives: els ulls, la mà, "cap a". . . Pietat, farts menyspreats. . . El poble d'Israel tenia consciència de ser un poble de "petits", de "pobres", d'"oprimits", de "menyspreats". Tot això ho diu la paraula hebrea "anawin" que tan aviat es tradueix per "pobre" com per "humil". Lluny d'abatre's per aquesta situació, els jueus s’hi recolzaven per "tornar només a Déu": privats de tot poder polític o militar, ells "giraven els ulls cap al cel". 2. AMB JESÚS Pel que fa a la tràgica súplica dels pobres "farts de menyspreus", Jesús la va viure i la va beure fins a l'última gota: va morir entre injúries i burles, nu, exposat als sarcasmes dels seus adversaris, crucificat com un esclau. 3. AMB EL NOSTRE TEMPS "La nostra ànima n’està ben saturada… del menyspreu dels insolents. " Que forta que és aquesta expressió de "cop baix" d'aquells que se senten escarnits! Podem pregar amb aquest salm, en nom d'aquells la dignitat humana dels quals és menyspreada, en nom dels "Drets Humans", com es diu avui, en nom dels "sense-veu", en nom dels qui sofreixen ocultament perquè no tenen els mitjans per a fer-se sentir en aquest món sorollós.\nA vós, que teniu el tron dalt del cel, aixeco els meus ulls.\nCom l’esclau té els ulls posats en les mans del seu amo, com l’esclava té els seus ulls en les mans de la mestressa, tenim els ulls en el Senyor, el nostre Déu, fins que s’apiadi de nosaltres.\nCompadiu-nos, Senyor, compadiu-nos, estem saturats de menyspreu. La nostra ànima n’està ben saturada, dels escarnis dels altius, del menyspreu dels insolents.\nL'ORACIÓ DELS MEUS ULLS Els meus ulls miren amunt, perquè, en figura i en descripció humana, vós sou al cel, i el cel és a les altures. Al llarg de la rutina del dia, porto ordinàriament la vista baixa per veure on trepitjo, o mirant just davant meu, no per veure la gent, sinó per no xocarhi. Veig gent i tràfic, edificis i habitacions, llibres i papers, colors pintats i paraules impreses. Veig mil imatges en un instant. L'únic que no veig sou vós. He obert els ulls, però continuen tancats. Quan parlo amb la gent, m’adono que els meus ulls també parlen. Em traeixen. Declaren, sense el meu permís, els meus gustos i repugnàncies, el meu interès o el meu avorriment, el meu plaer instantani o el meu geni enfurismat. Una picada d'ull pot dir molt més que tot un discurs. Una mirada d'amor pot encloure més afecte que tot un poema amorós. Els ulls parlen en silenci, amb tendresa, amb eficàcia. Són els meus millors ambaixadors. Avui els meus ulls es giren vers vós, Senyor. I això és oració. Sense paraules, sense peticions, sense cants. Només els meus ulls girats al cel. Vós sabeu llegir la seva llengua i entendre el seu missatge. Mirada tendra de fe i de lliurament, de confiança i d’amor. Només mirar-vos a vós. Girar els ulls a poc enlaire. Sento que em fa bé. Els meus ulls em diuen que els agrada mirar enlaire, i els deixo seguir la seva inclinació, i acompanyo la direcció de la seva mirada amb els desigs de la meva ànima. També a la meva ànima li agrada mirar enlaire, Senyor.\nDes del matí, Senyor Jesucrist, hem volgut que els nostres ulls estiguessin aixecats cap a vós en tots els moments de la nostra jornada; ara, en arribar al llindar de la nit, us supliquem que els il·lumineu, per la vostra misericòrdia, perquè puguem continuar contemplant-vos en la fe, enmig de la foscor d'un món satisfet i orgullós. Vós, que sou la llum del món i viviu i regneu pels segles dels segles. Amén.