«Si la Copa Catalunya era un somni per al Bisbal, jugar a l'EBA no ho sé ni descriure» - Diari de Girona\nJoan Bassa - president de bisbal basquet\n«Si la Copa Catalunya era un somni per al Bisbal, jugar a l'EBA no ho sé ni descriure»\n«Un sentiment de pertinença, la gent ho sent seu, la gent se sent important i s'hi implica. Partim de la humilitat i del bon rotllo entre tots»\njordi roura 04.07.2020 | 23:57\nJoan Bassa, divendres passat, al pavelló Vell de la Bisbal, que aquesta temporada acollirà partits de la Lliga EBA. marc martí\nJoan Bassa, divendres passat, al pavelló Vell de la Bisbal, que aquesta temporada acollirà partits de la Lliga EBA.\nQuina resposta han tingut a la campanya d'abonats que han engegat aquesta setmana?\nEn 24 hores vam tenir més de 60 inscripcions, o sigui que només puc dir que ens està anant molt bé. La gent de la Bisbal i del bàsquet, que ja tenia el costum de venir al pavelló, continuarà al nostre costat i s'afegiran més persones a la causa. Tenim clar que volem fer una cosa gran, que involucri el municipi, l'Ajuntament, la comarca del Baix Empordà... perquè som conscients de la dimensió que té jugar a EBA per a un club com el nostre.\nHa sigut una mica inconscient assumir el repte de fer el salt a la Lliga EBA justament ara?\nEntenc la pregunta. Si es veu la nostra realitat des de fora, podria semblar-ho, però si veus el pavelló els dies de partit, com ens segueix la gent... més que una bogeria com a concepte per a nosaltres és un repte esportiu i organitzatiu com a club. Sempre, històricament, ens ha costat poc llançar-nos. El club va fundar-se el 1994, a la Bisbal hi ha hagut bàsquet des del 1963, amb diversos clubs, i aquell any tots es van unir en un. La temporada pasada vam mobilitzar entre 240/250 jugadors/es, gairebé fent la paritat, i per a nosaltres és també important difondre el bàsquet entre les noies. Fa un parell d'anys que tenim completes les categories femenines. En total disposem de 23 equips.\nQuè fa del Bisbal Bàsquet un club diferent?\nUn sentiment de pertinença, la gent ho sent seu, la gent se sent important i s'hi implica. Partim de la humilitat i del bon rotllo entre tots.\nUna mica com el Bordils d'handbol, per exemple?\nEl Bordils podria ser un cas semblant, sí, però més extrem perquè allà amb prou feines hi ha d'altres esports i els nois juguen a handbol i les noies a vòlei. A la Bisbal hi ha futbol i altres esports. Sobretot des de l'ascens a Copa Catalunya, a la Bisbal, la gent en parla i ho viu, això del bàsquet. Ens acostumem ràpid a les coses bones i a vegades veiem el pavelló amb 3/4 parts d'entrada i ens pensem que no ha vingut gent, però després vas a fora i t'adones de la sort que tenim. Acaba el partit i els mateixos rivals et diuen que el que tenim a la Bisbal és impagable. La gent anima des del respecte, tothom aplaudeix, es guanyi o es perdi, i tothom té ganes de quedar-se a cantar l'himne amb els jugadors a peu de pista.\nPer què pujar a l'EBA ara?\nÉs ben senzill: perquè ens ha sortit l'oportunitat. Ens van contactar per dir-nos que hi havia places vacants a la categoria, perquè d'entrada no ens ho vam plantejar, això de l'ascens, ja ens anava bé estar a Copa Catalunya. Quan surt l'opció la valorem en l'àmbit intern, des de dues vessants, la part esportiva i l'econòmica. Si aconseguíem trobar la manera de tirar endavant, perfecte. Vam parlar amb l'Ajuntament, amb la Diputació, i amb el nostre patrocinador, Sol Gironès. Tothom ens va dir que estava disposat a col·laborar, i aquí estem, confeccionant ja la plantilla.\nQui serà l'entrenador?\nL'estem lligant. En teníem un de molt emparaulat però depenia d'un tema laboral i no ha sigut possible. Estem parlant amb gent de fora. En Joan Ferrer, fins ara l'entrenador, es posarà de segon, coordinant tot el tema logístic.\nNo li hauria agradat a Ferrer entrenar a EBA?\nTeníem clar que tota la feina que comporta fer el salt no se l'ha podia menjar una sola persona. Va ser una de les coses que vam parlar, ell de seguida ho va plantejar, que calia buscar algú amb experiència a la categoria de primer entrenador i que ell ja faria de segon. Segur que esportivament ens faria il·lusió a tots portar aquest projecte però ell és un home de club i on pot donar millor un cop de mà és fent-ho d'aquesta manera.\nQuin serà l'objectiu?\nSi jugar a Copa Catalunya ja era un somni per al Bisbal, fer-ho a l'EBA no sabria com descriure-ho. L'objectiu ha de ser gaudir-ho i intentar salvar tot el que poguem. Ens mou continuar posant la Bisbal com a punt de referència esportiu i de bàsquet al Baix Empordà i Girona. Ara bé, no deixarem tirada la gent de la Bisbal, també tindrà el seu lloc a l'equip i al club. Tenim clar que no per vestir un sant en desvestirem un altre.\nPateixen per si la crisi sanitària els impedeix posar públic al pavelló?\nLa campanya de socis té el valor afegit que permetrà a l'afició reservar el seu seient, no volíem deixar tirats els socis més fidels, i ara ja no passarà allò que si fas tard potser t'has de quedar dret a la grada. Amb el tema de la covid-19 tot és incertesa. Des de l'Ajuntament, que és qui ens marca directrius més de prop, no hem rebut cap restricció, de fet encara no han començat lligues i potser ni s'ho han plantejat. Els hem explicat la campanya de socis i no hem tingut cap comentari negatiu. Ens faria ràbia jugar a EBA amb el pavelló buit, no tindria cap sentit. Hem volgut pujar per la gent. Al pavelló Vell hi podem posar unes 250 persones, a la grada, que amb cadires a peu de pista podrien arribar a ser 350.\nHi haurà estrangers a la plantilla com Hopewell o Walker?\nPrimer estem mirant si hi ha gent de Girona disposada a venir però no ho descartem. Fa dues temporades en Terry (Hopewell) ens va sortir molt bé, hi mantenim contacte i fins i tot ens havíem plantejat recuperar-lo però juga a França dues categories per sobre d'EBA, amb unes bones condicions. Nosaltres volíem que el Bisbal li fos un trampolí. Potser ens plantegem dur algú de fora per al joc interior, però si tu fas un equip amb tot jugadors de fora no té cap sentit, perdríem l'ADN. Som conscients que l'exigència és alta a EBA i que potser haurem d'ampliar el radi a l'hora de buscar jugadors, tot i que ara mateix estem negociant amb un parell de Girona.\nUn blanenc s'obre pas al València.\nZagars i Busquets (Penya), en l'òrbita del Bàsquet Girona .\nEl tennis femení es reprèn amb un torneig d'alt nivell a Platja d'Aro.


IB3 | Forcadell qualifica la seva declaració devant del jutge d’atac a la democràcia\nForcadell qualifica la seva declaració devant del jutge...\tPortada > > Forcadell qualifica la seva declaració devant del jutge d’atac a la democràcia Forcadell qualifica la seva declaració devant del jutge d’atac a la democràcia La presidenta del Parlament declara per prevaricació i desobediènc\nDes de les portes del seu despatx al Parlament, Carme Forcadell ha pogut sentir el suport sense fisures dels principals responsables polítics de Catalunya. Els presidents Mas i Puigdemont, el vicepresident Oriol Junqueras i la resta de membres del govern, diputats independentistes… Al carrer, crits de suport de la gent concentrada per acompanyar-la en el seu recorregut fins al Palau de Justícia. La presidenta del Parlament català ha declarat com a investigada per prevaricació i desobediència, després que permetés votar les conclusions de la comissió d’estudi del procés constituent. La fiscalia defensa que va desobeir un mandat exprés del Tribunal Constitucional. Forcadell afirma que va actuar dins la legalitat.\nAquesta era l’explicació que donava als mitjans en sortir dels jutjats. Els mateixos arguments que ha defensat durant la seva declaracio de mitja hora davant la justícia. Forcadell, que només ha contestat les preguntes del seu advocat, ha acusat l’Estat de perseguir per via penal el debat de les idees.\nForcadell no preveu una possible inhabilitació. Assegura que seria inconcebible, per ser un atac directe a la democràcia,


Patrons de set embarcacions detinguts per tràfic d'immigrants\nQuatre dels immigrants van morir durant la travessia i un mes després del seu ingrés en un hospital de Gran Canària a causa de les pèssimes condicions del viatge\nper Pilar Méndez 01/04/2021 08:23h\n- Sis dies en alta mar i cinc immigrants morts\n- Catorze detinguts\nAgents de la Policia Nacional han detingut en Gran Canària i Lanzarote a un total de catorze homes com a presumptes autors de delictes d'afavoriment de la immigració il·legal, tres d'ells a més per pertinença a organització criminal i altres quatre per homicidi imprudent.\nTots ells van ser identificats pels immigrants com els responsables del maneig i navegació de les embarcacions, que van arribar recentment a les costes de Arguineguín (Gran Canària), Órzola i Arrecife (Lanzarote). En les mateixes van viatjar un total de 249 persones, 55 dels quals eren menors d'edat, sense cap mena de mesura de seguretat, armilles salvavides, menjar o beguda. Quatre dels immigrants van morir durant la travessia i un mes després del seu ingrés en un hospital de Gran Canària a causa de les pèssimes condicions del viatge.\nLes citades embarcacions van arribar entre el 27 de desembre de 2020 i el 25 de març de 2021 a les costes de Gran Canària i Lanzarote.\nSis dies en alta mar i cinc immigrants morts\nEn les mateixes viatjaven un total de 249 persones, dels quals 55 eren menors d'edat, i els qui van navegar durant dies en embarcacions les mesures de seguretat de les quals eren insuficients per a afrontar esta travessia.\nA més, al llarg del viatge els immigrants mancaven d'aliments i aigua suficients, per la qual cosa molts es van veure obligats a beure aigua de la mar, comportant això un empitjorament del seu estat.\nConcretament, una piragua amb 52 immigrants va romandre sis dies en alta mar fins a ser rescatat per Salvament Marítim a més de 130 milles al sud de l'illa de Gran Canària.\nEls integrants del mateix van declarar que s'havien quedat sense aigua al tercer dia de travessia, per la qual cosa van començar a ingerir aigua de mar. Quatre d'estos immigrants van morir durant la travessia i un més a l'hospital, a causa de les pèssimes condicions del viatge.\nDesprés de ser atesos per membres de Creu Roja alguns d'ells van ser ingressats en centres hospitalaris de Gran Canària a causa del seu compromés estat de salut.\nEls agents de la Policia Nacional van començar una recerca que ha permés identificar a catorze dels integrants de les embarcacions com els responsables del maneig i navegació d'estes.\nLes perquisicions policials van culminar amb la detenció de tots ells com a presumptes autors de delictes d'afavoriment de la immigració il·legal, tres d'ells a més per pertinença a organització criminal, i altres quatre per delicte d'homicidi imprudent.\nLes gestions policials van permetre comprovar, a més, que dos dels patrons arrestats en Escull, de 53 i 55 anys i nacionalitat marroquina, compten amb nombrosos antecedents policials.\nInstruïts els corresponents atestats policials, tots els detinguts van ser posats a la disposició de les Autoritats Judicials competents, els qui van ordenar l'ingrés a la presó de vuit d'ells, quedant a l'espera de la situació d'altres sis els quals han passat en el dia d'ahir a disposició judicial.\nDos ferits en cremar-se una fàbrica de taüts en Moixent\nPastera Tràfic de persones


Caracteritzat per zones amb vessícules (bullofes), normalment piquen i després del rascat es trenquen i la pell perd la seva continuïtat i es lessiona.\nsabons: ús excessiu o de mala qualitat\nambients molt secs i/o amb molta pols\nclima: fred o calor excessiu (suor)\nLa dermatitis atòpica presenta dues fases de manifestació\nFase aguda o de brot: es manifesta per erupció de bullofes en zones concretes, amb picor i que per causa del rascat poden supurar. Ès una fase molt molesta i que requereix més atencions.\nEls pacients amb dermatitis atòpica de ben segur que han provat un llarg repertori de cremes i medicaments per tractar el seu desordre, nosaltres els proposem que confiïn i provin la nostra línia de productes cosmètics, ja són 10 anys els que portem de gratificants experiències amb els nostres clients, l'evolució amb els nostres productes és molt ràpida i sorprenent com podreu veure en les diferents fotografies exposades aquí.\nEls nostres productes estan realitzats tots exclusivament amb olis vegetals i vitamines, no utilitzem mai productes medicamentosos com corticoides, ni retinoides acids, ni immunosupressors.\nFase de brot: A la zona afectada pel brot recomanem aplicar la CREMA NUTRITIVA ÀLOE PLUS 1842 4 o millor 5 cops al dia, per la resta del cos recomanem aplicar 1 o 2 cops al dia la LLET CORPORAL HIDRATANT 1842. Es poden aplicar a quasevol edat, des de nens acabats de neixer fins a gent de edat avançada.\nFase latent: Quan el brot ja ha passat recomanem mantenir la pell de tot el cos amb la LLET CORPORAL HIDRATAN 1842, i les mans i peus si cal amb la CREMA DE MANS 1842.\nPer dermatitis atópica que afecti a zones molt extenses aplicar la LLET CORPORAL NUTRITIVA 1842: amb la mateixa efectivitat que la crema nutritiva àloe plus, però més fluida i fàcil d'extendre, ideal per aplicar en zones amplies del cos.\nDermatitis atòpica en un nen petit, es pot observar la millora espectacular en tan sols una setmana.\nAtópia en canell d'un nen.\nDermatitis atòpica en mans d'un adult, es poden observar clarament les lessions.\nEs pot observar la favorable evolució.\nET PODEM AJUDAR A TU TAMBÉ\nAtòpia en zona posterior del genoll (plec popliteo)\nAtòpia en plec posterior del colze.\nAtòpia en coll del mateix infant.\nMolesties: picor amb ganes de gratar i que al gratar-se la pell es lesiona encara més, facilitant la infecció de la zona.\nEl us de corticoides tópics favoreix la colonització de les ferides per fongs i bacteries, facilitant la infecció de les pells atòpiques lesionades.


Com funciona l'assegurança? - Propietari | Yescapa\nLa nostra assegurança a tot risc Lagun Aro és una assegurança complementària de la teva assegurança i serà la que intervé en cas d'incident durant cada lloguer. Quan es confirma una reserva en la nostra pàgina mitjançant el pagament segur en línia, assegurem automàticament el vehicle amb l'assegurança associada. Per a això, has de complir dues condicions:\nQue el vehicle estigui matriculat a Espanya\nQue no siguis un professional del lloguer (agència de lloguer), sinó que lloguis a títol particular.\nEl viatger també haurà de complir amb les següents condicions:\nTenir almenys 24 anys complerts\nDisposar del permís de conduir amb almenys 2 anys d'antiguitat.\nSi disposes d'una assegurança que cobreixi els lloguers, pots comunicar-nos-el i treurem l'assegurança que s'afegeix per defecte. En aquest cas, hauràs d'indicar les condicions de la teva assegurança en el teu anunci perquè els viatgers quedin informats.\nPer a conèixer els avantatges de la nostre assegurança, consulta la pàgina de les nostres assegurances de lloguer.\nSi tens altres qüestions sobre l'assegurança, l'assistència o el procés a seguir en cas d'incident, trobaràs tota la informació en el Centre d'Ajuda Propietari


Guàrdia Urbana aixeca 195 actes de sanció per incompliments de les restriccions anti-Covid\nHan estat denunciats 11 locals: 7, per no respectar l’horari establert; 3, per excés d’aforament als vetlladors; i 1, per incomplir les mesures sanitàries\nLa Guàrdia Urbana de L’Hospitalet ha aixecat de dijous a dilluns 195 actes de sanció per diversos incompliments de les restriccions vigents a causa de la Covid-19.\nEn total, han estat denunciades 195 persones: 109, per no respectar el toc de queda; 26, per consum d’alcohol a la via pública; 6, per no dur la mascareta; i 10, per diverses causes, com manca de respecte i desobediència a l’autoritat o tinença de drogues.\nTambé han estat denunciats 11 locals: 7, per no respectar l’horari establert; 3, per excés d’aforament als vetlladors; i 1, per incomplir les mesures sanitàries.\nDe dijous a dilluns, la Guàrdia Urbana ha atès 288 requeriments de serveis nocturns per molèsties de sorolls: 202 en habitatges, amb 23 denúncies; 70 a l’espai públic, amb 7 denúncies; i 16 en establiments, amb 3 denúncies.\nCal destacar l’actuació realitzada a l’interior d’un habitatge del carrer de les Aigües del Llobregat que funcionava com a bar il·legal, amb 15 persones a l’interior que incomplien les mesures sanitàries.\nLes Tardes temàtiques per al jovent continuen a la primavera... [+]\nL’Ajuntament de L’Hospitalet obre una línia d’ajuts directes a autònoms de fins a 4 milions d’euros... [+]


Ronya Mortis: d’abril 2007\nHem adoptat una mascota: l'Audrey. No necessita que la treguis a passejar, ni se't puja al llit quan vas a dormir, ni et deixa el sofà ple de pèls. Ni pixa ni es caga, ni s'ha d'educar.\nPerò portem dos dies alimentant-la amb arnes que cacem a la bossa de patates florides que tothom té al fons d'aquell prestage de la cuina. I Déu n'hi do com endrapa!\nExhumat per Marc Pastor a les 12:15 a. m.\nCom vau proposar, Amèlie ha anat avui a fer-se unes fotografies a un fotomató. Allà hi ha trobat un d'aquells indigents a qui li agrada fer feliç. I ho ha fet, tot i que de la forma que ella no s'esperava...\nExhumat per Marc Pastor a les 7:00 a. m.\nEnterrat a Amèlie ha de morir\nTothom recorda Meg Ryan. Avui, amb el rostre deformat pel bisturí i el bòtox, ja no està per anar fent el borinot enamorat de capoll en capoll (i parlo literalment).\nPerò això no impedeix perquè la vida, de vegades, sigui tan ensucrada com ella.\nAgafo el bus quan manquen sis minuts per les set del matí. Acabo de sortir del metro, i no tinc ganes de realitat, només de sentir música hipnòtica pels auriculars que em permeti mantenir el ritme necessari per a respirar, parpallejar i seure. Em trobo amb una companya de feina i m'hi assec al costat. Al seient del davant, sola, una noia sudamericana, trenta anys, mitja melena i pell fosca, té la vista fixada en Presentimientos sobre el amor, una espècie de llibre d'autoajuda que regalen amb el Superpop.\nEn la següent parada puja un altre noi, també sudamericà, rabassut i amb borrissol sota el nas, que la mira i se li asseu al costat. Ella llegeix, ell la fita de reull. Al poc, ell li pregunta que d'on és. Com si fos la cosa més normal del món, la noia posa el punt del llibre i respon. Ell fa veure que s'alegra, i diu que té un company de feina que és d'allà. Ha muntat l'arma, i és a punt per a disparar; la presa no sembla estar espantada, sinó tot el contrari. Comencen a xerrar fins que ell treu un mòbil i li ensenya el seu número. Ella que el truca, el guarda i ell l'edita. L'Anna (pronunciat An-na) i en Roberto.\nEn Roberto ha de baixar, te llamo, i surt a cuita-i-corrents quan quinze minuts després d'haver picat el bitllet. L'Anna (An-na) aprofita per esguardar-lo bé, de cos sencer, i l'acompanya una estona amb la mirada. En dóna el vist-i-plau, i torna a obrir el llibre. Però no sembla trobar el paràgraf que havia deixat dels Presentimientos sobre el amor.\nAlgo para recordar, passat pel tamís del Diario de Patricia. Potser d'aquí a uns mesos, o uns anys, me'ls trobo discutint-se en un tren de rodalies o en un plató de televisió.\nExhumat per Marc Pastor a les 9:06 a. m.\nExhumat per Marc Pastor a les 9:30 p. m.\nDespertar i dutxa. No hi ha nervis, però sí expectació.\nPrimera venda a la parada al costat de casa. Em sento com una prostituta, venent-me en una cantonada. La gent em confón amb el dependent, i em demanen novel·les de Joe Grisnam i llibres de gossos. Amb qui ha empatat Ken Follett?\nConvenço una dona per què la compri, per esgotament. Jo tot content quan la noia de la parada em diu: però ha pagado? No sabia que també hi havia el simpa de novel·les. Un parell de dependents surten a la carrera i localitzen l'escapolida, que torna avergonyida i diu que amb l'emoció se li ha passat. Té una versió creïble.\nEl Paco Camarasa em rep amb els braços oberts davant la Boqueria, amb la Rambla de gom a gom. Avui sóc el novell aquí, i no sé molt bé com comportar-me. L'Andreu Martín, en Raul Argemí i un tal Tito fan de bons anfitrions.\nLa meva familia hooliganeja a Les Rambles: no hi ha millors comercials.\nPel pentinat estil Summercase el reconec, però em sorpren la seva timidesa. Xerrem una mica, d'aquelles coses de les que es parlen quan un no s'ha vist en la vida abans. Dedicatòria blogaire a un estudiant qualsevol que és menys enfant terrible del que vol semblar, i a qui agraeixo la confiança.\nL'ambaixador d'Endogàmia arriba per menjar-se el món. Sense la bossa al cap és difícil reconèixe'l, però l'empenta és la mateixa: Pansete has come. Saps que això es penjarà al blog, oi? No ho havia dubtat mai.\nJorge Magano em reconeix. Ha vingut des de Madrid per viure el Sant Jordi, i m'asalta per dir-me que em va llegir en un fòrum d'internet. Li dic que li compraré el llibre (i ho dic de debó), i ell em respon que no entén el català.\nTapeo amb dos bons amics, parlant de cinema, sèries de televisió i pits primaverals.\nA la botiga d'un antic company d'escola funciona la tàctica triler. Algú s'atura a mirar la novel·la, sembla que s'interessa, llavors arriba ma mare i li diu: aquest m'han dit que és molt bo. És el ganxo. El client que s'empassa la recomanació espontània i compra.\nUna dona reconeix la novel·la perquè va sentir la meva parella promocionar-la per la ràdio. Diu que no és el seu estil, però va i vé tres vegades. A l'última, amb el meu millor somriure, cau.\nA aquestes alçades ja m'he convertit en un xarlatà de fira. Puc vendre locions pel creixement del cabell a l'estil del vell oest. Un company de feina em fa una visita i li signo el seu.\nAl lloc on arribo per firmar diuen que no tenen la novel·la. De fet, la tenen en caixes, i no treuen un exemplar fins que entro. M'aparten en un raconet i em foten amb els llibres d'autoajuda, lluny de la gent. Em donen un exemplar i diuen: primero se paga y luego se firma. I responc, vale, vale, pero dame alguno más que esto es muy triste. Tinc tres davant meu, patètic.\nUn tio em fa una foto, llegeix una mica de la novel·la, peta la xerrada, i se'n va. Gay.\nÉs un plaer conèixer el senyor Gimene, tot i que lamento que el meu estat d'ànim no fos el més òptim. Estava en el moment més baix de la jornada, esgotat, i sense conversa. El senyor Gimene és tal com sembla en el blog, i et mira com si fossis un amic de la infància. Se'l veu un tio maco.\nArriba un altre home, que també em dóna conversa. Se li en va molt la mà. I no compra, però juraria que m'ha mirat el cul.\nSec per primer cop entre llibres d'autoajuda que només fan que emprenyar-me\nUna nena de sis anys s'interessa per la novel·la. Em pregunta de què va, i diu que li agrada molt llegir. M'ensenya dos contes de vampirs que son pare, un bord d'allò més aspre, li ha comprat. És adoptada.\nHe tornat al lloc d'abans, on no només ho havia vengut quasi tot, sinó que m'ho havia passat molt bé.\nTornem cap a casa havent deixat només un parell d'exemplars sobre la taula.\nSense gairebé poder caminar, entrem al Corte Inglés. No hem tingut temps de comprar-nos cap llibre, i és el recurs d'última hora. El sello del Sultán de Jenny White per a ella, i La Isis Dorada de Jorge Magano per a mi. Al cap i a la fi, ella és qui fa d'aquest un dia especial.\nBona nit, no podem més.\nExhumat per Marc Pastor a les 8:16 a. m.\nLa novel·la de Cercas va arrasar fa uns quants Sant Jordis, en tota una sorpresa literària. Un llibre a mig camí entre la realitat i la ficció, que narrava la recerca d'un escriptor per trobar respostes, i la història d'un falangista que va estar a punt de ser executat, però es va salvar perquè un milicià republicà no va delatar-lo.\nSoldados de Salamina em va semblar sobredimensionada. Es dividia en tres parts, gairebé autònomes i molt irregulars. Una primera costumista de l'autor buscant la inspiració, una segona googlejada amb la vida i mort de Rafael Sánchez Mazas, i una tercera de ficció, amb el possible encontre amb el milicià en una residència de Dijon. La primera era fluixeta, la segona convidava a saltar-se pàgines i només la tercera recompensava una mica amb l'emotiva reflexió sobre l'heroisme.\nNi tan sols he vist la pel·lícula.\nL'obra d'Ollé respecta al màxim l'estructura bàsica de la de Cercas, però l'apropa al seu particular món minioníric de llum i xiuxiuejos. Siguem clars: m'he avorrit una mala cosa.\nOllé compon Soldados de Salamina com disenya L'illa del tresor al 33, amb una imaginiería sòbria basada en els contrallums i el poder de la paraula. I aquest és, potser, el unt dèbil. Qui més qui menys, els espectadors hem llegit l'obra de Cercas. I tothom ho ha fet al seu ritme, dosificant la forma de païr-lo. La relectura que ens proposa Ollé es esgotadorament avorrida per reiterativa. De fet, no és una teatralització, sinó un recital, amb els actors plantats com estaquirots deixant anar el text.\nM'he sentit del tot distanciat amb la història, amb les emocions, amb res del que passés sobre l'escenari. Hi havia moments en què el concert de tos i esgargamellades em servia per marcar el ritme de la funció, ja que semblava que el temps s'havia aturat sobre l'escenari.\nLos amigos del bosque es mostra a través d'un cor grec, en què tots interpreten tots el papers, i ningú no diu més de dues frases sense que un altre continuï. Els tres primers minuts està bé, però aguantar-ho... quan? mitja hora? tres quarts? no és tan sols esgotador. És irritant. Paraules repetides, sentències que van i venen contínuament, discontinuitat espaciotemporal, fan que hom decideixi que surtin els actors a actuar. L'únic moviment que se'ls veu als cinc que formen el cor és el d'agafar el micro amb la mà dreta. Utilitzar un llenguatge culte per fer veure que és poesia és massa trampós: no es pot anar pel teatre dient "quiasmo" així com així enmig d'una frase, de dos i de tres.\nLa història de Sanchez Mazas no permet saltar-se pàgines. Lluís Marco està esplèndid, aguantant el tipus impertèrrit sense bellugar-se ni un mil·límetre del centre de l'escenari. M'agrada aquest actor. I m'agrada la veu que té. Llàstima que el que explica no m'interessa gens ni mica. I llàstima que, com que no té ningú que li doni la rèplica, acabi declamant el text amb pauses que tallen les frases just per on no s'han de tallar. Aquesta part és horrorosament extensa, i no he entés mai a qui li pot interessar que Sánchez Mazas publiqués tal llibre el 1915, o que fós considerat un "gran poeta menor". La part de l'afussellament arriba patatím patatam, i l'hem imaginat tants cops que en Joan Ollé no aporta res de nou tret d'algun badall (acompanyat sempre del preceptiu estossec).\nAixí és que, quan Miralles fa aparició (en un fantàstic Carlos Álvarez Novoa), només em queda un fil d'esperança que la cosa es redreci.\nI l'esperança es trenca.\nGonzalo Cunill interpreta en Cercas, però físicament està molt a prop d'en Sylar de Heroes. De fet, estava tant agobiat, que m'he imaginat que era en Sylar, que buscava antincs antiherois de la guerra per trobar el secret del seu comportament (cuando dejó marchar al escritor... ¿en qué pensaba?). Però era un Sylar fins a les celles de morfina. El seu comportament (com el de la majoria de "personatges" de l'obra) respon al patró d'espatlles caigudes, veu d'anar mig adormit i caminar arrossegant els peus. Aquest fragment perd tota l'emoció (ni tan sols l'intercanvi de cigarretes d'amagatotis d'una monja estil figureta de Lladró), i no va enlloc. Ni l'ús incesant i abussiu del Suspiros de España ajuda a fer-nos sentir res més que preocupar-nos per on hem guardat el tiquet de l'aparcament.\nUn cop s'acaba la funció hi ha hagut un pica pica amb vi, cava i canapés. Ha estat aleshores quan he viscut en carn pròpia el que se sent en una guerra, amb la gent atansant-se cap a la teca sense contemplacions, colpejant si cal amb els colzes, agafant les copes com si fos el darrer got d'aigua en un desert, devorant una misèria de pasta de milfulles farcida de sobrasada com si no haguessin menjat en tres anys.\nSi hi hagués hagut un falangista poruc fugint d'un afussellament, la gent l'hauria disparat per seguir menjant els canapés.\nExhumat per Marc Pastor a les 2:26 p. m.\n¿Quien?¿El Fary? ¿Ese insigne y polifacético cantante de tonadilla española?\nNo hombre, no: ¡el científico!\nAh! Que le den por culo!\nExhumat per Marc Pastor a les 7:31 a. m.\nEra un noi taciturn, de poca conversa, molt introvertit. Sempre se'l veia caminant sol, escolant-se entre la gent que li sortia al pas. Ningú era capaç de preveure que acabaria fent la matança davant de tanta gent, que explotaria com va explotar, que sorprendria al món amb una ràbia desconeguda.\nLi coneixíem antecedents. Havia tingut alguns episodis d'instint assassí abans, però no imaginàvem que arribaria tant lluny.\nEl Matador ens va deixar un video, on reclamava l'atenció, on ens avisava que era especial.\nI ho és.\nExhumat per Marc Pastor a les 12:10 a. m.\n11:00-12:00 Kits i Jocs, Marquesina de la Via Júlia.\n13:00-14:00 Negra y Criminal, parada davant la Boqueria, a les rambles.\n17:00-18:00 Canales, Rbla. Fabra i Puig 1.\n18:30-19:30 Marú, Pça. Orfila s/n\nExhumat per Marc Pastor a les 4:48 a. m.\nDevem grans obres de la literatura universal al senyor Anònim. La Biblia, El Lazarillo de Tormes o les cartes del Penthouse.\nPerò ara feia temps que no en sentíem a parlar, i és que es veu que es dedica al teatre. Concretament, a veure'l.\nFa gràcia que es comentin tot sovint obres de teatre en aquest blog (la pròxima, diumenge, Soldados de Salamina), i que en tingui generalment una bona opinió. Però no ha estat fins la primera crítica dolenta que no s'han escalfat els ànims. Respecto totes les opinions, i si algú diu que li ha agradat certa obra, i difereix del meu criteri, em sembla collonut. El que em fot molta gràcia és que algú altre entri a sac intentant que:\na) Canvïi la meva postura respecte l'obra.\nb) Tasti la meva pròpia medicina (sic).\nc) Faci un acte de constricció adonant-me de quantes coses fallen en la meva vida.\nEm sembla divertit, i curiós, el voler imposar una opinió. Com ha passat en les repostes d'Els Hereus.\nParadoxalment, com més emprenyats entren en el blog, més visites té, i abans sura entre els resultats de recerca del google.\nGràcies, senyor Anònim, per fixar-se en un servidor!\nExhumat per Marc Pastor a les 2:14 a. m.\nSant Jordi acostuma a ser com els Òscars, que poques vegades sorprenen. Mica en mica es van posicionant els llibres candidats a triomfar-hi, per les més diverses raons.\nEscrits originàriament en català, i de ficció, aquí deixo una petita travessa del Top Five de novetats:\nEl Quart Reich, de Francesc Miralles. Novel·la de laboratori, reconeguda pel mateix autor com un intent de fer un best-seller català en tota regla. Això sí, la portada és ben merdosa.\nSi menges una llimona sense fer ganyotes. El mestre Pàmies juga i guanya amb totes les cartes a favor. Cara coneguda, poc volum, edició econòmica i, sobretot, molt i molt talent.\nEl pont dels jueus, de Martí Gironell. La qüota d’història catalana per a lectors de bé. Asèptica i neutre. Dubto d’incloure’l o canviar-lo per L’Abadia profanada.\nLa clau Gaudí, d’Esteban Martí i Andreu Carranza. O la suma de L’església del mar i El Codi Da Vinci. Edició destinada a vendre com a xurros.\nRastres de sàndal,d’Asha Miró. El fenòmen indocatalà dels darrers santjordis té un llibre amb recorregut (fa uns mesos que és al mercat), i pot arribar desgastat. Però la fidelitat pàtria i el desig a sentir-nos multiculturals és insondable.\nNo dic cap bajanda si aventuro que La Sombra del Viento i La Catedral del Mar (les dues en català i castellà) seguiran venent fort.\nEn castellà, crec que hi haurà una irrupció amb La ciudad sin tiempo, d'Enrique Moriel (que diuen que és González Ledesma), que tindrà molta sortida.\nI de no ficció, ningú dubta de l’atracció que generen El llibre mediàtic de Polònia, o l’He dit de Buenafuente.\nAl cap i a la fi, Montecristo no deixa de ser el Nàstic de Sant Jordi, amb una tirada curta, una promoció inexistent i el desconeixement general de la novel·la, només ens queda jugar tan bé com poguem, sabem, o ens deixin.\nExhumat per Marc Pastor a les 1:44 p. m.\nEnterrat a Montecristo, Necronomicon\nTot crack blaugrana submergit en un partit experimenta una millora igual a la importància de l'equip rival.\nSi els cracks es presenten en solitari, s'enfonsen en el partit. Si s'introdueixen de dos en dos, es dilueixen en jugades puntuals. Si apareixen els tres (R=E+M/VicV), és l'equip rival qui queda desbordat.\nExhumat per Marc Pastor a les 4:01 a. m.\nFirmo, davant notari, que no pactarem amb el Partit Popular!\nArtur Mas, six months ago.\nLa meva aposta pel futur president de la Generalitat de Catalunya és Artur Mas.\nMaria de la Pau Janer, en l'acte públic de recolzament al candidat convergent.\nMaria de la Pau Janer entra la número 8 en la llista de Matas pel PP Balear.\n-Eshtoy desheando que trates del demoño soshialishta, de ETA, Bin Laden y Olegario Preshas, todo deshde un punto de vishta feminishta ultramoderno a lo Esperansha Aguirre, en tu próxima novela.\nAquesta última fotografia és aterradora.\nCoses de les quals, segons Ángel Acebes, ETA n'és responsable\nEls atemptats de l'11M.\nLes bodes homosexuals.\nLa Cherry Coke.\nJohn Connor (alias Terminako).\nLa mort d'Elvis.\nEls atacs epilèptics del Pokemon.\nLa cinquena part de Rocky.\nEls entrepans de paella del Planet Hollywood de la Vila Olímpica.\nLa pèrdua de les bones formes.\nLa mort de Joan Pau Segundo Te Quiere Todo El Mundo.\nLes avaries de la tapa del delco.\nEl missatge ultranacionalista del dofí de SeaQuest.\nLa mort del Conde Duque de Olivares.\nLes cartes amb àntrax al Pentàgon.\nEls programes de la Isabel Gemio.\nExhumat per Marc Pastor a les 12:38 p. m.\nDesprés de veure ahir, amb l'estrena de Sabías a lo que venías de Santiago Segura, que La Sexta continua amb una programació predestinada al fiasco, basada en tenir més públic en el teatre que davant el televisor, i estandaritzar-ho tot sota el domini del monòleg previsible; després de comprovar que Torrente és igual a la pantalla petita i a la gran, per desgràcia nostra, és recomfortant que l'excel·lent espai Sé lo que hicisteis (una Teletúlia en tota regla, no ens enganyem) passa a ser diari, i a durar mitja horeta ben concentrada.\nD'acord, aquesta introducció és només una excusa per enaltir les virtuts de Patricia Conde, aquí en el paper de tonta inocentona i càndida, tot un tros de dona que vesteix bé i somriu que emboba.\nNascuda a la impagable factoria de El Informal (programa de culte on els hi hagi), formadan en aquell programa de gags infumables que era Splunge, Patricia Conde no tan sols està bona: a més té sentit de l'humor!!!\nSi hi ha Pilar Rubio al costat, formant el millor tàndem femení de la televisió... joder, ja no sé qué més escriure per continuar posant fotos i videos!!!\nExhumat per Marc Pastor a les 12:40 p. m.\n13 comentaris: Raptes\nL'ídol blaugrana torna per, com a mínim, donar sabor a aquesta lliga de merda.\nExhumat per Marc Pastor a les 1:06 p. m.\nInsisteix fins a l'extenuació per què els companys de feina es facin amb un exemplar de la novel·la.\nTroballa de la setmana, al Racó de lectura.\nExhumat per Marc Pastor a les 8:47 a. m.\nDesprés de dormir entre explosions amb Los 4 fantásticos, la tarda de diumenge semblava que només podia anar a millor.\nEls hereus pretèn ser una comèdia d'enredu clàssica, amb diàlegs àgils, respostes punxants, actors compenetrats i portes que s'obren i es tanquen. Una màquina ben engreixada que no para d'acumular malentesos i situacions estrambòtiques fins a l'explosió final, on res és el que sembla i els ingredients acaben ben barrejats.\nQue en una hora i mitja de bona predisposició, amb les butaques còmodes i la notable sonoritat del Villaroel, amb un públic majoritàriament entregat (tot i que no unànimement entregat); que en tota l'obra, en definitiva, no aconseguís arrencar-me el més petit somriure (ja no dic rialla!), és preocupant.\nI jo tinc el riure fàcil.\nEls hereus falla a tots els nivells. El bàsic, i principal, és el sentit de l'humor: no fa gràcia. Simple, fàcil i previsible, qualsevol resposta es veu venir d'una hora lluny, i es basa en gags sobadíssims i situacions d'allò més trinxades. A l'excel·lent Qué ruina de función, de Mankiewickz, ens col·locaven de pet en una d'aquestes obres basada en l'embolic sense solta ni volta, però mostrant-nos el que hi havia al darrere. És cel·lebre l'inici amb en John Ritter entrant a escena amb un plat de sardines, però és molt millor saber que el verdaderament divertit fora de l'escenari. A Els hereus tot es queda al nivell del plat de sardines, no més enllà.\nLa situació és tant ràpida com estúpida. Un fotògraf mor en accident de cotxe i la dona i el millor amic el vetllent a casa. La caldera està espatllada i arribarà una lampista lesbiana per arreglar-la. A més, els germans del difunt es presenten després d'anys de no veure'l.\nCrec que aquest crio d'aquí dalt seria capaç de desenvolupar un argument de forma més brillant de la que ens porta Els hereus.\nL'obra, que fa eterna l'hora i mitja que dura, tracta l'espectador d'idiota. Els primers deu minuts (o van ser tres dies?) hi ha una successió de jocs de paraula sobre dormir com un mort, quiet com un mort, rígid com un mort, que, a més, estan agafats pels pèls.\nEn una altra ocasió insinuen l'home tenia una amant. Val, l'home tenia una amant. Al cap d'una estona tornen a deixar caure el tema de l'amant. I una altra vegada. I una altra. I una altra. I quan finalment apareix l'amant, tothom queda corglaçat i sorprès. Ara substituiu la paraula amant per testament, deute, problema amb l'alcohol, i teniu solventats la meitat dels diàlegs de la representació. Els hereus no és reiterativa: és un bucle espacio-temporal.\nLa situació provocada per l'escomesa sexual de la lesbiana es fa llaaarga i mandrosa. Ja no entrarem en que no es creïble, perquè no hi ha res creïble en tota l'obra. És que intenta encendre una reacció d'astorament que hagués estat possible entre la societat civil de fa cinquanta anys, però queda fora de lloc en l'ambient pretesament modern en que es desenvolupa la trama. Si hi ha una compilació sobre tòpics de bolleres, haurien de demandar l'escriptor de Els hereus per plagi.\nTot intent d'enredar la troca queda abortat per la manca de subtilesa del text. A la primera escena on surt Amparo Moreno s'apaguen els llums i quan s'encenen ella està estirada sobre el personatge de Pep Ferrer. I? Què pretenien?\nEsperava que, en qualsevol moment, hi surtís Lina Morgan. Els hereus és un mal capítol d'Hostal Royal Manzanares.\nL'apartat actoral és lamentable. Tan sols Amparo Moreno, amb ofici i taules, salva de la crema el personatge de merda que li ha tocat interpretar. La resta farien que Marlon Brando es retorcés de dolor a la seva tomba. Puc entendre que l'obra no està encara rodada, i que falta connexió entre els actors, però hi ha detalls que, a curt, mitjà i llarg termini, un ja veu que no s'arreglen.\nPep Ferrer va estar molt millor a Amanecer de los muertos, com es veu a la fotografia. Almenys allà no cridava. Almenys allà no feia veure que plorava, ni es movia com un cartoon amb artrosis. Té un tro de veu, sí. I punt.\nEl millor que es pot dir d'Àngels Bassas (que al cap i a la fi porta el pes de la funció) és que va ben vestida. I que torça la boca com l'Stallone cada cop que parla, un detall que quan t'hi fixes ja no pots deixar de mirar, i angoixa bastant.\nEva Barceló ja no era de la meva simpatia d'abans de perdre aquesta tarda de diumenge. Però ara ja va directament al sac dels impostors. No és que no et faci creïble el personatge de lampista lesbiana. És que et fan venir ganes de pujar a l'escenari i escanyar-la. Es limita a passejar-se amb una clau anglessa enorme a les espatlles (¡hola don pepito, hola don josé!), i a fer veure que pot seduir el personatge de la vidua (i aconseguint-ho, ésclar).\nJordi Vila perfora timpans.\nLaia Piró arriba quan un servidor ha havia mirat al rellotge unes tretze vegades. Ja ni m'interessava que el mort tingués una amant (una amant? oh, una amant!). Intenta distreure l'atenció de la seva interpretació d'un text ridícul (ell era la meva cabreta i jo la seva poteta, és una frase que fa esclafar de riure la platea) amb uns panties fúcsia, i de segur que ho aconsegueix. Amb l'Amparo Moreno és la millor, o la que defensa amb més convenciment la tonteria per la qual estan cobrant. I és que aquesta gent també ha de viure, encara que sigui amb productes infumables com Els Hereus.\nFet i fet, m'hagués agradat veure Els Hereus protagonitzada per Los 4 fantásticos. Pep Ferrer fent de Reed Richards i intentant embolicar-se amb la vidua (la dona invisible, interpretada per Àngels Bassas) allargant els seus membres al voltant d'ella. I el personatge del germà seria La Cosa, i destrossaria tot el pis a cops de puny. La lesbiana seria l'antorxa humana i l'amant la Doctora Muerte. Com a mínim hagués estat més original i divertit.\nNo sabeu el que pagaria per veure l'Amparo Moreno fent de Silver Surfer.\nExhumat per Marc Pastor a les 11:25 a. m.\n19 comentaris: Raptes\nSempre plou després d'estendre la bogada de la setmana. Apreta quan ets al carrer sense res per aixoplugar-te, i et deixa l'única roba que tenies seca completament molla. La gent que du paraigües camina per sota els balcons. La música és més trista i la llum se'n vol anar a dormir.\nExhumat per Marc Pastor a les 2:48 a. m.\nVas batejar un personatge amb el nom d'un cantant que t'agrada. Pren un cafè amb ell, parla-hi una estona, i mira ballarines russes baixar de l'autocar. Sergio Makaroff és un bon paio, xerraire i extravertit, a qui li agrada el que fa i li agrada agradar.\nExhumat per Marc Pastor a les 11:40 a. m.\nÉrem a París, buscant exteriors per a Montecristo. En un principi, la història del Lluís era molt més llarga, i incloïa alguns atemptats per les clavegueres de la capital francesa. Havia situat un dels punts de reunió a la Librairie Des Abbesses (rue Yvonne Le Tac, 30), del barri de Montmartre. Rústica, amb escales mòbils per accedir a les prestatgeres més elevades, amb edicions antigues dels clàssics gals.\nCom és que m'agrada perdre'm en llibreries, i si són d'altres països millor, vam entrar-hi... i no hi vam trobar res d'especial. No hi havia el que buscava, si buscava alguna cosa en especial. En sortir, amb la intenció d'anar cap al Sacre Coeur, vam topar amb una porteta de fusta i un aparador ple a vessar de llibres de segona mà.\nI aleshores sí vaig sentir un impuls.\nFós el que fós el que em va impulsar a dirigir-me al fons, em va guiar fins a l'estanteria on hi havia alguns llibres exposats. Mig nerviós, sense saber per què, vaig agafar aquell petit volum de color blau.\nA Montecristo, el doctor Stein llegeix el Faust de Goethe a Sant James Park (pàg. 215). El llibre que havia imaginat a les mans del doctor exiliat a Londres era el mateix que tenia ara davant meu.\nQuan el vaig obrir em vaig quedar sense alè.\nA la primera plana hi ha, entre gargots infantils, un nom jueu escrit: Dagmas Loé - Moseh. I la data 14.5.39, a Aachen (Aquisgrà). La resta de l'obra de Goethe està en el seu original alemany.\nLa versió original de la novel·la començava l'any 1939, i incloïa un personatge hebreu (en Victor) que era qui introduïa l'Andreu Corvo a la vida del camp. La referència a Aquisgrà encara és el nucli de Montecristo.\nLa llibreria sense nom, però, no feia olor de sofre...\nEl determinisme conductual a través d'Antonio Molina\nNo tenim llibertat d'elecció: estem predestinats a fer i dir el que hem de fer i dir, el que s'espera de nosaltres o allà on la inèrcia ens porti. El lliure albir és una pamama, doncs. Tot està predeterminat, i només ens queda la sensació d'haver-ho triat. És una sensació prou forta, sí, però només és un sentiment per recomfortar-nos, per fer-nos creure que tenim control sobre l'univers. Pur il·lusionisme.\nIntenteu, amb tota la vostra força, no continuar aquest vers de la cançó d'Antonio Molina:\nYo no le temo a la muerte...\nExhumat per Marc Pastor a les 12:03 a. m.


Comín es vanta que només Catalunya té SEM pediàtric - Diari de Girona\nComín es vanta que només Catalunya té SEM pediàtric\nMillo enceta una picabaralla política en instar Puigdemont a comprar ambulàncies infantils en lloc d'anar a Brussel·les\nagències/ddg 27.01.2017 | 07:25\nEl conseller de Salut, Antoni Comín (JxSí), va defensar ahir que Catalunya és «l'única comunitat autònoma que té ambulàncies pediàtriques» i que en té dues. En declaracions als passadissos del Parlament en ser preguntat pel cas de la nena de Blanes, Comín va dir que es tracta d'un dispositiu «superespecialitzat» i va destacar que Catalunya és «l'excepció impositiva». «Anem per davant de la resta de l'Estat», va etzibar. A més, va detallar que va ser durant l'època de retallades, en concret el 2011, quan es va passar de tenir una ambulància fixa i una de mòbil a tenir-ne dues. D'altra banda, el conseller va rebutjar que es pugui «parlar d'error» en la gestió del cas o en la determinació de la prioritat a l'hora d'enviar l'ambulància infantil. «L'expedient informatiu no està tancat i no precipitarem cap conclusió» va avisar, tot detallant que els efectius van trigar el temps que estableix el protocol per a un cas de prioritat 1. A més, va voler concretar que la mort de la nena «es va produir quan els pediatres del SEM ja eren a l'hospital de Blanes», i per a Comín, aquest «és un fet rellevant a tenir en compte».\nD'altra banda, el cas de la nena de Blanes es va convertir ahir en el motiu de la picabaralla política entre el delegat del govern espanyol a Catalunya, Enric Millo (PP) i el portaveu de JxSí, Jordi Turull. En una entrevista a Catalunya Ràdio, Millo va instar el president de la Generalitat, Carles Puigdemont, a comprar ambulàncies pediàtriques en comptes d'anar al Parlament Europeu a Brussel·les per «no dir res de nou». «Es gasten diners de la Generalitat per aquest viatge i hi havia quinze persones a la comitiva. Tot això ens costa diners i temps. Puigdemont també es podria dedicar a visitar els passadissos d'hospitals i a comprar més ambulàncies medicalitzades per a la pediatria» va dir Millo.\nEl primer a respondre va ser el portaveu de JxSí, Jordi Turull, que va demanar al delegat del Govern espanyol que es disculpi públicament per haver vinculat la conferència a Brussel·les d'aquest dimarts amb la mort d'una nena a Blanes. «Traspassen tota línia permesa de la demagògia» va dir Turull, qui les va qualificar de «baixesa moral».\nTambé el conseller de Salut va criticar la declaració de Millo, dient que «no es pot fer una utilització política ni demagògica d'un cas com aquest». «Són declaracions molt preocupants, molt inquietants», va dir el conseller, tot cridant Millo a tenir «responsabilitat i rigor» en parlar del cas.\nICV-EUiA de Lloret vol una ambulància infantil a Girona. Comarques\nL´àvia de la nena que va morir a Blanes dubta que Salut «aclareixi» els fets. Comarques


Vaca sagrada - Librerías Calamo\nElsie Bovary és una vaca que viu tranquil·lament en una granja al nord de Nova York. Un dia s?acosta a la casaádel granger i es queda embadalida mirant la tele. És així com descobreix quin futur els espera a ella i a tots elsáanimals de la granja: l?escorxador. Així doncs, juntament amb un porc (que es vol convertir al judaisme) i amb unágall dindi molt manetes, decideix fugir de la granja i buscar el seu lloc al món, un món on seguir vivint: l?Elsie creuáque l?Índia pot ser un bon destí per a ella. Allí les vaques són sagrades. En Shalom, el porc, vol arribar a Israel, onála carn de porc està prohibida, i el gall dindi Tom vol arribar fins a Turquia: el novembre és un mal mes per als gallsádindi, als Estats Units (Acció de gràcies). Però els seus destins seran tal com ells els han imaginat? Les aventuresád?aquests tres animals entranyables ens faran qüestionar moltes coses sobre com som els humans, com tractemáels animals i com funcionen les nostres societats. Al cap i a la fi , tots som animals!


El Barça Alusport elimina el Carnicer (1-3) i jugarà les semifinals de la Copa contra l'Inter Movistar, botxí del Marfil Santa Coloma (6-8) - Esport3 - TV3 i Catalunya Ràdio\nEl Barça Alusport elimina el Carnicer (1-3) i jugarà les semifinals de la Copa contra l'Inter Movistar, botxí del Marfil Santa Coloma (6-8)\nEl Barça Alusport s'ha classificat per a les semifinals de la Copa del Rei en vèncer per 1-3 a la pista del Carnicer Torrejón. Aicardo, Torras i Ari han fet els gols dels de Marc Carmona, que se les hauran amb l'Inter Movistar, botxí del Marfil Santa Coloma (6-8).\n15/01/2013 - 22.53\nAri ha fet un dels gols del Barça a Torrejón de Ardoz\nMatx vibrant a la pista colomenca. Al descans, empat: 2-2. Un mal inici de la segona meitat ha condemnat els catalans que han arribat a perdre per 2-7. El punt d'honor del Marfil ha fet somiar en la remuntada, però no ha estat possible. Adolfo (3), Jhow (2) i Dani Salgado han fet els gols locals.\nIgor, sis setmanes de baixa


Aquest programa de televisió sexy ara té una línia de joguines sexuals | CAT.Lamareschale.org\nEn realitat espècie de geni.\nSi vostè mira Broad City, evidentment, recordarà l'episodi infame vinculació.\nAra, gràcies a una nova línia de joguines sexuals de la companyia de Lovehoney, es pot canalitzar la seva Abbi interior i comprar un kit de vinculació inspirat en aquest mateix episodi.\nEl kit és només un dels 14 joguines sexuals creats amb un equip de Broad City Comedy Central perquè vostè i la seva parella abraçada plaer tant com Abbi i Ilana fan al programa.\nA l'estil de Broad City, els noms de les joguines es farà riure.\nPerò les pròpies joguines són realment de fiar.\nMoltes estan fetes amb silicona la vagina ambient (com el "Vularine silicona vibrador del conill"), hi ha vibradors fabricats específicament perquè no giri de forma inesperada a la seva bossa, i després hi ha boles de Kegel i vibradors d'ou, també.\nSi el tipus vol, ell podrà apreciar l'ou masturbació (que es pot utilitzar amb ell) o l'anell "Respectar al seu Dick" gall.\nEstrelles Ilana Glazer i Abbi Jacobson han dit en un comunicat que els agrada que podrien portar positivitat sexe de l'espectacle a la vida real, i hem de dir que totalment clavat.\nEns va prendre un cop d'ull als 14 productes de la línia i tenir la veritat sobre el que cada un d'ells pot portar a l'habitació.\nHora de ser una gossa protuberància en un llit-anem.\nCiutat de Yas àmplia Kween bala de 10 funcions\nAmagar aquest mini vibrador en el seu calaix i tiri d'ella cada vegada que necessiti un O. Fàcil d'utilitzar amb un control d'un sol botó, que compta amb tres velocitats-set patrons de vibració (perquè es necessita 21 maneres diferents d'obtenir fora, oi? ).\nLa punta cònica està dissenyat per a ser perfecte per a la seva clítoris.\nAmpli Ciutat Respecte al seu Dick 10 Funció Love Ring\nL'anell de penis de silicona vibrant té tot, incloent dos anells per al penis i l'acció bola (que se suposa que mantenir-lo dur per més temps), a més d'una bala vibradora de colpejar a tots els llocs correctes.\nTambé és resistent a l'aigua, pel que pot sentir-se lliure per a portar-lo en la dutxa.\nKit ampli Ciutat Pegaso de vinculació\nAquí hi ha les instruccions: Posar als escrits calents, i llisca el consolador de set polzades a través de l'orifici davanter per fixar-lo al seu lloc.\nÉs corb, el que permet G i P-punt (pròstata!) Colpejar.\nTambé hi ha una butxaca secret en els escrits on es pot posar una vibra bala, que ve amb aquest aparell.\n(No a la vinculació, però encara vol una joguina sexual que pot utilitzar amb la seva parella? Prova el massatges Tianì 2 parelles de Salut de la Dona Boutique.)\nÀmplia City Dr Wiz recarregable mini vibrador de la vareta\nAquest mini vibrador vareta sap el que ha de baixar, encara que té companys de casa.\nIgual que un motor súper silenciós que funciona a tres velocitats i 7 patrons.\nAmb un coll flexible, es pot posar exactament on ho necessiti.\nAh, i que és recarregable, resistent a l'aigua, i, ja que suggereixen, és el company de viatge perfecte.\nL'ampli Ciutat Vulvarine silicona vibrador del conill\nA hores d'ara, hauria de ser bastant obvi que cadascú necessita el seu propi punt G vibrador d'estil conill.\nAquest és silicona per a una sensació suau i ofereix dues velocitats-cinc patrons de vibracions.\nI, ha, es pot posar el "bloqueig de viatge" en ell quan estàs de sortir per a un vol, però no és possible que deixar-ho enrere.\nAmpli Ciutat de Boss de la gossa de silicona G-Spot Vibrador\nUna altra vibrador del punt G, aquest es distingeix perquè té dos motors.\nUn en l'eix, i un a la punta.\n(Per tant, per què d'aquest suposa que és una delícia per a la vagina.) Els cinc patrons polsants sempre estan al seu avorrit amb el seu vibrador.\nA més, és recarregable USB, per la qual cosa és fàcil de suc de dalt.\nPocket Kegel boles d'ampli Ciutat Natura\nEn primer lloc, pot utilitzar aquests com tòners vaginals.\nMantingui els 90 grams de pes dins de la vagina, amb el temps fins arribar a usar-los on sigui que vol, si vostè és aquesta negreta.\nEls pesos en les boles es mouen al voltant de lliurar sensacions fantàstics.\nAmb un cable de silicona, que són fàcils de prendre i sortir.\nCiutat ampli en l'humor Barra de llavis vibrador\nDe vegades no cal tot aquest jazz que baixar, només es necessita un petit vibrador pintallavis dissenyat perquè arribi al seu clítoris.\n(De debò, es veu com un tub de llapis de llavis, fins que comenci brunzit, és a dir.) Els fans del programa poden notar que aquesta s'inspira en el "home amb una missió" episodi.\nAmplia el Manchester City en un ou Missió La masturbació\nEl seu noi necessita un Stroker penis?\nPer què diables no?!\n(És millor que un mitjó, diuen.) Aquesta és una màniga masturbador veure a través elàstica amb una textura ziga-zaga a l'interior per fer-li pessigolles.\nA més, ja que el material és clara, es pot veure tot el que està passant.\nO, ja saps, es pot usar això per donar-li un cop de mà-treball professional.\nCiutat ampli paquet preciós amor ou vibrador\nLliscar dins de la seva vagina, i vostè o la seva parella poden fer servir la unitat portàtil (anomenat dayum carpe) per controlar les vibracions.\nTambé pot mantenir a l'exterior per a un orgasme del clítoris.\nAmpli Ciutat Cul d'un endoll de l'extrem del silicona de l'àngel\nSi vas a posar alguna cosa al cul, com bé podria ser tan segur com sigui possible al respecte, oi?\nAquest connector del darrere està fet amb silicona, que té una forma ferma, i la base acampanada assegura que res va a on no deu.\nUn avantatge més: Es pot netejar fàcilment.\nDe dimarts 07 a.m. Àmplia City Classic Vibrador\nCom el seu nom indica, aquest està destinat a ser la seva sortida al vibrador quotidiana.\nVostè controla la velocitat de gir amb una base fàcil d'utilitzar.\nSi vostè és nou en el joc vibrador i no tenen idea de quin triar, aquesta és una gran manera d'aconseguir els seus peus mullats.\nLubricant de base aquosa ampli Ciutat ment la meva vagina\nEl lubricant a base d'aigua està fet per durar molt de temps, si vostè sap el que volem dir.\nÉs vegetariana, sense parabens, i el condó d'usar per mantenir la seva vagina oh-tan feliç.\nTambé es pot utilitzar amb qualsevol de les joguines dormitori atractives en aquest cas la llista en què desitja per proveir-se.\nÀmplia City Ride the Rocket del clítoris vibrador\nAra bé, això és una altra cosa.\nEl mini vibra va ser creat per a estimular el clítoris, i té quatre caps intercanviables quan es necessita una nova forma de baixar (llisa, clavetejat, malabareó, picava, si tenien curiositat).\nTres velocitats i quatre patrons de vibració de segellar el tracte per a vostè.


Salvem l'Empordà alerta del nou aeròdrom a Peralada - Empordà\nSalvem l'Empordà alerta del nou aeròdrom a Peralada\nL'entitat ecologista defensa que l'aeròdrom particular no és viable\nSÒNIA DUÑACH 03.07.2019 | 15:09\nZona aproximada on es preveu fer la pista d'aterratge i l'hangar per a un Boing Stearman PT17 EMPORDA.INFO\nZona aproximada on es preveu fer la pista d'aterratge i l'hangar per a un Boing Stearman PT17\nSant Nazarí de les Olives, al terme municipal de Peralada, és el lloc on es preveu construir una pista d'aterratge i un hangar particulars per a un Boeing Stearman PT17. El projecte, presentat al Departament de Territori i Sostenibilitat, ha rebut les al·legacions de l'entitat ecologista, que defensa que aquesta instal·lació no és viable per diverses raons en els terrenys on es proposa.\nLa pista d'aterratge i l'hangar, d'ús privat, se situaria a la finca Mas David. La proposta projecta l'adequació d'una pista de dos-cents metres de longitud i la construcció d'un hangar de trenta metres per quinze, d'estructura lleugera i desmuntable.\nSegons fonts de IAEDEN-Salvem l'Empordà, la localització del projecte «es troba dins la zona de control aeri de l'aeròdrom d'Empuriabrava i, per tant, caldria demanar permís a aquest centre, paral·lelament als tràmits que s'estan realitzant». Cal tenir en compte que també hi ha l'aeròdrom d'Ordis i el de Viladamat, i tampoc es té en compte la capacitat de càrrega de la comarca. A més, «el vol aeri de seguretat que requereix aquest aparell impedeix que altres veïns també puguin fer-se un aeròdrom». Caldria saber, doncs, la viabilitat en l'àmbit de control de l'espai aeri.\nL'entitat ecologista també posa en dubte la compatibilitat dels vols amb la catalogació d'espai d'interès agrari i paisatgístic que té la zona, «han determinat una freqüència de vol en el projecte, però qui els controla? I si la superen, quines conseqüències legals tindria?». Afegeixen que la documentació presentada no parla dels masos i habitatges pròxims ni de com els afectarà el soroll.\nCritiquen que és un projecte «molt pobre» i que «en àmbit jurídic s'ha de fer un estudi d'alternatives, i l'estudi que han presentat únicament diu, i de manera literal, que no hi ha alternatives». Tanmateix, admeten que el projecte compleix la normativa vigent i només els caldria ampliar l'estudi d'alternatives. Per això, des de IAEDEN-Salvem l'Empordà reclamen una planificació general «si realment hi ha la necessitat que a escala particular es puguin tenir hangars».\nD'altra banda, l'entitat espera rebre la resposta a les seves al·legacions per part del Departament de Territori i Sostenibilitat. Per la seva banda, l'Ajuntament de Peralada manté que és tracta d'un projecte privat.


Ernst von Rath - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\n(de) Ernst vom Rath\n(de) Ernst Eduard vom Rath\n3 juny 1909\n9 novembre 1938 (29 anys)\nPolític, Diplomàtic, Jurista\nCorps Palatia Bonn (en)\nVon Rath va estudiar al Realgymnasium de Breslau. Més endavant, va estudiar Dret a Bonn, Munic i Königsberg, i ja el 1932 es va afiliar al Partit Nazi. El 1933 es va unir a les Sturmabteilung (SA).\nA partir del 1934 va treballar com a agregat del Ministeri d'Exteriors a Bucarest i, finalment, a París.\nUn cop assignat a l'ambaixada alemanya a París, von Rath va rebre la visita d'un jueu alemany, Herschel Grynszpan, que volia intercedir per la seva família. Amb motiu de les deportacions de jueus d'origen polonès que va promulgar el règim nazi, milers de persones van ser deportades i deixades a la frontera entre Alemanya i Polònia. El govern polonès, davant d'aquesta allau de refugiats, va decidir tancar la frontera, provocant que milers de persones haguessin de viure a la intempèrie en terra de ningú.\nGrynszpan havia estat enviat a París per la seva família que, espantada per l'evolució de la situació dels jueus a Alemanya, van decidir que el seu fill estaria millor a França. Quan Herschel va rebre una carta dels seus familiars explicant-li les penalitats que havien d'aguantar en el campament de refugiats polonès, va decidir intentar intercedir per ells davant de les autoritats nazis. Com que es trobava a París, es va dirigir a l'ambaixada alemanya.\nSembla que Grynszpan va intentar reunir-se amb von Rath, però aquest no en va fer gaire cas. El 7 de novembre de 1938 el jove jueu (quan van passar aquests fets només tenia 17 anys), veient que no aconseguiria res, va anar a trobar a Ernst von Rath i li va disparar cinc trets. Les bales van ferir una espatlla i van travessar el braç del diplomàtic alemany.\nVon Rath va rebre cirurgia d'emergència per intentar salvar-li la vida i, fins i tot, Adolf Hitler va ordenar al seu metge privat, Karl Brandt, que es desplacés a París per col·laborar amb els metges francesos. Però no van aconseguir salvar la vida de Von Rath, que moria dos dies després de l'atemptat, el 9 de novembre.\nAl llarg d'aquests dos dies, des que es va conèixer a Alemanya la notícia de l'atemptat fins a arribar, finalment, la nova de la seva mort, els principals dirigents del Partit Nazi es van anar reunint per planejar una estratègia per respondre el que consideraven un atac contra el seu règim, no tant contra la figura de Von Rath. Finalment, el plantejament que defensaven personatges com Joseph Goebbels, un dels ideòlegs més rellevants de l'eliminació dels jueus, van conduir als nazis a desencadenar la Nit dels vidres trencats\nA Wikimedia Commons hi ha contingut multimèdia relatiu a: Ernst von Rath\n↑ Història Contemporània. Facultat d'Història de la Universitat de Barcelona (2012)\n↑ 2,0 2,1 Schwab, Gerald, The Day the Holocaust Began: The Odyssey of Herschel Grynszpan, Praeger, New York, 1990, pp. 14; 142, 186\n↑ 3,0 3,1 3,2 Toby Thacker Joseph Goebbels. Vida y muerte (2009) Editorial Ariel\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Ernst_von_Rath&oldid=26386995»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 18 feb 2021 a les 10:17.


La Barcelona Design Week reflexionarà sobre la societat del consum | betevé\nPer primera vegada el FAD i el Barcelona Centre de Disseny uneixen esforços per organitzar l'esdeveniment de forma conjunta\nMaria Solans | Dimarts, 15 de Mai del 2018, a les 13.53\nCompte enrere per a la Barcelona Design Week. La tretzena edició arrencarà el 5 de juny amb el lema “Revalorar”. L’objectiu serà, a través del disseny, reflexionar sobre la situació i les conseqüències de la societat del consum. Per primera vegada el FAD i el Barcelona Centre de Disseny organitzaran les activitats de forma conjunta. A més del Museu del Disseny, s’han programat esdeveniments als districtes de Gràcia, el Poblenou i l’Eixample.\nEls principals agents del disseny es trobaran a la ciutat a partir del 5 de juny i fins al dia 14 i ho faran en el marc d’una Barcelona Design Week inusual. Per primera vegada el FAD (Foment de les Arts Decoratives) i el BCD (Barcelona Centre de Disseny) s’uneixen per organitzar les activitats de forma conjunta. Fins ara, les dues entitats programaven propostes diferenciades. L’Ajuntament ha impulsat l’aliança per potenciar el sector internacionalment. El primer tinent d’alcalde, Gerardo Pisarello, assegura que el disseny és un “sector absolutament estratègic per a la ciutat” i que la setmana del disseny és una oportunitat per mostrar el talent de Barcelona fora d’Espanya.\nLa conferència inaugural de la Barcelona Design Week anirà a càrrec d’Humberto Campana, impulsor d’un dels estudis més reconeguts i prestigiosos del disseny internacional. El FAD tornarà a organitzar l’Assaig General, anomenat “La rebel·lió dels objectes”, el dissabte 9 de juny. A més, el dia 7 es lliuraran els premis FAD d’Arquitectura i Interiorisme i els Premis Habitàcola. En aquesta edició l’edifici del Disseny Hub Barcelona es convertirà en l’epicentre de les activitats, que es repartiran per tota la ciutat. Destaquen especialment les que hi haurà al Poblenou (on es troba l’edifici), on es podran visitar diferents exposicions a Palo Alto. A Gràcia, el dia 11 de juny hi haurà una jornada de portes obertes per conèixer de prop alguns dels estudis de disseny més prestigiosos. També s’ha programat el primer Tastadisseny. Serà al nou Mercat de Sant Antoni, el dia 10 de juny, durant tot el dia.\nAmb el lema “Revalorar”, aquest any la majoria de les activitats de la Barcelona Design Week, reflexionaran sobre la societat del consum i la sostenibilitat. El programa complet ja es pot consultar a través d’internet.


Plataforma contra l'Estat del Benestar\nDirecció i gestió de continguts:\nADGT digital ads\nEn vers (6)\nL'atlant i el seu atlas (4)\nper Albert Costa (5)\nper Andreu Vidre (13)\nper Ex- Hugonot (10)\nper Guillem (4)\nper Jordi Vernis (17)\nper Lara Revilla (3)\nPermanent: Praga (3)\nAltres vagons on viatjar\nLas Nubes [revista online]\nNihil Obstat [revista online]\nBlocdelletres [literària, literària]\nEl Poder De La Palabra [literària, literària]\nUll de poll [revista online]\nAdorar: reverenciar amb gran honor un ésser; estimar extremadament o delectar-se per quelcom de manera extrema. Actualment l'ús d'aquest terme és molt escàs. Respectar y témer objectes desitjats és quelcom més apropiat per la divinitat o les classes sobiranes, per part dels seus súbdits. Amb la progressiva secularització de qualsevol estament suprem, tant terrenal com transcendent, desapareix l'adoració junt a un sentiment que sempre es donava en allò estimat: el temor. Ja no adorem, sense que per això deixem de tenir gusts extrems per alguna cosa. L'adoració s'ha convertit en el fetitxisme, aquest gust extrem per quelcom al què no se li dóna valor real, i per tant no es respecte. Th. Adorno ho descriu bé respecte a la música:\nEl consumidor adora els diners que ell mateix ha gastat per l'entrada al concert de Toscanini. Literalment, ha tingut l'èxit que imparcialment accepta com a criteri objectiu i sense identificar-se amb ell. Però no l' ha "tingut" perquè el concert li hagi agradat, sinó perquè va comprar l'entrada. (Th. W. Adorno, Disonancias: Introducción a la sociología de la música. Madrid: Akal, 2001 p. 25).\nEl fetitxista hipostàsia d'ell mateix l'objecte del seu desig, de manera que no pot respectar-lo ni tenir-li por. És ell mateix, no quelcom estrany. Aquesta adoració vinguda a menys és l'equivalent contemporani a la burla que Cervantes feu de l'amor cortès medieval. Amb el Quixot i Dulcinea, Cervantes ens descobreix la lògica del fetitxe. L'amant no estima l'objecte concret, sinó que crea ell mateix el desig al qual s'abandona. Què és aquest desitjar el desig, propi del posterior romanticisme sinó el començament del fetitxisme? Els afligits i cavallerescs amants romàntics són els últims adoradors, però també els primers fetitxistes. Temen? Sofreixen? Tot respecte, temor i dolor de Don Quixot per la seva estimada és una actuació més dins el gran teatre del món, típic del barroc, del qual es sap actor. El teatre, precisament un dels dispositius ociosos més de moda en l'actualitat. No per casualitat Omar Calabrese qualificà el nostre temps d' Era Neobarroca.\n¿Tan poc hem canviat?\nPublicat per Ex- Hugonot a 1:12 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Articles, per Jordi Vernis\nL'Atlant i el seu atlas: Salou\nSalou és tot el contrari del què l’ésser humà hauria de ser. Insult a la intel·ligència, ignominia moral, instints baixos, un immens collarí de bou on s’hi està disposat a pagar el preu més alt que una butxaca pugui suportar, per comprar-se la disfressa de llur bèstia i començar a estirar, a arrossegar el carro, el buc insígnia de la indecència. Salou és pensament automàtic, un cervell atrofiat i igual d’inflat que la bullofa a l’espai entre el dit gros i l’índex del peu que t’hi deixa el fil de la xancleta. l'aspresa de la comoditat com a automatisme. Una passió per tot allò que és baix, moribund en quan a sentiments i accions, passió gratuïta per la carn i per l’apologia de tot allò que és exterior. Mercat d’evasió, aparador on pagues per portar tu el cartell de liquidació per tancament. L’encarnació d’allò contrari a tot idealisme, a tota autosuperació. No es salven més els agraciats adinerats que gaudeixen de fantàstiques vistes en complexes d’apartaments, més escaients, en zones atractives apartades de la part principal (que en constituiria la platja); ja que també tenen el carnet malèfic, el de col·laboracionistes del gaudi, de l’amansiment dels sentits. Europa demostra estar malalta quan habitants de, en teoria, els seus països capdavanters s’hi reuneixen –amb un tarannà que sembla que creguin realitzar l’equivalent a l’emigració vers la terra promesa- per tal de cercar quelcom especial. Tota admiració i apologia de la superioritat de la resta d’aquests països vers el nostre desapareix quan ho contemples. Quan contemples que tot argument en pro d’aquests en base a la capacitat de treball, de contenció, d’esforç en el tirar cap endavant el seu país porta al capdevall, en lletra petita, el fet que només ho cometen perquè finalemnt els servirà per acudir a Sodoma i Gomorra. Donar la vida per Sodoma i Gomorra, la nova terra promesa. L’esforç i la tenacitat només com a vehicle per poder arribar allà on hi predomina tot el contrari! Ai las! És l’equivalent al dit de Kierkegaard: creure que un no està desesperat és la primera i més clara mostra de desesperació. Benestar i gaudi gratuït, és l’autopista que condueix directament a allò que l’home no hauria de ser. És clar que en totes les ciutats ho trobes, el problema és que a Salou la relació és al revés, ara has de trobar la ciutat dins la selva injustificada de benestar i gaudi gratuït.\nper Ex- Hugonot\nPublicat per Ex- Hugonot a 18:18 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: L'atlant i el seu atlas, per Ex- Hugonot\nCom més ideal és l'ètica, millor. L'ètica no s'ha de deixar pertorbar per aquella vana retòrica de bocamoll, aquella cantarella la qual sempre resa que no serveix de res que s'exigeixi l'impossible; seria ja immoral el simple fet de posar-se a escoltar tal pallassada. [Sören Kierkegaard, El concepte de l'angoixa]\nPublicat per Ex- Hugonot a 11:58 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: Exhortacions\nQuantes vegades series capaç de negar, davant un jutge i d'ells com a públic, que t'has masturbat incontables vegades pensant en els teus amics, fins i tot aquells més profunds, que trobes més atractius? Quantes?\nper Andreu Vidre\nPublicat per Ex- Hugonot a 18:07 Cap comentari:\nEtiquetes de comentaris: *, per Andreu Vidre\nHölderlin fou qui més en contacte estigué amb Déu i amb els déus, qui sempre sapigué què és estar pres pel déu, deixar-s'hi endur, deixar que parli, que et parli, que es reveli. I li importava una merda la concepció tradicional de la familia.\nPublicat per Ex- Hugonot a 13:50 5 comentaris:\nQuè és veritat? (Crist i Pilat), Nikolai Ge, 1890\n<< Tota veritat és, al capdavall, creença>> [Novalis]\nA cada model d'Estat li escau\nun model de prostitució.\nQui és la puta a l'Estat del Benestar?\n-preguntà el reu-.\nEl benestar -respongué el Senyor.


Carnaval\t3 febrer 2008\nPosted by Xavi in Actualitat, Reflexions.\nUn any més arriba el Carnaval a Vilanova. Un any més arriba l’hora de lamentar-se per com s’està “perdent” aquesta gran festa vilanovina. I un any més hem de creure que el Carnaval és mort.\nLa veritat és que Vilanova ha canviat moltíssim en els darrers anys. No només els barcelonins són els causants d’aquest canvi profund en la manera de viure el Carnaval com s’ha especulat durant tant de temps. També hi ha moltíssima gent nouvinguda (aquesta és la manera políticament correcta per dir immigrant, avui) que representa un increment de més del 15% de la població en menys de 5 anys i que no té ni idea de què és el Carnaval vilanoví ni ganes de saber-ho. I com no, els mateixos vilanovins i vilanovines, que enduts per l’entusiasme consumista consumeixen carnaval com borregos perdent de vista l’essència d’allò que se celebra. I si no mireu colles com la Confraria, les associacions de veïns o els quatre que creuen que Carnaval és sinònim de plomes i farbalans (i no parlem dels típics de sempre: Teresa Carulla, Marítims i Collada)\nI un clar exemple d’això ha estat l’Arrivo d’aquest any. No sé perquè però enguany el nivell de crítica ha estat molt i molt baix. És lamentable que les associacions de veïns no tinguin motius de queixes, que les entitats no siguin capaces de treure-li punxa a situacions que han passat durant tot l’any. Les disfresses han estat patètiques, molt poc treballades i poc vistoses. Fins i tot les que són genuïnament espectaculars ( o només espectaculars ) han estat molt poc lluïdes.\nUna altra cosa a millorar és la llargada de la rua de l’Arrivo. Massa llarga. I com que el nivell és molt baix, s’acaba fent pesat aguantar a la rambla veient desfilar borratxos disfressats de dona, nenes amb les hormones a flor de pell i nens ensumant el seu rastre vanament il·lusionats.\nEl que he pogut comprovar és que es continuen aprofitant disfresses d’un dia per l’altre; que el nivell etílic dels participants a l’Arrivo no baixa per molt canvi climàtic a la vista; que hi ha homes obsessionats en disfressar-se de dona; que continua havent-hi vilanovins que no viuen el carnaval igual com hi ha catalans que voten ciutadans i que la gent jove té tendència a agrupar-se fàcilment formant multituds.\nEn positiu puc dir que m’ha alegrat molt veure l’alt nivell de disfresses del Carnaval infantil, amb vestits molt currats i molt originals. És molt maco veure com familíes senceres busquen disfresses per anar tots a disfrutar del Carnaval i a fer viure als més petits aquesta festa tant vilanovina.\nI al final, una reflexió: El Carnaval que tots coneixem ha mort. Va morir fa anys amb el pas de poble a ciutat de Vilanova. I això és una cosa que hem d’acceptar. I fins que no ho acceptem no serem capaços de tornar a donar-li el tomb a la truita. Avui els vilanovins no es reconeixen en les essències de les seves festes. Només uns quants ho fan. La resta ho celebra sense saber perquè, només perquè és el que toca, i ho fan d’una manera determinada i no d’una altra perquè no són conscients del les conseqüències que comporta perdre les arrels en una societat tant desarrelada com la nostra. I si per Carnaval toca ballar samba i emborratxar-se, doncs ho fan, i ho fan de la manera més fàcil possible, buscant sempre el camí més curt per arribar a l’objectiu final: fer veure que t’ho passes bé.\nJo personalment, prefereixo els que diuen obertament que el Carnaval no els agrada que no pas els que el celebren sense saber ni perquè ni com.


Holiday home Nejdek UV-702 Nejdek República Txeca - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\n-, Nejdek, Nejdek, República Txeca, 36221 - Veure al mapa\nTant si es tracta d'un viatge de plaer com si és de negocis, Holiday home Nejdek UV-702 és una elecció d'allotjament magnífica quan visiten Nejdek. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nEl Holiday home Nejdek UV-702, s'esforça al màxim per tal que els seus hostes es tribin còmodes. Per tal d'assolir això, l'hotel compta amb els millors serveis i instal.lacions. Els clients de l'hotel poden gaudir de aparcament de cotxes, instal.lacions de barbacoa.\nL'ambient de Holiday home Nejdek UV-702 es reflexa en cada habitació. calefacció, aparell de televisió, TV satèl•lit/cable, reproductor de DVD/CD, nevera són només algunes de les comoditats a la vostra disposició. L'hotel ofereix meravelloses instal.lacions d'oci com ping pong que faran de la vostra estada una experiència inoblidable. Amb una localització ideal i amb comoditats imbatibles, Holiday home Nejdek UV-702 no troba competidors en cap categoria.


Accident mortal a l’última etapa del Dakar d’un jove de 20 anys\nUn cotxe accidentat al Dakar | Europa Press\nEl mecànic Quentin Lavalée ha xocat amb el seu cotxe contra un camió\nLa darrera jornada del Dakar ha acabat amb una notícia tràgica. Poca estona després d’haver conegut quins eren els campions de cadascuna de les categories, l’organització del ral·li ha notificat la mort de Quentin Lavalée, un jove mecànic de només 20 anys de l’equip PH Sport. Els fets han ocorregut quan Lavalée i un dels seus companys, Maxime Frère, han anat a assistir un vehicle amb el seu cotxe. Ha estat aleshores quan han tingut un accident amb un camió que passava fortuïtament per la mateixa zona i el jove mecànic ha mort a causa de l’impacte. Frère ha estat traslladat a l’hospital i segons explica l’organització del Dakar, està fora de perill.\nAquest ha estat el comunicat oficial: “Aquest matí, a les 11:30 hores, a la ruta d’enllaç d’assistència, s’ha registrat un accident al quilòmetre 234 entre un vehicle d’assistència i un camió local, segons informen les autoritats policials. El conductor de l’automòbil, de l’equip PH Sport, el francès Quentin Lavalée, ha mort tristament en aquest accident. Tenia 20 anys. El seu copilot, el belga Maxime Frère, ha resultat ferit i ha estat traslladat a l’Hospital de la Guàrdia Nacional de Jeddah. Estava conscient i se li està realitzant una anàlisi completa. Ha patit una contusió abdominal i toràcica. Quentin era el cap de mecànics del 205 Turbo 16 de la cursa del Dakar Classic (nº 726). El Dakar vol mostrar les seves més sinceres condolences amb la família del Quentin, els seus familiars i éssers estimats i PH Sport”.\nAquesta és la tercera edició consecutiva del Dakar en què s’ha de lamentar una mort. L’any passat va morir el francès Pierre Cherpin i el 2020 hi va haver dues defuncions, les del portuguès Paulo Gonçalves i el neerlandès Edwin Starver. Entre el 2012 i el 2015 hi va haver quatre morts més, cosa que significa una dècada molt fosca del Dakar, que no tenia cap mort abans des del 1986.\nAccident Dakar Mort


Alejandra Rubio s'assabenta del qual opinava sobre ella Verónica Forqué | La Noticia Digital\nVerónica Forqué tenia una clara opinió sobre Alejandra Rubio\nper Miguel Cuartas 24/12/2021 11:37h\nFa una mica més d'una setmana, Verónica Forqué ens va deixar i molts dels seus companys en el 'talent' culinari 'Masterchef Celebrity' se'n van pronunciar. Algunes cares conegudes del medi televisiu com la mare d'Alejandra Rubio van confessar la positiva empremta que li va deixar l'actriu quan va compartir plató amb ella.\nPerò aquest dijous, hem sabut el que opinava realment Forqué d'Alejandra Rubio, la filla de Terelu. «No m'oblidaré del primer dia que ens vam veure als camerinos de 'Masterchef'. M'abraça, em diu el que m'admira i em diu que Alejandra Rubio és l'hòstia», sentenciava la col·laboradora.\n«Com és possible que una persona de la categoria professional de Verónica Forqué sigui capaç de lloar-me a mi professionalment», es preguntava la tertuliana de 'Viva la vida'.\nDes que va començar la seva aventura televisiva per aconseguir el primer lloc a 'Masterchef', hi ha hagut una química especial entre elles. I això és el que ha volgut manifestar al seu bloc la col·laboradora de 'Sálvame'.\n«He sigut amb ella una companya i amiga protectora per la seva fragilitat física»\nLa mare d'Alejandra Rubio no podrà oblidar mai l'afecte que li va demostrar la filla de José María Forqué durant els mesos que van conviure juntes en el 'talent'. Una cosa que sempre portarà amb ella mateixa, i que fa dies també deixava palès al plató de 'Viva la vida' amb Emma García.\nEl que espera la mare d'Alejandra Rubio, encara que no ho pugui comprovar, és que la seva amiga Verónica hagi rebut l'amor que li ha donat la tertuliana en els darrers mesos.\n«He rebut molt d'amor i espero que ella hagi estat conscient del que jo li he donat. Reconec que he estat amb ella una companya i amiga protectora per la seva fragilitat física. Sempre he pretès que estigués bé i feliç», afirmava.\n«Quan viatjàvem li donava la mà per muntar a l'autobús, per pujar a un vaixell o baixar de l'avió, ho feia sempre. Això és una desgràcia perquè és un fracàs social i no tenim la cultura necessària per saber que una malaltia mental et porta al davant encara que no vulguis».\nL'impacte de Terelu Campos després de la mort de Verónica Forqué\nLa col·laboradora de 'Sálvame' es quedava sense paraules quan el dia de la pèrdua de Forqué, s'assabentava del qual havia passat per un missatge de Belén Esteban. Terelu amb prou feines va trigar uns minuts a publicar un punyent 'post' recordant la figura de la seva companya de programa.\n«Entro en una crisi i penso que potser no és veritat. Perquè no és la primera vegada que he vist matar gent a les xarxes socials. Fins i tot de la meva família, sent mentida», assegurava al seu bloc fa uns dies.\nLa mare d'Alejandra Rubio va ser una de les famoses que van anar al funeral de Verónica Forqué| GTRES\nA més a més, la mare d'Alejandra Rubio coneixedora que la notícia era real, va rebre «un missatge d'uns amics que no són públics. I m'assabento de les circumstàncies reals de la seva mort que mai compartiré amb ningú. 37 anys després, rememoro i sento la frustració i la impotència del perquè i com no me'n vaig adonar».\nI és que la progenitora d'Alejandra Rubio se segueix fent moltes preguntes dies després de la pèrdua de l'actriu. «Què ens va fer creure que estava millor del que estava? Què no vam ser capaços de veure?».\n«Al final, és tot l'analfabetisme que tenim amb el tema de les malalties mentals», concloïa lamentant-se la filla de María Teresa Campos.\nAnar a portada Última hora Cor Última hora Masterchef Última hora Terelu Campos Última hora Defunció


Sol·licitud o renovació DNI | Guia Emancipació Balears\nEl DNI és el teu Document Nacional d’Identitat, és a dir, el document que diu qui ets i on has nascut.\nSempre. En qualsevol moment pots necessitar identificar-te, per què t’ho demani un agent de seguretat, quan paguis amb targeta, o quan facis qualsevol gestió.\nA la comissaria de Policia més propera que consti que fan el DNI. Normalment s’ha de demanar hora. Mira aquí la informació al respecte.\nAl municipi d’Inca també hi ha uns dies específics per sol·licitar-ho. Informa’t a l’Ajuntament.\nEn aquest enllaç trobaràs la informació que necessites per demanar un primer DNI, o renovar-lo. Tingues en compte que hauràs de pagar unes taxes!\nSi entreu en aquest enllaç podreu veure el manual d’usuari del sistema de cita prèvia de DNI i passaport electrònic.


La piràmide dels recursos\nInvestigacions recents demostren que la producció de gas a través d'hidrats no és una quimera\nDilluns, 19/09/2016 - 17:34\nUn nou avenç tecnològic ha permès a la companyia Japan Oil, Gas & Metals National Corporation (Jogmec) completar amb èxit una prova d'extracció del metà contingut en dipòsits d'hidrats de gas localitzats a la fossa de Nankai, sota les aigües del Pacífic. D'altra banda, un equip liderat per l'empresa índia Oil and Natural Gas Corporation Limited (ONGC) ha descobert vastes acumulacions, potencialment explotables, dels compostos esmentats a la badia de Bengala, a l'Índic. Les dues notícies resulten significatives per la gran dependència de les importacions energètiques de l'Índia i el Japó. No pas en va, els hidrats de gas localitzats a la fossa de Nankai contenen uns recursos de metà pròxims als 1,1 bilions de metres cúbics, volum equivalent a l'utilitzat per cobrir les importacions de gas natural liquat del Japó durant 11 anys.\nEls hidrats de gas són substàncies sòlides naturals, amb aparença de neu glaçada, caracteritzades per una estructura clatràtica (o en gàbia) formada per un entramat cristal·lí de molècules d'aigua que atrapen a l'interior molècules d'hidrocarburs gasosos, principalment metà. Dins de la seva gàbia de gel les molècules de metà estan comprimides per un factor aproximat de 164, de manera que a pressió i temperatura atmosfèriques un metre cúbic d'hidrat de gas allibera 164 metres cúbics de gas i 0,8 metres cúbics d'aigua. Aquest factor de concentració confereix una especial rellevància als hidrats de gas, des del punt de vista del potencial energètic com des d'una perspectiva de riscos geològics i del canvi climàtic.\nEls compostos descrits són estables en condicions de pressió moderadament alta i de temperatura moderadament baixa. Aquestes condicions, juntament amb la presència de l'aigua i del gas necessari per a la gènesi de l'hidrat de gas, es donen tant en terra ferma, al subsòl permanentment gelat (o permafrost) de les regions àrtiques, com en els sediments localitzats als fons marins. En el transcurs de les últimes dècades els científics han estat insistint sobre les vastes reserves de metà atrapades en aquests indrets. Però també advertien que el seu desenvolupament comercial constituïa una possibilitat encara llunyana. Com a conseqüència, l'exploració i producció de gas a partir dels hidrats ha tingut una prioritat baixa per a la indústria, que gairebé no s'ha mobilitzat per aprofitar aquesta potencial oportunitat de negocis.\nNo obstant, aquesta perspectiva està començant a canviar com a resultat d'investigacions recents, com les comentades al Japó i l'Índia, empreses conjuntament per organismes governamentals (com per exemple el Servei Geològic dels EUA), consorcis internacionals d'empreses, universitats i altres centres de recerca. Aquestes indagacions han demostrat que la viabilitat de la producció de gas a partir dels hidrats no és una quimera i que aquesta viabilitat està més condicionada per les limitacions en infraestructures que per motius tècnics. De fet, si els preus del gas natural es mantinguessin alts, no és pas insensat pensar que els hidrats de gas puguin emergir com un recurs comercialment viable. Una possibilitat que si es concretés canviaria radicalment el panorama energètic global. Bàsicament perquè algunes estimacions recents situen el volum total de gas contingut en els hidrats entre 1.000 i 5.000 bilions de metres cúbics. És a dir, d'una quantitat entre 5 i 25 vegades superior als 187 bilions de metres cúbics que a finals del 2015 constituïen les reserves provades globals.\nSovint sentim que el petroli, el gas o el carbó s'acaben. En realitat no és així. La disponibilitat de recursos minerals en general i de combustibles fòssils en particular es pot visualitzar mitjançant una piràmide. La superfície de cada nivell a la piràmide dóna una idea de la quantitat de recursos de la qual disposem, i a mesura que baixem des de la cúspide aquesta quantitat augmenta. No obstant, també passa que quan passem a un nivell inferior a la piràmide -per exemple, des gas convencional al shale gas (o gas de fracking) i d'aquest últim als hidrats de gas- la concentració del recurs és cada vegada menor, de manera que l'extracció es fa cada vegada més dificultosa, tant des del punt de vista tecnològic, com del cost econòmic, de l'impacte ambiental i de la quantitat d'energia necessària per extreure'l.\nAmb tota probabilitat, l'era dels hidrocarburs no s'acabarà per l'esgotament físic, sinó molt abans, quan en el nostre descens en la piràmide topem amb algun límit insalvable de naturalesa econòmica, mediambiental i/o termodinàmica.


Les rebaixes es flexibilitzen per donar llibertat d'elecció als comerços - Gremi del Comerç Tèxtil i Sastreria\nLes rebaixes són el pic de vendes de l’any\nAra que estem plenament en temps de rebaixes, cal recordar que les vendes en aquest període poden suposar per molts comerços el 25% del total de vendes durant l’any, pel que fa al sector tèxtil. La progressiva recuperació de la confiança per part dels consumidors i la millora en les condicions de la macroeconomia sembla que poden provocar que en les rebaixes d’hivern 2016-2017 hi hagi un increment de les ventes que podria ser del voltant del 5% respecte campanyes anteriors. La baixada de les temperatures de les darreres setmanes també poden incentivar les compres de roba d’hivern, que es va vendre poc a l’octubre i novembre. A nivell d’ocupació, també hi ha hagut un augment de les contractacions temporals per atendre les rebaixes.\nProductes comercialitzables en temps rebaixes\nDes del Gremi de Comerç Tèxtil i Sastreria recordem als comerços tèxtils les condicions bàsiques per fer rebaixes pel que fa als productes comercialitzats, que han de ser:\nProductes que siguin provinents d’estocs propis, no d’adquirits expressament per les rebaixes.\nProductes que hagin estat a la venta en aquell mateix establiment amb anterioritat a un preu regular.\nProductes en bones condicions, no poden ser defectuosos o deteriorats.\nNo es poden comercialitzar productes que hagin estat fabricats especialment per ser venuts en rebaixes.\nCalendari d’obertura comercial per al 2017 El Gremi de Comerç Tèxtil i Sastreria signa el Compromís Ciutadà per la...


Restaurar una còpia de seguretat (backup) en el meu Cloud - Manuals i Tutorials\nRestaurar una còpia de seguretat (backup) en el meu Cloud\nHa arribat el moment. Tens contractada la còpia de seguretat davant el que pugui passar ... i toca recuperar dades!\nDes d'SW Panel, accedeix a Tots els meus Serveis actius * (menú esquerre) *, i fes clic sobre el nom del Cloud corresponent:\nAccedeix a Conservar i recuperar les meves dades> Gestió de Còpies de Seguretat (menú esquerre):\nApareix un llistat amb els últims backups realitzats. Prem sobre Restaurar còpia de seguretat:\nEn prémer sobre aquest botó, t'apareixerà la següent pantalla:\nAmb la primera opció, podrem restaurar un domini o un servei complet, el qual podrem triar en una taula i seleccionar la còpia del dia que més et convingui, ja sigui de web, correu o base de dades (si tens el backup activat):\nUn cop seleccionats els backups, hauràs de decidir si vols que la còpia es sobreescrigui en el directori original o bé que es recuperi en un directori diferent. Un cop decidit, hauràs de prémer el botó Iniciar recuperació perquè aquest es realitzi:\nSi selecciones la segona opció:\nA la banda esquerra, marca els directoris que seran recuperats. Recorda que, prement les fletxes "⯈" situades a l'esquerra, podràs desplegar el contingut de directori:\nLes còpies de seguretat de totes les bases de dades es situen a "/var/backupmysql/", de manera que, si en requereixes alguna, hauràs de marcar aquest directori.\nAl directori de restauració, es generarà un fitxer ".sql" per cadascuna de les bases de dades. Hauràs de bolcar el que correspongui a la teva base de dades, això no es realitza automàticament. Posteriorment, pots optar per eliminar els fitxers sobrants.\nLes còpies de seguretat de tot el correu electrònic s'ubiquen a "/var/spool/postfix/busties/". En aquest directori trobaràs una carpeta per cada domini de correu i, dins d'aquestes, una carpeta per cada compte de correu, de manera que pots optar per restaurar tot el correu, un domini complet o un sol compte.\nRecorda que, posteriorment, hauràs d'accedir via SSH per copiar el correu restaurat a directori de correu del sistema ("/var/spool/postfix/busties/"), i que aquesta operació s'ha de fer mantenint els permisos originals utilitzant el paràmetre "p" . Per exemple, en aquest cas, restaurem tot el correu del domini "swhosting.com": cp -pr /var/www/restore/20191005/var/spool/postfix/busties/dominio_a_restaurar.com /var/spool/postfix/busties/\nA la part dreta, selecciona la data de la còpia de seguretat que vols recuperar, revisa el llistat de directoris seleccionats i prem Següent:\nHas de tenir en compte que les còpies es realitzen un cop a el dia i a partir de les 01:00 hores. Si vols recuperar el contingut que hi havia el dia (p.ex. 2019.04.23), hauràs d'escollir com a data el dia posterior (en l'exemple: 2019.04.24). Una altra forma de veure-ho, si saps el dia exacte en què va desaparèixer cert contingut o vas esborrar per error el codi, tria aquesta mateixa data atès que la còpia és de l'inici d'aquest dia.\nApareix un resum amb les dades a recuperar, la data de la còpia de seguretat a utilitzar i el directori en el qual trobaràs els fitxers restaurats:\nSi les dades són correctes, marca la casella conforme acceptes la restauració i prem Iniciar Restauració.\nEn qüestió de minuts, trobaràs les dades restaurades en el directori que apareix en l'últim pas, en el qual hi podràs accedir de la forma habitual mitjançant FTP o SSH com t'indiquem a continuació.\nAccés mitjançant FTP\nPer accedir a directori general de restauracions ("/var/www/restore"), hauràs de crear un compte FTP a nivell de Cloud (en lloc de en el servei):\nAccedeix al Dashboard del servei per al qual has de crear un compte d'usuari FTP. Per a això, prem Tots els meus Serveis actius (menú esquerre) i fes clic a sobre el Cloud corresponent:\nAccedeix a Accions sobre aquest servei> Gestió d'FTP (menú esquerre), i prem Crear Compte:\nA continuació hauràs d'introduir les dades requerides:\nEn compliment de la normativa ISO 27001 sobre seguretat de la informació, la contrasenya només serà visible en el moment de la creació. Posteriorment només podràs modificar-la.\nLogin Compte: Nom d'usuari del nou compte amb la qual accediràs al servidor FTP.\nDescripció: Opcional. Aquest camp s'utilitza per detallar o escriure una breu descripció del compte FTP a fins d'organització interna.\n[x] Sense limitació d'espai: Espai en disc il·limitat per aquest compte.\nContrasenya: La contrasenya es farà servir juntament amb el nom d'usuari (identificació Compte) per accedir a servidor FTP.\n[x] Només lectura: Aquest compte només podrà llegir arxius i directoris, però no crear, modificar o esborrar.\n[x] Mode lectura/escriptura: Aquest compte pot llegir, crear, modificar i esborrar arxius i directoris.\nA la part dreta trobaràs la vista de directori:\nSi selecciones directori "root", aquest compte tindrà accés a tots els directoris web.\nAlternativament, pots optar per marcar només directori de restauracions ("dades") per restringir l'accés a aquest directori.\nFes clic a Crear Compte i ja estarà a punt el teu compte d'usuari FTP.\nPer accedir i transferir els teus arxius hauràs de descarregar un client FTP, programa que s'encarrega de connectar-se a servidor FTP remot i gestionar l'enviament/recepció d'arxius.\nEl client FTP més popular és FileZilla. És un gestor FTP gratuït i fàcil d'usar disponible per als sistemes operatius Windows, Linux i Mac OS X.\nLes dades d'accés a servidor FTP són:\nServidor: Nom de host (exemple: ce2019082916001.dnssw.net) o IP (exemple: 81.112.1.2). Podràs consultar aquesta dada des del Dashboard (apartat "Recursos actuals"):\nNom d'usuari i contrasenya: Corresponen als que vas crear en l'apartat anterior.\nAccés mitjançant SSH\nAquesta forma d'accés requereix de les credencials "root" (usuari administrador) del teu Cloud. A diferència de l'anterior, et permet visualitzar tot els directoris de sistema d'arxius.\nT'indiquem com consultar les dades d'accés:\nPrem sobre Tots els meus Serveis actius (menú esquerre) i fes clic sobre el Cloud corresponent:\nAccedeix a Accions sobre aquest servei (menú esquerre) i prem sobre Dades accés al servei:\nLa contrasenya se't va enviar per correu electrònic en el moment de l'alta del Cloud.\nEl programa més popular és WinSCP. Et permetrà connectar-te, visualitzar tots els directoris de sistema d'arxius i realitzar la còpia de fitxers que requereixis sense restriccions d'accés. Recorda que en el moment de connectar-te has de seleccionar el protocol SCP.


Fuita d’aigua del Casas – ARCA\nFuita d’aigua del Casas\nPublished by Lluís Cuesta on 6 de April de 2009 6 de April de 2009\nEls que vau venir a la sortida de la setmana pasada recordareu l’ensurt que ens va donar quan va començar a gotejar líquid refrigerant. Doncs bé, ràpidament ens hem posat a desmuntar la bomba d’aigua que sembla que es la font de tots els problemes. Primer de tot s’ha desmuntat el radiador i el ventilador amb la corresponent campana.\nDeixant a la vista la bomba d’aigua i mostrant un joc excessiu de l’eix ventilador-bomba d’aigua.\nUn cop desmuntada veiem que el joc de l’eix ha provocat algunes rascades a les pales.\nA la vegada que reparem la bomba, aprofitarem per netejar i refer la junta que estava força perjudicada.


Vicky Castellanos vol ser la primera alcaldessa de Castellví – La Bústia\nPer Redacció / La Bústia 4 de febrer de 2019 a les 20:00 0 768 Visites\nLa candidata del PSC i Junts per Castellví omple el Centre Cívic de Can Sunyer-Valldaina en la seva presentació\nVicky Castellanos es presenta com a cap de llista per segona vegada a les eleccions municipals. L’acte de presentació de la candidata de PSC i Junts per Castellví va comptar amb una gran assistència local i comarcal. Van participar entre d’altres, l’alcaldessa de Gavà, Raquel Sánchez; l’alcalde de Sant Andreu, Enric Llorca; l’alcalde de Sant Just i President del Consell Comarcal, Josep Perpinyà i l’Eurodiputat socialista Javi López.\nSánchez va posar el valor el fet d’aconseguir que per fi hi hagi una dona al capdavant del consistori de Castellví, “més si parlem de la Vicky que representa com ningú els valors del municipalisme: proximitat, diàleg, força i treball”.\nLlorca va explicar la seva experiència com alcalde del municipi veí “moltes vegades es preocupa més la Vicky que el govern actual, i aquest interès és el que fa que s’acabin aconseguint coses per Castellví”. També Perpinyà va expressar el seu suport a la candidata amb una frase clara i contundent “per què la Vicky? Perquè és la millor.”\nL’Eurodiputat Javi López va remarcar la importància de tenir “un lideratge modern, feminista i que sap sumar i escoltar totes les opcions. Un lideratge com el que representa la Vicky i el seu equip”.\nTambé, socialistes d’altres municipis es van acostar al Centre Cívic de Can Sunyer-Valldaina el dia 26 de gener, com l’alcaldessa de Vallirana, Eva Martínez; el secretari d’Organització del PSC del Baix Llobregat, Joaquin Fernàndez; el candidat socialista a Sant Vicenç, Miguel Comino; o el candidat a Martorell i ex alcalde de Castellví, Lluís Tomàs, a qui Castellanos va agrair la seva presència i suport.\nCastellanos va recordar que han estat “quatre anys de molta feina, de control al govern local i de fermesa en la defensa de les nostres idees”. Per a la candidata, “ el meu equip representa una manera de fer política: la d’estar al costat de les persones”. Per això, va assegurar que “nosaltres parlarem de política municipal, dels nostres barris, de la nostra gent gran i dels nostres joves, dels drets de les dones i de col·lectius com el LGTBI, ara que molts els posen en dubte, nosaltres estarem aquí per defensar-los. Perquè el que importa en les properes eleccions es Castellví i com millorar la vida dels i de les seves ciutadanes.”\nPer últim, Castellanos va assegurar que “em preocupa la sostenibilitat, la seguretat ciutadana, el tractar tots els nostres barris per igual en un projecte col·lectiu de tots i totes les veïnes. I per tot això us dic que serè alcaldessa perquè m’estimo Castellví, perquè vull posar al centre les persones, dialogar, solucionar els seus problemes i sempre, sempre, estaré disposada a escotar-vos” .\nVicky Castellanos Nuñez té 52 anys, una filla, és veïna del municipi i ha estat regidora de Serveis Socials, Igualtat de Gènere i Serveis Municipals i també membre de l’AMPA del CEIP local. Actualment és Consellera de Dones i Gent Gran al Consell Comarcal del Baix Llobregat.\nEtiquetes: EleccionsJunts per CastellvíPSC