Teatro Social: agosto 2012\nTRANSformas va ésser la segona entitat més important dins del panorama del TO català i va néixer al 2004, moment clau dins de la història del moviment. Durant l'any 2010, alguns membres fundadors de l'entitat van iniciar camins professionals diversos i la resta de l'equip, encara encapçalat per Eva García, va apostar per una major professionalització de l'entitat i, per això, van transformar el seu nom en "TransFORMAS Artes escénicas y Transformación".\nEls projectes que actualment estan desenvolupant a l'entitat són:\n- TeatroDENTRO: és un projecte inicial al 2005 que es centra en la producció i la formació artística en presons amb l'intenció de millorar els lligams de comunicació amb el món exterior. Degut a aquest projecte, es va iniciar el inOUT FESTIVAL, que posa en circulació produccions teatrals i cinematogràfiques que s'han ideat dins dels centres penitenciaris. El festival es desenvolupa tant dins com fora de la presó.\n- Una gran aposta relacionada amb l'anterior projecte és la filmació de "Frontera", un llargmetratge de ficció que impulsen els participants de teatroDENTRO amb la col.laboració de professionals del sector de audiovisual. La pel.lícula es filmarà integrament a l'interior del teatre del Centre Penitenciari de Quatre Camins el novembre de 2012 i s'estrenarà el 2013 a Marsella.\n- D'altra banda, l'entitat continua fent cursos per multiplicar el mètode boalià i també organitza tallers d'intervenció social per a col.lectius oprimits. Un altre activitat que realitza és assessorar sobre l'aplicació de l'art com a eina de transformació social a entitats i empreses que ho necessitin. També, participen en jornades i seminaris que es dediquen al teatre aplicat en l'educació social.\nTambé, és destacable comentar que transFORMAS té un apartat concret de I+D que gira al voltant del projecte de teatroDENTRO.\nLa nova pàgina web és:\nPublicado por Verónica en 5:10 No hay comentarios:\nSIN TELÓN: segon festival de la Plataforma\nA l'estiu de 2010, es va tornar a fer el SIN TELÓN!, de nou, a carrèc de la PATO, la "Plataforma Activista de Teatre de las Oprimidas".\nUs passen els links sobre els 2 Sin Telón i la PATO:\n- 2009: http://sintelon2009.blogspot.com.es/\nV TROBADA INTERNACIONAL DE TEATRE I EDUCACIÓ DE BARCELONA: TRENCANT UNA LLANÇA A FAVOR DE LA SALUT MENTAL\n“Tratar la Salud Mental como un tema meramente médico y no político sería una actitud elitista (…)”. Augusto Boal.\nAugusto Boal, creador del Teatre de l’Oprimit, va dictaminar aquestes paraules en relació a la feina feta dins del seu CTO a Rio de Janeiro, quan van decidir portar el Teatre de l’Oprimit al camp de la Salut Mental i, són aquestes paraules les que s’ha tingut present el Forn de Teatre Pa’tothom durant la V Trobada Internacional de Teatre i Educació, que es va dedicar exclusivament a la Salut Mental, sent aquest el seu subtítol.\nAmb la IV Trobada, Pa’tothom va reafirmar el paper tant important que tenen el teatre social i el Teatre de l’Oprimit a Llatinoamèrica i que des d’Europa s’està recolzant. Les Trobades tenen el seu origen a l'any 2004, a partir del projecte europeu Drama Way, en el qual va participar Pa’tothom i que es centrava en treballar tècniques de teatre participatiu per tal d'evitar l'exclusió social dels joves. Es van fer les altres edicions als anys 2005, 2007 i 2008, amb l’objectiu principal de difondre la metodologia del Teatre de l'Oprimit (TO), aplicant-t’ho a diverses realitats, i que a Europa ha estat la tècnica de Teatre Social que compta amb més practicants.\nPerò amb la V Trobada, l’entitat comença un nou camí perquè ha fet canvis en la seva estructura interna, tot mantenint l’esperit militant i activista respecte al TO que tant la caracteritza i que s’ha vist totalment reforçat en aquesta última edició, degut a la inesperada mort d’Augusto Boal, fet que es va tenir present durant tot l’esdeveniment. Augusto Boal va trepitjar per primer cop terres catalanes de la mà de Ricard Salvat, que el va convidar al Festival Internacional de Teatre de Sitges perquè presentés A barraca, la companyia portuguesa que dirigia en aquells moments Boal en el seu exili a Lisboa. Salvat un any després el va tornar a convidar al Festival i també a fer una conferència a l’Escola d'Estudis Artístics de L'Hospitalet de Llobregat, que dirigía Salvat, continuadora de l’EADAG. Però malgrat aquestes visites de Boal en els anys de la Transició, no va ser fins als anys 90 que la metodologia boaliana no es va començar a implantar entre els professionals de l’educació social que usaven el teatre com a eina d’intervenció, i que no ha estat fins a l’any 2009, que la seva filosofia s’ha vist al cent per cent arrelada a una ciutat tan solidària com és Barcelona.\nPa’tothom va pensar en un primer moment fer una Trobada per parlar del present i del futur del TO, però es va decidir dedicar la trobada a un camp tant desconegut pel gran públic com és el de la Salut Mental i, finalment, posant-se d’acord amb l’entitat Pallapupas es va fer coincidir les activitats d’aquest grup amb les jornades, aconseguint així millorar el bon lligam col·laboratiu que existeix entre les dues associacions des de fa 4 anys, sent les alumnes de l’escola els més beneficiats. Pallapupas, fundada a l’any 1999, s’ha consolidat com a una entitat molt reconeguda en tot l’Estat per treballar amb el Clown d’hospital, també anomenat Clown Social; alhora, que porta un projecte de teatre social a hospitals i residències d’avis. Un camí s’obria cap a una V Trobada que tornava a reunir persones de tot el món: l’entitat comptava de nou amb el suport de la ITOO (Internacional Theatre of Opressed Organisation,), a més el recolzament de Pallapupas i d’altres organismes com per exemple, Artibarri o Almazen, que hi van col·laborar.\nPer tant, en aquesta V Trobada, celebrada del 15 al 17 d’octubre de 2009, Pa’tothom dóna un pas més enllà: tal i com expressen els seus fundadors, la Trobada pretén ésser un espai formatiu sobre intervenció teatral en l’àmbit de la Salut Mental, és a dir, l’entitat vol fer una mirada sobre diferents treballs artístics-teatrals que es realitzen arreu del món sobre el ample ventall de les patologies mentals que avui dia afecten a un gran percentatge de la població. En aquesta Trobada, Pa’tothom ens regala una monografia amb nous mètodes de teatre social i TO sobre un tema que resulta invisible, al qual pot semblar políticament incorrecte dedicar- li una trobada com aquesta, ja que s’està tractant un tema molt delicat.\nSobre totes aquestes reflexions i pensaments al voltant de la Salut Mental, en va parlar Juan Miguel Portal, com a membre de l’equip de Pa’tothom, a la inauguració de l’esdeveniment, deixant constància que els propers dies el que es faria és aprendre amb tota humilitat. En Jordi Forcadas, fundador de Pa’tothom, va moderar la sessió celebrada al CCCB i que va comptar amb la presència de Lourdes Duñó, psiquiatra infanto-juvenil de l’Institut d’atenció psiquiàtrica i addiccions (IAPS-IMAS) de l’Hospital del Mar de Barcelona i amb l’actriu Angie Rosales, presidenta de Pallapupas- Pallassos d’Hospital, que va parlar de l‘experiència de la seva entitat dins de la Salut Mental.\nQuant als objectius de la V Trobada, l’entitat expressa molt especialment el seu desig de que es puguin debatre diferents visions i inquietuds sobre la Salut Mental, des del repte d’abordar i aprofundir en els problemes de salut psíquica que pateixen moltes persones dins la nostra societat del benestar, és a dir, es pretén analitzar quines són les causes d’aquest fet: si provenen de l’individu o de la societat mateixa. Juan Miguel Portal fa extensiu l’anàlisi de la Salut Mental a la nostra societat: “La sociedad, y ahora más a raíz de la crisis económica, ha propiciado una psicosis de inseguridad y de imprevisibles consecuencias que podrían llegar a ser catastróficas sino se encuentran soluciones adecuadas. Esta situación está creando histerias colectivas que agravan aún más el problema real y que encuentran su caldo de cultivo en la situación informativa que desde los grupos de presión se viene ejerciendo.” La inauguració de l’acte s’iniciava tenint tot això molt present.\nPa’tothom va articular l’oferta formativa d’aquesta Trobada a partir de sis tallers principals, que aplegaven diversos mètodes d’intervenció teatral dins del camp psiquiàtric i que es fan dins i fora de l’Estat Espanyol. Els tallers van ésser els següents:\nEn un primer lloc, es va emprendre la senda amb un taller de només 3 hores titulat “Del dibuix a la interpretació” i impartit per Mariagiovanna Rosati Hansen, directora de la Accademia Teatrale Europea di Roma, on desenvolupa el seu mètode de dramateràpia Hansen. Durant aquest taller, es van fer els exercicis que desenvolupen amb els malalts mentals dins del Teatro Integrato de Roma.\nEn un segon lloc, Alberto Celdrán i Anna Lloret, fundadors de “Locos por el Teatro” d’Alacant, ens van oferir un taller de 8 hores, amb el qual sota el títol de “Crear des de la bogeria”, ens van apropar el treball creatiu que fan dins de la seva companyia que existeix des de 1999, i que està formada per actors amb alguna malaltia mental i per actors compromesos socialment amb aquesta problemàtica.\nD’altra banda, amb tres tallers d’una durada de 8 hores cadascun, es va presentar de nou en una Trobada, el corrent del teatre d'intervenció social més conegut a Europa, que com hem dit és el TO. I en aquesta ocasió, Pa’tothom va comptar amb la presència de tres figures del treball boalià que desenvolupen la seva feina molt especialment en el continent americà: Héctor Aristizabal, Brent Blair i Geo Britto.\nHéctor Aristizabal és fundador i director artístic de “Imaginaction” amb seu a Los Angeles, on es va exiliar fugint de la situació sociopolítica de Colòmbia. En el seu taller, sota el títol “Introducció a l’ús del Teatre de l’Oprimit a la Salut Mental. L’ofici de tancar les ferides”, va compartir de manera vivencial les seves experiències, com a terapeuta i practicant de la metodologia boaliana en comunitats que pateixen traumes degut als conflictes bèl·lics.\nEl segon taller que va donar un pes important al TO va ésser el de Brent Blair, fundador del Centre de Teatre de l’Oprimit i Teatre de les Arts Aplicades a Los Angeles, on va rebre en nombroses ocasions al mestre Augusto Boal. El seu taller, sota el títol “Teatre de l’Oprimit per als grups traumatitzats: El Museu del No Dit”, va constar de dues parts molt diferenciades: la primera, com a una introducció del TO en aquests grups, on es va treballar el concepte de trauma i una segona part, com a conclusiva, on es feia el Museu pròpiament dit, sorgit del treball de l’experiència viscuda a Ruanda per part del tallerista.\nL’últim taller relacionat amb la teoria boaliana va ésser impartit per Geo Britto, coordinador dels projectes de Salut Mental del Centre de Teatre de l'Oprimit de Rio de Janerio, on també és membre de l’equip del Mandat Polític-Teatral que promou el Teatre Legislatiu. El seu taller va girar entorn de l’experiència del TO en la Salut Mental que es realitza des del seu CTO: es va explicar teòricament la reforma psiquiàtrica que es va viure en els últims anys a Brasil i la seva relació amb la introducció del TO per a millorar aquests serveis.\nFinalment, el taller impartit per el britànic Tim Wheeler, titulat “Revolving Doors: Theater and Mental Health”, es va centrar en treballar estratègies creatives tant des de la teoria com de la pràctica, per combatre tots els prejudicis que envolten la Salut Mental. Wheeler és director artístic i cofundador de la companyia de teatre “Mind the Gap”. Nascuda el 1988, compta amb artistes discapacitats i no discapacitats, on es treballen diferents metodologies, essencialment a partir del Teatre Imatge. El 1992 sorgeix de la mateixa companyia “One in Four”, un grup teatral que compren sistemes de Salut Mental per a usuaris i supervivents.\nCom a activitats paral·leles a aquests tallers, a la seu de Pa´tothom i a la Sala Almazen de Barcelona, es van proposar conferències, representacions teatrals i una mostra audiovisual amb l'objectiu d'analitzar altres pràctiques teatrals dins de la Salut Mental, tant locals com a de l’estranger.\nEn aquesta edició, l’única obra teatral que es va oferir a la seu de l’entitat, va ésser “Viento Nocturno”, a càrrec d’Héctor Aristizabal, autor i actor de la peça, que va ser assistida per en Jordi Forcadas. L’obra, amb tints autobiogràfics, tracta de descobrir com es viu la bogeria del trauma que pateix un home torturat en situacions de guerra i com és la que envolta a la del torturador. Després, es van treballar amb el públic assistent les tècniques de Teatre de l’Oprimit.\nCal assenyalar que es van fer tres conferències, a la seu d’Almazen, a part de les oferides a la inauguració, i que donaven un coneixement més ampli al gran públic sobre entitats conegudes per tothom. En primer lloc, Maria Colomer, vicepresidenta de “Pallassos sense Fronteres”, va parlar de l’experiència de 10 anys del Taller d’Expressió Corporal i Teatral de la Unitat de Salut Mental Fuentes San Luís de València; seguidament, un grup representatiu de l’emissora argentina Radio Nikosia resident a Catalunya, va explicar com va sorgir aquest projecte impulsat totalment per persones diagnosticades de trastorns mentals i que pretén buscar vies alternatives per destruir l’estigma que persegueix aquests malalts, prenent la ràdio com a un mitjà d’expressió i visibilitat social i, per últim, Glòria Rognoni, directora del grup de Teatre de FEMAREC, acompanyada per alguns integrants, va descriure el procés evolutiu d’aquesta companyia fundada el 1997 i composta d’actors amb discapacitat psíquica o trastorns mentals.\nEn la mostra audiovisual, es va visionar de nou un treball fet per “Pallassos sense Fronteres”, com va succeir l’any passat. En aquesta edició, es va projectar el documental titulat “El riure contra la guerra”, dirigit i escrit per Carles Caparrós i facturat a l’any 2008: segueix una expedició de l’ONG, amb el seu fundador, Tortell Poltrona, i es centra en l’experiència viscuda a Benin i a Costa d’Ivori, a l’Àfrica Occidental, on les persones amb trastorns mentals són considerades posseïdes pel dimoni i que, per això, pateixen maltractaments tan cruels com ésser encadenats i abandonats al bell mig del bosc a la seva sort.\nTambé, cal esmentar el debat que va tenir lloc entre talleristes i participants durant la segona jornada de la Trobada, a la seu de Pa’tothom, on es va reflexionar sobre el paper que té l’art en la Salut Mental. El debat va ser molt enriquidor, ja que també es va aprofitar per a que Geo Britto oferís una xerrada sobre el sistema de Salut Mental brasiler, el que va portar a molts professionals sanitaris i artístics relacionats amb el camp de la Salut Mental a discutir sobre el nostre sistema sanitari especialitzat en aquests malalts.\nL’'acte de clausura, festejat a Santa Coloma de Gramanet, va ésser un esdeveniment festiu dedicat al Dia Mundial de la Salut Mental, que es celebra el 10 d’octubre de 2009. La clausura va començar amb una concentració a la Plaça de la Vila davant de l’Ajuntament de la ciutat, on es va llegir un manifest reivindicatiu a càrrec de Carme Ávalos, presidenta de l’associació AM.MA.ME, entitat organitzadora d’aquest acte amb Pallapupas. Seguidament, Petri Jiménez, actriu i rapsode del grup de Teatre Lauta, de la mateixa ciutat, va donar el senyal per a fer un enlairament de globus, donant pas a una cercavila fins a la Torre Balldovina, amenitzada amb la música de la batukada del grup d’adolescents de Rialles. A la Torre Balldovina, Carme Ávalos va donar una benvinguda als assistents, conjuntament amb altres figures institucionals de la ciutat, com van ésser Ángeles Peláez, Regidora ponent de la Dona, Salut i Consum i Loli Gómez, Diputada Presidenta de l’Àrea de Salut Pública i Consum de la Diputació de Barcelona.\nDesprés d’aquestes intervencions, es va donar pas a una representació escènica a càrrec d’un grup de familiars, integrants de l’associació AM.MA.ME, amb la intenció de donar a conèixer la seva problemàtica diària: ser mare i pare d’un malalt no és fàcil i menys si no es rep l’ajuda necessària. L’obra no té títol perquè està en procés de creació, sota la supervisió d’Antonio Masegosa, coordinador artístic de Pallapupas, amb el suport de Carme Vilar i Lali Feliu.\nUn cop acabada la representació d’AM.MA.ME, l'auditori va poder gaudir de la música interpretada per Laura Jarreño, que va comptar amb el seu pare, José Jarreño, a la guitarra. A continuació, la vetllada musical va seguir amb l’actuació d’un violista de l’Escola de Música de l’Auditori de Can Roig. Aquestes dues actuacions van impregnar l'ambient de molta emotivitat i tendresa, després d’haver estat espectadors d’una realitat molt crua.\nI tot seguit, com a punt final, es va donar pas a la clausura d’aquest acte festiu i de la V Trobada, a càrrec de Jordi Forcadas i Angie Rosales, que es van mostrar molt emocionats per la bona acollida que havien rebut tots els actes organitzats durant aquelles jornades.\nCertament, per a reflexionar sobre les inferències extretes d'aquesta V Trobada, cal tenir en compte la divulgació sorgida del diari “Fet del dia”, que com l’any passat va constituir un mitjà de comunicació essencial durant la Trobada. En aquesta ocasió, només es va publicar un sol número, el 6, de dotze pàgines de gruix, i que va tornar a tenir com a redactora en cap a Oihane Espúnez, alumne de Pa’tothom que forma part de l’equip de l’entitat.\nCom l’any passat, el diari va ser multilingüe, ja que es van entrevistar a tots els talleristes, intentant respectar la seva llengua materna. Aquests van ésser: Brent Blair, Tim Wheeler, Mariagiovanna Rosati Hansen, Alberto Celdrán, Maria Colomer, Geo Britto, Héctor Aristizabal i també, Antonio Masegosa. El diari obria amb l’editorial escrita per l’entitat sota el títol “Què es cou en el forn? El que diu el forner sempre és veritable”, on es va fer reflexionar al personal sobre l'inquietant panorama de l'actualitat mundial que està provocant moltes malalties mentals a la població, espai on també es van incloure les paraules de Boal que enceten el present article i les versades per en Portal. A l'apartat “Els mestres forners parlen”, és on es va dialogar amb els talleristes sobre la qüestió imperant a la Trobada, tot a partir de tres preguntes claus: - Com treballa a l’àmbit de la Salut Mental? – Amb quins col·lectius ha treballat? – En què pot influir l’art en general i el teatre en particular en aquests col·lectius? Per descomptat, es va fer una entrevista a Jordi Forcadas, explicant l’experiència de l’entitat amb aquests col·lectius, i dins d’aquest epígraf, també es van assenyalar breument les biografies d’altres participants de l’esdeveniment. Per tancar el diari, es donaven a conèixer altres iniciatives de Teatre i Salut Mental a partir d’una relació de direccions web, però sense oblidar l’humor, com a bon diari, amb la secció “Llenya al foc. De les sobres, es fan obres.”.\nEn definitiva, aquesta V Trobada Internacional de Teatre i Educació, dedicada al teatre social i al Teatre de l’Oprimit aplicat al camp de la Salut Mental, va estar molt encertada a l’hora d’incloure en el programa a talleristes espanyols i no només estrangers i, també per a donar espai als professionals autòctons que col·laboren amb aquests col·lectius, fent constància de la riquesa que hi ha a Catalunya en aquesta vessant del teatre socioeducatiu. Les conclusions que s’extreuen de la Trobada han estat publicades per l’entitat en la seva pàgina web, on també es pot trobar el diari “Fet del dia”, fotografies i un video-resum de l’esdeveniment.\nAixí, doncs, podem dir que aquesta Trobada va provocar més preguntes que respostes dins del món de la intervenció socioeducativa a través del teatre amb aquests col·lectius: els professionals que es van implicar durant aquells dies, van tractar temes molt dispars com per exemple discutir si el que convé es fer teatre amb els usuaris de la Salut Mental, amb persones que no pateixen malalties mentals i, així, prevenir-les, o amb els treballadors que tracten aquests col·lectius. També, van constatar que el professional del Teatre Social no és terapeuta i que la seva feina sempre ha d’estar lligada a la d’un psicòleg o psiquiatra, ja que la seva màxima lluita serà sempre per a eliminar l’estigma que envolta aquests col·lectius i per a reivindicar millores sociosanitàries i laborals amb la fita de descarregar les responsabilitats dels familiars, és a dir, tractar la Salut Mental com un tema polític, com ho fa el TO. D’altra part, també és bo reflexionar fins a quin punt la població sana està recurrent a fàrmacs propis de la Salut Mental per a alleugerir un patiment psíquic que fins fa unes dècades es curava amb el pas del temps, però tant per a uns com per a altres, la millor medicina que es pot recomanar per a evitar molt aquest patiment és la de fer Teatre o una altra art, sent un bon mètode terapèutic i creatiu per a superar millor diversos problemes emocionals.\nA Catalunya, tal i com s’ha constatat a la V Trobada, moltes iniciatives de Teatre Social en aquest camp són degudes a entitats privades, però es compten amb subvencions públiques que donen suport i reconeixement a la feina feta pels artistes i pels professionals de l’àmbit de la Salut Mental, entre els quals cada dia hi ha més una major compenetració i, tot per a aconseguir el mateix fi: millorar la vida dels que precisament menys “boja” la tenen.\nNota: Queda totalmente prohibida la reproducción del texto sin permiso de la autora.\nPA' TOTHOM: El llegat d'en Forcadas\nEn aquests últims quatre anys, el Forn de Teatre Pa'tothom ha viscut una evolució molt significativa com a un referent de la multiplació del Mètode en terres europees :\n- Com sabeu, en la tesina, es van comentar totes les Trobades Internacionals de Teatre i Educació que havia fet l'entitat fins el 2008. A l'any 2009, la V Trobada va estar dedicada a la Salut Mental i en una entrada a part podeu trobar un article en concret sobre aquesta edició.\n- La VI Trobada Internacional del 2010 va estar dedicada al Teatre Legislatiu, tècnica del TO, lligada estretament a la política. En aquesta ocasió, es va comptar amb la participació dels següents teòrics del TO: Olivar Bendelak, Julián Boal, Ammar Djenadou, José Soeiro i Muriel Naessens. Al seminari "Fet del dia", que publica l'entitat com a suport periodístic de la seva tasca artística i social, també es va publicar una entrevista a Till Bauman.\n- La VII Trobada Internacional del 2011 es va centrar en la Lluita contra el Racisme. En aquesta ocasió, el programa de workshops va estar protagonitzat pels estudiosos del TO i per altres especialistes en lluitar contra el racisme a través de l'art: Roberto Mazzini, Bheki Mkhawane, Ammar Djenadou, Muriel Naessens, Till Baumann, Ricarda Milke, Katrin Wolf, Alvim Cossa, Pascal Guyot, Beatrice Vitali, Charlotte Guyot i Gisella Mendoza. En aquesta edició, el programa va comptar amb una conferència de Julián Boal sobre la ideologia que envolta al Teatre de l'Oprimit, la qual va significar el seu comiat d'Europa, ja que actualment viu i treballa a Brasil amb la seva família. En el seminari "Fet del dia", es va incloure una entrevista a Bárbara Santos del CTO de Rio de Janeiro i Gisella Santos del GTO de Lisboa. El diari també es parla de l'experiència de SOS Racisme, d'Artibarri i s'inclouen les paraules dels altres conferenciants del programa: Said El Kadaoui Moussaoui, Lola López, Manuel Delgado i Juan Miguel Portal.\n- Després d'aquesta darrera Trobada, Pa' Tothom va realitzar un seguit de seminaris de caps de setmana que van tenir lloc durant el primer semestre de 2012 sota la batuta dels professionals següents: José Soeiro, Muriel Naessens, Jordi Forcadas, Fernand Garnier i Roberto Mazzini. Aquests workshops estàven dedicats a la metodologia del TO especialment, ja que l'entitat pretén que es faci una bona pràctica del Mètode. Degut a l'èxit d'aquests monogràfics, l'entitat va decidir deixar de fer les jornades de l'octubre.\n- Durant el 2013, Roberto Mazzini i Jordi Forcadas s'uniran per fer un seminari més ampli dedicat al Teatre Fòrum per lluitar contra la discriminació sexual. D'altra banda, també es farà un seminari a càrrec de Julián Boal.\n- Jordi Forcadas ha esdevingut un dels principals multiplicadors del TO a Europa i ha ofert seminaris de la seva tècnica per tot el Món. Al juny del 2012, es va publicar el seu primer llibre que dóna llum al seu llegat, al que es considera una bona praxis del Teatre de l'Oprimit i que ell va començar a treballar a Barcelona, ara fa 12 anys. El llibre es titula "Praxis de Teatro del Oprimido en Barcelona" i explica com és el procés del TO, segons les directrius que han sorgit del treball dels deixebles d'Augusto Boal, després de la seva mort. Després, el llibre dedica dos capítols a dues obres de Teatre Fòrum fetes a l'entitat i que són característiques del TO: "Amina busca feina" i "Mustafa és al replà". L'autor analitza les dues obres tenint en compte l'esperit del Mètode i també, ens ofereix el guió del text teatral de cada peça. Per últim, es parla de la raó d'ésser del Forn de Teatre de Pa' tothom.\nPublicado por Verónica en 4:06 No hay comentarios:\nACTUALIDAD DEL TEATRO SOCIAL Y DEL TO EN CATALUNYA\nEn primer lugar, doy las gracias por vuestro seguimiento y apoyo al blog desde hace más de dos años.\nCon la publicación del contenido de mi tesina, solamente pretendía dar a conocer un poco más el panorama del Teatro Social y del Teatro del Oprimido en Catalunya. Considero que escribir este blog es una manera muy directa de encontrar la información relacionada con el mundo del Teatro Social por parte de todos los interesados, ya sean practicantes, estudiosos…\nDurante esta temporada sin publicar entradas, el mundo del Teatro Social ha evolucionado de una manera muy significativa, pero donde ha habido el cambio más importante ha sido en el activismo del TO. Ha habido situaciones de cambios dramáticos en el terreno socio-político y económico mundial y, por tanto, estas también han afectado a la esfera cultural que envuelve nuestra disciplina, es decir, el Teatro del Oprimido no ha sido ajeno a todo lo que estamos viviendo y esto ha comportado una revolución interna en el movimiento.\nA partir de ahora, vais a encontrar nuevas entradas que explican cómo las entidades, grupos y asociaciones del Teatro Social y del Oprimido han evolucionado en estos últimos años. A parte, podréis encontrar otras entradas que pretenden que nuestra disciplina encuentre un espacio dentro del periodismo cultural.\nPublicado por Verónica en 4:31 No hay comentarios:\nV TROBADA INTERNACIONAL DE TEATRE I EDUCACIÓ DE BA...\nACTUALIDAD DEL TEATRO SOCIAL Y DEL TO EN CATALUNYA...


Oltra, Baldoví i Ferri presentaran candidatures a Paiporta\nIsabel Martín, alcaldessa de Paiporta, exercirà com a mestra de cerimònies en un acte que desgranarà el que ha sigut el Govern del Botànic i presentarà les noves propostes i reptes que deparen al pacte autonòmic\nPresentacio? de Candidatures\nCompromís es prepara per a la presentació de candidatures per a les eleccions del pròxim 28 d'Abril amb un cartell de luxe: Mónica Oltra, candidata a la presidència de la Generalitat; Joan Baldoví, candidat al Congrés; i Fran Ferri, actual síndic de Compromís a les Corts i candidat per València. L'acte de carácter comarcal tindrà lloc a l'Auditori Municipal de Paiporta aquest dimecres 27 de març a les 19.00 hores.\nIsabel Martín, alcaldessa de Paiporta, exercirà com a mestra de cerimònies en un acte que desgranarà el que ha sigut el Govern del Botànic i presentarà les noves propostes i reptes que deparen al pacte autonòmic. A més s'explicarà com el grup parlamentari treballarà per aconseguir un finançament just i defensarà l'agenda valenciana al Congrés.\nPer la seua part, l'alcaldessa de Paiporta i cap de llista al municipi ha valorat el procés de primàries de Compromís, assegurant que "si en 2015 Compromís va ser decisiu pel canvi, va ser perquè prèviament, milers de valencians i valencianes ens mobilitzarem en un procés de primàries històric, perquè el futur del nostre país no el decideixen ni les enquestes, ni els titulars, ni els poderosos, el futur deel nostre país el tria la ciutadania".\nMartín afegeix que "és un honor que s'haja escollit Paiporta per a presentar a la comarca una campanya que ja ha fet història amb les primàries amb llistes obertes, que garanteixen que al 28 d'abril Compromís presentarà als millors candidats i candidates. Per a mi és també un orgull poder fer-ho amb la pròxima Presidenta de la Generalitat Mónica Oltra, el pròxim portaveu del grup valencià al Congrés Joan Baldoví i el cap de llista per València a les Corts Fran Ferri".


Els borratxos detinguts a Cork augmenten un 34% - Liffey\nRètol prohibint el consum d'alcohol / Foto: Liffey\nLa bonança econòmica per la qual passa Irlanda té coses bones però, per contra, també té el seu costat més negatiu i és que amb l’augment del poder adquisitiu de la majoria de ciutadans és més fàcil de sucumbir a vicis com l’alcohol; això és el que revelen les dades de la Garda a Cork amb relació al nombre de detencions de persones èbries, tant a la ciutat com a la resta del comtat, durant el període agost-octubre, que va arribar a 436, un 34% superior al mateix període de l’any anterior.\nSegons Barry McPolin, Superintendent en Cap de la Garda al comtat de Cork, hi ha una clara correlació entre augment de poder adquisitiu arran de l'increment de les persones amb feina i abús del consum d’alcohol, tot i que una part de l’augment del nombre de detencions també podria explicar-se per una major presència policial als punts més calents del comtat, que solen ser les zones on hi ha una concentració més alta de pubs.\nUn altre efecte de l’augment de l’activitat econòmica és que hi ha més desplaçaments amb cotxe i com a conseqüència d’això, més accidents. A més, el problema no només és de consum d'alcohol sinó també de drogues; en aquest sentit, a la divisió de la Garda a West Cork enguany ja han arrestat 22 conductors sota els efectes de substàncies estupefaents, quan en tot l’any passat només n’havien estat 7.\nLlum verda per a aixecar gairebé totes les restriccions\nEl Brexit infla els comptes dels bancs d'inversió forans\nBÁC le Gaeilge donarà al gaèlic mes visibilitat a Dublin\nEl mercat laboral de la Gaeltacht obté xifres de rècord


Llibre destacat de la setmana: ‘Los relámpagos de agosto’, de Jorge Ibargüengoitia - Casa Amèrica Catalunya\nLlibre destacat de la setmana: ‘Los relámpagos de agosto’, de Jorge Ibargüengoitia\nEn plena Setmana de l’Humor Llatinoamericà us proposem la lectura, o relectura, d’aquesta novel·la satírica, qualificada per alguns de clàssic imprescindible:\nLos relámpagos de agosto / Jorge Ibargüengoitia. RBA, 2013 (Publicada originalment 1965)\nLes divertides desventures que envolten la vida i obra del general Arroyo, serveixen per narrar el desastrós naixement de la democràcia en un país assolat per la injustícia, l'abús de poder i la traïció.\nSense pena ni glòria, reclòs a la seva habitació amb llapis en mà, el singular protagonista d'aquesta novel·la escriu les seves memòries, donant compte sense embuts dels episodis més inversemblants i vergonyosos de la seva participació en la lluita revolucionària.\nAmb la seva àgil i mordaç prosa, Jorge Ibargüengoitia obliga a repensar en aquesta esplèndida novel·la la història i el malmès fi de les utopies polítiques que van animar el segle xx.\nVa néixer a la ciutat de Guanajuato, Mèxic, el 22 de gener de 1928 i va morir a Madrid en un tràgic accident aeri el 27 de novembre de 1983. La seva obra abasta novel·les, contes, obres de teatre, articles periodístics i relats infantils. Va ser becari del Centro Mexicano de Escritores, de les fundacions Rockefeller, Fairfield i Guggenheim i va obtenir, entre altres, els següents reconeixements: el Premio Casa de las Américas al 1964 per la seva primera novel·la, Los relámpagos de agosto, i el Premio Internacional de Novela de Mèxico al 1975 per Estas ruinas que ves.\nHa passat a la història com una de les veus més innovadores de la narrativa hispànica contemporània, com l'escriptor que va alliberar la literatura mexicana de la feixuguesa de la solemnitat. La seva obra és un corrosiu al·legat en favor de l'humor sarcàstic i la ironia.\nAltres llibres seus a la Biblioteca:


ECOM ofereix al professorat un curs d’Atenció a la Diversitat: Inscripcions obertes!\nA partir del 15 d’octubre, ECOM ofereix al professorat d’Infantil, Primària i Secundària una formació, reconeguda pel Departament d’Ensenyament, que té com a objectiu millorar la preparació dels professionals de l’ensenyament quant als principis d’escola inclusiva i sobre les necessitats i l’atenció a la discapacitat a l’aula, dotant-los de recursos i metodologia inclusives.\nSota el títol de “Atenció a la Diversitat”, aquest curs, que tindrà una durada de 16 hores presencials, repartides en vuit sessions de dues hores de durada, s’adreça especialment a mestres, vetlladors i monitors amb interès per la filosofia de vida independent, els drets dels infants, les normatives entorn l’escola inclusiva, el fet de treballar amb la diferència.\nLes inscripcions per a aquesta formació, que serà teòrico-pràctica, estan obertes fins el 10 d’octubre, i cal formalitzar-les a través de l’enllaç que us posem en aquesta mateix pàgina. El cost del curs és de 80 €.\n- Repàs històric sobre la discapacitat i l’aparició del moviment de vida independent.\n- Activitat sobre vida independent: experiències pràctiques.\n- Història, principis i lleis sobre escola inclusiva a Catalunya.\n- Reflexió entorn a la situació actual i els reptes de l’escola inclusiva a Catalunya.\n- Com treballar i conviure amb la diferència.\n- Pràctica vivencial “Posa’t al meu lloc”.\n- Presentació d’una experiència inclusiva.\nDates: Del 15/10 al 10/11, dilluns i dimecres (15, 20, 22, 27 i 29 d’octubre, i 3, 5 i 10 de novembre de 2014).\nHorari: de 17.30 a 19.30 h.\nLloc: Seu d’ECOM (Gran Via de les Corts Catalanes, 562, pral. 2a. Barcelona).\nMÉS INFORMACIÓ: monitors@ecom.cat


Anem a viure junts? (Berta Vilanova)\nTenir menys llibertat i perdre la il·lusió per la relació són algunes de les pors que les parelles tenen en el moment en què ens plantegem de fer el pas d’anar a viure junts. ¿És possible assegurar una bona convivència? Què s’ha de fer perquè tot funcioni sota el mateix sostre? Intentem descobrir si hi ha algun secret per garantir una convivència feliç\n8 min. Barcelona 14/01/2018 00:00\n651x366 La Carmen i el Marc fa dos anys que viuen junts. Diuen que el procés d’aprendre a viure junts ha sigut “bonic i difícil a la vegada”. / JORDI RIBERAYGUA La Carmen i el Marc fa dos anys que viuen junts. Diuen que el procés d’aprendre a viure junts ha sigut “bonic i difícil a la vegada”. / JORDI RIBERAYGUA\nNomés fa un parell de setmanes que la Désirée Martínez i la Cristina Sánchez, de 30 i 27 anys, han decidit fer un pas endavant en la seva relació i anar a viure juntes. “Ha sorgit de manera natural. Cada vegada passàvem més temps al meu pis i, al final, ens vam adonar que ens venia de gust viure juntes -explica la Désirée-. Jo estic segura que la convivència anirà bé. Durant aquests deu mesos de relació, ja hem provat de conviure en diverses ocasions i també hem passat un mes a l’Índia, juntes les 24 hores del dia”. Per la seva banda, la Cristina comenta que, tot i estar molt il·lusionada, també li preocupa el fet de “caure en la rutina i que a la llarga desaparegui la màgia”. De moment, però, malgrat el cansament físic que suposa pintar les parets i haver de baixar i pujar mobles a un quart pis sense ascensor, sembla que han començat amb bon peu. “Sentim molt d’amor per nosaltres i per tot el que projectem en el pis. Cuidem fins a l’últim detall -assegura la Désirée-. Compartim una sensació d’emoció i felicitat molt forta”.\nTot i que normalment ve acompanyat de molta il·lusió, fer el pas d’anar a viure amb la parella no és fàcil. Ens preocupa caure en la rutina, que no ens posem d’acord en les tasques domèstiques, que perdem el poc espai que tenim per a nosaltres...\n“El que posem sobre la taula quan ens plantegem fer aquest pas és, simplement, més compromís. Cal fer una reflexió per identificar en quin punt s’està respecte a la parella i respecte a un mateix i veure si s’està preparat”, exposa Berta Sugranyes, psicòloga i membre fundadora del grup psicoterapèutic Tapís. “El més important és que els dos membres tinguin ganes de fer-ho. Les coses poden començar a torçar-se si un no ho té clar i ho fa per deure o per fer content l’altre”. Per la seva banda, la coach Sophia Blasco diu que hi ha moltes maneres d’entendre una relació, i que no tothom ha de necessàriament voler conviure. “Anar a viure junts no és una condició perquè la relació funcioni, en cap cas ho hem de viure com una obligació”.\nSegons Sugranyes, a l’hora de prendre la decisió, és més important el moment vital de cadascú que no pas el temps que fa que dura la relació. “No és el mateix estar tres mesos amb algú quan tens 23 anys que quan en tens 35. Si ets més gran, normalment et coneixes més a tu mateix i pots decidir fer el pas d’anar a viure amb algú abans. També és més fàcil saber si s’està preparat quan has tingut experiències prèvies”, exposa la psicòloga. Per la seva banda, Blasco apunta que també cal tenir en compte en quin moment de la relació s’està. “Si s’està en fase d’enamorament, hi ha molta il·lusió però no s’és tan conscient de les dificultats reals que pot comportar el fet d’anar a viure amb algú -comenta-. L’enamorament no té res a veure amb la convivència. Estem dissenyats per enamorar-nos però no per viure en parella tota la vida, això és una estratègia organitzativa social que hem adoptat però no és una cosa que estigui a la nostra naturalesa biològica”. Per això, la coach aconsella que en la fase d’enamorament no es prenguin decisions que impliquin responsabilitats a llarg termini.\nTrobar un model comú\nUn cop decidim fer el pas, hem de tenir en compte que quan dues persones se’n van a viure juntes, parteixen de dos models de convivència diferents, els que han adoptat de les seves respectives famílies. Segons Sugranyes, una de les coses més complicades de conviure és trobar un model comú que satisfaci els dos membres de la parella. “Es tracta de generar un espai propi i exclusiu per a la parella, un model comú que parteixi dels models particulars. La negociació és molt important -explica Sugranyes-. És un model que s’ha de construir conjuntament, no per imposició. Moltes vegades s’acaba generant una relació de poder, en la qual un guanya i l’altre perd, i cal que tots dos cedeixin per crear aquest espai comú. És necessari estar obert a aprendre de l’altre i viure-ho com una manera de sumar i no de renunciar”. Segons la psicòloga, trobar un model comú és un procés difícil, per això assegura que la motivació i la il·lusió són claus.\nEn aquest punt, també és molt important la comunicació. “A vegades es donen moltes coses per descomptades o es tendeix a pensar per l’altre. Al principi, sobretot, un parteix d’un model molt propi, desconegut per l’altre, i per això cal explicitar maneres de fer i expectatives”. La Carmen Galeas, de 28 anys, fa dos anys que viu amb la seva parella, el Marc Biarnés, de 27, i assegura que aprendre a conviure “ha sigut un procés bonic i difícil a la vegada”. “Al principi teníem més manies i érem més exigents perquè estàvem acostumats a viure sols, però a poc a poc ens hem anat adaptant. Ara sento que hem après a respectar, i fins i tot a estimar, aquelles petites manies que abans no podíem suportar”.\nEn aquest procés per trobar un model comú, cal cuidar des del principi l’espai individual. “Si ho fem tot amb la parella, la relació no té oxigen, no s’aporten coses noves de fora. És molt important mantenir l’espai individual que els dos tenien abans d’anar a viure junts”, comenta Sugranyes.\nPer la seva banda, la Carmen i el Marc asseguren que mantenir el seu propi espai ha sigut una de les claus d’èxit de la convivència. “Seguim sent nosaltres mateixos i viure junts no ens ha posat cap limitació amb les coses que volem fer. Al contrari, ens donem suport l’un a l’altre -exposa la Carmen-. Per exemple, jo segueixo viatjant sola cada any perquè m’agrada i el Marc m’anima a fer-ho”.\nUna altra de les dificultats quan dues persones comencen a viure juntes és aprendre a conviure amb la rutina. “Els primers mesos hi ha molta il·lusió però després el suflé es pot desinflar. No es tracta d’intentar evitar caure en la rutina, sinó d’aprendre a conviure-hi i seguir fent que la relació sigui estimulant. És més difícil de mantenir la creativitat o la màgia en el dia a dia, cal una mica més d’esforç”, assegura Sugranyes. Segons exposa la psicòloga, per mantenir la il·lusió en una relació cal cuidar tres punts importants: la valoració, veure les coses positives de l’altre encara que siguin diferents; el reconeixement, ser capaç de detectar les necessitats de l’altre, i l’atenció, cuidar i estar pendent de la parella, mantenir la il·lusió.\nLa Carmen i el Marc hi estan d’acord. “Cuidar els petits detalls i sorprendre de tant en tant és molt important -opina el Marc-. Per exemple, jo sé que la Carmen és fredolica, i per això cada nit escalfo una bossa de llavors al microones i la poso al llit. És un detall petit però fa que ella estigui contenta. També ens deixem notes de «Bon dia» o amb altres missatges. Al final, aquestes petites coses són les que et fan sentir estimat i valorat”.\n6 consells abans d’anar a viure amb la parella\nQuan ens plantegem fer el pas d’anar a viure amb la parella, sovint ens bombardegen els dubtes: és un bon moment?, serà fàcil la convivència?, es perdrà la màgia? La coach Sophia Blasco dona sis claus per ajudar a prendre aquesta decisió amb criteri i poc risc.\nAprendre a conviure és una tasca difícil i per això cal identificar les necessitats concretes de la parella per veure si realment es vol fer aquest pas i no es fa per convencionalismes. Anar a viure junts no és l’única opció per poder passar més estones amb l’altre.\nAcotar el canvi\nFer aquest pas sovint ens genera molta incertesa i por. Cal acotar el canvi i ser conscients que tot i que canviaran certes coses de la nostra vida, seguirem tenint la nostra feina, els nostres amics i la nostra família. Això ens ajudarà a gestionar emocionalment la situació.\nCal identificar quins pros i contres hi ha per a cadascú individualment i per a la parella com a entitat. Abans de fer un canvi, cal valorar-ho tot per poder decidir amb criteri. Si la llista té molts contres, potser és que ara no és un bon moment per fer el pas.\nTast de convivència\nÉs aconsellable fer una prova de convivència abans de fer el pas decisiu. Es pot fer durant les vacances o els caps de setmana. Abans de fer aquest tast, cal que es posin sobre la taula les expectatives i necessitats de cada membre de la parella.\nPoder fer marxa enrere\nÉs important pensar què farem si no funciona. Una bona opció és tenir la porta oberta per poder tornar a la situació anterior d’anar a viure junts. Per exemple, si vivim en pisos compartits, durant un o dos mesos podem seguir pagant l’habitació.\nA l’hora de fer el canvi, cal tenir-ho tot tan pactat i planificat com sigui possible. Des de saber quins mobles comprarem fins a quin dia farem la mudança, passant per tenir acordat com ens distribuirem les tasques domèstiques.\nPer què ens fem propòsits per a l’any nou?


Laporta: “Tinc experiència a aconseguir l’èxit i gestionar-lo” - FC Barcelona\nHomeClubNotíciesLaporta: “Tinc experiència a aconseguir l’èxit i gestionar-lo”\nLaporta: “Tinc experiència a aconseguir l’èxit i gestionar-lo”\nFCBARCELONA.CAT - 14/07/2015 | 00:00\nEl candidat ha visitat el Col·legi d’Economistes de Catalunya per explicar el seu model econòmic\nJoan Laporta, al Col·legi d'Economistes / @JoanLaportaFCB\nA quatre dies de les eleccions a la presidència del FC Barcelona, Joan Laporta ha visitat el Col·legi d’Economistes de Catalunya per explicar el seu model econòmic per als propers sis anys. “Ara ja tinc experiència a aconseguir l'èxit i gestionar-lo”, ha declarat. El candidat a la presidència ha destacat l’èxit del seu model durant els seus set anys com a president del FC Barcelona com a aval del seu projecte: “Del 2003 al 2010 vam multiplicar per tres els ingressos del Club”.\nJoan Laporta ha volgut insistir en un dels punts claus del seu projecte econòmic i també de la seva candidatura. L’expresident del FC Barcelona ha reconegut que portaran “una publicitat indirecta que pagui perquè l’Unicef torni al davant de la samarreta”. Amb el retorn d’Unicef, el Barça de Laporta vendrà “patrocinis per parts, com el marcador o la samarreta, i no pas tot en un únic paquet”.\nPer evitar sospites de mala praxi i mantenir el soci ben informat sobre els moviments econòmics del Club, Joan Laporta ha anunciat que informaran “trimestralment els socis de la situació financera de l'Entitat en un exercici de transparència”. D’altra banda, ha assegurat que el seu projecte econòmic serà gestionat per “una comissió econòmica formada per economistes de prestigi”.\nPromeses al soci\nFinalment, el candidat a la presidència ha remarcat que si guanya les eleccions tornaran a “incloure la Supercopa en l'abonament”: “Treure-la, va ser una manera indirecta d’apujar el preu”, considera Laporta. D’altra banda, ha aclarit que tothom tornarà a tenir la possibilitat de fer-se soci si així ho desitja.\nEleccions 2015: Joan Laporta (14/07/2015) by fcbarcelona


Comencen les activitats culturals i tradicionals per celebrar el Nadal\nLa Casa Duran allotjarà el Pessembre de la Ciutat i el Passeig, propostes infanils diverses sota el títol Teixint el Nadalave; el Pessebre de la Ciutat i...\nAquest any, les activitats culturals i populars per celebrar l’arribada del Nadal tindran com a pols d’atracció la Casa Duran i el passeig de la Plaça Major.\nSabadell s’omple de música i teatre per Nadal\nDurant la temporada nadalenca Sabadell s’omplirà de música i teatre amb diferents propostes. D’una banda, el dissabte 17 de desembre, a 2/4 de 8 del vespre, l’Orquestra de Cambra de Sabadell (OCS) oferirà un concert de Nadal amb un repertori de pel·lícula, a l’Auditori Pere Quart (carrer de Lacy, núm. 11). Sota la direcció de Jordi Montoliu, proposarà una vetllada amb peces de Harry Potter, passant per Jurassic Park, Star Wars, Grease o Esmorzar amb diamants i molt més!\nCategories: Activitats culturals, Cultura i esport, Nadal, Teatres\nAl voltant de 400 nens i nenes de 34 equips participaran en aquesta nova edició\nL’aparcament de l’Eix Macià es convertirà en un autocinema el dia 1 de gener\nEs projectaran dues pel·lícules en català. Tindrà capacitat per a 100 vehicles i cal prereserva per assistir-hi\nL’aparcament de l’avinguda de Francesc Macià, entre Paraires i Lluís Companys, es convertirà el proper 1 de gener en un autocinema o drive-in on es projectaran dues pel·lícules en català que es podran veure per una pantalla gegant des del vehicle. L’Ajuntament de Sabadell organitza aquesta iniciativa amb l’objectiu de promoure el cinema com un dels canals principals de difusió cultural –en particular del cinema en català– per mitjà de formats menys convencionals, com ara aquest autocinema.\nCategories: Espai públic , Activitats culturals, Cultura i esport\nLa Fira d'Artesans de Nadal de Sabadell es pot visitar a partir d’avui a la plaça Doctor Robert\nA partir d'avui, 16 de desembre, es pot visitar\nLa 21a Fira Artesana de Nadal de Sabadell (FANSA) s’ha instal·lat a la plaça Doctor Robert. A partir d’avui, 16 de desembre, es pot visitar aquesta proposta, coorganitzada pel Col·lectiu d'Artesans FANSA i l'Associació de Ceramistes del Vallès amb el suport de l’Ajuntament de Sabadell, que s'ha consolidat com una de les activitats tradicionals de les festes nadalenques de la ciutat.\nCategories: Comerç, Economia i treball, Nadal


L’alcaldessa de Sant Andreu de la Barca, Ana Alba presenta les línies estratègiques que impulsarà properament l’Ajuntament - Ràdio Sant Andreu\nHome / Actualitat Sant Andreu Barca / L’alcaldessa de Sant Andreu de la Barca, Ana Alba presenta les línies estratègiques que impulsarà properament l’Ajuntament\nPosted by: Radio Sant Andreu in Actualitat Sant Andreu Barca, Destacats, Especial Coronavirus SAB, Política octubre 22, 2021\t385 Views\nLa conferència “El nou futur per a Sant Andreu” celebrada al Teatre Núria Espert ha servit per anunciar els projectes que durà a terme el consistori santandreuenc en polítiques referents a urbanisme, cultura, joventut, serveis socials, seguretat ciutadana, esports i promoció econòmica.\nPRINCIPALS PUNTS DE LA CONFERÈNCIA\n-Creació de 400 llocs de treball i nous serveis com l’oficina d’atenció al comerç, empreses i un espai de coworking en la masia de Can Sunyer.\n-Transformació digital dels comerços perquè puguin adaptar-se i fer el salt el comerç online.\n-Protecció de l’entorn amb una nova ordenança de preservació d’arbres del nucli urbà.\n-Foment de les energies alternatives i millorant la gestió de residus i la neteja dels espais públics de la ciutat.\n-Renovació de l’espai jove i creació del nou punt jove.\n-Fomentar un parc d’habitatge per a joves\n-Campanyes de visibilitació del talent jove i impulsar la Jove Card\n-L’Ajuntament impulsarà la construcció de 100 habitatges nous de protecció oficial i lloguer.\n-Creació d’un parc d’habitatge públic.\n-Reforma dels parcs infantils\n-Instal·lació d’un nou sistema de seguretat amb càmeres de videovigilància en tots els accessos a la ciutat i en els barris.\n-Policia de proximitat i incrementant els integrants de la policia local per a guanyar presència constant als carrers.\n-Carril bici per comunicar el nucli urbà amb els polígons industrials.\n-El nucli antic serà será una zona de baixes emissions on els vianants serán els protagonistes.\n-Ampliació dels recursos d’atenció per a dones, contra la violència masclista i la lgtbifòbia, creant el nou punt d’igualtat i ampliant els recursos de l’escola d’igualtat en benefici de la diversitat i la inclusió.\n-Vila María, l’antiga Casa de les Monges, compatarà amb un equip d’atenció integral.\n-Nou model de garantia alimentària amb un doble objectiu: millorar la distribució i incrementar la presència de producte fresc i de proximitat i fer partícips del seu funcionament a les persones beneficiàries com un element d’apoderament.\n-Nou model de teleassistència i l’increment dels recursos per a l’atenció domiciliària\n-Increment de la capacitat del menjador de les persones grans en la seva nova ubicació de la plaça de la Pau.\n-Pla integral de foment de la lectura, promovent el gust per la lectura entre la població.\n-Recuperació del patrimoni de la ciutat per posar-ho a disposició de la ciutadania, com la rehabilitació de la masia de Can Sunyer.\n-Ampliació del Complex Esportiu amb millors serveis i oferta\n-Ampliació del recinte de la piscina d’estiu\n-Nou reglament de participació ciutadan per a que la nostra ciutadania tingui l’oportunitat d’expressar quina és la transformació que vol per al seu entorn.\n-Lluitar contra la bretxa digital, perque tothom estigui connectat i pugui interaccionar de manera fàcil i senzilla amb la seva administració.\n-Projecte InnoSAB, que posa la tecnologia i la innovació al servei de l’atenció a la ciutadania.\n-Nous espais com el punt d’orientació digital, la vídeo assistència o el xat intel·ligent d’atenció ciutadana.\n-Foment de l’ús de la tecnologia en la societat i les empreses amb accions com la posada en marxa de l’ateu de fabricació digital, polígons industrials intel·ligents i un futur viver d’emprenedors tecnològics.\nPrevious: L’INFOSAB – L’actualitat de Sant Andreu de la Barca, edició 22 d’octubre de 2021\nNext: Sant Andreu de la Barca celebra la Festa de la Bicicleta amb més de 200 participants


Al Khatm Guest House Muscat Oman - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nSultan Kaboos Main Road, Fanja, A prop del centre, Muscat, Oman, 100 - Veure al mapa\nSituat a A prop del centre, Al Khatm Guest House és el lloc perfecte per gaudir de Muscat i els seus voltants. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Gàcies a la seva bona ubicació, des de l'allotjament es pot accedir fàcilment a les visites obligades de la ciutat.\nTot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. L'hotel ofereix accés a una gran gama de serveis, inclosos Wi-Fi gratuït en totes les habitacions, Zones públiques amb Wi-Fi, aparcacotxes, aparcament de cotxes, transport hotel/aeroport.\nA més, totes les habitacions ofereixen una gran varietat de comoditats com ara penjador de roba, cafè instantani inclòs, te inclòs, llençols, mirall per satisfer els clients més exigents. Tant si és un entusiasta del fitness o simplement busca relaxar-se després d'un dia dur, estarà entretingut per les instal.lacions de primera classe com senders per fer excursionisme, piscina exterior, jardí. Si buscau un allotjament còmode i adequat a Muscat, faci de Al Khatm Guest House la vostra llar.


L'Ajuntament | 40 anys de democràcia\nInici 40 anys de transformació Governs democràtics\nAlcaldes i alcaldessa Consistoris L'Ajuntament\nL'Hospitalet d'abans i d'ara\nD'estil eclèctic classicista, fou projectat per l'arquitecte municipal Francesc Mariné (també autor de les cases consistorials de Sarrià) i construït entre 1894 i 1895.\nLes cases consistorials i escoles (denominacions i usos originals) s'aixecaren en uns terrenys donats per Rossend Arús, que havien estat propietat de la parròquia. La venda d'aquest camp el 1882 va configurar la parcel·lació de l'eixample de L'Hospitalet, projectat al 1883. Al davant de l'edifici s'ubicava la plaça de la Llibertat, resultat de l'enderroc al 1868 de la paret de l'hort del rector, i precursora de l'actual plaça de l'Ajuntament.\nAl llarg dels seus més de 100 anys, l'edificació ha conegut diverses reformes i afegits que il·lustren l'evolució de L'Hospitalet. Cal destacar l'adaptació per a caserna de la Guàrdia Civil de la primitiva escola que també allotjava i la construcció de l'edifici posterior.\nEs tracta d'un edifici de planta baixa i dos pisos, amb façana principal simètrica, amb un cos central dividit en tres trams i flanquejat per dos cossos laterals lleugerament endarrerits. Sobre la porta, una àmplia balconada remarca la importància del primer pis, amb barana de balustres. Les tres finestres balconeres són emmarcades amb llindes, però la central és flanquejada per dos grups de pilastres de capitell corinti que sostenen el rètol amb la inscripció Casa de la Vila. A la llinda hi ha l'escut. L'eix central queda definit per la porta principal, la finestra entre pilastres i la balconada a la planta primera, que continua a la segona i acaba amb un capcer central de línia semicircular amb inscripció de l'any de construcció: 1895.\nEls cossos laterals, separats per pilastres, segueixen una estructura similar a la del cos central. El primer pis se separa del segon per una cornisa suportada per cartells i es repeteix a l'acabament de l'edifici sostenint l'ampit final.\nL'edifici de l'Ajuntament està catalogat com a Bé Cultural d'Interès Local per la Generalitat de Catalunya amb el número 1532, i també es troba inclòs al Pla especial de protecció del patrimoni arquitectònic de l'Ajuntament, fitxa número 2.\nA l'entrada hi ha dues pilastres de ferro forjat que van ser descobertes en la darrera remodelació de l'edifici. També s'hi poden observar dues obres d'art: un quadre de Josep Guinovart, Homenatge a Barradas, i, a sobre, una clau de volta procedent de l'antiga església de L'Hospitalet, amb la representació de Santa Eulàlia.


Amb l'inici del curs acadèmic les obligacions dels nens tornen després de l'estiu, però també tornen algunes de les seves activitats preferides, coses que han hagut de deixar de fer durant uns mesos en benefici de la platja, els casals i els viatges. Si al matí és el torn de l'escola, a la tarda ho és de les activitats extraescolars.\nDe la mateixa manera els pares no en tenen prou amb portar al dia les llistes de material escolar, llibres de text i roba per a la pràctica esportiva, i és que molts d'ells han hagut de córrer per apuntar als seus fills i filles per fer allò que més els agradi o també allò que més els que convingui abans que es quedin sense places. És el cas de l'Escola de Dansa Far Away de Sant Feliu de Guíxols, que va obrir un nou centre l'any passat i de cares a aquest curs compta amb moltes ballarines que repeteixen, però també amb moltes altres que, gràcies al boca orella, han sentit curiositat i volen provar amb la dansa.\nL'Escola Far Away, que compta amb dues seus més a Llagostera i Cassà, ha fet coincidir l'inici dels seus cursos amb el de les escoles, però és habitual també que molts altres centres, tallers, clubs esportius o acadèmies inaugurin els seus calendaris amb l'arribada del mes d'octubre. En qualsevol cas, tots ells ja tenen la maquinària a punt per absorbir un nombre d'alumnes que, a mesura que millora la situació econòmica de les famílies, és cada vegada major.


CONSTEL·LACIó D'ESTRELLES A PERALADA\nJavier Camarena ofereix un recital divendres; Jonas Kaufmann, un concert dissabte, i Plácido Domingo, l'òpera 'Thaïs' diumenge amb Ermonela Jaho\nL’imant del Festival de Peralada amb les primeres figures de la lírica sempre ha existit. El que no és tan habitual és reunir-les en tres dies consecutius com passarà aquest cap de setmana. Entre divendres i diumenge actuaran a l’Empordà una constel·lació d’estrelles que no necessiten presentació: Javier Camarena, Jonas Kaufmann, Plácido Domingo i Ermonela Jaho.\nEl tenor mexicà Javier Camarena, una de les grans veus ‘belcantistes’ de la seva generació, obrirà divendres la festa lírica amb un recital a l’església del Carme, en el que serà el seu debut a Peralada. Dissabte, l’aclamat tenor alemany Jonas Kaufmann oferirà un concert a l’escenari dels jardins del Castell de Peralada, que ja coneix, ja que hi va actuar el 2012 i el 2014. I el veterà i polifacètic Plácido Domingo –reconvertit a baríton després d’haver-ho cantat tot com a tenor–, juntament amb la fabulosa soprano albanesa Ermonela Jaho, actuarà l’endemà en aquest mateix espai com a protagonista de l’òpera ‘Thaïs’, de Jules Massenet, en versió concert. L’Orquestra i el Cor Titulars del Teatro Real, amb els quals han cantat tots excepte camarena aquesta mateixa setmana a Madrid, acompanyaran els artistes. Jochen Rieder s’encarregarà de la direcció musical del concert de Kaufmann, que està arrasant amb el DVD d’'Otello’.\nAl capdavant de 'Thaïs' hi haurà al podi Patrick Fournillier, gran coneixedor de la música de Massenet, tal com ja va demostrar al Liceu fa dues temporades amb el mateix títol i també amb Domingo, incombustible i versàtil cantant que aquí interpreta el rol del baríton, l’Athanaël. Un paper exigent el del monjo de la comunitat cenobita que converteix la cortesana més famosa i bonica d’Alexandria, i en queda totalment enamorat. Un amor impossible en una història que combina misticisme i sensualitat. El llibret de Louis Gallet és basa en la novel·la homònima del Nobel de Literatura Anatole France, inspirada en la història de santa Thaïs, que va viure al segle IV.\nDel segle XVIII a Wagner\nCamarena, tenor líric que la temporada passada va triomfar al Liceu amb ‘La fille du régiment’, de Donizetti, farà gal·la de la seva corda amb un recital que inclou des de l’òpera de compositors italians, espanyols i mexicans de finals del segle XVIII i principis del XIX, i grans èxits del Bel Canto. Entre les obres escollides hi figuren 'I Puritani’, òpera de Bellini que cantarà al Liceu en l’obertura de la temporada vinent, i ‘Lucia di Lammermoor, de Donizetti.\nKaufmann dividirà el seu concert entre la música francesa i la wagneriana. Obrirà el concert interpretant famosos passatges d’òperes com ara ‘Roméo et Juliette’, de Gounod, i ‘Carmen’, de Bizet. Després, l’espectacle estarà dedicat a Wagner. Se sentiran famoses peces extretes d’òperes com ‘La valquíria’, Els mestres cantaires de Nuremberg’ i ‘Lohengrin’. Tot i que hi hagi qui insisteixi a comparar-los, Domingo i Kaufmann tenen carreres molt diferents. El cantant espanyol, de 77 anys, te un repertori més ampli i una enorme fiabilitat. Poques vegades ha cancel·lat. Incansable, fa temps que combina la seva faceta de cantant amb la direcció de teatres d’òpera i la direcció musical. D’aquí a cinc dies agafarà la batuta per apuntar-se un altre sonat debut. L’esperen dimarts al festival de Bayreuth, el temple wagnerià, per dirigir 'La valquíria'.


El retorn de Lejeune és l'única novetat a l'onze inicial de Pablo Machín - Diari de Girona\nEl retorn de Lejeune és l'única novetat a l'onze inicial de Pablo Machín\nj.r. | pamplona 03.11.2015 | 07:13\nLejeune va patir en alguna acció amb el jove Javi Martínez. diario de navarra\nJavi Álamo, un cop superada la lesió al menisc que l'ha tingut un mes apartat, es perfilava com la gran novetat del Girona a l'onze del Sadar però finalment Pablo Machín només va introduir un canvi respecte l'equip que va empatar sense gols amb el Saragossa en l'anterior jornada. Lejeune, sancionat contra els aragonesos, va recuperar el seu lloc a l'alineació però Alcalá, que l'havia suplert, també s'hi va mantenir i qui es va quedar a la banqueta va ser el capità, Richy. Álamo va ser suplent al costat de Granell -per segona setmana seguida- i Aday.\nL'absència del carriler cedit pel Saragossa ha generat molts maldecaps aquestes últimes setmanes al tècnic del Girona perquè la seva lesió també ha coincidit amb els problemes físics de Serrano, Aday i Coris, que podrien actuar en la posició de banda dreta. Contra el Saragossa Pablo Machín es va veure obligat a recórrer a Pol Llonch i els resultats el devien deixar satisfet perquè ahir hi va seguir confiant. Clerc va continuar a la banda esquerra.\nAl mig del camp i en la davantera el Girona també va formar amb els mateixos jugadors que van enfrontar-se al Saragossa. Alcaraz, Pere Pons i Borja Garcia van formar just per darrere de Felipe i Mata, que eren els homes més avançats del bloc gironí ahir a Pamplona.\nMachín va moure ràpid la banqueta després del descans. Primer va treure Clerc, que tenia molts problemes per aturar les internades dels locals per la dreta, donant minuts novament a Aday Benítez; uns instants més tard va retirar Borja García per enfortir el mig del camp amb Àlex Granell. Aquests moviments van permetre contenir l'allau dels locals a l'inici de la segona part. A un quart pel final, Felipe, fos, va ser rellvat per Eloi Amagat.


Des del començament del procés fins ara, el cas català ha passat de ser una reivindicació gairebé desconeguda a ocupar les portades dels mitjans internacionals. Ha estat objecte de debats parlamentaris i a universitat de tot el món, cosa que ha obligat el govern espanyol a mobilitzar totes les ambaixades i a deure favors a altres països; fins i tot ha comprat el silenci d’estats com Letònia.\nA tot això, cal afegir-hi l’esforç per a explicar el caràcter pacífic, democràtic i obert del moviment, que ha tingut un gran suport social. S’ha vist, per exemple, en el manifest ‘Let catalans vote’, en què sis premis Nobel, a més d’altres personalitats, feien una crida a favor d’un referèndum i alertaven que impedir el vot contradeia els principis que inspiraven les societats democràtiques.\nTanmateix, la Unió Europea i la majoria d’estats se n’han mantingut al marge, en gran part, per prevenir la ingerència en els afers propis, i també per evitar un precedent incòmode. El problema és que ara l’actitud espanyola es va convertint en un mal precedent per als drets fonamentals a Europa.\nUn problema que es fa europeu\nLa judicialització del conflicte, a més de la repressió contra votants pacífics l’1 i la persecució i l’empresonament del govern sortit de les urnes, han fet que el cas català hagi esdevingut un problema de drets fonamentals, i que s’hi hagin implicat altres estats, com Alemanya, Bèlgica, Gran Bretanya i Suïssa, que han de decidir sobre les euroordres contra els dirigents catalans.\nL’anàlisi internacional ja situa el cas català com un problema que serà, irremeiablement, europeu, sigui per la imatge de dirigents d’un país de l’Europa Occidental a la presó, que pot allargar durant anys el conflicte als tribunals europeus, sigui per la situació en què un estat membre persegueix l’oposició mentre els sistemes judicials veïns es neguen a tramitar els delictes perquè consideren que no existeixen.\nLa Unió Europea, que s’havia reivindicat en l’àmbit internacional com a defensora de la democràcia, la pau i la promoció dels drets humans, s’ha vist francament debilitada davant la resta del món per la seva permissivitat.\nS’ha posat en dubte la capacitat per a alliçonar Turquia en els drets fonamentals; Sèrbia s’ha queixat de criteris diferents amb Catalunya i Kossove; i com esmentava el diari Financial Times, la resposta més senzilla per als polonesos davant qualsevol queixa europea és dir que ells no són els qui empresonen l’oposició política. Fins i tot, després del referèndum, una delegació xinesa al Parlament Europeu va demanar que la UE actués igual en els casos del Tibet, Taiwan i que permetés de vulnerar drets humans igual com ho feia amb Espanya en el cas català.\nCatalunya, problema directe per a Alemanya\nEl govern alemany ja s’havia mostrat incòmode amb l’estratègia de Mariano Rajoy, i havia demanat unes quantes vegades que s’exploressin totes les possibilitats de diàleg.\nEls partits que ja havien donat suport a l’autodeterminació catalana, com Die Linke (l’Esquerra), o partits regionalistes com el Bayernpartei (Partit de Baviera) són els que s’han oposat de manera més clara a l’extradició. Però els últims esdeveniments han portat les declaracions un pas més enllà: ja no és un afer intern espanyol sobre l’encaix d’un territori o el dret de decidir, sinó una qüestió de drets fonamentals. I la justícia alemanya mateixa ha negat que existeixi el delicte de rebel·lió.\nRolf Mützenich, portaveu de l’SPD, el segon partit alemany i ara al govern, opina que ‘els jutges espanyols sembla que segueixin pautes polítiques’, i ha demanat que la Unió Europea ‘aprofiti l’oportunitat perquè els jutges coneguin les conseqüències de les seves accions’. Per la seva banda, el vice-president liberal del Bundestag havia refusat l’extradició per rebel·lió.\nEl president de Bavera, Markus Söder, de la Unió Social Cristiana de Baviera (CSU), aliat del partit de Merkel, apel·lava directament a la repressió catalana, i deia que si aquell acte que feia fos a Catalunya, la primera fila hauria d’entrar-hi per videoconferència, en el millor dels casos.\nOpinió dels simpatitzants dels diferents partits alemanys sobre l’extradició de Puigdemont, segons l’enquesta del diari Welt\nL’enquesta del Welt –amb un 51% d’alemanys en contra d’extradir Puigdemont i un 35% a favor– mostra un alt coneixement sobre la causa catalana, en un país que no havia destacat ni per les simpaties ni el suport al procés català, ans al contrari, havia estat un aliat d’Espanya.\nÉs encara més remarcable que la majoria estigui en contra de l’extradició, un fet que hauria de ser automàtic entre dues democràcies consolidades. Això mostra que ha calat en la societat la idea que els drets perillen i que Puigdemont no podria tenir un judici just a l’estat espanyol.\nEn aquesta línia, Die Linke demanava que es convoqués la comissió d’Afers Jurídics i la d’Afers Exteriors del Budestag, per forçar pronunciaments polítics, ja que considera que el cas s’ha d’abordar des de l’àmbit polític. Pensen igual els Verds, que creuen que el govern federal té una responsabilitat i que ha de flanquejar el procés legal fent de mediador.\nEl cas català entra a França pels drets fonamentals\nL’estat francès, contrari a qualsevol reivindicació nacionalista, també ha vist com d’ençà de l’1 d’octubre, per una qüestió de drets fonamentals, s’ha començat a qüestionar l’estratègia de judicialitzar i no negociar.\nEl dirigent de la França Insubmisa, Jean-Luc Mélenchon, criticava que Euros fos ‘la policia política contra l’expressió dels pobles’, i el candidat socialista a les presidencials del 2017, Benoit Hamon, acusava Rajoy de ‘no respectar els fonaments de la democràcia’. La suma de vots de tots dos candidats supera el 25% en les darreres eleccions.\nMés enllà dels partits nacionalistes corsos, bretons i bascs, el Partit Comunista Francès ha denunciat que les llibertats polítiques a Catalunya havien reculat a tota velocitat. El partit Ecologia-Els Verds ha fet una crida a alliberar els presos polítics. El dirigent i eurodiputat José Bové ha atacat Mariano Rajoy per ‘continuar blocat en les seves posicions’, i considera que la Unió Europea s’ha de ‘mullar’. Fins i tot, la batllessa de París, Anne Hidalgo, considerava necessària la mediació per a sortir ‘d’aquest carreró sense sortida’.\nLa Lliga dels Drets de l’Home, ha manifestat que ‘l’estratègia del govern de Madrid, que consisteix a voler resoldre un problema polític per la via judicial, no pot donar res de bo, i demostra l’absència d’independència de la justícia espanyola’.\nLes extradicions internacionalitzen\nSi als dos grans estats europeus trontolla l’estratègia de no dialogar, a la majoria d’estats on hi ha dirigents catalans els atacs als drets fonamentals han fet virar les simpaties cap a la causa catalana.\nSuïssa ja s’ha negat a extradir ningú per motius polítics. Al Regne Unit, hi ha hagut les mostres de suport dels partits nacionalistes d’Escòcia, Gal·les i Irlanda de Nord, però també de l’unionisme anglès, que ha reivindicat diverses vegades l’autodeterminació, com ja va fer l’ex-primer ministre David Cameron, quan va dir que podria haver prohibit el referèndum però que era demòcrata.\nEl cas de Bèlgica és especial, amb una majoria flamenca que dóna suport a Catalunya. Però, més enllà dels flamencs, el primer ministre ja va trencar amb la línia europea demanant una medicació si fallava el diàleg, i la ministra francòfona, Marie-Christine Marghem, va considerar que la crisi catalana s’havia ‘de resoldre per la via política, i no judicial’. L’ex-primer ministre i dirigent del Partit Socialista francòfon, Elio de Rupo, també assenyalava que Rajoy es comportava ‘com un franquista autoritari’.\nLes reivindicacions també s’han estès pels països que Carles Puigdemont ha anat visitant. A Finlàndia, una quinzena de diputats de sis partits diferents han demanat que no s’extradeixi Puigdemont perquè consideraven que l’euroordre era política, i han demanat a la Unió Europea que garanteixi el diàleg per a resoldre la crisi actual. També n’hi ha hagut a Dinamarca, on el president català es va reunir amb diversos diputats: es té constància que la policia danesa sabia que el president català era al país en el seu viatge cap a Bèlgica i no el va detenir.\nSolidaritat arreu d’Europa\nUn dels estats que ha mostrat més simpatia per Catalunya ha estat Eslovènia, amb el suport de diversos dirigents, com l’ex-primer ministre Milan Kučan, que va portar Eslovènia a la independència, a més de ministres d’Exteriors. Fins i tot, de polítics en actiu, com el president d’Eslovènia, Borut Pahor, que va assegurar que ‘el cor de molts eslovens bategava per la nació catalana’. El parlament eslovè va aprovar una moció a favor de l’autodeterminació i d’una solució política i en contra la repressió.\nA Portugal, el parlament ha aprovat una moció per una ‘solució política’ i pel ‘respecte a la voluntat del poble català’. La moció s’afegeix a un manifest signat per representants de tots els partits –tretdels democristians del CDS-PP, el partit més conservador– en què es denuncia que la justícia espanyola ‘mostra una evident politització i motivació ideològica’.\nA Irlanda també hi ha hagut mostres de suport, principalment del Sinn Féin, i s’han dut a termes diverses iniciatives. L’Ajuntament de Dublín, per exemple, va aprovar una moció de condemna contra ‘la repressió i la violència perpetuades pel govern espanyol’ i va penjar la senyera a la façana.\nA Itàlia, el coneixement del cas català és molt elevat, i ja s’hi han pronunciat personalitats com l’ex-primer ministre i ex-president de la Comissió Europea, Romano Prodi; l’actual president de Sardenya, Francesco Pigliaru, del partit Democràtic; i el del Vènet, Luca Zaia, de la Lliga Nord, que han denunciat l’actitud espanyola com ‘una violació greu dels valors i principis que sustenten les democràcies modernes’.\nFins i tot, el dirigent de la Lliga Nord, Matteo Salvini –que es preveu que tingui un paper central en qualsevol futur govern italià– ha declarat que ‘arrestar per raons polítiques un representant de la gent, com ha passat amb l’ex-president català Puigdemont, és inacceptable’.\nAltres casos són el del primer ministre de Luxemburg, que ha insistit que Europa no podia ‘ignorar la realitat’ a Catalunya, a l’espera d’una ‘solució política i diplomàtica’; la ministra d’Exteriors austríaca, Karin Kneissl, que considera que ‘els mapes canvien constantment’ i ha emplaçat Madrid a ‘pensar en tots els escenaris’; el portaveu hongarès, qui abans del referèndum deia que Hongria respectaria la voluntat del poble, que ‘sempre és la cosa que importa’; o els primers ministres txecs i eslovacs, qui es referien a la seva separació com un model per a Catalunya i Espanya.\nL’actual situació catalana és un conflicte incòmode, en què una majoria dels dirigents europeus voldrien un canvi d’estratègia que no arriba.\nLa intervenció de l’ONU pels Drets Humans\nLes associacions pels drets humans també hi han dit la seva. Per exemple, Amnistia Internacional ha demanat que s’alliberi de manera immediata Jordi Sànchez, i Human Rights Watch ha situat la violència excessiva de l’1-O com una de les qüestions més importants del 2017. Fins i tot, més de quaranta eurodiputats han valorat de demanar el Premi Sàkharov per la llibertat de consciència per als presos catalans.\nEl cas català és al centre dels tractaments dels mitjans, juntament amb casos com el de la incomunicació de Julian Assange arran de les pressions espanyoles, fet que ha mobilitzat Ianis Varoufakis i Briano Eno, entre més.\nEl 23 de març, el Comitè de Drets Humans de les Nacions Unides va instar l’estat espanyol a prendre totes les mesures necessàries per a garantir els drets polítics de Jordi Sànchez, mentre analitza la vulneració dels seus drets polítics, demanda que també ha estat acceptada per a Carles Puigdemont. Les mesures excepcionals per a garantir els drets de Jordi Sànchez, empresonat des del 16 d’octubre, són una mostra de com perillen els drets fonamentals a Catalunya.\nSembla que a hores d’ara la qüestió és quant de temps podrà mantenir l’estat espanyol el mateix relat i quant de temps està disposada la Unió Europea a no moure’s mentre veu com s’erosiona la seva credibilitat en matèria de drets humans. La capacitat dels partits independentistes d’anar a una i de resistir serà clau, en una partida que ara ja es juga en l’àmbit europeu.


Finalitzem la pàgina web de Agrinava - CompsaOnline, Serveis Informatics\nFinalitzem la pàgina web de Agrinava\nHome/Novetats Internet/Finalitzem la pàgina web de Agrinava\nNovetats Internet>Finalitzem la pàgina web de Agrinava\nJa hem finalitzat la pàgina web de Agrinava, empresa subministradora de recanvis i accessoris per a tractors i maquinària agrícola.\nA la seva pàgina web podràs trobat tot el que estigui relacionat amb els recanvis i accessoris que subministren, i molt més! Accedeix a la pàgina web i descobreix molt més de Agrinava.\nEn aquesta pàgina web, Agrinava vol mostrar tota la informació que té a l’abast sobre accessoris i recanvis per a maquinària agrícola al mateix temps que publica notícies sobre aquest àmbit en particular.\nA més podràs consultar tots els recanvis i accessoris compatibles amb la teva màquina ja que es pot filtrar cada complement per marca i model de màquina. D’aquesta manera podrem cercar a la pàgina web de Agrinava articles com embragues, eixos davanters, filtres, hidràulics i que siguin especials o compatibles amb la nostra màquina.


Redacció Vilafranca del Penedès 12-02-2020 15:09 Lectures 3044\nVilafranca acull una jornada tècnica per impulsar la bioenergia al sector vitivinícola. Ajuntament de Vilafranca\nL’edifici de l’Enològica de Vilafranca ha acollit aquest matí la jornada tècnica “Impuls de la bioenergia al sector vitivinícola”, organitzada pel clúster vitivinícola català INNOVI i pel clúster Biomassa Catalunya, amb l’objectiu de potenciar l’ús de restes de poda i altres residus agrícoles per produir energia en instal·lacions de biomassa.\nEl tinent d’alcalde de Desenvolupament Econòmic i Projecció Exterior, Joan Manel Montfort, ha donat la benvinguda a l’acte destacant la satisfacció de l’Ajuntament de poder col·laborar en una jornada on l’objectiu compartit és “la lluita contra el canvi climàtic, l’ús d’energies alternatives i la reducció de la petjada del C02 a l’atmosfera”. Montfort ha posat èmfasi en les possibilitats que ofereix el món de la “biomassa agrícola, en el cas nostre les vergues, és un recurs que cada any és malbarata i que es podria utilitzar per generar energia. És un acte d’economia circular, que involucra les administracions però sobretot les empreses privades”. El tinent d’alcalde ha remarcat els casos d’èxit que s’exposarien en la jornada i ha aprofitat l’avinentesa per mencionar el projecte Vinyes x Calor, inclòs en el programa europeu Life, que va permetre posar en marxa un districte de calor mitjançant una caldera de biomassa que proporciona calefacció i aigua calenta a 5 edificis públics. “És un model d’èxit que ha estat distingit com una bona pràctica per la Unió Europea. És una solució local a problemes globals”, assegurava.


Aperitius de somni: xips de tortilla amb salses\nUn plat de 'nachos' | Pixabay\nLa tortilla és una preparació molt típica de Mèxic i tota l’Amèrica Central\nLa tortilla -paraula que fa referència a la preparació de la que parlarem en aquest article, està acceptada en llengua catalana– és una preparació molt típica de Mèxic i tota l’Amèrica Central que consisteix en una massa feta amb farina de blat de moro que s’ha nixtamalitzat, que significa que s’ha bullit amb calç. Un cop se li ha donat la seva forma rodona i plana, com la d’un disc, es cou sobre una superfície plana escalfada amb foc de llenya o de carbó, moment en el que adquireix el seu aspecte definitiu.\nSi fregim la tortilla en oli, normalment en oli vegetal, aleshores obtenim els xips de tortilla, un dels aperitius mes coneguts de la cuina tex-mex, un estil de cuina dels Estats Units que fa servir ingredients i tècniques importades de Mèxic.\nTot i que es poden consumir sols, ben assaonats amb sal i espècies, és un aperitiu que guanya molt quan se l’acompanya d’alguna salsa. La salsa es pot servir a part, per sucar-hi els xips de tortilla. Les salses més habituals per sucar-hi els xips de tortilla són el guacamole, una salsa picant feta a base de tomàquet i xili, una salsa feta a base de “frijoles” o una salsa cremosa de formatge.\n‘Nachos’ amb ‘guacamole’ | Pixabay\nUna altra manera de presentar aquest aperitiu és amb la salsa bolcada a sobre dels xips de tortilla. Aquest seria el cas dels “nachos”, un dels aperitius més famosos d’aquesta mena, que consisteix en napar els xips de tortilla amb formatge fos i trossos de bitxo “jalapeño” confitat. També són molt populars els “nachos” amb guacamole, que consisteixen en cobrir els “nachos” amb aquesta coneguda salsa d’alvocat.\nAquest aperitiu, molt saborós, ens demanarà acompanyar-lo d’una beguda freda, que ens refresqui la boca i ens neutralitzi el punt de sal, sempre molt viu. Un vermut blanc o negre, una copa de vi blanc, una copa de vi escumós o una cervesa, el que més ens vingui de gust, seran bones opcions.


Xino Xano. Excursions per a no excursionistes: d’agost 2012\nCamí de cavalls (2): Algaiarens- Cala del Pilar\n(excursió realitzada el 13-8-2012)\nCaminada que uneix dues de les cales més representatives de la costa nord de Ciutadella. Si la primera excursió que ressenyàvem (Son Saura- Cala Galdana) resseguia molt propera a la línia de costa tot fent escala a diferents cales, aquesta segona uneix les dues cales tot seguint un camí que passa per l'interior, enmig d'un paisatge agrícola flanquejat per boscos d'alzines i pins. Atès que la ruta ressegueix gairebé sempre (excepte de la Cala del Pilar fins l'aparcament) el Camí de Cavalls i que aquest està perfectament senyalitzat, no presenta cap problema d'orientació. L'única dificultat, si de cas, és logística, perquè es tracta d'una ruta linial i cap dels dos punts, ni de sortida, ni d'arribada, té accés amb transport públic. Nosaltres hem fet el més pràctic, que és deixar un vehicle al punt d'arribada i anar amb un altre al de sortida.\nSortim de l'aparcament d'Algaiarens; al pic de l'estiu cal arribar-hi d'hora, perquè s'omple i s'arriba a tallar l'accés amb cotxe. Des de l'aparcament hi ha un camí sorrenc (N.) que ens porta a la platja però nosaltres hem d'agafar-ne un que, després de passar una barrera d'ullastre, se'n va cap a l'est. En poca estona arribem a Ses Uzines tortes: ara ja només en queda una de les dues monumentals alzines que s'havien inclinat fins a créixer horitzontalment. Després d'un petit tram d'alzinar el camí gira en angle recte cap a l'esquerra i va vorejant una tanca a la dreta, mentre a l'esquerra ens queda la pineda.\nAl cap d'uns deu minuts de caminar arribem a una cruïlla: a l'esquerra aniríem a les platges dels Tancats i d'Es Bót. Hem de seguir cap a la dreta, cap a l'interior, tal i com indica un pal indicador i les estaques que van senyalitzant el Camí de Cavalls.\nTot el camí és ara una agradable passejada, sovint ombrejada i amb lleugers desnivells. Anem creuant diverses barreres que hem de tenir la precaució de deixar tancades.\nUn parell d'hores més tard el camí baixa decididament per dirigir-se, en direcció nord, cap el mar, a trobar l'espectacular Macar d'Alfurinet. Al fons distingim el Cap de Cavalleria i l'Illa dels Porros. El macar és una platja coberta de macs, grans blocs de pedra arrodonits per l'acció de l'erosió. Els macs són molt grans i l'espectacle d'una tramuntanada fent-los petar els uns contra els altres és impressionant. Avui, tot i bufar de nord, és suau.\nDel macar, el camí s'enfila sobtadament fins arribar a la carena per baixar poc després per la immensa duna que tanca la Cala del Pilar.\nPer evitar-ne la degradació, el camí ara està condicionat i fins la font que hi ha a mitja baixada, arreglada. Mitja hora després de sortir del Macar d'Alfurinet, arribem a la Cala del Pilar. Música de Ja t'ho Diré i bany obligat però, compte, si bufa nord, les lloses de pedra poden ser perilloses i, a les roques que tanquen la cala, s'hi poden formar remolins!!\nEl Camí de Cavalls segueix resseguint la costa cap Els Alocs, però nosaltres ara el deixem enrere i, després de refer la forta pujada fins el capdamunt de la carena, sortim de la Cala del Pilar i per un dels camins més bonics de l'illa arribem a l'aparcament d'Alfurí de Dalt, on tenim el cotxe. De la platja fins aquí hi esmercem, més o menys, mitja horeta. En total, tres hores.\na 23:19 2 comentaris: Enllaços a aquest missatge\nEtiquetes de comentaris: Extra, Fàcil, Linial, Menorca


Fons GCO Renta Fija llarg termini – Assegurances Bilbao\nDe què tracta el GCO Renta Fija?\nGCO Renta Fija rendibilitza els teus estalvis a través d'inversions en actius de renda fixa nacional i internacional d'emissors públics i privats. La durada mínima de la cartera dels quals és superior a 2 anys. Està dissenyat per diversificar les teves inversions a través dels diferents mercats de renda fixa.\nAvantatges de GCO Renta Fija\nFons dirigit a inversors en renda fixa.\nSensibilitat més gran dels tipus d'interès a causa d'una durada més gran.


Dimarts comencen les preinscripcions per poder participar al 25è Mercat del Trasto de Badalona que se celebrarà diumenge 1 de desembre al parc de les Muntanyetes :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\n31/10/2019, 0:00h. -\tmedi ambient, consum, comerç, solidaritat\nAquest proper dimarts, 5 de novembre, s’obre el termini per poder participar amb una parada en la pròxima edició, la 25ena del Mercat del Trasto de Nadal que tindrà lloc al parc de les Muntanyetes, del barri de Montigalà, diumenge 1 de desembre. Les persones que hi vulguin participar poden fer la preinscripció en línia a la pàgina web de l’Ajuntament www.badalona.cat. L’enllaç amb el formulari electrònic de preinscripció és:\nLes persones que no tinguin mitjans per fer la preinscripció en línia ho podran fer directament a l’Àrea de Medi Ambient i Sostenibilitat de l’Ajuntament de Badalona, ubicada a l’entresol de l’edifici municipal El Viver (plaça de l’Assemblea de Catalunya, 9 -12). Aquestes preinscripcions es podran fer de dilluns a divendres, de 8.30 a 13.30 hores, i també els dijous laborables de 16 hores a 18.30 hores. Les places s’atorgaran per rigorós ordre d’inscripció i tindran preferència els ciutadans de Badalona. La inscripció es tancarà un cop exhaurides totes les places disponibles.\nEl Mercat del Trasto és una fira on els ciutadans particulars i associacions sense ànim de lucre poden vendre els seus objectes de segona mà. El mercat té l’objectiu de promoure la reutilització i donar valor als objectes usats que estiguin en bon estat perquè no es converteixin en residus i donin servei a persones que els necessitin. És per això que s’emmarca dins les actuacions de la Setmana Europea de Prevenció de Residus.\nAquesta serà una edició especial de Nadal on es dóna un protagonisme especial a les joguines i als objectes nadalencs, com per exemple, elements de decoració, postals fetes amb materials reciclats, etc. Per aquest motiu les parades que venguin aquest tipus d’objectes tindran un lloc preferent al mercat.\nEl mercat del dia 1 de desembre comptarà amb 248 parades. Les persones que hi vulguin participar podran fer la preinscripció en línia a partir del dimarts 5 de novembre a les 8:30h a la pàgina web de l’Ajuntament de Badalona.\nEn aquesta edició de Nadal i com s’ha fet en altres anys, totes les persones que hi posin una parada hauran d’aportar, com a mínim, un quilo de menjar envasat (preferiblement arròs, pasta, llegums, oli o llet) que es donarà al Banc d’Aliments de Badalona. A més, qualsevol persona que ho desitgi podrà fer aportacions de menjar ja que hi haurà un punt de recollida específic obert a tothom. La recollida d’aliments destinats a les persones més necessitades es farà gràcies a la col·laboració de l’Associació Social Amics del Gorg Mar.\nTambé, tal com s’ha anat fent en les últimes edicions, es tindrà una cura especial en la recuperació de residus que genera el mercat. És per això que es compta amb l’Associació Solidança, una entitat sense afany de lucre i dedicada a la inserció sociolaboral de persones en situació de vulnerabilitat social que gestionarà i revaloritzarà els objectes per tal que no es converteixin en residus. Així, tots els objectes que els paradistes no hagin venut i vulguin llençar es recolliran (roba, aparells elèctrics, objectes diversos, etc..) en uns contenidors per tal que Solidança els classifiqui i recuperi.\nEl Mercat del Trasto de Nadal, s’emmarca dins dels actes de la Setmana Europea de Prevenció de Residus, que aquest any se celebra del 16 al 24 de novembre, amb l’objectiu de fer reflexionar als ciutadans sobre els hàbits de consum i producció de cara a reduir la generació de residus. Enguany es posa l’èmfasi en l’educació i la comunicació en prevenció de residus, amb el lema “Canvia els hàbits, redueix els teus residus!”.\nEl Mercat del Trasto serveix, entre altres coses, per reduir residus ja que dona una segona vida a objectes que per alguns ja no són útils i deixen de convertir-se en un residu que cal gestionar. Aquest fet beneficia el medi ambient i fa estalviar molts recursos a les administracions a l’hora de gestionar residus.


El costum de guarnir les esglésies amb neules elaborades artística i artesanalment és propi del Nadal de l'Illa de Mallorca, malgrat que antigament havia estat un costum molt estès a tot el territori català. Entre els segles XVI i XIX, era costum a molts pobles de Catalunya, València i també de les Balears adornar l'altar major amb unes cintes de les quals penjaven neules de forma completament oberta, acompanyades de diverses fruites naturals en senyal d'ofrena. Les neules actuals de Mallorca són de paper, contenen motius nadalencs i geomètrics i es pengen en enfilalls o tires que es col·loquen en llànties, altars, llums, sostres, grans pessebres, escenes del Naixement i arbres. Modernament, el costum de guarnir amb neules s'ha traslladat també als aparadors de moltes botigues i cases.\nSant Cebrià de Vallalta (el Maresme)\nNeules tradicionals de Mallorca - imatges de neules tradicionals a Deià, fetes per mans expertes, però també les fetes per infants.\nNeules a Sant Cebrià de Vallalta (el Maresme) - l'altar de l'església de Sant Cebrià es decora amb neules planes pintades de colors i castanyes, recuperant així una antiga tradició que es remunta al segle XVI. La recuperació d'aquest antic costum de Nadal ha estat possible gràcies a la feina que ha portat a terme durant dos anys un equip del Centre d'Estudis de Sant Cebrià.\nNeules decoratives a les parròquies de l'Empordà - Violant i Simorra explica que "a mitjans segle XIX, en algunes parròquies de l'Empordà encara subsistia el costum (segons sembla d'origen medieval) d'ornar les esglésies i capelles, per la festivitat de Nadal, amb sengles enfilalls de neules planes." (Llibre "El llibre de Nadal. Costums, creences, significats i orígens "")\nNeules de colors a Blanes (la Selva) - "Per Nadal es costum posar en lo retaule del altar major, hont están representats lo naixement de Jesu-Christ y la adoració dels Reys, així com en los pendons que en dita festivitat penjan de la bóveda, llargas enfiladas de neulas de colors, especie d'hostias de un pam, poch més ó ménos, de diámetre; iguals á las que s'tiran en los bateigs. Aquest raro adorno no s'retira fins passat lo día d'Epifanía". Josep Cortils i Vieta, Ethologia de Blanes, 1886\nNeules decoratives a Igualada (l'Anoia) - la primera referència escrita que hi ha sobre neules decoratives a Catalunya data de 1470 a Igualada. És un document en el que els campaners d’Igualada es comprometen a enramar amb hòsties, banderetes i escuts l’església de la vila. El costum va ser recuperat per la Federació del Seguici Tradicional Històric d’Igualada (FESTHI) l'any 2020.\nNeules decoratives a la Seu de Barcelona (el Barcelonès) - al segle XV també hi ha referències escrites de les partides per la compra de neules i fil per endiumenjar la Seu de la Catedral de Barcelona. El costum va durar a Barcelona fins l’any 1822, quan fou prohibit\nLa Neulada de Valls (l'Alt Camp) - ’interior de l’església de Sant Joan es guarneix entre la nit de Nadal (24 de desembre) i la diada de la Mare de Déu de la Candela (2 de febrer) amb neules de paper, seguint un antic costum de la ciutat. La darrera referència d’aquesta pràctica a la ciutat apareix en una notícia en un mitjà de comunicació de l’any 1915 on s’indica que s’havia fet a Valls fins a finals del segle XIX. Recuperada l'any 2020 per Unió Anelles de la Flama.\nNeules a Santa Maria del Pi de Barcelona (el Barcelonès) - a l’arxiu de Santa Maria del Pi hi ha força documentació del segle XV i XVI de compra de neules pel Nadal o de les feines per col·locar-les a l’església. Per aquesta raó i en l’afany del Pi per anar recuperant les seves tradicions, fa uns anys que podeu tornar a contemplar pels vols de Nadal, la gran nau gòtica decorada amb les neules que els sagristans i els feligresos, en estones perdudes, confeccionen durant tot l’any.\nNeules de colors - al llibre "Folklore mallorquí de Nadal", el folklorista Andreu Estarelles Pascual explica que "No tenim notícies de que existesqui aquest costum per fora de Mallorca, exceptuant Catalunya, on encara en alguns pobles es conserva, sols amb la diferència que les neules són de colors vius, predominant el color verd, vermell, groc i blau".


EDR Valencià : Els representants valencians del concurs Sona9 d'enguany\nEls tres grups valencians escollits pel jurat, d'entre catorze, són DingDong System, Jamaleònics i Marco Pompero\nEls representants valencians del concurs Sona9 d'enguany\nEl jurat del concurs Sona9 d’artistes emergents en català ha fet públics els 18 grups i cantants seleccionats que actuaran a Barcelona, Palma i València: 12 del Principat, 3 del País Valencià i 3 de les Illes Balears. Els 3 artistes classificats del País Valencià, que actuaran a La Salà de València el dia 11 de juny, han estat DingDong System (electrònica rap - València), Jamaleònics (fusió - Sagunt) i Marco Pompero (cançó d’autor - Alcoi)\nText: Enderrock. Fotos: Carles Rodríguez i arxiu. Cartell del Sona9: Manuel Cuyàs.\nNascut a València l'any 2017, el col·lectiu de música electrònica ja compta amb tres treballs publicats: l'autoeditat La nave de la party (2019), Xurro (Gazpacho FestCultura, 2020) i la resposta al seu debut, La nave de la no party (Gazpacho FestCultura, 2021). "El grup s'ha situat dins del moviment electrònic com una propota sòlida i formada", explica el mateix quartet, "ja que el seu imaginari també arriba a lo visual, comptat amb la participació activa dins del col·lectiu de la il·lustradora La Oliwa".\nTambé amb un recorregut de quatre anys, l'octet de Sagunt va debutar el 2019 amb un EP homònim (autoeditat) i ara es troba en ple procés de publicar el primer llarga durada, Multitud subalterna. Com els seus mateixos membres expliquen, "a Jamaleònics el va parir el jazz, el va criar el funk i el blues, i segueix madurant amb l’ska, el balkan, el reggae i el punk".\nEl cantautor alcoià fa equip amb Andreu F. Vidal (baix) i Dani Serra (bateria) per presentar el seu projecte d'indie folk. Com "artista passional i reivindicatiu" -com afirma ell mateix-, el músic ha publicat ja el provocador L'art és sexual (La Fera CC, 2019) i l'EP, de tall més filosòfic, Quatre (La Fera CC, 2021).\nAquests han estat la resta de projectes escollits, que completen els 18 classificats amb DingDong System, Jamaleònics i Marco Pompero: Angeladorrrm (rock - Barcelona), Carla Font (cançó d’autor - Lleida), Crisbru (pop - Barcelona), Dan Peralbo (pop-rock – Barcelona), La Fera (reggae-ska - L'Hospitalet de Llobregat), Lal'Ba (fusió urbana - Olesa de Montserrat), Mama Dousha (pop urbà - Barcelona), Microhomes (Indie-Rock - Barcelona), Non Jambi (pop metafísic - Granollers), Palmera (pop d’autor - Vilassar de Mar), Pommier (pop electrònic - Barcelona) i Roko Banana (rock progressiu - Banyoles), Bisuri i Els Mossos (soul’n’rock - Manacor), Mar Grimalt (cançó d'autor - Felanitx) i Pa Moreno (pop-rock - Palma).


Hotel Sineu Mallorca - Hotel Can Joan Capó Sineu, Majorca\nWEB OFICIAL - HOTEL CAN JOAN CAPÓ\nTEL.(+34) 971 85 50 75\nSuite Es Sostre Doble Es Marés\nDoble Ses Teules\nDoble Es Pedrís\nDoble Es Capçal\nDoble amb terrassa Ses Pedres\nDoble amb terrassa S'Enredadera\nDoble amb terrassa Lluminaria Doble bàsica Lluerna Habitació familiar\nRESERVAR RESERVAR ONLINE ARA\nAL COR DE MALLORCA\nEXCEL·LENT EN "TRIP ADVISOR"\nSé el nostre hoste en Hotel Can Joan Capó!\nDurant cinc anys treballem amb molt afecte per transformar una antiga casa mallorquina en un hotel de quatre estels amb deu habitacions: l'hotel Ca Joan Va capar. Som Noelia i Miquel i des que obrim les portes del nostre romàntic hotel boutique, som feliços donant-li la benvinguda i atenent dels nostres hostes.\nCada habitació compta amb mobles dissenyats i elaborats per nosaltres. Miquel va utilitzar fusta d'alzina i ferro forjat per crear els llits, taules, cadires, armaris, còmodes, etc. La combinació d'aquest mobiliari, de disseny únic, amb altres peces antigues i modernes, aconsegueix que cadascuna d'aquestes deu habitacions tingui un estil i un caràcter propi.\nPer tot l'hotel hi ha peces d'art i mobiliari creat per Miquel. La regió de Sineu és famosa precisament per comptar amb els grans soldadores, una passió i un saber fer que delecta als nostres hostes quan trepitgen l'hotel.\nEl més important per a nosaltres és el confort i la felicitat dels nostres hostes. Per això ens agrada personalitzar els nostres serveis: Què és el que esperem nosaltres d'un hotel? Com ens agrada que ens tractin? Des del primer dia aquestes són les preguntes que han guiat la nostra forma de treballar. Estem desitjant fer-li sentir com a casa!\nEL NOSTRE ESMORZAR\nEl desdejuni és el menjar més important del dia, o almenys\nés el que diuen. Per a nosaltres és, sens dubte, la més\nOFERTES PER A CICLISTES\n¡Recorrer Mallorca en bicicleta es genial! Ofrecemos\ndescuentos especiales y paquetes para ciclistas.\nConsulta les ofertes aquí\nGens millor que llegir les experiències d'altres viatgers\nper estar segur que el nostre hotel és el que cerques.\nSEGUEIX-NOS TAMBÉ EN RESERVA ONLINE ARA MILLOR PREU GARANTIT\nCarrer Degà Joan Rotger, 4, 07510 Sineu, Mallorca\nTel:(+34) 971 85 50 75 Fax: (+34) 971 85 53 25\n© Drets reservats a CAN JOAN CAPÓ Hotel d'interior Mallorca\nWebstyle: Website Mallorca


Les galeries d’Art Barcelona en contra de la pujada de l’IVA de l’art | Bonart\n“En referència al Decret Llei 20/2012, de 13 juliol, pel qual es modifica l’IVA, Art Barcelona (ABE) posa de manifest el següent: L’IVA de les galeries d’art augmenta del 18 al 21%. La creació, base del treball de les galeries, passa d’un gravamen del 8% al 21%. Finalment, això afecta el client que ha de fer front a un increment del preu de l’obra, d’un mínim del 7%”.\n“Les conseqüències d’aquesta pujada són greus i immediates: Espanya veu afectada la seva capacitat d’exportar i importar art contemporani, en esdevenir un mercat poc competitiu respecte a altres països. Es força a la creació espanyola a iniciar un èxode cap a mercats internacionals més avantatjosos i s’impossibilita l’entrada d’artistes estrangers al mercat espanyol. Es destrueix un sector estratègic, generant unes conseqüències negatives molt superiors al benefici recaptatori que es persegueix. En un temps rècord, el nou IVA aconseguirà frenar el desenvolupament i la difusió de l’art contemporani i minvar el potencial artístic del país que ha costat dècades construir. El resultat final serà un mercat extremadament debilitat, amb una disminució de l’activitat que s’estima al voltant 60% des que va començar la crisi, i pot suposar el tancament de més d’un 20% de les galeries”.\n“Un país que grava la creació, hipoteca la seva cultura, el seu futur, la seva intel·ligència i la qualitat de la seva convivència. Per aquests motius, l’associació de galeries Art Barcelona: Exigeix al Govern d’Espanya que modifiqui la nova llei de l’ IVA respecte al món de l’art i de la cultura. Sol·licita el suport actiu del Govern de la Generalitat de Catalunya a aquesta reclamació. Crida a les entitats espanyoles que agrupen artistes i galeries, així com als altres actors del món de l’art, (museus, fundacions, col·leccionistes, crítics d’art i universitats), a realitzar una acció conjunta per aconseguir la modificació d’una llei que ens deixa en una situació de total desemparament”.\nDetall de l’imatge de la campanya creat per Josep Maria Civi/Taula de disseny.\nEtiquetes: Associació d'Art Barcelona