Biar entra en el Pla d’Obres de la Diputació amb una inversió de 350.000 euros - ESCAPARATE DIGITAL\nBiar entra en el Pla d’Obres de la Diputació amb una inversió de 350.000 euros\nEls nous criteris pactats in extremis per els grups PP, PSPV i Compromís de la Diputació han permés que la localitat de Biar entre en el Pla d’Obres i Servicis i es beneficie d’una subvenció de 350.000 euros per a la reurbanització de carrers.\nFins al dimecres 28 de febrer, Biar era un dels onze municipis que s’havien quedat fora d’este pla inversor, tots ells, casualment, dirigits per governs d’esquerres i el que va provocar, entre altres qüestions, dures crítiques i el rebuig frontal dels grups de l’oposició.\nL’acord polític ha permés impulsar un nou Pla que compta amb el respatler de la majoria de la institució provincial i que contempla, després de les negociacions, una inversió de 18 milions d’euros per a un total de 54 actuacions. El pacte ha establit com a criteris per a accedir al pla la població, incloent a tots els municipis que ho havien sol·licitat amb menys de 4.000 habitants enfront dels 3.000 del projecte inicial.\nD’esta manera, entren en el programa Biar, amb una inversió de 350.000 euros, i Algorfa, amb una de 700.000 euros per al pavelló municipal d’esports. Segons el president Cèsar Sánchez, “el equip de Govern de la Diputació sempre ha demostrat voluntat de diàleg amb la resta de formacions amb l’objectiu d'aconseguir acords que beneficien als municipis i contribuïsquen al seu vertebració”.


Diables i Drac SPANTUS\nIntroduccio al foc\nMunicipi situat al sector meridional de la comarca de l'alt Penedès,al limit amb el massis del Garraf, travessa la N-340 ,l'autopista A-7 i la linea de ferrocarrils (Barcelona - Tarragona).\nSituat en plena depressió pre-litoral reblerta ací per sediments miocènics, l'altitut (100-200 m) només s'enlaira a l'angle SE, fins a 409 m, on comença el massis del Garraf. La depressió és regada pel riu Foix. La superficie correada és de 923 Ha, de les quals 15 són de regadiu. La vinya és el principal conrreu; també tenen importància les hortalisses. Les tres quartes parts del terme són d'explotació directa pels propietaris.\nLa indústria compta amb bones calcàries per l'obtenció de calç hidraúlica, ciment natural i de ciment portland. Des del 1966 hom n'ha millorat substancialment la productivutat en instal.lar els primers forns rotatius.Les industries alimentàries sorgiren al SXVIII amb l'expansió de la vinya i han derivat cap a l'alcohol i cap als pinsos compost.\nTambé hi ha industries de foneria d'alumini i magnesi, fàbriques de manipulats de paper, productes químics, fibrociment, maquinària industrial, etc.\nEl cap del municipi és el poble dels Monjos i comprèn a més els barris del Pla de l'Estació, vora la Parroquia de Sta Margarida del Penedès, La Rapita, Cal Rubió, Cal Salines, Sardinyola, Mosquerola, l'Antic poblat d'Espitlles, la caseria i esglesia de la Sanabra, l'antig Castell de st. Domènec i Monèstir de Penyafort (on va neixer St. Raimon de Penyafort) i Penyafel (on hi ha l'ermita que es venera la verge de Sta. Maria de Penyafel)


MESURES TRIBUTÀRIES DIRIGIDES A LA CONSOLIDACIÓ DE LES FINANCES PÚBLIQUES - GRUP SIMON ASSESSORS\nMESURES TRIBUTÀRIES DIRIGIDES A LA CONSOLIDACIÓ DE LES FINANCES PÚBLIQUES https://www.grupsimon.com/wp-content/uploads/2018/11/0a735-Cerdo-nadando.jpg 228 151 arluk arluk https://secure.gravatar.com/avatar/4bbb5a631580f29592f34aebd5ef494e?s=96&d=mm&r=g 09/12/2016 07/11/2018\nEn el BOE del dia 03-12-2016, s’ha publicat el Reial decret-llei 3/2016 pel qual s’adopten mesures en l’àmbit tributari dirigides a la consolidació de les finances públiques. Destaquen, entre d’altres, les modificacions en l’Impost de Societats sobre la limitació de deducció de pèrdues derivades de la transmissió o del deteriorament de participacions, la limitació en la compensació de les bases imposables negatives, s’estableix també un nou límit per a l’aplicació de deduccions per doble imposició interna i internacional. Així mateix, es prorroga una vegada més la vigència de l’Impost de Patrimoni durant 2017, es produeix un increment dels tipus de gravamen dels Impostos sobre productes intermedis, sobre l’alcohol i begudes derivades i sobre les labors del tabac i s’endureixen les possibilitats d’ajornament o fraccionament de determinats tipus de deutes.\nEn el BOE del dia 03-12-2016, s’ha publicat el Reial decret-llei 3/2016 (RDL 3/2016) pel qual s’adopten mesures en l’àmbit tributari dirigides a la consolidació de les finances públiques. Destaquen, entre d’altres, les modificacions en l’Impost de Societats sobre la limitació de deducció de pèrdues derivades de la transmissió o del deteriorament de participacions, la limitació en la compensació de les bases imposables negatives, s’estableix també un nou límit per a l’aplicació de deduccions per doble imposició interna i internacional. Així mateix, es prorroga una vegada més la vigència de l’Impost de Patrimoni durant 2017, es produeix un increment dels tipus de gravamen dels Impostos sobre productes intermedis, sobre l’alcohol i begudes derivades i sobre les labors del tabac i s’endureixen les possibilitats d’ajornament o fraccionament de determinats tipus de deutes.\nA continuació, de manera resumida, els informem de les principals novetats introduïdes per aquest RDL 3/2016:\n1.1 Limitació a la compensació de bases imposables negatives per a les grans empreses\nAmb efectes per als períodes impositius que s’iniciïn a partir d’1 de gener de 2016 es limita la compensació de bases imposables negatives d’exercicis anteriors per a contribuents l’import net de la xifra de negoci dels quals sigui almenys de 20 milions d’euros durant els 12 mesos anteriors a la data en què s’iniciï el període impositiu, en els següents percentatges:\nContribuents l’import net de la xifra de negoci (INXN) dels quals sigui almenys de 20 milions d’euros però inferior a 60 milions d’euros, el 50%;\nContribuents l’import net de la xifra de negoci (INXN) dels quals sigui almenys de 60 milions d’euros, el 25%. Per a aquestes empreses desapareix l’import mínim de compensació d’1 milió d’euros\nAddicionalment, es fixa un nou límit en l’aplicació de deduccions per evitar la doble imposició internacional o interna, generada o pendent de compensar que es xifra en el 50 % de la quota íntegra del contribuent.\nLes entitats amb INXN < 20 milions d’euros seguiran aplicant el 2016 el límit del 60% i el mínim del milió d’euros. El 2017, si la norma no canvia, aquests contribuents aplicaran el 70%.\n1.2 No deduïbilitat de les pèrdues realitzades en la transmissió de participacions en entitats\nAmb efectes per als períodes impositius que s’iniciïn a partir de l’1 de gener de 2017 s’estableix la no deduïbilitat de les pèrdues realitzades en la transmissió de participacions en entitats sempre que es tracti de participacions amb dret a l’exempció (participació significativa del 5% o valor d’adquisició de 20 milions d’euros, si bé s’entén complert si es va assolir en qualsevol dia de l’any anterior a la transmissió) en les rendes positives obtingudes, tant en dividends, com en plusvàlues generades en la transmissió de participacions.\nAixí mateix, queda exclosa d’integració a la base imposable qualsevol tipus de pèrdua que es generi per la participació en entitats situades en paradisos fiscals o en territoris que no assoleixin un nivell de tributació adequat.\n1.3 Pèrdues per deteriorament de participacions (Reversió dels deterioraments de valor de participacions)\nAmb efectes per als períodes impositius que s’iniciïn a partir de l’1 de gener de 2016, es disposa que la reversió de les pèrdues per deteriorament de valor de participacions que van resultar fiscalment deduïbles en períodes impositius previs a 2013 i que a partir d’aquesta data no ho són, haurà de realitzar-se per un import mínim anual, de forma lineal durant cinc anys.\nCal recordar el tractament fiscal existent en relació amb els deterioraments de participacions. Aquests deterioraments registren en l’àmbit comptable la pèrdua esperada en l’inversor davant la disminució de l’import recuperable de la participació posseïda respecte del seu valor d’adquisició, sense que aquella pèrdua hagi estat realitzada. La incorporació de rendes a la base imposable de l’Impost de Societats es construeix actualment sobre el principi de realització, de manera que els deterioraments de valor de participacions en entitats no són fiscalment deduïbles des de l’any 2013, si bé aquells deterioraments que van ser registrats amb anterioritat i minoraren la base imposable, mantenen un règim transitori de reversió. Tot això, ens porta a aquesta mesura d’eixamplament de la base imposable, que consisteix en un nou mecanisme de reversió d’aquells deterioraments de valor de participacions que van resultar fiscalment deduïbles en períodes impositius previs a 2013. Aquesta reversió es realitza per un import mínim anual, de forma lineal durant cinc anys. En aquest RDL s’estableix la incorporació automàtica dels referits deterioraments, com un import mínim, sense perjudici que resultin reversions superiors per les regles de general aplicació, tenint en compte que es tracta de pèrdues estimades i no realitzades que minoraren la base imposable de les entitats espanyoles.\nEs prorroga al 2017 l’aplicació d’aquest impost en els mateixos termes que es va fer per 2016.\nAmb efectes des del 3 de desembre de 2016, s’incrementen els tipus impositius dels següents impostos especials: Impost sobre Productes Intermedis, Impost sobre l’Alcohol i Begudes Derivades i Impost sobre les Labors del Tabac.\nImpost sobre Productes Intermitjos\nL’impost s’exigirà als següents tipus:\nProductes intermitjos amb un grau alcohòlic volumètric adquirit no superior al 15% vol.: 38,48 € per hectolitre per a Península i Illes Balears i 30,14 € per hectolitre a Canàries (anteriorment aquests tipus eren 36,65 € i 28,70 €, respectivament).\nEls altres productes intermitjos: 64,13 € per hectolitre per a Península i Illes Balears i 50,21 € per hectolitre (anteriorment 61,08 € i 47,82 €, respectivament).\nImpost sobre l’Alcohol i Begudes Derivades\nPenínsula i Illes Balears: 958,94 € per hectolitre d’alcohol pur (anteriorment 913,28 €).\nCanàries: 750,36 € per hectolitre d’alcohol pur (anteriorment 714,63 €).\nRègim de destil·lació artesanal:\nTarifa primera: 839,15 € per hectolitre d’alcohol pur en Península i Illes Balears i 653,34 € per hectolitre d’alcohol pur a Canàries (anteriorment, 799,19 € i 622,23 €, respectivament).\nTarifa segona: 839,15 € per hectolitre d’alcohol pur en Península i Illes Balears i 653,34 € per hectolitre d’alcohol pur a Canàries (anteriorment, 799,19 € i 622,23 €, respectivament).\nIntroducció de begudes derivades fabricades en altres Estats membres per petits destiladors que obtenen una producció anual que no excedeixi de 10 hectolitres d’alcohol pur: 839,15 € per hectolitre d’alcohol pur en Península i Illes Balears i 653,34 € per hectolitre d’alcohol pur a Canàries (anteriorment, 799,19 € i 622,23 €, respectivament).\nRègim de cosechero: 226,36 € per hectolitre d’alcohol pur en Península i Illes Balears i 175,40 € per hectolitre d’alcohol pur a Canàries (anteriorment, 215,58 € i 167,05 €, respectivament).\nS’introdueixen canvis en els tipus impositius relatius als cigarrets i a la picadura per cargolar:\nTipus específic: 24,7 € per cada 1.000 cigarrets (anteriorment 24,1 €).\nL’import de l’impost no pot ser inferior al tipus únic de 131,5 € per cada 1.000 cigarrets, i s’incrementarà fins a 141 € quan als cigarrets se’ls determini un preu de venda al públic inferior a 196 € per cada 1.000 cigarrets (anteriorment 128,65 € i 138 €, respectivament).\nPicadura per cargolar:\nTipus específic: 23,5 € per quilogram (anteriorment 22 €).\nL’import de l’impost no pot ser inferior al tipus únic de 98,75 € per cada quilogram, i s’incrementarà fins a 102,75 € quan a la picadura per cargolar se li determini un preu de venda al públic inferior a 165 € per quilogram (anteriorment 96,5 € i 100,5 €, respectivament).\nMODIFICACIONS LLEI GENERAL TRIBUTÀRIA\nAmb efectes des de l’01-01-2017, eliminació de la possibilitat d’ajornament o fraccionament de determinades obligacions tributàries.\nSe suprimeix l’excepció normativa que obria la possibilitat d’ajornament o fraccionament de les retencions i ingressos a compte.\nS’elimina la possibilitat d’ajornament o fraccionament de les obligacions tributàries que hagi de complir l’obligat a realitzar pagaments fraccionats de l’IS.\nTampoc podran ser objecte d’ajornament o fraccionament les liquidacions tributàries confirmades total o parcialment en virtut de resolució ferma quan prèviament hagin estat suspeses durant la tramitació del corresponent recurs o reclamació en seu administrativa o judicial.\nS’elimina la possibilitat d’ajornament o fraccionament dels tributs repercutits, essent solament ajornables en el cas que es justifiqui degudament que les quotes repercutides no han estat efectivament pagades.\nNo poden ser objecte d’ajornament o fraccionament, a partir de l’1 de gener de 2017, els següents deutes tributaris:\nLes corresponents a obligacions tributàries que hagin de complir el retenedor o l’obligat a realitzar ingressos a compte.\nLes que, d’acord amb la legislació concursal, tinguin la consideració de crèdits contra la massa, en cas de concurs de l’obligat tributari.\nLes resultants de l’execució de resolucions fermes total o parcialment desestimatòries dictades en un recurs o reclamació econòmico-administrativa o en un recurs contenciós-administratiu que prèviament hagin estat objecte de suspensió durant la tramitació d’aquests recursos o reclamacions.\nLes corresponents a obligacions tributàries que hagi de complir l’obligat a realitzar pagaments fraccionats de l’Impost de Societats.\nAprovació de coeficients d’actualització de valors cadastrals per 2017.\nModificacions en la Llei sobre Règim Fiscal de les Cooperatives: Amb efectes per als períodes impositius que s’iniciïn a partir d’1 de gener de 2016, igual que l’establert en la LIS, es limita la compensació de bases imposables negatives d’exercicis anteriors per a cooperatives l’import net de la xifra de negoci de les quals sigui almenys de 20 milions d’euros durant els 12 mesos anteriors a la data en què s’iniciï el període impositiu.\nLa seva empresa està obligada a disposar de fulls de reclamació?


Hotel Stadtpalais Lemgo Alemanya - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nVeure tots els 6 allotjaments a Lemgo.\nPapenstrasse 24, Lemgo, Lemgo, Alemanya - Veure al mapa\nMés informació sobre Hotel Stadtpalais\nConvenientment situat a Lemgo, Hotel Stadtpalais és una base ideal des d'on explorar aquesta ciutat fantàstica. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nA Hotel Stadtpalais, l'excelent servei i instal.lacions superiors faran de la vostra estada una experiència inoblidable. L'hotel ofereix instal.lacions per a minusvàl.lids, servei d'habitacions, instal·lacions per a reunions i banquets , restaurant, premsa per garantir el més gran comfort possible als seus clients.\nGaudiu de les comoditats d'alta gama com ara calefacció, telèfon, TV satèl•lit/cable, assecador de cabell, sala d'estar per tal de relaxar-vos després d'un cansat dia. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Hotel Stadtpalais no troba competidors en cap categoria.\nLage, Zimmer und Personal top. ”\nAllotjaments a Lemgo


Comença la perforació del túnel del Coll de Lilla de l'A-27 | Reusdigital.cat diari de Reus. Notícies i actualitat del Camp de Tarragona\nComença la perforació del túnel del Coll de Lilla de l'A-27\nEl túnel tindrà una longitud d’1,5 quilòmetres i fins a 120 metres de profunditat\nAquesta setmana han començat els treballs de perforació del túnel del Coll de Lilla de l'A-27, segons ha pogut confirmar l'ACN. Després d'anys de retards, la maquinària ha començat a definir la galeria que permetrà millorar la connexió entre l'Alt Camp i la Conca de Barberà. L'autovia està projectada entre Tarragona i Montblanc, però actualment acaba a Valls. En els darrers mesos s'ha construït un mur de contenció i s'ha assegurat l'entrada del túnel, que tindrà una longitud d'1,5 quilòmetres i fins a 120 metres de profunditat. Segons es va informar el febrer, s'estima un any i mig d'obres per enllestir el forat del túnel. La galeria forma part del quart tram de l'autovia A-27, amb un pressupost d'uns 115 MEUR.\nA mitjan juliol van començar les voladures entorn del nucli de Lilla, a la vessant nord, com a pas previ a l'inici de la perforació del túnel. S'ha construït un mur de contenció amb 65 pilons de formigó per sostenir la muntanya i per assegurar l'entrada del túnel, atesa la presència d'argiles expansives.\nInicialment també es preveia un viaducte al terme de Lilla, a la boca del túnel encarada en direcció a Montblanc, però per problemes geotècnics es va optar per un caixó de drenatge de formigó armat, cobert amb un terraplè –tal com també es va fer amb el túnel de l'AVE que discorre per la mateixa zona.\nAquest túnel és una de les infraestructures llargament reivindicades pels diferents agents econòmics, socials i polítics del territori. Alguns dels més beneficiats seran les desenes de camions que circulen diàriament entre el port de Tarragona i les comarques de Lleida, i per extensió, l'interior de la península.\nconnexió Alt Camp i Conca de Barberà


Jordi Savall clourà el cicle de conferències d’aquesta tardor\nInici > Jordi Savall clourà el cicle de conferències d’aquesta tardor\nDj., 23/09/2021 - 13:25\nAgències /Foto: M.F\nEl comú d'Escaldes-Engordany organitza aquesta tardor un cicle de conferències per reflexionar sobre "què passa i que ens passa". Ho han anomenat Transversals, amb la voluntat que sigui "un espai de transformació i aprenentatge on la cultura és travessada per diferents disciplines i camps de coneixement", tal com ha posat en relleu la cap del departament de Cultura d'Escaldes-Engordany, Anna Garcia. Aquest cicle comptarà amb personatges de renom: Carmen Santana, Fernando Castro, Chase Johnsey, Erika Bornay i Jordi Savall, que abordaran diferents qüestions. A més, es podrà gaudir d'un espectacle de dansa del Ballet de Barcelona i un concert de Savall.\nEl tret de sortida al cicle el donarà l'arquitecta i urbanista Carmen Santana el 5 d'octubre a les 19 hores, que abordarà com els urbanistes i els arquitectes poden contribuir a accelerar "la necessària i urgent transició econòmica, ecològica, energètica i social, per redibuixar un nou rumb més solidari i respectuós del nostre planeta". La següent proposta serà la xerrada del filòsof Fernando Castro, dimarts 12 d'octubre, també a les 19 hores. L'expert reflexionarà sobre com l'art ha trobat "el seu refugi" en les biennals i fires d'art i també farà una aproximació a la cultura contemporània. El següent convidat serà Chase Johnsey, dilluns 18 d'octubre a les 19 hores. El ballarí, director artístic i fundador del Ballet de Barcelona abordarà la qüestió de gènere a les arts, especialment a la dansa. La seva xerrada anirà seguida de l'espectacle 'Perspectives' del Ballet de Barcelona, "un viatge cap a un món de lluita, de somnis i de transformació, a partir de la figura icònica del cigne i la música de Txaikovski". La cita serà a les 21.30 hores. Ja el 26 d'octubre, a les 21.30 hores, serà el torn de la doctora en història de l'art Erika Bornay, que parlarà sobre les grans artistes femenines oblidades. I posarà el colofó al programa el músic Jordi Savall el 3 de novembre, amb una xerrada a les set de la tarda sobre el diàleg entre les cultures i un concert a les 21.30 hores inspirat per l'escriptor Amin Maalouf. Cal destacar que totes les xerrades seran a la sala d'actes del comú d'Escaldes-Engordany i les actuacions al Prat del Roure.\nEl conseller de Vida Cultural, Valentí Closa, ha posat en relleu que es volia oferir "una visió més àmplia i transversal" sobre diferents aspectes de la cultura i tocar "temes que no s'havien tocat mai". També ha manifestat que aquesta aposta per la reflexió que es fa des del comú és "un esglaó més", una "conseqüència lògica" d'altres propostes que es duen a terme. De fet, el cònsol menor, Joaquim Dolsa, ha incidit en el fet que es tracta de "trencar barreres" i obrir un diàleg sobre diferents qüestions.\nLa voluntat, ha remarcat Closa, és que aquest cicle pugui tenir continuïtat, ja que s'ha mostrat convençut que l'"educació i la cultura" han de ser els motors de canvi.\ncomú escaldes engordany\nURL d'origen: https://www.bondia.ad/societat/jordi-savall-cloura-el-cicle-de-conferencies-daquesta-tardor?page=0


Punt A Punt: d’octubre 2011\nVint-i-cinc minuts al telèfon\nHi ha trucades que és millor pensar dues vegades si val la pena fer-les. Potser perquè ja és tardor i tot em sembla diferent. Els colors de la tardor em queden bé. Això em fa caminar pel món amb pas més ferm, més segur. Ja no tinc por de la por i estic farta de tanta tonteria... Vull un home com cal, que m'entengui, que m'agradi i a qui agradi. Un músic, per exemple, que porti camises de quadres i barba. Amb qui fer l'amor desbordadament cada nit; amb qui veure com s'amunteguen les fulles seques a la terrassa de casa nostra, que encara no tenim.\nPublicat per Punt A Punt a 8:49 a. m. Cap comentari:\nMés de mil dies\nAvui commemoro dues efemèrides. L'una m'estarà perseguint tot el dia; per això vull parlar de l'altra, més íntima, més personal... Avui fa tres anys que ens vam conèixer. Ens vam conèixer la nit del dia del meu aniversari (pot haver-hi alguna prova més inequívoca que aquesta per confirmar que les casualitats no existeixen?). No vam dormir, aquella nit, i tampoc no vam dormir gairebé cap de les nits següents, de les nits d'aquella setmana que vam passar junts. Vam recórrer la ciutat agafats de la mà, intentant resguardar-nos de la pluja sota els balcons, parlàvem de poesia entre cafè i cafè, a vegades ens miràvem sense dir-nos res. Hi ha imatges i paraules que, per molts anys que passin, la memòria no podrà oblidar.\nPublicat per Punt A Punt a 3:43 a. m. Cap comentari:\nEns vam asseure a fer un cafè, com dues persones adultes, després de més de dos anys. Jo hi anava amb la idea que ens passaríem tota l'estona plorant i abraçant-nos, però no va ser així. Només se'ns van humitejar els ulls un parell de vegades a cadascuna, però no va arribar a caure cap llàgrima. Crec que és millor així. Vam parlar de tot i de res, que vol dir d'ell, de nosaltres i dels altres. Es notava que ha passat el temps, que les coses han canviat molt, i hi havia moments en què semblava que no sabíem què dir-nos. Però segurament també es tractava d'això: de tornar a compartir algun silenci i que no calgués dir-nos res més, o no trobar les paraules per dir allò que l'altra ja intuïa. Va ser una trobada catàrtica i necessària. I ho vaig veure clar: no tinc per què amagar-me de res.\nPublicat per Punt A Punt a 11:03 a. m. Cap comentari:\nEl poeta de la intimitat del silenci\nUna de les persones que ha estat, recurrentment, motiu literari d'aquest bloc va morir dijous passat. En la majoria d'escrits (el podeu trobar aquí, aquí, aquí, aquí i, en part, també aquí) no en dono una imatge gaire positiva, per aquelles coses del "Odi et amo. Quare id faciam, fortasse requiris. Nescio, sed fieri sentio et excrucior". Perquè és de justícia, perquè s'ho mereix i perquè en tinc ganes, diré: que ha mort un bon poeta i una millor persona, que ha estat una de les persones més importants de la meva vida, que la vida no és justa i que jo no l'entenc, que no oblido els moments (bons i dolents) que vam viure junts i que, reproduint una frase que ell mateix va escriure'm un cinc de gener, "La felicitat també és per a nosaltres".


Data primera edició: Abril del 2000\nAquests dos llibres recullen contes que va escriure el vallenc Pere Mialet Rabadà (Valls, 1900 - Barcelona, 1968) del qual l’any 2000 se celebrà el centenari del seu naixement. El fill dels altres inclou narracions escrites abans de la guerra i El canòdrom, després. Mialet conreà una gran quantitat de gèneres literaris (poesia, contes, narracions, novel•la, periodisme, teatre). En els seus contes, Pere Mialet fa reviure la seva experiència personal. Situacions d'infància, experiències properes, personatges d'una època fugissera. Els seus contes ens ajudaran a entendre com era la vida a la ciutat i als pobles, com funcionaven les relacions humanes, les amistats, els veïns...\nPere Mialet i Rabadà (Valls, 1900- Barcelona, 1968). Periodista i literat. De ploma fàcil, Pere Mialet va conrear una gran quantitat de gèneres literaris -poesia, contes, narracions, novela, teatre, periodisme-, d'entre els quals destaca el periodisme, gènere en què demostrà que no només tenia vocació sinó un gran ofici. Hàbil polemista, durant dues dècades el seu nom, el real i els pseudònims, està aparellat a desenes de publicacions periòdiques -La Crònica de Valls, Pàtria, El Francolí, La Mainada, Acció Comarcal, Lluita, Cultura, l'Esquella de la Torratxa, Mirador, La Nova Revista, La Publicitat, La Humanitat, Meridià, Scena, Sants...\nParal·lelament al periodisme anà desenvolupant una vessant de creació literària, amb especial dedicació als contes i narracions, generalment basats en l'experiència personal, una bona part dels quals foren publicats a la premsa i altres romangueren inèdits.\nAcabada la guerra, Pere Mialet, com tants altres defensors de la llibertat, va hver de reaprendre a escriure. El teatre es va convertir en la seva passió. Coneixedor de l'actualitat teatral internacional, i en particular del teatre francès contemporani, es va inclinar per fer un tipus de teatre fàcil i sense complicacions i destacà en un moment en què el teatre català estava passant un dels períodes més díficils de la seva història.


Fes la compra online de material esportiu sense haver de sortir de casa. Amb bikeinn ja és possible! És la teva botiga online especialitzada en material de ciclisme. Volem que gaudeixis del teu temps lliure d’una manera única, per això t’oferim una gran varietat de Gorres i gorros de la marca Castelli. Dóna un cop d’ull a tots els productes de ciclisme que t’oferim en catàleg, com per exemple Castelli Summer Skullcap. Dissenyat per donar-te el màxim confort i seguretat mentre estàs practicant el teu esport favorit o les teves activitats diàries.


PREMIS D'A 2017 - D'A\nPREMIS D’A 2017\nEl D’A Film Festival de Barcelona 2017 anuncia els premis de la setena edició del festival que s’entregaran aquesta nit abans de la projecció d’Estiu 1993 de Carla Simón. El jurat oficial del D’A 2017, format per Nuria Vidal, crítica de cinema, Jan Cornet, actor, i Mercedes Martínez-Abarca, membre del comitè de selecció del Festival de Rotterdam, han concedit el Premi Talents D’A 2017 al film People That Are Not Me (Israel, 2016) de la directora Hadas Ben Aroya. El jurat ha declarat que la pel·lícula guanyadora es mereixedora del premi per “la capacitat de la directora d’estar davant i darrere de la càmera, amb una frescor i llibertat que es transmet als espectadors”. El premi Talents es concedeix dins de la secció del mateix nom, amb obres de directors amb menys de tres llargmetratges a la seva filmografia i està dotat amb 6.000 euros que rep el director del film guanyador. La directora Hadas Ben Aroya ha visitat Barcelona per presentar la seva pel·lícula i rebrà el guardó personalment a la cerimònia de clausura.\nPeople That Are Not Me transmet amb força la forma d’entendre l’amor d’una jove de vint-i-pocs anys avui en dia a través de les tribulacions emocionals de la protagonista, i és també una panoràmica vibrant de la vida i la nit a Tel-Aviv en la qual es podrien emmirallar tantes altres ciutats contemporànies.\nEl Premi de la Crítica a la millor pel·lícula de la secció Talents concedit amb la col·laboració de l’ACCEC (Associació Catalana de Crítics i Escriptors Cinematogràfics) s’atorga a la pel·lícula El futuro perfecto (Argentina, 2016) de la directora alemanya i resident a Buenos Aires, Nele Wohlatz. El jurat, format pels crítics Carlota Moseguí, Paula Arantzazu Ruiz i Javier Osuna, ha concedit el premi a El futuro perfecto perquè “mitjançant una senzilla posada en escena desplega una sèrie de qüestions de difícil articulació, des de la incomunicació d’aquell que acaba d’arribar a un país nou a l’ús del llenguatge com a eina d’autoconeixement”.\nEl futuro perfecto és una comèdia que gira al voltant d’una noia xinesa que acaba d’arribar a Buenos Aires, on ja residien els seus pares, i inicia la seva vida a la capital argentina sense gairebé parlar castellà. Les classes en l’idioma del país van transformant la relació que manté amb l’entorn.\nIgualment, el jurat de la crítica ha fet una menció a la pel·lícula d’Enrique Baró, La película de nuestra vida, per “com estableix un discurs del record que més que ser un relat de la nostàlgia és una celebració de la vida”. La película de nuestra vida, protagonitzada per Teodoro Baró Rey, Francesc Garrido i Nao Albet, és el debut en el cinema d’Enrique Baró amb una pel·lícula que evoca la força d’aquestes imatges que recorden un temps perdut i conserven alhora la felicitat d’aquells moment.\nEl Premi del Públic, concedit a partir de les votacions dels espectadors a totes les pel·lícules del festival, és per a The Woman who Left del director filipí Lav Diaz, que a Venècia 2016 va guanyar el Lleó d’Or.


Los Folloneros: CAMINADA POPULAR DE SANT BARTOMEU DEL GRAU A LA CREU DE GURB 2012\nCAMINADA POPULAR DE SANT BARTOMEU DEL GRAU A LA CREU DE GURB 2012\nDistància recorreguda: 15,01 quilòmetres.\nDesnivell acumulat pujant: 544 metres, baixant: 544 metres.\nAltitud mínima: 701 metres, màxima: 893 metres.\nTemps total: 4 hores i 16 minuts.\nEns trobem davant el Bar Restaurant Geu, a la mateixa carretera d'entrada a Sant Bartomeu del Grau.\nIniciem la caminada cap a ponent, en direcció a la Plaça del Doctor Griera. Aleshores ens dirigim cap a migdia fins arribar davant el Casal. Aquí agafem el camí de l'esquerra que baixa cap a la masia de Can Rocanegra.\nEl camí baixa entre camps de conreu. L'atmosfera es clara i nítida, el que provoca un fred molt viu. Els llocs on toca el sol es converteixen en molt agradables. Al cap de poc deixem, a mà dreta, el camí d'accés a Can Rocanegra i ens dirigim a la banda esquerra de la vall, a la zona obaga. La vegetació canvia, comencen a aparèixer els roures, el pi rojalet, les alzines... espècies humides i fresques. Des d'aquest cantó de la vall divisem la masia de Can Rocanegra.\nRocanegra és una casa del segle XVI, de dues plantes amb la coberta a doble vessant. Els murs exteriors són de pedra arrebossada amb les cantoneres ben treballades. A la façana principal, que està orientada al sud, hi veiem el portal amb els brancals de pedra grogosa de Sant Bartomeu, i la llinda de fusta; les finestres estan totes emmarcades amb pedra. La tradició popular considera Can Rocanegra com una de les cases més antigues de Sant Bartomeu del Grau. L'origen del seu nom té relació amb el lloc on s'aixeca la casa: al damunt d'una gran roca de color negrós.\nEl camí avança per la zona obaga i comencem a trobar marques del PR-C 223, el sender circular de les Rieres de Sant Bartomeu del Grau. Enllacem amb una pista. Al cap de poc, en arribar a la capçalera de la riera de Sant Bartomeu, deixem el PR que continua per la dreta cap a la masia La Vall. Seguim endavant per la pista, enmig d'una boscúria esplèndida. Finalment arribem a una bifurcació a tocar de la carretera de Sant Bartomeu del Grau. Des d'aquest punt i cap al sud-oest, tenim una bonica vista de la masia La Vall.\nEnclotada a la vall de la riera de Sant Bartomeu i a la dreta d'ella, veiem la masia de la Vall. Aquesta situació geogràfica, seria la que dóna el nom a la casa. Apareix documentada el 1320 com pertanyent a la parròquia de Sant Julià Sassorba, malgrat això, formava part de la batllia de Sant Bartomeu i avui encara pertany al seu terme. És un edifici de planta rectangular molt estreta, amb la planta baixa ocupada per les corts, el pis de l'habitatge i les golfes, la qual cosa li dona un aspecte de gran alçada. La casa està envoltada per diverses cors, totes antigues i de pedra, enmig de les quals sobresurt una pallissa.\nA continuació agafem el Camí de Sant Julià Sassorba en direcció sud. Es tracta d'una estreta pista asfaltada, que comença planera però que a poc a poc descendeix de valent. De nou tenim unes bones vistes sobre la vall de la riera de Sant Bartomeu i de la masia de La Vall.\nNo tardem gaire a arribar a un collet, a 800 m.a., situat a l'inici del Serrat de les Corts. A partir d'ara deixem el terme de Sant Bartomeu del Grau i entrem en el de Gurb. Precisament en aquest collet, a mà esquerra, hi la el mas de Comaverda; la primera casa que trobem pertanyent al terme de Gurb i parròquia de Sant Julià Sassorba. La pista segueix el Serrat de les Corts en el seu camí cap a migdia. A mà dreta tenim la gran massa verda dels boscos, mentre que a l'esquerra hi ha algun gran camp. Les vistes cap a llevant s'ens amplien enormement. Poc a poc, el camí comença a davallar per sota el Serrat del Coll, que ens queda a mà dreta.\nMirant cap al nord veiem els Cingles de la Muntanyeta amb el veïnat del Roc Llarg al seu extrem. Més cap al nord-est es dibuixa la silueta dels cims del Cabrerès per sobre la boira matinal de la Plana de Vic.\nAvancem una mica més. Cap al nord arribem a distingir el Puigsacalm, la Serra de Curull i fins i tot intuir el Forat Micó. Cap al migdia, i amb l'ajuda del teleobjectiu, obtenim les siluetes de Sant Sebastià, santuari situat al municipi de Vic que va ser construït al segle XVII amb motiu d'una pesta i en el que tingué lloc la conjura dels vigatans durant la guerra de Felip; i més al fons el Turó de Tagamanent. Continuem baixant i, cada vegada més, anem quedant enclotats dins la massa boscosa que ens envolta. Per un costat tenim la Costa del Coll i per l'altre la vall del Torrent de sant Julià.\nAl cap d'una estona arribem a un trencall, la pista asfaltada continua de front cap a Sant Julià Sassorba. Aquí trobem senyals del PR-C 41, el sender de Gurb. Nosaltres fem un gir de 360° i seguim baixant pel vial de l'esquerra, aquest sense asfaltar, i seguint els senyals groc i blancs del petit recorregut. Un parell de revolts més endavant, deixem a la dreta el camí d'accés al mas El Coll que veiem amagat entre la vegetació. Tot seguit sortim de la zona boscosa i apareix un gran pla, el Pla de la Cervera, format majoritàriament per camps de conreu.\nLa pista creua el pla ben bé pel mig. Al cap de poc arribem al punt més baix de la caminada d'avui, 698 m.a. just a la capçalera del Torrent de Sant Julià i cruïlla de camins. Per l'esquerra i travessant el Pla de la vinya, surt el camí que porta a la masia El Borrelló, mentre que per la dreta un vial s'acosta a una granja propera. Des d'aquí la visual al mas El Coll està més neta de vegetació i podem fotografiar-lo.\nEl Coll està situat en la collada que formen el Serrat del Coll, a l'oest, i el Serrat del Portell a l'est, i que uneix de forma natural els dos altiplans que constitueixen la parròquia de Sant Julià Sassorba. Es tracta d'una masia de dimensions mitjanes, constituïda per planta baixa i un pis i diverses estructures adossades al seu voltant. La façana principal, orientada al sud-est, conté un portal d'arc de mig punt adovellat amb pedra treballada i una finestra petita a cada costat. Al primer pis hi ha tres finestres emmarcades amb pedra treballada. De l'antiga lliça o pati només veiem els dos portals emmarcats amb llinda de fusta i adossats a les dues cantonades de la façana. Destaca a la façana del nord-est una cisterna de planta semicircular adossada a la casa. La cisterna arriba fins al nivell del primer pis, de manera que la teulada de la cisterna és la continuació de la teulada principal.\nSeguim per la pista principal que comença a enfilar-se per sobre les naus d'una granja propera. No tardem gaire en arribar a un dipòsit d'aigua. La mica d'alçada que hem guanyat, ens permet veure cap al sud-oest el campanar de sant Julià Sassorba.\nSANT JULIÀ SASSSORBA\nSant Julià és la parròquia més enlairada del terme de Gurb (786 m.a.), i comprèn el sector més muntanyós i despoblat. El 1091 es va consagrar l'església romànica de la que en resta una bona part de la nau i el campanar. L'any 1993 es va restaurar el campanar, quedant descobertes les finestres originals, als quatre costats, senzilles al primer pis i geminades al segon i tercer. Després de més de nou-cents anys l’església de Sant Julià Sassorba amb el seu campanar romànic destaca enmig d'un entorn privilegiat.\nEns expliquen que aquest gran dipòsit de formigó, que tenim a mà dreta, està construït sobre l'espai de l'antiga masia d'El Borrell. Malgrat això encara es poden veure diversos murs a banda i banda de la pista forestal. Continuem endavant i arribem a les instal·lacions de la Granja del Borrell. Aleshores deixem la pista i ens enfilem pel Serrat del Portell, seguint un corriol a l'esquerra tot fent drecera, fins el Racó de l'Arc. A poc a poc, per dins de l'atapeït bosc i sense deixar els senyals del sender de Gurb, arribem al Camp Gran del Portell. El recorrem pel seu límit nord fins a entrar a la Baga del Portell en que prenem la direcció nord.\nA partir d'aquest punt comencem a visualitzar el Turó de la Creu de Gurb, amb la senyera, la taula d'orientació i la creu envoltada per un gran estel nadalenc. La pista comença a baixar per la boscosa Baga del Portell revoltant la capçalera del Rec de l'Esperança. Més endavant arribem a una bifurcació. Per l'esquerra la pista continua cap al veïnat de Vespella; per la dreta baixa cap a la masia Els Plans. Nosaltres continuem de front per la pista que comença a pujar suaument. Després de deixar un camp a la dreta, passem per sota el Puig del Portell de 836 m.a. Al cap de poc arribem a un petit coll sobre la Costa del Mig.\nDe nou davant nostre, ja veiem molt més proper el Turó de la Creu de Gurb. A continuació el sender baixa una mica fins arribar al Coll de la Creu de Gurb. Aquí el PR-C 41 continua per l'esquerra, baixant per una zona de margues, fins a l'ermita de Sant Roc. Des del coll tenim una bona perspectiva sobre les margues i el conjunt de Sant Andreu de Gurb.\nEn aquest punt el nostre sender avança de front per poder pujar al Turó del Castell, un mirador immillorable sobre la Plana de Vic. Al cap de poc de la pujada, el sender ens ofereix la possibilitat d'enfilar-nos pel dret i assolí més ràpidament el cim, fent-ho per la banda nord. Els més intrèpids i aventurers prenen aquesta opció.\nL'altra possibilitat es dirigeix cap a la dreta, revoltant el turó per la banda de ponent fins arribar al coll que hi ha a la vessant sud. Aquesta opció facilita una pujada molt més suau. Finalment amb una curta remuntada anem a parar davant mateix de la Creu de Gurb.\nDamunt d'aquest turó hi havia l'antic castell de Gurb que pertanyia a la família de vicaris comtals, que prengueren el nom de terme. En el mateix pla on es trobava el castell hi ha una creu de ferro, col·locada l'any 1900 en motiu de l'Any Sant. Va ser destruïda durant la Guerra Civil i tornada a col·locar l'any 1941. Aquesta creu, que fa més d'un segle que el corona, ha fet que aquest turó també se'l conegui com el Turó de la Creu de Gurb.\nTAULA D'ORIENTACIÓ I SENYERA\nA la banda nord del turó hi ha una senyera i una taula d'orientació que ens permet identificar l'entorn que ens envolta. Alineat amb la taula i la senyera sobresurt nevat, el cim del Puigmal.\nLa taula d'orientació té una placa en el lateral, gravada amb la inscripció: "En commemoració del centenari de la Creu de Gurb. 1 de maig del 2000".\nEL CASTELL DE GURB\nDe l'antic Castell medieval només queden algunes restes disperses en el pla més elevat del turó, però la seva importància històrica va ser molt gran perquè ell era qui donava cohesió i unitat al gran terme de Gurb i al de Sant Bartomeu del Grau. Era un castell termenal, per lo qual estava habitat per guardians i defensat pels homes del terme, que havien de fer vigilància per torns en èpoques de perills i defensar-lo o refugiar-s'hi en cas de guerra. El castell ocupava el cim del turó i estava format per una torre central, uns murs que l'envoltaven, una cisterna, la capella i segurament altres cambres per a aixopluc dels que el vigilaven. Actualment, malgrat la terra i l'herba que ho cobreixen, encara podem veure alguns murs de pedres, disposades en filades regulars, una estructura de planta circular, una fossa i part d'una torre.\nELS PESSEBRES DEL TURÓ DE LA LA CREU DE GURB 2012\nAquesta caminada, que fan anualment els amics de Sant Bartomeu del Grau, té com a motivació principal pujar fins el turó, per veure els nombrosos pessebres que s'hi col·loquen durant les festes nadalenques. Hem de reconèixer que aquesta tradició de posar pessebres a les muntanyes, ha reeixit per acabar quedant-se entre nosaltres.\nAprofitem l'esplèndid lloc per esmorzar. Mentre ho fem un paramotor (parapent motoritzat) ens sobrevola i ens saluda. Avui és un dia ple de sorpreses. També veiem que ha fet cim un falconer amb un aligot. No sabem si ha pujat per practicar l'antic art de la falconeria. Ens hi acostem a veure'l, doncs sempre ens ha encuriosit aquesta tècnica de cacera.\nDesprés de deixar el falconer amb la seva au rapinyaire, aprofitem per gaudir de les vistes que envolten el turó. El turó forma part dels primers contraforts que separen la Plana de Vic de l'altiplà que s'aixeca a l'oest. La seva alçada el converteix en una talaia amb grans vistes sobre la part central de la Plana de Vic, i també sobre els quatre punts cardinals. Començant pel nord-oest veiem les cases de sobre la Costa de Sant Bartomeu, i al seu darrere el massís del Pedraforca i el Comabona.\nA la seva dreta hi ha la Serra del Cadí. Aquesta és una serra que s'estén en direcció oest-est des del Pedraforca fins al Moixeró i la Tosa d'Alp. Encara podem observar algunes restes de la neu caiguda recentment.\nSeguint la direcció de les agulles del rellotge, a continuació distingim la Serra del Moixeró amb la Tosa d'Alp i el Puigllansada. Pel fet que al capdamunt de la Tosa hi conflueixen els termes de quatre municipis (Alp, Urús, Das i Bagà) la seva punta també es coneix com a Pedró dels Quatre Batlles.\nFinalment, i en línia recte amb el nord, apareix la inconfusible silueta del Puigmal, el més alt dels cims que configuren l'anomenada Gran Olla, que rodeja la vall de Núria. Al seu voltant s'estenen les serres del Pirineu de Núria amb el Pic de Noucreus, Finestrelles...\nDesprés d'una bona estona contemplant aquestes vistes, toca pensar en la tornada. Abans però, els Amics del Club Esportiu Miraboira ens fan una fotografia de grup recordatòria de la pujada del 2012.\nEns posem en marxa retornant al Coll de la Creu de Gurb pel camí pel que hem pujat. De moment anem seguint el mateix recorregut que a l'anada i per tant els senyals del PR-C 41, el sender de Gurb, ara en direcció a Sant Julià Sassorba. El camí ample que seguim marxa a la dreta vorejant un camp, i canvia de vessant. Poc després trobem una tanca de filat.\nArribem de nou a la granja de bestiar d'El Borrell, al fons veiem Sant Julià Sassorba. Anem baixant pel costat d'una tanca de filat. Amb la llum més càlida de finals del matí observem els animals mentre mengen.\nA continuació acabem de baixar. Passem una porta de filat i agafem el camí ample de la dreta. Finalment la pista arriba de nou a la cruïlla del camí que va de Sant Bartomeu del Grau a Sant Julià Sassorba, seguim cap a la dreta deixant el PR-C 41 que continua cap a Sant Julià. Ara tocar pujar la Costa del Coll.\nTal com hem fet al matí, en arribar a la part alta de la Costa, al coll que separa el Serrat de les Corts, del Serrat del Coll, ens aturem a recuperar l'alè. Aprofitem la millora de les condiciones lluminoses per fer noves fotografies. A llevant i sota nostra, s'estén la plana de Vespella amb l'ermita de Sant Cristòfol i amb el fons presidit per les muntanyes de Cabrera. Mirant enrere podem observar part de l'itinerari seguit, centrat en els plans de la Cervera i de la Vinya. Reemprenem el camí passant de nou pel costat del mas de Comaverda i entrant novament al terme de Sant Bartomeu del Grau. Al cap de poc arribem a la carretera de Sant Bartomeu. En aquest punt farem una variació respecte a l'itinerari seguit al matí. Una vegada reagrupats tots els caminants, seguim la carretera, en direcció a Sant Bartomeu del Grau, durant un breu tram. Tot seguit ens enfilem, travessant diverses feixes, per un corriol a mà dreta en direcció a la cinglera. Anem pujant cap al nord vers el Puig Cornador de 887 m.a. A la dreta tenim la cinglera i a l'esquerra, a sota nostre, una bassa d'aigua. A mida que ens enlairem les panoràmiques vers el sud milloren en perspectiva.\nFinalment, després d'un darrer esforç per salvar l'última pujada, més dreta que les anteriors, arribem al pla del Puig Cornador.\nLa pujada a valgut la pena. Les vistes tornen a ser extraordinàries. Comencem per veure ja molt properes les cases de Sant Bartomeu del Grau. Darrere seu presidint-ho tot el Puigmal. Més a ponent i ajudants per la tècnica fotogràfica, ens apropem al Pedraforca.\nContinuem el nostre recorregut panoràmic, ara més cap al nord-est i per sobre el veïnat del Roc Llarg, sobresurten els cims del Puig Cubell i del Puigsacalm ja en terres garrotxines. A la dreta i sota la cinglera s'estén la Plana de Vic.\nAbocats a la cinglera veiem, cap a llevant, sota els nostres peus la Plana de Vic en la que distingim el Santuari de la Mare de Déu de la Gleva, l'ermita de Santa Cecília de Voltregà, la població de Manlleu i al fons, presidint l'horitzó, les serres de Cabrera.\nCap al sud-est i ajudats pel zoom de la càmera, ens aproximem a la bonica església de Sant Cristòfol de Vespella. L'actual església datada al 1759, substituí una antiga ermita de pedra situada dalt d'un serrat davant mateix de l'església actual. El seu campanar és esvelt i consta d'una torre quadrada amb una teulada aguda a quatre vessants.\nUna mica més cap al sud-est ens apareix el Montseny. Entre les Agudes i nosaltres, en línia pràcticament recta, amb prou feines es distingeix el Turó de la Creu de Gurb. Més cap al sud veiem una altra línia imaginària interessant. La que formen visualment les esglésies de Sant Julià Sassorba, Sant Sebastià de Vic i Santa Maria de Tagamanent.\nCap a ponent tenim una altra de les vistes meravelloses que ens ensenya aquesta caminada: el rocam grandiós dels Rasos de Peguera i la Serra d'Ensija. A part dels cims de la Torreta, el Pedró i la Creu de Ferro, distingim la Roca d'Auró i el Cogulló d'Estela. Vistos de lluny tant la Roca d’Auró com el seu veí el Cogulló d’Estela, són com petits cervins, de formes elegants, amb cimeres rocalloses i més o menys piramidals.\nDesprés d'extasiar-nos amb les vistes, prosseguim el darrer tram de la caminada avançant pel costat d'un camp en direcció nord. D'aquesta manera enllacem amb els carrers de la zona de la Serra, que en poca estona ens condueixen fins la carretera. Ara tant sols queden quatre passes per arribar de nou al punt de sortida.\nCAMINADA POPULAR DE SANT BARTOMEU DEL GRAU A LA CREU DE GURB\nParaules clau: OSONA , SANT BARTOMEU DEL GRAU


ELS INDIS I VAQUERS 2013-2014: octubre 2013\nDemà celebrarem Tots Sants a l'escola i menjarem bunyols tots junts. Us deixo la cançó i la recepta per si voleu cantar i fer bunyols a casa!\nPublicado por Patri en 16:31:00 No hay comentarios:\nAquesta setmana hem duit a l'escola fruits de la tardor per obervar-los i després dibuixar-los. Cada fillet va explicar com era el seu fruit i en quines coses es podia fixar per dibuixar-lo igual. Han quedat molt xulos! Teníem caquis, magranes, mandarines, taronges, castanyes, anous, ametlles, avellanes, carabasses, peres....\nPublicado por Patri en 20:37:00 No hay comentarios:\nPer fi tenim pissarra digital a la nostra classe!!!!Ens agrada molt aprendre coses a través d'ella. L'altre dia vam estar treballant conjunts de nombres.\nPublicado por Patri en 17:31:00 No hay comentarios:\nJa hem iniciat el curs 2013-2014. Aquest any som els mes grossos del parvulari, ja estem a P5 i com cada any, ja tenim nom de la classe; ELS INDIS I VAQUERS!!!\nDurant les primeres setmanes d'escola vam pensar quin nom de la classe podríem ser. Cada fillet i filleta va pensar quin nom li agradaria ser i va exposar-ho davant tota la classe. Quan tots els fillets/es van tenir presentada la seva proposta vam iniciar les votacions.\nPodíem ser la classe dels cuiners, ballarines,indis, vaquers, taurons, exploradors, playmobil, spiderman, mariners, princeses...Finalment vam decidir que seríem la classe dels indis i vaquers perquè podríem aprendre quines coses mengen, com van a fer sa compra, on viuen, quins animals estan amb ells...i perqué fins i tot podríem fer una tenda de campanya a la classe!!\nPublicado por Patri en 17:16:00 No hay comentarios:\nDemà celebrarem Tots Sants a l'escola i menjarem b...


La Policia Local de Mataró engega una campanya de trànsit per protegir la seguretat dels vianants | La Clau - Revista gratuïta del Maresme\nLa Policia Local de Mataró engega una campanya de trànsit per protegir la seguretat dels vianants\nLa campanya, coordinada amb el Servei Català de Trànsit, es durà a terme durant aquesta setmana\nDes d’avui i fins al 18 de març, la Policia Local duu a terme una campanya coordinada amb el Servei Català del Trànsit (SCT) que té per objectiu protegir la seguretat dels vianants, l’element més feble de la mobilitat.\nEs posarà especial cura en vigilar les conductes antireglamentàries dels conductors dels diferents tipus de vehicles, també els de mobilitat personal (VMP), que posin en perill la integritat dels vianants.\nEs realitzaran controls per lluitar contra la indisciplina de no respectar semàfors ni passos de vianants, i també es faran controls preventius dels creuaments incorrectes per part dels vianants. Aquesta campanya és una de les campanyes coordinades pel SCT en què participa la Policia Local.\nSegons dades fetes públiques en l’última Junta Local de Seguretat, dels 385 accidents de trànsit que hi va haver durant el 2021 a Mataró, 71 van ser atropellaments (1 va ser mortal, 6 greus i 64 lleus).\nLa Rua tornarà a ser l’acte central de les activitats del Carnestoltes 2022 de Mataró


Cròniques Júnior femení: CB Blanes 66 - B.Vilafant 41 / CE Palamós 57 - B.Vilafant 75\nSóc un mal exemple, no faig els deures. Tenia una crònica pendent. Però em va perfecte, dos partits amb resultat totalment oposats, són tan diferents?\nÉs evident que les altres també juguen, però em vull centrar en el nostre equip. Per mi no són partits tan diferents, ara en un vam tenir encert i l'altre no.\nEn els dos partits hem tingut CARÀCTER, ACTITUD, no deixem de lluitar en tot el partit i això és molt més complicat quan es perd que quan es guanya. Heu fet el més difícil, la resta ja vindrà.\nAprofitant que estem a la meitat de la primera volta, farem un 1x1. Tradició iniciada per el gran Xavi Jaén que avui fa anys.\nNúria C. - SPRINTER- disciplinada i treballadora, sempre suma. En tots els partits hi ha un moment en què aguanta l'equip amb els seus punts. Però també hi ha un moment que desconnecta. Segur que anirà a més.\nPaula - BALLARINA - en atac interpreta el ball del cignes amb gran elegància, ara falta que en defensa entengui que volem rock dur. Està en camí, ja comença treure el geni.\nClara - IMMUTABLE FACE - darrera aquesta fatxada, hi ha una jugadora imprescindible. Juga per tot, defensa en totes les posicions i sempre compleix. Encara no entenc com no es mareja amb els canvis que li fem durant tots els partits. Quan creixi una mica més en atac serà la jugadora total.\nBerta - MUR - veure com defensa és un plaer, en una tasca tan desagraïda ella sobresurt i això per un entrenador sempre és important. Només li falta no capficar-se en l'atac, quan juga tranquil·la anota, quan es capfica baixa en atac i en defensa, l'equip no s'ho pot permetre.\nAina V. - ROBOCOP- esperem que el genoll mecànic aguanti. Una lesió no ens ha permès gaudir d'ella, ara amb dos partits ja hem vist el que pot aportar. Ara només falta que agafi ritme.\nEmma - REGGETON- cor, passió, intensitat ...... El seu joc és així, en positiu i en negatiu. Ara només falta que centri el cap a la pista, o no!!!!! Podria fallar menys entrades.\nNúria G. - JA JA SHOW - la rialla de l'equip. Si riu el partit va bé, si no malament. És més bona del que es pensa. El seu problema és que pensa massa. Bàsica per l'equip en atac i en defensa.\nClàudia - SLOW - el fitxatge de l'estiu. Ella sempre va fent xino-xano. Ara ja aporta molt, però quan pugi una marxa més serà imparable, us ho asseguro.\nAina A. - DIRECTORA - marca el tempo del partit. Jo crec que és la més llesta, sempre que li explico alguna cosa fa que sí amb el cap (vol dir que m'entén, no?). Ha fet un pas endavant molt important, que no quedi aquí i segueixi avançant.\nMarçal - HANIBAL MALLART- només pot portar el nom del millor estratega de la història. Respira bàsquet, ell és el pensador i ideòleg d'aquest equip.\nFelicitats a totes per la primera volta i per fer-me gaudir d'aquest esport.


Ski Lodge Engelberg Engelberg Suïssa - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nErlenweg 36, Engelberg Centre, Engelberg, Suïssa - Veure al mapa\nSi el que està buscant és per un hotel ben situat a Engelberg, no busqui més enllà de Ski Lodge Engelberg. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Els visitants d'aquest hotel, poden gaudir d'anar a les atraccions més importants de la ciutat: Monasteri Benedictí, Show Cheese Dairy, Club de Golf Engelberg-Titlis.\nSki Lodge Engelberg també ofereix moltes instal.lacions per enriquir la seva estada a Engelberg. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos magatzem d'equipatge, transport hotel/aeroport, instal·lacions per a reunions i banquets , habitació familiar, restaurant.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb calefacció, aparell de televisió LCD/pantalla de plasma, TV satèl•lit/cable, articles de tocador, plat de dutxa a cada habitació. L'hotel compta amb una llista completa de comoditats, com bany, sauna, camp de golf (a 3 km), esquí, pesca. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Engelberg, el Ski Lodge Engelberg és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.\nTots els tipus de viatgers (144) Parelles (42) Viatgers en solitari (24) Famílies amb infants petits (19) Famílies amb infants grans (12) Grups (46)


7 coses que has de saber sobre els ciberatacs en salut\nEscrit per Xavier Olba 11 juliol, 2017 No hi ha comentaris\nEl passat 20 de juny de 2017, vaig tenir l’oportunitat de participar en la taula rodona que va organitzar AON sobre la ciberseguretat en els sistemes d’informació de les companyies de salut.\nA través de les següents paraules vull compartir tot el que vaig aprendre sobre un tema al qual sempre he estat ‘amenaçat’ però en el qual no havia tingut l’oportunitat d’aprofundir.\nEl primer que m’agradaria destacar és la composició dels membres de la taula rodona que demostra la importància de sumar experiències diverses al voltant d’un tema. La taula la conformàvem un expert en la digitalització de la salut, un advocat de Garrigues per conèixer la responsabilitat legal dels potencials ciberatacs i una experta en assegurances que assegura tots aquests riscos.\nEl segon és que el sector de la salut és un dels sectors més atractius per a rebre ciberatacs. Per què? Perquè al digitalitzar la gestió de la salut, s’estan generant milions de dades i les estem convertint en coneixement. I moltes d’aquestes dades són molt valuosos perquè o bé, són de caràcter personal, o bé, són de caràcter empresarial.\nEl tercer és que avui m’han convençut del risc i, sobretot, de l’impacte que pot tenir un ciberatac per a les companyies de salut. Per als que crèiem que aquest tema no va amb nosaltres, només recordeu que Bayer es va veure perjudicada pel virus Wanacry el passat maig de 2017, com li va passar a moltes altres organitzacions. Estem exposats al fet que ciberdelinqüents puguin robar-nos la nostra intimitat professional, la nostra propietat intel·lectual o descobrir secrets professionals. Aquests ciberatacs poden ser d’origen digital (bretxa digital) o offline pel robatori o la pèrdua de dispositius digitals (com smartphones, portàtils o tablets).\nA més a Espanya som el tercer país en el rànquing pel nombre de ciberatacs amb un creixement del + 400% en l’últim any. La companyia de programari antivirus, McAffe en un estudi de l’any 2016 quantificava que el cost mundial dels cibercrims va costar uns 445 bilions d’euros.\nEl quart missatge és què entenem per un ciberatac. Es tracta de qualsevol praxi on un ciberdelinqüent pot descobrir una bretxa digital que posi en risc la privacitat de les dades atacant les infraestructures de les empreses que gestionen dades de salut. I aquests atacs tenen un doble objectiu:\n1. Accedir a informació rellevant com informació sobre desenvolupament de nous medicaments, coneixement sobre patents de nous serveis de salut o descobrir plans estratègics de negoci del futur.\n2. Diners: 3 potencials impactes econòmics:\ndemanar rescat a l’organització segrestada perquè a canvi de diners ens tornin l’ús adequat dels sistemes d’informació afectats i no revelin la informació segrestada.\nimpacte en la reputació de l’organitzada atacada.\nindemnització per revelació d’informació + cost en reputació + costos d’interrupció d’un sistema informàtic.\nEl cinquè missatge és l’impacte que tenen aquests ciberatacs. No només afecten a l’accés a la informació d’aquestes dades, sinó que afecta principalment al funcionament normal dels sistemes d’informació afectats. Això vol dir que la tecnologia sanitària pot deixar de funcionar de forma adequada i, per tant, això genera un alt risc per a la salut dels pacients.\nLa sisena conclusió és que perquè no siguem objecte d’un ciberatac hem de ser proactius i protegir els nostres sistemes d’informació i la nostra gent. Per a això, totes les organitzacions haurien de posar plans de prevenció de delictes (a manera d’escut penal), un programa de compliment normatiu del que poden o no fer els empleats i la contractació de ciberassegurances que ens protegeixin del cost del ciberatac.\nIgualment, hem de tenir molt en compte com gestionem determinats actius corporatius que poden ser el vehicle per a aquests ciberatacs. Per exemple, hem de cuidar el correu electrònic corporatiu i l’ús que fan els nostres empleats, o les tecnologies mòbils per teletreballar o els serveis wifi que oferim als clients.\nI el setè i últim aprenentatge que m’emporto a la meva motxilla d’aquesta taula rodona és que les autoritats estan adoptant mesures per minimitzar els riscos que les organitzacions pateixin ciberatacs. Així, al maig de 2018, entra en vigor un nou Reglament Europeu per a la protecció de dades, en què, sinó es compleixen determinats requisits, les organitzacions amb bretxes digitals poden rebre altes multes de fins als 20 Milions d’Euros o el 4% de seva facturació.\nNo puc acabar sense abans tornar a insistir que els ciberatacs ara mateix són un dels nostres principals riscos de totes les organitzacions que treballem amb dades de salut i que hem no només conscienciar-nos de protegir-nos, sinó de posar mesures que minimitzen el risc.\nEtiquetas:ciberatacs en salut salut


A dues passes del Campionat\n29 oct 15 A l'Elisenda i en Drac els manquen dues mànegues d'agility per classificar-se pel Campionat d'Espanya. Ni que van fer podi no van aconseguir-ne ni una. Serà a la propera!\nDes que la Gamma es va lesionar i tenim a la Sacha embarassada, en Drac està molt solet a Grau III.\nAquest cap de setmana al Maresmeen Drac i l'Elisenda venien amb ganes de treure's de sobre els dos últims agilitys que els falten per classificar-se pel campionat d'Espanya però potser pressionar-se no ha sigut el millor i no n'han aconseguit cap.\nDissabte, van començar molt desconcentrats i van fer una pista molt ,equivocant-se en molts punts i sense connexió guia-gos. El jumping va ser molt divertit i ràpid però l'Elisenda va marcar un rera que no era i es van eliminar.\nDiumenge, van començar amb moltes ganes l'agility però van fer falta a la baixada de la passarel·la, perdent l'esperat agility i desprès al jumping van fer un zero molt maco que els va permetre estar en el podi de Grau III en tercera posició, fent el seu 14è punt per equips. Si es classifiquen 2 cops per equips, podrien participar dos cops al campionat d'Espanya?


La Comunitat registrarà este diumenge ruixats dispersos que poden anar acompanyats de tempesta i la temperatura baixarà\nEl risc d'incendis forestals és elevat a la província d'Alacant i gran part de València\nLa Comunitat Valenciana registrarà ruixats dispersos en les hores centrals d’este diumenge, acompanyats de fang i ocasionalment de tempesta, mentre que les temperatures experimentaran un lleuger descens en general, segons la predicció de Aemet.\nPredominen els cels pocs nuvolosos durant les primeres hores del dia, amb nuvolositat d’evolució, sobretot en la meitat nord, que donarà lloc a ruixats dispersos en les hores centrals. No es descarten tempestes de forma aïllada en zones de muntanya de la meitat sud.\nA més, els termòmetres registraran un lleuger descens, excepte les màximes en l’extrem sud d’Alacant, que pujaran. Així, en esta província, Oriola espera aconseguir els 38 graus i no baixar dels 21. Elx arribarà als 35 graus, amb la mateixa mínima. A Dénia, Alacant i Alcoi les màximes oscil·len entre els 32 i 30 graus.\nAixí mateix, a Castelló la màxima serà de 31 graus i la mínima de 22. Morella no espera aconseguir els 30 graus, amb termòmetres que oscil·laran entre els 27 i 17. La Vall d’Uixó i Vinaròs veuran com el mercuri arriba als 30 graus, i les seues mínimes seran de 20 i 22 graus, respectivament.\nD’altra banda, bufarà un vent variable fluix amb brises, que tendirà a nord-oest moderat a la vesprada a l’interior nord de Castelló. A més, el risc d’incendis forestals és elevat a la província d’Alacant i gran part de València, ha informat el 112.


// 13.03.2020 - 25.07.2020 / Sala COOL\nEl Museu de la Universitat d'Alacant presenta una exposició dedicada a l'artista madrilenya Agar Blasco; un recorregut que arreplega 30 anys de creació artística a través d'una selecció de les seues obres més representatives.\n“Agar Blasco. Metàfores arquitectòniques” representa un alt en el camí en el qual l'artista realitza un exercici de memòria personal i artística. L'exposició destaca principalment la seua producció escultòrica en la qual combina obres de ferro de gran format, al costat d'altres de menor grandària d'alumini, ferro, bronze o ceràmica. La mostra es completa amb dibuixos i pintures amb fortes connotacions arquitectòniques, i amb una interessant col·lecció de petites maquetes realitzades com a estudis previs per a escultures.\nLes obres d'Agar Blasco estableixen un diàleg entre la matèria i el buit mitjançant la representació d'arquitectures impossibles. Espais oberts o tancats, a vegades laberíntics, amb passadissos, torres, arcs, portes o escales que en aparença no condueixen a cap lloc, però que formen part de la seua experiència vital. Agar pretén provocar un canvi en la mirada de l'espectador/a, que veja l'espai buit tant com l'obra, al mateix temps que ens trasllada a un món oníric al qual s'arriba traspassant els límits de la matèria.


Compromís per Puçol lamenta que PURP arribe a un acord de govern amb el PP, C’s i Vox | Valencia Extra\nCompromís per Puçol lamenta que “10 dies després de les eleccions sense notícies del PSOE provoquen que PURP arribe a un acord de govern amb el PP, C’s i Vox”. El partit polític ha llançat aquest comunicat:\n“No es pot començar la casa per la teulada. L’estratègia del PSOE per a formar un govern progressista en Puçol ha sigut lamentable. Deu dies després de les eleccions, i per primera vegada, és quan el PSOE telefona a Compromís per Puçol per a mantenir una primera reunió i intentar aproximar postures. Mentrestant el PP ja s’havia reunit dues vegades amb PURP per avançar en un acord per a formar govern amb Vox i C’s.”\n“El divendres dia 7 de juny es va celebrar la primera reunió entre PSOE i Compromís per Puçol, i la primera i única condició que posà el PSOE damunt la taula, per a començar a negociar i arribar a un acord, va ser que l’alcaldia fora per a ells els quatre anys.”\n“Després de la mala experiència viscuda els dos últims anys de govern amb els socialistes, Compromís per Puçol exigírem, des del primer moment, que calia parlar primer del què, del com i del quan per a governar el nostre ajuntament.”\n“És més, davant la contínua insistència per part del PSOE perquè els donàrem els quatre anys d’alcaldia, Compromís per Puçol estigué a punt d’alçar-se i d’abandonar la reunió.”\n“Després s’han produït dues reunions més, les quals serviren per a fixar les regles del joc i marcar les prioritats, davant un hipotètic govern de PSOE, Compromís per Puçol i PURP.”\n“És abans de la tercera reunió quan Compromís decideix mantenir una reunió amb PURP per conéixer de primera mà les seues condicions per a recolzar el futur govern, manifestant-nos que no havien rebut cap notícia del PSOE fins a eixe dia. És per això que havien anat avançant i ja tenien prou enllestit un acord amb el PP, C’s i Vox, i que arribats a haver de recolzar un possible govern amb PSOE i Compromís com a socis, no tenien gens clar que l’alcaldia fora per als socialistes, per haver-los enganyat al no complir cap acord del pacte “ocult” signat amb l’anterior alcaldessa socialista i per la pèssima gestió en les urbanitzacions per l’actual cap de llista del PSOE, Ana Maria Gómez Pimpollo com regidora d’Urbanisme.”\n“En la tercera reunió, Compromís per Puçol transmetérem al PSOE que no estava gens clar que PURP recolzara el nostre pacte. El PSOE tornà a insistir, una i una altra vegada, en què si nosaltres signàvem un preacord, ells aconseguirien el vot de PURP, però que calia signar sí o sí el preacord en aquesta reunió, pel qual Compromís per Puçol es comprometia a donar-li l’alcaldia als socialistes.”\n“Compromís per Puçol ens negàrem a signar aquest preacord i sol·licitàrem que PURP acudira també a la pròxima reunió i que aclarira la seua postura i les seues exigències per a formar part del possible govern entre Compromís i el PSOE, i aleshores és quan Compromís per Puçol signaria l’acord de govern.”\n“Aquest va ser el detonant pel qual el PSOE donà per trencades les negociacions. Que ara el PSOE vulga responsabilitzar a Compromís per Puçol de la seua lamentable estratègia i de la forma de portar la negociació, és simplement faltar a la veritat, com solen fer habitualment. I com sempre, tirant-li la culpa a Compromís.”\n“Els socialistes han obviat des del principi que per a formar un govern sòlid era importantíssim comptar amb el vot de PURP donat que no teníem la majoria absoluta. Si no saben el motiu pel qual PURP no confia en ells, que s’ho facen mirar.”\n“Des de Compromís per Puçol manifestem que en la pròxima legislatura farem una oposició constructiva i sempre posant per damunt de tot, el nostre poble, Puçol.”


terraza archivos - Teixits Es Tren\n25,00 € IVA Incluido /m\n14,00 € IVA Incluido m\n25,00 € IVA Incluido m\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 271\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 263\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 249\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 251\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 253\nLona acrílica rayas 3,20 ref. 269\nCualquier Tipo de telaLona toldo\nCualquier ComposiciónAcrílico 100%


Albiol respon a Torra que Rajoy no va a negociar «com es trosseja Espanya»\nAlbiol reclama a Cs que faci «un sacrifici» per posar en marxa la legislatura\nEl president del PPC, Xavier García Albiol.\n«Està a la seva mà que l'autogovern de Catalunya no s'hagi de tornar a intervenir», ha advertit el líder del PPC\nActualitzada 14/05/2018 a les 14:36\nEl líder del PPC en el Parlament, Xavier García Albiol, ha advertit al candidat de JxCat a la investidura, Quim Torra, que el president del Govern, Mariano Rajoy, no es va asseure a negociar «com es trosseja Espanya», després que Torra hagi tornat a apel·lar al diàleg en el seu discurs d'avui.\nEn la seva intervenció des del faristol del Parlament, en el ple de la investidura catalana, Albiol ha assenyalat que Torra ha evidenciat «que el govern de Catalunya estarà en mans d'un home decidit a convertir en invisibles» a tots aquells catalans que no pensen com ell, que diu que som «forasters».\n«Està a la seva mà que l'autogovern de Catalunya no s'hagi de tornar a intervenir», ha advertit el dirigent popular, que s'ha preguntat per què Torra no planteja una reforma «que pugui tenir encaix en el marc legal».\nAixí mateix, ha sostingut davant Torra que «seria millor que se sent a parlar del que de debò preocupa als catalans», i li ha retret que en la seva intervenció d'avui s'hagi limitat a llegir «el programa electoral de Junts per Catalunya».\nPer a Albiol, «és evident» que el candidat de Junts per Catalunya a la presidència de la Generalitat «vol seguir instal·lat en el conflicte» i que, per contra, són «molts més» els catalans que aposten per la «sensatesa».\nEl president del Govern, Mariano Rajoy, ha ofert avui «enteniment» a Quim Torra una vegada que sigui investit president de la Generalitat, però li ha avisat que va a garantir que a tot moment compleixi la llei i la Constitució.\n«Si el president Tarradellas aixequés el cap i veiés que la presidència de la Generalitat passa a ser ocupada per algú que no es reconeix com el legítim president, no es reposaria de l'esglai i de la vergonya», ha apuntat.\nAlbiol ha arremès de forma breu contra la líder de l'oposició, Inés Arrimadas (Cs), que en el seu discurs ha criticat al Govern central per no recórrer el vot delegat de Carles Puigdemont i de Toni Comín, vots determinants perquè la investidura de Quim Torra tiri endavant.\n«Jo no vaig a contestar als atacs al Govern d'Espanya perquè vostè no és el meu rival. El meu rival és l'independentisme», ha replicat a la líder de la formació taronja.\nSobre que la CUP hagi decidit facilitar la investidura de Quim Torra, Albiol ha considerat que es tracta d'un aval que «van a haver de pagar amb una hipoteca tots els catalans».\nComenta el contingut : Albiol respon a Torra que Rajoy no va a negociar «com es trosseja Espanya»


Concursa i guanya – FEC – Federació d'Estalvi de Catalunya\nConcursa i guanya\nJa tenim guanyador del 2n. “Concursa i guanya” de la FEC\nA primers de setembre vàrem publicar una comunicació amb el 2n. “CONCURSA I GUANYA” de la FEC. Preguntàvem: Què proposa que fem la FEC aquest proper 11 de Setembre? La resposta correcta era la c) Participar activament en la Manifestació convocada a la Diagonal de Barcelona. Un any més, la FEC dona suport incondicional a la …\nJa tenim guanyador del 2n. “Concursa i guanya” de la FEC Llegeix més »\nConcursa i guanya! (II): 11-S\nQuè proposa que fem la FEC aquest proper 11 de Setembre? Valora quina és la resposta correcta: a) En tractar-se d’un dia festiu, aprofitar per treballar a casa amb la “tablet” els llistats que han de fer possible assolir les metes volants de “Protecció” i “Vida”. I si queda temps, acabar d’omplir l’agenda d’entrevistes …\nConcursa i guanya! (II): 11-S Llegeix més »\nJa tenim guanyador del 1r. “Concursa i guanya” de la FEC\nA primers de juliol vàrem publicar una comunicació estrenant el “CONCURSA I GUANYA” de la FEC. Preguntàvem: “Per què en un Acord d’abril de 2017 s’ajorna fins el primer trimestre de 2019 la negociació de dos temes de tanta transcendència com la classificació d’oficines i les carreres professionals? La resposta correcta era la c) …\nJa tenim guanyador del 1r. “Concursa i guanya” de la FEC Llegeix més »


Anglo School • PET\nHome > Exàmens oficials Cambridge > PET\nÉs el Nivell B1 del Marc de Referència Europeu per a les Llengües Modernes. Avalua si ets capaç d’utilitzar situacions comunicatives quotidianes tant orals com escrites (com ara llegir llibres de textos senzills i articles, escriure cartes personals senzilles, prendre notes durant una reunió).\nL’examen PET suposa una valuosa qualificació si desitges treballar o estudiar a l’estranger o vols desenvolupar una carrera professional internacional. També és una formació útil per accedir a exàmens superiors com ara FCE (First Certificate in English).\nHi ha dues versions disponibles del PET: PET i PET per a les escoles.\nSaber més sobre el PET\nSaber més sobre el PET for Schools


Prop de 5.900 persones participen a les activitats que va fer el Museu Municipal durant el 2019 - La Veu - Cultura\nProp de 5.900 persones participen a les activitats que va fer el Museu Municipal durant el 2019\nVisita teatralitzada a la Casa de les Aigües.\nLa Casa de les Aigües va ser el principal focus d'atracció de visitants, tant de l'àmbit escolar com del públic general\nProp de 5.900 persones van participar en les activitats que va organitzar el Museu Municipal durant l’any passat per donar a conèixer la història i el patrimoni de Montcada i Reixac. Així es desprén de la memòria d'activitats que ha elaborat aquest organisme, amb seu a la planta baixa de la Casa de la Vila.\nEl complex modernista de La Casa de les Aigües ha estat el principal focus d’atracció, amb més de 4.000 visitants, comptant les visites guiades, les activitats per a les escoles i les portes obertes dels caps de setmana. Durant el 2019 es va oferir 15 visites amb guia convencional, 15 visites teatralitzades amb actors, 10 itineraris pel Rec Comtal –que inclouen una visita al recinte–, dues propostes teatrals de sensibilització per al públic familiar 'Les aventures de la Marina' i 'Contes d'aigua'– i la Diada Modernista del mes de juny. Aquesta programació oberta al públic general va registrar 1.127 assistents.\nPer que fa a les visites escolars, un total de 1.571 alumnes de primària i secundària van passar per la Casa de les Aigües. Gairebé el 67% de l'alumnat prové d'escoles i instituts de fora de Montcada. Una de les activitats més sol·licitades en l'àmbit educatiu és la que combina el recorregut pel complex modernista amb la visita a l'Estació Depuradora d'Aigües Residuals (EDAR) de Montcada. Aquesta proposta l'ofereix l'AMB a tots els centres educatius de Catalunya en el marc d'un programa sobre sostenibilitat i medi ambient. Pel que fa a les persones que visiten el recinte per lliure durant les portes obertes dels caps de setmana, el Museu Municipal n'ha comptabilitzat 1.468.\nLes visites i activitats al jaciment ibèric Les Maleses, l’església de Reixac i al Museu Municipal, també van despertar l’interès del públic, amb més de 1.700 visitants.


Relat "Qui perd paga el beure"\nInici > detall del relat: Qui perd paga el beure\nEls havien aturat en el pitjor moment de tots. Era evident que acostar-se a la lluna sense ser detectat resultava impossible, però també era evident que amb uns pocs contactes de certa qualitat, i untant bé a qui calia untar, les mirades es giraven cap als estels i les preguntes es tornaven ocioses. Per desgracia, de tant en tant algú esdevenia ambiciós fent que el negoci es tornés temerari.\n-I així, doncs, no ens deixareu passar?\nEl to de l'oficial duaner era sec i aspre, sense cap concessió al dubte sobre la fermesa de la seva tossuderia.\n-Però, ho tenim tot en regla! -va dir brandant uns papers que no tenien cap valor.\nEn Carles Llopis era qui més s'hi jugava en tot això. El transbordador estava sota la seva responsabilitat i els seus patrons eren els beneficiaris del contraban. Per tant, si perdia la mercaderia els seus patrons li reclamarien comptes, i si li trobaven, negarien tenir coneixement de les seves activitats fraudulentes. En Carles Llopis era un home que estava molt sol.\n-M'és igual, tu i jo sabem que si et faig una inspecció et caurà un bon paquet.\n-Però és que, deu tones d'aigua! és impossible, no tenim tant, som una empresa modesta.\n-Tu mateix. Si vols que em jugui el càrrec m'hauràs d'oferir una bona compensació. Fes-ho com vulguis, mou fils, pensa.\nEl duaner parlava clar. Coneixia les seves cartes i estava disposat a jugar-les, probablement fart de sotmetre's a la radiació espacial amb la incertesa de saber si aquella mena de plàstic, amb què estava fet el seu vestit, era tan efectiu com deien. En Carles no discutia tant per creure que pogués sortir-ne airós com per guanyar temps. "Pensa" li havia dit, i ell hagués preferit que li digués un preu assumible, no volia el problema, volia la solució. Deu tones d'aigua, un preu inabastable malgrat la producció estandarditzada universal.\nLa idea original de la producció estandarditzada universal havia sorgit cap a l'any dos mil. L'objectiu inicial era descobrir un sistema que permetés l'estalvi i autoabastiment en les estacions espacials o els, llavors somiats, viatges tripulats a Mart, i la base de la solució una idea tan ximple com efectiva: regenerar els propis pixats. De fet, pels volts de l'any dos mil cinc, un equip de capital privat havia desenvolupat un sistema capaç de purificar aigua a partir de l'orina i, fins i tot, ja l'havia arribat a posar a prova en una remota població africana tant necessitada com oblidada; i funcionava. Amb el temps van aconseguir perfeccionar-ho i el sistema va passar de ser un cicle de reciclatge a ser un d'extracció, i seguia funcionant. Funcionava tan bé que de seguida se li van trobar aplicacions immediates. Les multinacionals van treure els seus nens de les fàbriques de pilotes i els van posar a produir aigua. No van trigar a trobar la manera d'augmentar la producció encara que això provoqués algunes baixes al principi, però a ningú semblava importar-li, i aquells a qui els importava no van ser capaços de fer prou soroll, de manera que tot el que van aconseguir fou que desaparegués qualsevol referència a les investigacions inicials de la pàgina web de la N.A.S.A. Vet aquí com mig món va acabar pixant l'aigua que comprava l'altre mig. La senzillesa del procés no fou un obstacle, només va caldre readaptar els mateixos mecanismes que s'havien destinat a perpetuar la dependència del petroli per protegir la vulnerabilitat del sistema i, així, fer-lo prevaldre de la mateixa manera com els hidrocarburs s´havien imposat sobre altres fonts d'energia més ecològiques o econòmiques. Al seu torn, les noves malalties foren acollides amb gran joia pels comptes financers de la indústria farmacèutica.\nL'esguard del duaner no podia ser més dur a través del casc.\n-Espera! -va fer el Carles amb una excitació malaltussa- A la bodega duc...ehem...cinquanta unitats productores d'aigua. En podria perdre vint, i això encara em donaria marge per poder respondre davant el meu cap. -Va fer una pausa per comprovar que el duaner l'escoltava amb atenció-. Conec un parell d'adreces on te'n pagarien prou perquè et puguis retirar.\nA la mirada del duaner va saber que havia tancat un tracte. Qui trobaria a faltar vint "sense papers"?\nUn bon relat, sí senyor.[Ofensiu]\nUnicorn Gris | 05-05-2007 | Valoració: 9\nLes aventures d'aquest primmirat, aquest titella, esclau de les multinacionals i víctima de la policia (per dir-ho tal i com és, i que consti que fan llàstima compassiva sincera, aquesta gent), estan molt ben escrites.\nRealment hi ha petits homes així, petits "Càndids" (per recordar a Voltaire) en el món real. Llàstima que no estiguem en un món més just.\nM'agrada el relat. Felicitats. Salut!\nLlibre | 09-06-2006 | Valoració: 10\nD'entrada, comentar-te que aquest relat l'he trobat en una de les llistes de la pàgina d'inici, i m'ha cridat l'atenció el títol. Potser altres vegades ja l'havia llegit... però ves! Ara disposava de cinc minutets per fer-ne una lectura, i m'hi he posat.\nEl primer paràgraf el trobo efectiu. Amb quatre ratlles ja ens situes, ala lectors, en un món de ficció. Per tant, ja sabem que el que s'esdevindrà, possiblement, s'escaparà de les línies "lògiques" de la nostra societat. És a dir, que obres la nostra ment a acceptar gairebé qualsevol idea.\nMés endavant introdueixes un element que esdevindrà clau: l'aigua. I trobo que ho fas d'una manera tan natural que gairebé ni ens adonem del valor que li estàs atorgant. Perquè l'aigua, tal com la fas jugar, en aquest món és la moneda de canvi.\nEl passatge que ve a continuació, on s'explica el "passat" d'aquesta societat, fa que tot plegat agafi un to de convicció. Que sigui creïble. Perquè un món que té una història darrere, sempre esdevé més creïble, trobo jo.\nI aquí, en aquesta part descriptiva del passat, és on es troba la crítica "amagada" (amagada entre cometes, perquè en realitat no està tan amagada). A banda que el relat guanya un toc d'humor que el fa més interessant (si més no a mi, que m'agrada l'humor com a recurs per fer crítica).\nI podria seguir enumerant aquests paràgrafs... però no em vull allargar més. Només afegir que el relat m'ha agradat força. L'he trobat ben estructurat i divertit. Amb un final ben trobat.\nHumanitzant la producció[Ofensiu]\nEn el futur, malgrat tot l'humanisme teòric que es respira en les grans cimeres europees i del G-7, malgrat els moviments en favor de la igualtat i la solidaritat, només canviarà la forma en que s'explota el tercer món?\nHe trobat interessant, encara que potser excessiva, la teoria que formules i no m'estranyaria que la cosa anés per camins semblants en endavant. Respecte al relat en sí, està ben escrit com sols fer, però al començament, tenint en compte que tu ja saps de què parles per el lector no, costa una mica situar-se, després un ho veu tot més clar (encara que no ho beu tot més clar...)


Jordi Borràs: «Aquest llibre va molt més enllà de l'1 d'octubre» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nJordi Borràs: «Aquest llibre va molt més enllà de l'1 d'octubre»\nEl fotoperiodista va presentar ahir «Dies que duraran anys», a la biblioteca de Santpedor\nylènia morros 05.09.2018 | 23:34\nBorràs, a la dreta, amb l'alcalde, Xavier Codina, a la presentació d'ahir carles serrano\nBorràs, a la dreta, amb l'alcalde, Xavier Codina, a la presentació d'ahir\nLa sala 1 d'Octubre de la biblioteca de Santpedor va aplegar ahir unes 150 persones en la presentació que el fotoperiodista Jordi Borràs va fer del seu llibre Dies que duraran anys, un recull d'imatges i reflexions sobre fets ocorreguts a Catalunya la tardor passada.\nEn la presentació, Borràs va explicar que el llibre va «molt més enllà de l'1 d'octubre» i mostra «una tardor que va començar el 17 d'agost amb una guerra mediàtica contra els Mossos d'Esquadra», arran dels atemptats de Barcelona i Cambrils. El llibre «no només és meu», sinó que compta amb textos de 10 escriptors i les imatges de 10 fotògrafs, va fer palès.\nDels fets que va viure, el fotògraf en va destacar «la solidaritat dels voluntaris», i demana que es recuperi «la unitat» que va fer possible el referèndum. «Allà vaig veure que el que havia somiat tota la vida ho havíem fet possible».\nTambé va parlar de les anècdotes i situacions que acompanyen aquells dies, com els plens del 6 i 7 de setembre o el macrooperatiu policial del 20-S. En referència al llibre, Borràs va explicar que hi ha imatges que prenen significat amb el temps. En aquest sentit, va destacar una fotografia on surt tot el govern de la Generalitat i «Santi Vila es manté al costat, mirant els companys i fregant-se les mans; és com el sant sopar».\nBorràs va recordar l'agressió que va patir el 16 de juliol passat. «Ho porto bé i si abans feia les coses amb ganes ara en tinc més», va dir, i va lamentar que se sentia «més segur» cobrint manifestacions a Europa que a Barcelona.


Notícies | Campi qui jugui\nEstigues al dia de tota l'actualitat\nDimecres passat vam estar a la festa tropical que va organitzar l'Ampa de l'escola Anselm Clavé per "fer pinya" en aquest inici de curs que just ha començat fa tan sols uns dies.\nCampi qui jugui va estar present a la festa de la castanyada que es va realitzar a l’escola Pompeu Fabra el passat 31 d'octubre.\nEl passat diumenge 17 d'abril vam estar col·laborant en el ja tradicional "Dia dels esports" que organitza l’Ampa de l’escola Mediterrània.\nDesprés de les esperades vacances de Setmana Santa (que segur que se us han passat ràpid), avui ha començat l'últim trimestre del curs.\nDivendres passat vàrem celebrar la festa de carnestoltes a l’escola Mediterrània. Després de fer la tradicional rua pels carrers, vam celebrar al pati la festa de carnestoltes.


rba salut i gestió: El Consorci no reacciona...\nHi ha molta gent valuosa en el Consorci que mereix saber quin és el seu futur professional\nLa fussió amb UCH sembla pel moment llunyana\nLa setmana passada es va celebrar la Junta General del Consorci de Salut i Social de Catalunya. Llegint el resum presentat pel propi Consorci, es dedueix que el CSC continua perdut, sense acabar de trobar el seu nou encaix en el sistema. El Consorci havia estat una institució puntera de la sanitat catalana no fa pas masses anys. Segurament va ser en la dècada dels 90 quan el Consorci va assolir el seu màxim nivell sota la direcció estratègica de Carles Manté. Van ser anys d’expansió, d’ampliació de la cartera de serveis, d’obertura de nous mercats, etc. Sens dubte els millors anys del Consorci.\nManel Ferré president del CSC\nL’època més difícil pel Consorci ha estat precisament la que coincideix amb el govern tripartit de la Generalitat. Uns diuen que per rivalitats entre la conselleria i la presidència del consorci, altres apunten a canvis importants de rol que el Consorci no ha sabut resoldre, també hi ha qui opina que el model de negoci tampoc s’ha sabut adaptar a les noves circumstàncies; sigui el que sigui, el cert és que el Consorci ha deixat de tenir aquell paper no només actiu, sinó fins i tot de lideratge que temps enrere havia arribat a tenir. Els temps actuals, tampoc es pot dir que li siguin propicis. El CSC no acaba de consolidar-se en el lideratge del nou paradigma, tot i els canvis polítics experimentats\nDes de fa pocs anys, el Consorci ha sofert una remodelació important de l’estructura directiva, tant des del punt de vista polític com estratègic i de gestió i tanmateix tampoc ha estat capaç fins ara de trobar el seu posicionament dins del sector. És molt clar que el problema no és de persones, atès que la nova direcció executiva ofereix totes les garanties de professionalitat que es poden exigir. On és doncs el problema?\nJosé Augusto Garcia Navarro és el director\ngeneral del CSC\nAbans de treure conclusions analitzem quines activitats de l’actual Consorci aporten valor afegit. Sens dubte, des d’aquest punt de vista destaca l’activitat de la Patronal CAPPS que fa aportacions valuoses de caràcter intern als diferents centres associats al Consorci, però que també a nivell extern posa de manifest una gran capacitat de lideratge en temes de recursos humans tant a nivell de la seva participació en comissions i grups de treball diversos al Departament de Salut i al CatSalut. L’activitat externa de CAPSS també està força valorada pels propis sindicats; recordem a tall d’exemple que en la última negociació del conveni, va ser precisament CAPSS qui va posar sobre la taula la possibilitat de separar els centres sociosanitaris de la negativa generalitzada que havien aconseguit els sindicats en les diferents votacions que van propiciar a l’efecte, i això va permetre que avui hi hagi un conveni de referència per tot el sector Salut. Tanmateix a CAPSS la perjudica molt els rumors i comentaris al voltant de la seva possible absorció per part d’UCH.\nA més de CAPSS hi ha una activitat del Consorci que està donant també molts bons resultats: em refereixo a la consultoria que a força d’anys de feina està assolint resultats interessants a forces països sud-americans: Brasil, Argentina, Mèxic, etc. La llavor la va sembrar Josep Maria Via en la seva etapa al que llavors era el Consorci Hospitalari de Catalunya. La Consultoria del Consorci és valorada molt positivament en aquests països per les seves aportacions positives, i el realisme i possibilisme de les seves propostes.\nA banda d’aquestes dues realitats, el Consorci es troba en una autèntica cruïlla tant pels canvis legislatius que s’han produït en relació a les competències del món local en el camp de la Salut (recordem la vocació municipalista del Consorci, conseqüència dels seu propi naixement), com pel nou règim jurídic dels consorcis que en la pràctica suposen una estocada definitiva a aquestes entitats jurídiques, així com la prohibició de que les entitats dels sector públic local (empreses públiques o fundacions municipals) puguin participar en entitats de “segona derivada” o segon nivell. Per tant, una gran incògnita de futur del tot incert.\nTanmateix, hi ha encara un altre aspecte que cal assenyalar: De sempre, el Consorci havia exercit de lobby en favor dels ajuntaments i proveïdors de Salut que hi estaven associats, davant del Govern de la Generalitat i del Departament de Salut en particular. Des de l’any 2003, aquest paper clau en les raons que justifiquen l’existència del Consorci, ha desaparegut; ni amb el govern tripartit, ni ara s’ha fet de lobby. S’ha perdut el lideratge, i amb ell la capacitat d’influir en les decisions transcendents i per tant el pes específic del Consorci ha quedat reduït a molt poc.\nEstem doncs davant d’una situació de desconcert del propi Consorci que no sap com recuperar el seu estatus en el sistema. De fet, calen respostes urgents a quatre qüestions importants:\nQuè fer amb la patronal CAPSS?\nQuè fer amb el Grup d’empreses?\nQuè fer amb la consultoria internacional?\nQuè fer amb l’Associació?\nEl Consorci mereix una sortida airosa, fins i tot en el supòsit que les coses no tornin a ser com eren. Hi ha molta gent valuosa en el Consorci que la sanitat catalana no es pot permetre el luxe de deixar-hi de comptar. Tenen moltes aportacions a fer…si els deixen.


"La vida m’ha endurit però els somnis continuen intactes" - directa.cat\nTtotte Etxebeste, poeta i militant abertzale\n"La vida m’ha endurit però els somnis continuen intactes"\nFotografies Dani Blanco (Argia) Text Àlex Romaguera AlexRomaguera\nTtotte Etxebeste (Urruña, 1962) va quedar paraplègic a causa d’un tret disparat per la gendarmeria francesa durant la batuda que el 19 de febrer de 1988 va tenir lloc contra Iparretarrak al municipi basc sota administració francesa de Bokale (Lapurdi). També hi eren Filipe Lascaray, Peio Agerre, Jean-Paul Hiribarren i Filipe Bidart, integrants d’una organització que va cessar l’activitat armada l’octubre de 2000, després de 27 anys lluitant per la unitat del poble basc. Arran d’aquell incident, Etxebeste va començar una nova vida en la qual la poesia ha esdevingut la seva principal eina de combat. “És una prosa que alça lentament les llavors de la rebel·lia i aixeca el vent de les emocions”, explica. Admirador de René Char, Federico García Lorca i Joseba Sarraionandia, ha publicat En el silenci de les paraules, una obra en la qual modula la seva irreverència i en la qual, a través de metàfores, condensa els anhels d’una comunitat que continua buscant el seu futur.\nQuè et va portar a formar part de l’organització armada Iparretarrak (‘Els del nord’)?\nDes de la infància he conviscut amb la cultura i l’idioma d’aquesta terra. Recordo el meu avi fugint de la derrota dels republicans –ell, que només parlava eusquera, la llengua més antiga d’Europa– i la posterior arribada de les tropes del general Franco. Però també recordo els ideals que, per a la meva generació, van suposar el Maig del 68 francès, Che Guevara, la lluita dels tupamaros o la independència d’Algèria. Aquests fets, i l’educació política que vaig rebre per part d’una llibretera, van traçar el meu camí amb tan sols divuit anys.\nEl 1988 vas ser detingut a Bokale amb altres militants en una operació policial en la qual vas resultar greument ferit. Com va influir en la teva percepció de la vida?\nLa va trastocar del tot. Vaig adonar-me de com som de fràgils –aquella petitesa que es trenca amb un simple espetec– i de la importància de tenir fites al servei d’una humanitat més justa. Si no, no val la pena viure.\nEls teus ideals s’han enfortit des de llavors?\nSens dubte, els tinc més clars que mai. M’aferro a la idea que cap poble estigui sotmès o que cap persona mori de fam o hagi de dormir al carrer. Encara que no pugui caminar, mantinc dempeus aquest compromís.\nLa poesia t’ha servit per canalitzar el patiment i la mort d’alguns companys?\nEls esdeveniments no s’enfronten amb la poesia, sinó amb la convicció que el combat contra la injustícia és indispensable. I, respecte als meus amics morts, millor deixar-los en pau i guardar els seus sacrificis en la memòria.\nQuè és per tu la poesia, doncs?\nUna arma subversiva a través de la qual expresso els meus anhels. Lluny de buscar-li un efecte terapèutic, l’utilitzo per conscienciar sobre l’estat del món i el sentit de les nostres vides. Com la pintura o la música, no deixa indiferent a ningú, i una prova d’això és la quantitat de poetes que han posat paraules a les seves inquietuds.\nL’amor i el paisatge hi apareixen de forma reiterada. Són les teves grans fonts d’inspiració?\nEscriure sobre l’amor és el més commovedor que hi ha. Tots el busquem i, quan se’ns presenta, sovint en fugim corrents. I el mateix passa amb la natura, que, amb els seus colors i les seves còleres, ens fa somniar. Les dues coses són essencials per viure.\nDestil·les una certa melangia com a reflex del que has viscut…\nLa melangia és inherent a cada persona, i encara que la vulguem reprimir per la seva crueltat, té un punt de dolçor.\nEn un poema recent glosses el militant irlandès Bobby Sands, mort a la presó després d’una llarga vaga de fam l’any 1981. Necessites que tothom sàpiga de qui parles?\nA vegades al·ludeixo a un personatge per donar-li vida, i aquest és el cas. De la mateixa manera que, si en un poema parlo de l’embaràs d’una dona, aspiro que cada dona pugui fer-se’l seu.\nLa població d’Iparralde, com la de la resta del País Basc, està privada d’exercir els drets col·lectius. Canviarà algun dia?\n“El País Basc ha travessat segles i en travessarà més, perquè continua resistint i manté l’eusquera”\nLa història d’un poble no s’ha de llegir per la durada dels seus integrants, va molt més enllà. El País Basc ha travessat segles i en travessarà més, perquè continua resistint i mantenint l’eusquera. Per tant, soc optimista.\nQuè n’ha quedat del Ttotte que va lluitar durant la clandestinitat?\nEstic en pau amb la meva consciència, i d’aquella etapa no queda res més que l’ideal de llibertat. La vida m’ha endurit però els somnis continuen intactes.\n« La vida d’una AK-47\nPerdó per a un piròman »