Trànsit preveu cues entre Berga i el túnel del Cadí, i entre Castellbell i Manresa - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nOperació sortida del pont\nTrànsit preveu cues entre Berga i el túnel del Cadí, i entre Castellbell i Manresa\nA partir d'aquest divendres, es cancel·laran els carrils lents de la C-16 entre Berga i Cercs\nAmb motiu de l´operació sortida del pont de la Constitució, que comença aquest divendres, el Servei Català de Trànsit preveu cues a l´eix del Llobregat (C-16), entre Berga i el túnel del Cadí, i també a la C-55, entre Castellbell i Manresa.\nA la C-16, per intentar millorar la fluïdesa, Trànsit cancel·larà a partir d´aquest divendres, a les 3 de la tarda, els carrils lents entre Berga i Cercs, en sentit nord. La mesura es repetirà dissabte. Diumenge, la cancel·lació dels carrils lents ja es farà en sentit sud, a partir de les 12 del migdia, i també es repetirà dilluns, a partir de les 3, i dimarts, tot el dia. A més, el diumenge i el dimarts, Trànsit afegirà un carril addicional a la cruïlla dels accessos Berga Sud i Berga Centre.\nTrànsit també preveu complicacions aquests dies a la C-55, entre Castellbell i Manresa (a causa de les obres), i també en altres vies com l´autovia A-2, entre el Bruc i Esparreguera; la N-260 entre la Seu i Ribera d´Urgellet; i la C-14, entre Oliana i Organyà.


III Jornades d'Experiències Docents 2021 - Factoria - Campus Digital - Universitat de les Illes Balears\nProtocols davant la COVID-19\nIV Jornades d'Experiències Docents a la UIB\nIII Jornades d'Experiències Docents 2021\nII Jornades d'Experiències Docents Obri/Tanca\nCatàleg d'eines digitals Obri/Tanca\nSom Factoria III Jornades d'Experiències Docents 2021\nLes jornades també s’adaptaran a la nova situació. Durant aquests darrers mesos hem après que no cal ser en un mateix lloc físic per compartir idees. Per aquest motiu, i atès que encara no és el moment adequat per poder-nos reunir en persona, aquestes jornades es faran, per primera vegada, en línia.\nAixí, entre el 19 i el 23 d’abril tindrem un espai per compartir la nostra pràctica docent, per posar-la en comú, per dialogar-hi, per exposar com la vàrem haver d’adaptar d’una manera tan sobtada a la nova situació sociosanitària.\nEt proposam, doncs, que comparteixis, amb la comunitat universitària, quina ha estat la teva experiència durant aquests mesos de pandèmia: quines estratègies de comunicació hi has posat en marxa per estar en contacte amb els estudiants; quina ha estat la teva alternativa a les classes presencials; de quina manera hi has adaptat les proves d’avaluació que has fet de manera no presencial. La idea és que ens expliquis quines dificultats hi has trobat, com les has resolt, com has innovat...\nSerà un plaer comptar amb la teva participació. Així mateix, esperam que les jornades siguin del teu interès.\nAmb tu caminam, aprenem i construïm!\nLes jornades tractaran sobre tot allò que hem après durant aquest darrer any; les línies temàtiques principals en serien les següents:\nLa comunicació amb els estudiants és essencial per continuar la docència de manera no presencial, perquè els alumnes no se'n desconnectin i se sentin acompanyats al llarg del seu procés d'aprenentatge.\nAlternatives a les classes presencials\nDe sobte vàrem haver de substituir les dinàmiques presencials (classes, pràctiques, seminaris...) per dinàmiques no presencials. Quina ha estat la teva alternativa a les classes presencials? Si has fet videoconferència, com ha anat la teva experiència? Quines dinàmiques hi has utilitzat? Quines t’hi han funcionat? Quines no? Què en canviaries? Ho has fet d’una altra manera? Si és així, aleshores ens agradaria conèixer-la i saber quins resultats n’has obtingut.\nProves d’avaluació no presencial\nLes estratègies de seguiment i avaluació dels alumnes també varen ser un repte pel que fa a l’adaptació a la docència no presencial: calia trobar la manera d’establir-les i facilitar-les. Sobre això, quins dubtes et varen sorgir? Quines alternatives a una prova d’avaluació presencial hi vares utilitzar? Varen ser bons els resultats? Quines en continuaràs implementant? Quines en canviaries?...\nActivitats formatives sense avaluació\nÉs possible que hagis dut a terme altres activitats formatives addicionals que no només pretenien substituir les classes presencials, sense cap pes a l’avaluació, i que varen resultar ser un bon complement d’aprenentatge per als estudiants. Quins han estat aquests complements formatius? Continuaràs implementant-los en el futur? Quin n’ha estat el resultat?\nAquestes jornades es faran completament en línia. Per a això, s’activarà un espai a Aula digital per a les III Jornades d’Experiències Docents, al qual tindràs accés com a professor.\nEn aquest espai trobaràs les experiències que hauran compartit els altres docents, en format vídeo. Al costat de cada vídeo, hi haurà un fòrum perquè els autors puguin ampliar-ne la informació, fer-ne aclariments..., i també perquè els assistents a les jornades plantegin preguntes i comentaris sobre l’experiència; d’aquesta manera, esdevindrà un espai de diàleg i d’intercanvi d’idees.\nAixí mateix, dins aquest espai de les III Jornades d’Experiències Docents hi haurà l’accés a les sessions que es faran de manera síncrona a través de Zoom, com ara les conferències o les taules rodones.\nLes jornades es faran entre el 19 i el 23 d’abril. Durant aquesta setmana podràs visualitzar les experiències i podràs intervenir en els diferents fòrums habilitats per a cada línia temàtica.\n16.30 h Conferència: La digitalització de la Universitat: innovar per a transformar. A càrrec de Mercè Gisbert, professora catedràtica del Departament de Pedagogia a la Universitat Rovira i Virgili de Tarragona, especialitzada en l’estudi i la investigació de les tecnologies aplicades a l’educació. @Merce_G. Accés a la sala.\nAccés a les sales\n20 d’abril de 12 a 13 h\nActivitats formatives sense avaluació i estratègies de comunicació\nModerador:José Luis Mateo Hernández\n21 d’abril de 12 a 13 h\nModerador: Santos Urbina Ramírez\n22 d’abril de 12 a 13 h\nModeradora: María Sard Bauzá\nÚs d'avatars com a reforç i dinamització dels apunts al grau de Fisioteràpia\nRepercussions de la pandèmia en la tutorització de treballs de fi de grau al grau d'Enginyeria Electrònica Industrial i Automàtica\nTeleconsulta simulada mitjançant el joc de rol (role-playing)\nSeminaris en format de classe inversa\nEstratègies per a la virtualització d'una assignatura\nAdaptació de la classe inversa (flipped classroom) al sistema en línia en temps de la COVID-19\nUna experiència amb el duo Genially-YouTube per promoure la classe inversa (flipped classroom\nEvidenciaT. Ús de l'aprenentatge invertit, la ludificació i l'aprenentatge basat en projectes al grau d'Infermeria i Fisioteràpia\nCreació d'una classe inversa en una assignatura del grau de Fisioteràpia\nSortides de camp virtuals en geografia mitjançant geotecnologies: suport a la formació en geografia en temps de pandèmia\n(Re)adaptar-se o avorrir\nEn temps de pandèmia..., empatitzar, connectar i comunicar\nDesenvolupament de competències i enfocament per tasques al nou grau de Direcció Hotelera de la UIB: la perspectiva de l’alumnat\nCCiC. Una manera diferent de Comunicar, Comunicar-nos i entendre com Comuniquen\nItineraris flexibles d'aprenentatge en l'assignatura Educació Física i Hàbits Saludables\nCom reduir el risc de plagi i còpia en els exàmens en línia?\nEls casos en una assignatura de llengua: una experiència d'avaluació telemàtica de continguts, destreses i expressió escrita en temps de pandèmia\nAventures i desventures de les classes sota la pandèmia\nAdaptació del mètode d'avaluació a un entorn no presencial i modificacions per a la no presencialitat\nAvaluació en línia: atrapa'm si pots\nNoves eines motivacionals per a l'ensenyança de la prehistòria en temps de confinament\nLes xarxes socials com a model: tasques orals i escrites atractives\nCiència a casa en temps de confinament\nInterEduca: un projecte truncat del qual han sorgit multitud d'experiències docents innovadores\nPublicació d'infografies jurídiques a les xarxes socials en el marc de la docència del dret\nSi vols participar a les III Jornades d’Experiències docents, has d’emplenar el formulari de participació que trobaràs a UIBdigital. La data límit per enviar-lo és dia 10 de març.\nUn cop acceptada la teva experiència, hauràs de fer un vídeo per explicar-la. Aquest vídeo es penjarà a l’espai activat a Aula digital per a les jornades, i també s’hi habilitarà un fòrum perquè els assistents puguin fer preguntes i comentaris a l’autor, a fi que es converteixi en un espai d’intercanvi d’idees.\nLes experiències s’hi han d’explicar a través d’un vídeo d’una durada no superior a deu minuts. És imprescindible que la qualitat d’àudio del vídeo sigui bona.\nAixí mateix, és preferible explicar l’experiència utilitzant imatges o vídeos amb exemples concrets, comentats, i afegint-hi paraules breus que remarquin els conceptes clau que s'hi exposen.\nAquí teniu algunes ajudes que podeu consultar:\nConsells per gravar vídeos educatius a casa i aconseguir comunicar bé\nCom gravar un vídeo usant PowerPoint\nCom gravar un videotutorial\nGravar videopresentacions amb Screencast-O-Matic\nSi necessitau ajuda per fer el vídeo, podeu contactar amb nosaltres enviant un missatge a jornades.docents@uib.cat.\nData límit per enviar les propostes de comunicació: 10 de març\nData d’acceptació de les propostes de comunicació: 12 de març\nData límit per enviar les videoexperiències: 26 de març\nSi tens cap dubte o suggeriment, emplena aquest formulari.


El model de finançament de la Generalitat de Catalunya: una guia per entendre què ha passat, on som i on podríem ser demà – IDEES\nImatge de l'exterior de l'Agència Tributària de Catalunya. Il·lustració: César Cromit\nFins fa relativament poc, Catalunya no havia reclamat mai el model de finançament que tenen les comunitats autònomes de règim foral. Tot i que sembla ser que, quan s’estava elaborant el text constitucional aquesta possibilitat es va posar, en algun moment damunt la taula, va ser rebutjada per diferents motius. Tampoc s’havia parlat mai, fins fa relativament poc, d’una “hisenda pròpia” per Catalunya, ni tampoc la independència havia estat una alternativa volguda per quasi la meitat de la ciutadania de Catalunya. Què pot explicar, doncs, que hagin canviat tant les coses? L’anàlisi del procés de configuració de l’actual model de finançament de la Generalitat de Catalunya, ofereix una sèrie d’elements que poden ajudar a entendre el què ha passat, i ens permet reflexionar sobre quin pot haver estat el punt de partida del conflicte, què s’ha fet bé i què s’ha fet malament. Aquest és el principal objectiu d’aquest escrit.\nReconeixement dels fets diferencials\nSembla clar que en el moment en què es va aprovar la Constitució, l’ús del terme nacionalitat, diferenciant-lo del de regió, es referia, sense dir-ho explícitament, a Catalunya i al País Basc, i potser, a molt estirar, a Galicia. Un dels fonaments del pacte constitucional consistia, precisament, en el reconeixement d’uns fets diferencials, de l’existència de dues nacions, a les que en aquell moment, ateses les circumstàncies, hom encara no s’atrevia a anomenar-les com a tals. I aquest va ser un dels aspectes més importants del punt de partida.\nÉs així, com el títol vuitè de la Constitució, conté un conjunt d’articles que diferencien uns territoris, els que són reconeguts com a nacionalitats, de la resta. Les diferències no només rauen en la manera en que uns i altres esdevenen comunitats autònomes (via ràpida, via lenta), sinó també, en el tipus i volum de competències que poden assumir. I en el cas del País Basc, gràcies a una disposició addicional del text constitucional, que reconeix l’especificitat històrica del seu règim foral, la diferencia està també, en el seu model de finançament. Un model que permet al govern basc, gaudir d’una àmplia autonomia financera, és a dir, una elevada capacitat per prendre decisions sobre els seus ingressos (quants i d’on procedeixen) i la seva despesa, i que l’exclou de participar en els mecanismes de solidaritat amb la resta de comunitats autònomes que han acabat configurant l’estat descentralitzat que tenim actualment.\nDes de Catalunya, si més no per un ampli ventall dels partits que aleshores representaven el catalanisme polític, es va entendre que el text constitucional era prou ampli i prou interpretable, com perquè el seu posterior desplegament, li permetés assolir un veritable autogovern, emmirallant-se amb el que tenen els estats de països federals com Alemanya, Canadà, Estats Units o Suïssa. Hi havia un ampli consens en treballar per aconseguir un autogovern fort que passava per assumir, per una banda, quantes més competències millor (sanitat, educació, serveis socials, infraestructures, justícia,….), i per altra banda, per disposar d’un bon model de finançament que permetés a la Generalitat tenir recursos suficients per poder dissenyar les seves pròpies polítiques, tant per la banda de la despesa (autonomia per decidir què es vol fer), com per la banda de l’ingrés (autonomia per decidir sobre els tributs que paguen els ciutadans de Catalunya). I el pacte constitucional va consistir en que això es faria sense desentendre’ns de la resta de l‘Estat. Catalunya es comprometia, d’aquesta manera, a participar activament en el disseny d’un Estat democràtic, descentralitzat i modern, a canvi d’acabar sent reconeguda com nació dins l’estat espanyol i, per tant, a canvi d’acabar disposant de mecanismes que li permetessin gaudir d’un autogovern real i fort. I això és el que, segurament, van creure una àmplia majoria de catalans, disposats a fer possible aquest pacte, i a treballar per aconseguir un veritable autogovern per Catalunya dins d’un Estat democràtic, capaç d’abandonar les pulsions centralistes i dictatorials. No cal dir que el model de finançament constituïa una peça clau de l’engranatge d’aquest Estat i, per tant, d’aquest pacte. En aquest terreny, en el del finançament, el pacte constitucional es basava en la configuració d’un model que fes compatible l’autonomia tributària del govern de la Generalitat, amb el compliment d’un principi d’equitat amb la resta de territoris de l’Estat.\nCatalunya aspirava a un model de finançament basat en una àmplia capacitat per decidir sobre els seus tributs i, alhora, participar a la solidaritat amb la resta de territoris de l’estat a través d’un mecanisme clar i transparent d’anivellament similar al que tenen els països federals. Aquesta concepció ha xocat frontalment amb la que hi ha a la resta de l’estat\nEls anys 80 van ser, en aquest sentit, molt importants. En aquell mateix moment, ja es va comprovar que la Constitució s’estava interpretant d’una determinada manera i no era, precisament, la que s’esperava des de Catalunya. Ben aviat ja es va anar diluint el fet diferenciador abans esmentat, cosa que es va acabar de rematar durant els anys 90, amb la definitiva consolidació de l’anomenat “cafè per tothom”, que va donar lloc al que ha acabat sent avui l’estat espanyol: un estat descentralitzat de clara concepció i funcionament unitari. Es podria dir que l’únic element clarament diferenciador que s’ha mantingut, ha estat i és, el model de finançament de les comunitats forals del País Basc i Navarra. Catalunya, en canvi, ha quedat integrada dins del grup de les anomenades comunitats de règim comú. Comparteix amb elles un model de distribució competencial i de finançament que, si bé ha anat evolucionant al llarg dels anys cap a un model que permet una certa autonomia tributària als governs autonòmics, encara es basa i té com a objectiu principal, aconseguir un repartiment igual dels recursos procedents del govern central.\nCatalunya, doncs, aspirava a un model de finançament de la Generalitat basat en una àmplia capacitat per decidir sobre els tributs pagats pels seus ciutadans i, alhora participar, a través d’un mecanisme clar i transparent d’anivellament, a la solidaritat amb la resta de territoris de l’estat, similar al que tenen els països federals. Aquesta concepció ha xocat frontalment, tal com s’ha demostrat, amb la que es prefereix a la resta de l’estat. Només ens cal fer un breu repàs del que ha passat en els darrers 20 anys.\nEl mes de juliol del 2001 s’acordava en el sí del Consell de Política Fiscal i Financera un acord de finançament pel conjunt de les quinze comunitats autònomes de règim comú. Catalunya, tal com havia fet sempre en els anteriors acords quinquennals en matèria de finançament autonòmic, hi va votar a favor. De fet, sempre havia jugat un paper molt actiu en la configuració del model que s’anava dissenyant a través dels diferents acords quinquennals (1987, 1992, 1996). No només hi havia anat votant a favor, si no que les propostes, s’havien dissenyat i, en algun cas, acordat prèviament amb Catalunya (per exemple, a l’hotel Majestic de Barcelona, tardor del 1996). En l’acord del 2001, a diferència dels anteriors, es va decidir no fer cap més revisió quinquennal del model. Es va considerar que ja era el definitiu i que no calia, ni tan sols, revisar-lo mai més. Es donava per tancat el model. Així doncs, es podria afirmar que l’entesa, a llarg dels anys 80 i 90, entre els governs de Felipe González (acords de 1987 i 1992) i de José Maria Aznar (acords 1996 i 2001) amb el govern de la Generalitat de Catalunya, presidit al llarg de tot aquell període per Jordi Pujol, havia facilitat la configuració del model de finançament autonòmic i, per tant, del model de finançament de la Generalitat. Es donava per definitiu, era el punt d’arribada.\nMalgrat això, tot i que s’havia tancat el model, els esdeveniments que es van produir a Catalunya a partir de les eleccions al Parlament el novembre del 2003, van desembocar en una nova negociació i aprovació d’un nou model. Els resultats obtinguts en aquelles eleccions van fer possible el primer govern d’entesa amb el PSC, ERC i ICV. Les bases de l’acord de govern entre aquestes tres formacions polítiques, van quedar explicitades en el Pacte del Tinell, on es comprometien a impulsar una reforma estatutària que, entre d’altres objectius, havia de permetre un canvi del model de finançament de la Generalitat. Durant els anys 2004 i 2005, es van anar elaborant els textos que, primer des de la Comissió Assessora per a la Reforma de l’Autogovern (en el si de l’Institut d’Estudis Autonòmics), i després en seu parlamentària, van anar configurant el redactat del nou Estatut d’Autonomia de Catalunya. Concretament, a l’abril del 2005, el Govern de la Generalitat va fer pública la proposta que contindria aquest nou Estatut en matèria de finançament. El 30 de setembre d’aquell mateix any, el Parlament aprovava el nou text estatutari amb 120 vots a favor (46 del CiU, 42 del PSC, 23 d’ERC i 9 d’IC-Verds) i 15 en contra (del PP). A partir d’aleshores, es va iniciar el procés de tramitació a les Corts Generals amb la creació d’una Comissió Constitucional, on es van pactar canvis sobre el text aprovat pel Parlament català, i que alguns d’ells van afectar aspectes rellevants del model de finançament. En una estranya reunió mantinguda a la Moncloa el dia 21 de gener del 2006, l’aleshores President del Govern espanyol (J. Luís Rodríguez Zapatero) i el cap de l’oposició del Parlament de Catalunya (Artur Mas), en van pactar el text definitiu, que introduïa més canvis significatius en matèria de finançament de la Generalitat. I aquell va ser el text que es va sotmetre a votació a les Corts Generals el dia 31 de març d’aquell mateix any i, finalment, referendat pel poble de Catalunya el dia 18 de juny.\nEs podria afirmar, doncs, que les veritables aspiracions de Catalunya en matèria de finançament de la Generalitat havien quedat expressades en el text aprovat pel Parlament, el setembre del 2005, i que en el procés de negociació amb el conjunt de l’Estat espanyol s’havien anat modificat. El model de finançament que va acabar essent recollit en el títol VI del text definitiu de l’Estatut vigent, tot i que en essència es podria dir que conservava els principis bàsics del text inicial, en alguns aspectes havia patit canvis que suposaven una important rebaixa del grau d’autonomia tributària que es pretenia assolir per la Generalitat. Tot i així, s’havia arribat a un pacte polític, les regles del joc eren aquestes i Catalunya les havia acceptat.\nA partir de l’entrada en vigor del nou text estatutari (agost del 2006), van començar les negociacions sobre la definició i posada en marxa del nou model de finançament. Van ser unes negociacions estrictament bilaterals entre el govern central i el govern de la Generalitat (aleshores el segon govern tripartit format per les mateixes formacions polítiques que el primer i sorgit de les eleccions de l’1 de novembre del 2006). Va ser una negociació difícil, que es va allargar més de dos anys. Finalment, el dia 15 de juliol del 2009, se sotmetia a discussió i aprovació en el si del Consell de Política Fiscal i Financera, un model acordat prèvia i bilateralment entre el govern central i el de la Generalitat de Catalunya. Va ser aprovat amb el vot favorable de la resta de comunitats autònomes, excepte 6, que es van abstenir (Galicia, La Rioja, Múrcia, València, Madrid i Castella Lleó). D’aquesta manera es generalitzava, una vegada més, un model sorgit de la proposta feta des de Catalunya i, en aquest cas, a partir dels principis continguts en el nou text estatutari català. L’acord va suposar una millora important respecte els anteriors models. Va ser un acord de clara inspiració federal, atès que l’objectiu era avançar en el reforçament de l’autonomia tributària de la Generalitat i fer-la compatible amb un principi d’igualtat. Entre d’altres coses, es va acordar una aportació addicional d’11.176 milions d’euros al conjunt del sistema, dels quals més de 3.000 van ser per Catalunya; es va ampliar, considerablement, la cistella tributària en mans dels governs autonòmics, de manera que avui, quasi el 88% dels ingressos del model, procedeixen de figures tributàries; es va introduir un veritable mecanisme d’anivellament dels recursos, l’anomenat “fons de garantia dels serveis públics fonamentals”, la pauta redistributiva del qual queda però, malauradament, alterada per uns altres fons que també es van incloure en el model.\nSi bé el disseny del model acordat el 2009 va suposar, doncs, un pas important en la bona direcció, encara ens queda molt per fer per aproximar-nos als models que tenen els països federals de referència. El marge per seguir avançant és ample. Encara ens en separen aspectes molt importants per poder afirmar que el nostre és un model similar al que tenen, per exemple, les províncies del Canadà, els cantons suïssos, els estats d’EUA o els Länder alemanys. Si bé sobre el paper l’acord del 2009, ens hi apropava, la posterior aplicació i funcionament del model, no ha estat del tot l’esperada. Alguns dels aspectes del model no han estat aplicats, exactament, tal com van ser pactats (el fons de competitivitat, la no revisió dels aspectes estructurals del model, l’incompliment de la disposició addicional tercera de l’Estatut, etc.). D’això se’n diu deslleialtat institucional, una deslleialtat que no ha fet més que enrarir l’ambient i propiciar el que el President Montilla ja va advertir i va qualificar de desafecció.\nI per acabar-ho d’adobar, cal recordar que a l’igual que Catalunya, hi va haver cinc comunitats autònomes que, durant aquell període, també van reformar els seus respectius Estatuts d’Autonomia (Andalusia, Aragó, Balears, Castella Lleó i València), el contingut dels quals és, pel que fa al model de finançament, molt similar i en alguns casos idèntic, al que conté l’Estatut d’Autonomia de Catalunya. Doncs bé, mentre que cap d’aquests nous Estatuts van ser recorreguts al Tribunal Constitucional, el de Catalunya va ser sotmès a varis recursos davant d’aquest Tribunal, que va emetre la seva Sentència el juny del 2010. En aquella Sentència, el Tribunal es va pronunciar sobre alguns preceptes del seu Títol VI, declarant inconstitucionals aspectes que ja havien quedat incorporats en el disseny de l’acord de finançament del 2009, per exemple, en el disseny del mecanisme d’anivellament (article 206.3 de l’Estatut), o fent una declaració interpretativa d’altres preceptes, com per exemple, la composició de la cistella tributària (disposicions 8, 9 i 10 de l’Estatut), i convertint en no obligatoris els postulats d’alguns articles o disposicions com l’addicional tercera (on es determinen alguns aspectes de les inversions que fa el govern central a Catalunya).\nL’aposta pel pacte fiscal\nAquella Sentència del Tribunal Constitucional va fer que, entre d’altres coses, el model de finançament de la Generalitat tornés a protagonitzar el debat polític. El desembre del 2010, la formació política de Convergència i Unió guanyava les eleccions al Parlament de Catalunya amb un programa electoral on una de les seves principals propostes, era la defensa d’un nou “pacte fiscal” donant, per tant, per amortitzat el model sorgit del nou Estatut d’Autonomia, que tot just havia començat a donar els seus primers passos un any abans. Posteriorment, el juliol del 2012, el Parlament de Catalunya aprovava, amb una àmplia majoria, un document en el que instava al Govern de la Generalitat a iniciar un procés de negociació amb el govern espanyol, sobre un nou model de finançament basat en el concert econòmic del País Basc. Es pot dir que, per primera vegada, Catalunya demana un model de finançament similar al de les comunitats forals.\nAmb aquest document a la mà, el dia 20 de setembre del 2012, el President de la Generalitat (Artur Mas), es reuneix a la Moncloa amb el President del govern central (Mariano Rajoy), per demanar aquest nou “pacte fiscal”. La seva negativa condueix a la convocatòria d’unes noves eleccions al Parlament el dia 25 de novembre d’aquell mateix any. Tot i que va perdre suports, Convergència i Unió, que havia anat a les eleccions amb un programa electoral on ja no es parlava de ”pacte fiscal”, si no de construir un “Estat propi”, va poder tornar a formar govern. El model de finançament havia deixat de ser, pel govern de la Generalitat i per la principal força política que li va donar suport (ERC), una peça clau de l’encaix de Catalunya amb l’Estat. L’objectiu compartit passava a ser, aleshores, la construcció d’una hisenda pròpia, d’una estructura fiscal que donés pas a un nou Estat independent. Aquest fet, queda encara més reforçat després de les eleccions de caràcter plebiscitari del 27 de setembre del 2015, on Junts pel Sí (CiU i ERC) les guanya, tot i que sense majoria absoluta, amb un programa que ja defensa clarament la independència de Catalunya. I el que va venir a continuació ja és ben sabut.\nEn pocs anys s’han viscut, doncs, canvis profunds en les aspiracions de Catalunya en matèria de finançament. Es podria dir que el corrent central del catalanisme polític ha passat, en pocs anys, de defensar un model de clara inspiració federal (contingut en el títol VI de l’Estatut), a la voluntat de construir una hisenda pròpia per un Estat independent. A dia d’avui, el model de finançament de la Generalitat de Catalunya ha deixat de ser, doncs, per una àmplia majoria de catalans, una de les peces clau de l’encaix de Catalunya a l’Estat espanyol. Sembla, de moment, haver desaparegut de l’agenda política.\nEl corrent central del catalanisme polític ha passat, en pocs anys, de defensar un model de clara inspiració federal a la voluntat de construir una hisenda pròpia per un Estat independent\nLa descripció del que ha passat en relació al model de finançament, permet veure que el desencís amb l’estat espanyol va començar ben aviat, pocs anys després d’haver-se aprovat la Constitució del 1978. Tot i així, Catalunya es va anar comprometent en el disseny d’un model de finançament autonòmic de clara inspiració federal, i n’ha tingut un paper protagonista. Les propostes han vingut sempre de Catalunya. Cada vegada que s’ha revisat el model, Catalunya ha portat la iniciativa per un canvi que fos satisfactori per Catalunya, però també generalitzable per a tota Espanya. Això és el que es va fer encara més evident en l’últim acord de finançament autonòmic aprovat el 2009, fruit del nou pacte establert amb l’estat mitjançant la reforma de l’Estatut d’Autonomia del 2006. La posterior Sentencia del Tribunal Constitucional del 2010 va caure com una gerra d’aigua freda i va contribuir a obrir la porta a nous escenaris de conseqüències ben incertes.\nLa revisió del model de finançament: una possible sortida al conflicte català?\nSi bé a dia d’avui el model de finançament no apareix com la solució al conflicte entre Catalunya i Espanya, sí que podria ser una peça a tenir en compte a l’hora de definir els punts a tractar en una possible taula de negociació amb l’estat espanyol. Les enquestes i els resultats de les darreres eleccions evidencien que hi ha una àmplia majoria de catalans, al voltant d’un 80%, descontents amb l’status quo, d’entre els quals, hi ha una àmplia majoria que ja te clar que la solució passa per la independència, però encara hi ha qui pensa que tot depèn de què estigui disposat l’estat espanyol oferir a Catalunya per sortir d’aquesta situació. I la revisió del model de finançament, pendent des del 2014, podria ser una bona ocasió per comprovar fins on està disposat arribar. El sistema comparat ens ofereix bons exemples de com han solucionat aquest tema, allà on hi ha territoris, dins d’un mateix estat, on la ciutadania té preferències i anhels diferents dels de la resta en matèria d’autogovern. La solució passa, primer, per reconèixer i respectar la diferència i, segon, per dissenyar mecanismes que permetin tractar diferent als diferents, és a dir, permetre que hi hagi models de finançament diferents, tal com passa al Quebec o a Escòcia (o sense anar més lluny al País Basc). Això passaria per l’establiment d’un pacte bilateral que permetés a Catalunya disposar, en matèria de finançament, d’un model específic dins del marc més general d’un acord singular d’integració de Catalunya a Espanya.\nÉs evident que és difícil parlar d’aquest tema mentre hi hagi presos i exiliats. Cal resoldre aquesta qüestió. I mentrestant, caldria no deixar de participar en cap taula on es parli de finançament, defensant propostes, les que sigui, des de Catalunya. No ser-hi ens pot perjudicar en les qüestions que afecten el nostre dia a dia. No sabem, a hores d’ara, què pensen sobre aquesta matèria, les diferents forces polítiques que ens governen. Treballar per un millor finançament, no hauria de ser incompatible amb treballar també per aconseguir, per exemple, la celebració d’un referèndum no vinculant però de clar contingut i conseqüències polítiques, on els catalans poguéssim decidir, finalment, entre diferents propostes. La de la independència és la que a hores d’ara està sobre la taula, però n’hi podrien haver d’altres, i a qui li toca exposar-les és al govern central. Això és, precisament, el que va passar al Regne Unit quan es va fer el referèndum d’independència l’any 2014. Alex Salmond, aleshores primer ministre d’Escòcia, havia proposat fer un referèndum, no sobre la independència, si no sobre “autonomia plus”, “sí” o “no”. David Cameron, aleshores president del Regne Unit, no ho va acceptar i, convençut que guanyaria, va dir que el referèndum es faria, però no sobre “autonomia plus”, sinó sobre la independència, “sí” o “no”. No obstant, a mesura que s’anava acostant la data, les enquestes donaven cada vegada més bon resultat al “sí” a la independència, creant una gran alarma entre els grans partits. I va ser en aquell moment, quan l’ex primer ministre del Regne Unit, Gordon Brown, escocès ell mateix, va jugar un paper molt important, aconseguint que Cameron es comprometés a que si guanyava el “no”, hi hauria una “autonomia plus” que es basava, en bona part, amb la tax devolution, fonamentalment, en la imposició sobre la renda. El referèndum va continuar sent sobre independència, “sí” o “no”. Va guanyar el “no”. Potser alguna cosa hi va tenir a veure incloure en la proposta del “no” una substancial millora del sistema de finançament del govern escocès.\nEstà clar que en el disseny de la proposta alternativa a la independència el model de finançament hi té un paper rellevant. Es tracta de veure si realment s’està disposat o no a que Catalunya tingui una fiscalitat que li permeti exercir un autogovern real, és a dir, un poder real de decisió sobre els impostos que paguen els seus ciutadans. Això no només passa pel disseny del model de finançament; també passa per assegurar que hi haurà mecanismes institucionals que faran impossible que mai més es torni a incomplir el pacte. I, possiblement, això hauria de passar per una reforma de la Constitució que establís les bases d’unes relacions fiscals intergovernamentals veritablement federals.\nMaite Vilalta i Ferrer és investigadora i professora especialitzada en federalisme fiscal i hisendes autonòmiques i locals. Exerceix de professora titular al Departament d'Economia de la Universitat de Barcelona, on també imparteix docència al Màster Interuniversitari en Gestió Pública i al Màster d'Hisenda Autonòmica i Local de la UB, del qual n'és co-directora. Actualment també és Vicerectora d'Igualtat i Acció Social de la mateixa universitat. Llicenciada i doctora en Ciències Econòmiques i Empresarials,Vilalta és integrant de l'Institut d'Economia de Barcelona i ha realitzat estances a la McGill University (Mont-real). Entre els anys 2004 i 2009, va ser vicedegana de la Facultat d'Economia i Empresa de la Universitat de Barcelona. Ha ocupat el càrrec de representant de la Generalitat de Catalunya a la Comissió Mixta de Transferències Estat-Generalitat, i és coautora de les monografies Informe sobre el finançament de les comunitats autònomes. Any 2006 (2008) i Modelo de financiación autonómica de 2009: descripción y valoración (2010).


Ja ho digué Nostradamus en el verset 357:\n"El porc i l'aviram volaran\ni el ferro serà les seves ales,\nun estornut servirà de senyal\ni tothom demanarà clemència"\nPrepareu-vos per la definitiva i apocalítica batalla d'Argameddon perquè ni un president negre dels USA us salvarà perquè és ell dintre de la seva maldat negra qui ha estat capaç d'iniciar la guerra biològica contra els blancs.\nFixeu-vos que no ha mort cap negre!\nÉs un conturbeni judeo-masònico-negroide!\nA les armes White-Power!\nAixò que diu en Galderich ho trobo molt encertat. Salvador, per què no has parlat en el teu article a El Mundo dels porcs voladors? El govern t'ha demanat que no en diguis res? T'agrada massa el pernil ibèric, potser? Jo crec que els cientifics heu d'informar i explicar a la ciutadania si hi han serveis secrets implicats en tot plegat. O be si el retroviral és el KKK que demana el senyor Galderich.\n[Nota: jo crec que poc a poc els comentaristes anirem augmentant el nostre nivell. Ja veuràs]\nDoncs si, com diu Galderich, tot plegat és un conturbeni judeo-masònico-negroide... estic salvat.\nAnava a buscar alguna cita apocalítptica per sortir del pas d'aquesta crítica :), però veig que ja se m'han avançat...\nM'agraden els teus posts a El Mundo, per rigorosos, seriosos, informatius i ben documentats. Tanmateix, cal dir que la secció còmica (els comentaris) no tenen desperdici, serien una gran pèrdua per al bon humor de la humanitat. I és que, com deia la meva àvia: n'hi ha més fora que dins ... a Sant Boi.\nMaria de Magdala :P\n(quin tip de riure)\nGràcies a tots pels vostres esforços. Ara sí que el bloGuejat està al nivell que es mereix!\nDoncs jo no t'he llegit mai perquè El mundo no el compro però ara miraré per internet. I dels comentaris del diari ni parlar-ne...del nostres, per suposat que sí.


Marcuello demana "respecte" per la figura de l'alcalde, Sito Canga - Diari de Sant Adrià\nMarcuello demana «respecte» per la figura de l’alcalde, Sito Canga\n13/3/2013. "No desmenteixo cap rumor. Només vull defensar a qui, per ara, és l'alcalde d'aquesta ciutat", apunta la primera tinent d'alcalde adrianenca\nLa primera tinent d'alcalde de l'Ajuntament de Sant Adrià, Isabel Marcuello (PSC), ha matisat la notícia apareguda ahir en aquest diari, en el sentit de no desmentir els rumors que la situarien com a futura alcaldessa en un hipotètic i imminent relleu de l'actual alcalde, Sito Canga (PSC). Aquest, segons apunten algunes fonts, estaria pensant deixar el càrrec, doncs fa mesos que motius personals l'estan impedint dedicar tot el temps que un càrrec com aquest exigeix. "No entro ni surto en aquests rumors que corren per la ciutat, però sí en defensar a qui, per ara, és l'alcalde d'aquesta ciutat: Sito Canga. Com ja he dit, Sant Adrià té alcalde, es diu Sito Canga i es mereix tot el respecte. I si arriba el moment que marxa, llavors se seguiran els tràmits que toquin", ha explicat Marcuello. "El meu únic propòsit amb la carta oberta que vaig publicar ahir era aclarir algunes coses que s'estan dient i demanar respecte pel nostre alcalde", ha conclòs Marcuello.\nArticle anteriorMarcuello: «Sant Adrià té alcalde i es diu Sito Canga»


Els astres i l’estrella\nBrad Pitt protagonitza ‘Ad astra’, una pel·lícula de ciència-ficció dirigida per James Gray que equilibra sàviament drama, acció i reflexions sobre la humanitat\nAventurers a la recerca del monstre de la neu\nProducció animada quebequesa dirigida per Pierre Greco i Nancy Florence Savard. Una detectiu inexperta, un científic, un guia local i un ocell xerraire inicien una expedició a l’Himàlaia per intentar...\nEl pollet que es pensava que era una gavina\nManou és una producció alemanya, dirigida per Andrea Block i Christian Haas. Manou ha crescut pensant que era una gavina, com els seus pares, però no és gaire hàbil volant, nadant i pescant. Una gran...\nComprendre el món gràcies a Bruce Springsteen\nLa directora Gurinder Chadha utilitza a Blinded by the Light (Cegado por la luz) una fórmula similar a la del seu èxit Quiero ser como Beckham: al 1987, un jove anglès d’origen paquistanès aprèn...\nLa directora Anna M. Bofarull i el productor Heiko Kraft han necessitat set anys per aixecar Barcelona 1714, el setge de la ciutat vist a través d’una noia (Alba Brunet), un oficial de l’exèrcit...\n‘Ghostland’, una herència enverinada\nEl cineasta francès Pascal Laugier, un vell conegut de Sitges, va tornar-hi l’any passat amb aquesta història d’una dona i les seves dues filles que viatgen en cotxe fins a la vella casa que han...\nDemà començarà una nova edició del Festival de Sant Sebastià, un aparador divers amb espai per a autors i estrelles\nDocumentals per a temps canviants\nEl 17è Festival In-Edit proposa films sobre PJ Harvey, Eivissa, ZZ Top i Lil Peep\nMotis obrirà el Festival de Cinema de Girona\nEl Festival de Cinema de Girona inaugurarà el dimarts 24 de setembre la seva 31a edició amb la projecció del documental Andrea Motis, la trompeta silenciosa, de Ramon Tort. La projecció tindrà lloc...\nMutar cap a l’èxit\nArriba als cinemes ‘X-Men: Fénix oscura’, un nou film dels mutants de Marvel amb Michael Fassbender, James McAvoy i Sophie Turner\nBruno Ganz és Freud durant l’ocupació nazi\nEl vendedor de tabaco és el film pòstum de Bruno Ganz, que interpreta Freud i s’ambienta a Viena durant l’ocupació nazi d’Àustria.\nEl soterrani esfereïdor d’Octavia Spencer\nTate Taylor (La chica del tren) dirigeix Octavia Spencer (oscaritzada per Criadas y señoras) a El sótano de Ta. Hi interpreta una dona solitària que convida uns adolescents a una festa.\nUna actriu brillant\nLa relació creativa establerta entre un director i una actriu amb lligams sentimentals entre ells (amb una llista infinitament més llarga, i no és per res, que la conformada per altra mena de parelles)...


Naruto Shippuden - Viquipèdia, l'enciclopèdia lliure\nNaruto Shippuden és la segona part de Naruto, en la qual Naruto acaba d'ésser entrenat per en Jiraya i passen 2 anys i mig des del començament del manga. Aquest nou Naruto d'ara, més entrenat que abans però seguint sent igual de pallasso, torna a la vil·la oculta de Konoha, per veure com estan els seus amics; però més que res, torna per realitzar la seva missió: fer tornar a la vil·la el seu millor amic i rival Sasuke Uchiha; que al final del manga original, acaba anant-se'n amb l'Orochimaru per fer-se més fort.\nEn aquest nou anime i manga podem veure uns personatges més madurs (ara amb dos anys més). També podem trobar un nou personatge en aquesta part, en Sai, que ocuparà el lloc d'en Sasuke en l'equip 7 (el del kakashi el seu mestre de grup). És un noi una mica arrogant, ho diu tot sense pensar ni un moment, i el seu passat encara és un enigma.\nTambé poden trobar un nou enemic, ja aparegut en l'antic manga, l'organització Akatsuki, que ara intenta capturar tots els jinchurikis amb més intensitat que mai.\nEl terme Naruto shippudden és una invenció de l'anime perquè el manga no varia el nom de la història, que continua dient-se Naruto.\nObtingut de «https://ca.wikipedia.org/w/index.php?title=Naruto_Shippuden&oldid=24451136»\nLa pàgina va ser modificada per darrera vegada el 8 ago 2020 a les 19:05.


"Veus censurades" - TV3\n20/11/2017 - 09.50\nEMISSIÓ: dimecres 22 de novembre, a les 23.00, al 33 i 7 dies a Internet\nUn testimoni excepcional sobre un període vital - la "Guerra del Sis Dies" - en la història d'Israel i del Pròxim Orient.\nÉs una guerra retratada, fins avui, com una empresa justa, un emblema radiant de l'orgull jueu. Una setmana després d'acabada la Guerra, un grup de joves membres de la comunitat kibbutz, dirigits per l'escriptor Amos Oz i per l'editor Avraham Shapira, van gravar les converses íntimes que van mantenir amb soldats que havien tornat de les línies del front.\nEls enregistraments van revelar una mirada sincera sobre aquella breu fase històrica en què Israel-David es va transformar en Israel-Goliat. L'exèrcit israelià va censurar les gravacions permetent als kibbutzninks publicar només un fragment de les converses. "Veus censurades" revela els enregistraments originals per primera vegada. Un testimoni excepcional sobre un període crucial en la història d'Israel i del Pròxim Orient


Veïns de sa Indioteria denuncien que els cotxes topen contra caseva cada setmana\nEs tracta d'un tram a la sortida del pont del torrent Gros, on els vehicles perden el control\nUn cotxe s'estavellà fa pocs dies contra el núnero 145 d'aquest camí.\nEls veïns del camí Vell de Bunyola, en el tram ubicat en les proximitats del pont del torrent Gros, estan farts que els cotxes perdin el control en aquesta zona i s'estavellin contra les cases i estan recollint firmes perquè les autoritats competents instal·lin un pas de vianants i una vorera.\nMaria, una de les afectades, explicà ahir que el problema «és l'enginyeria del pont, que és defectuosa. L'asfaltatge és correcte, però les rodes dels cotxes s'aixequen i és fàcil que perdin el control». Quan això ocorre, que és pràcticament cada setmana, els vehicles xoquen contra les parets de les mateixes cases i també d'un magatzem de mobles antics. «A canostra s'han encastat tres vegades i si vas veí per veí veureu que no som una excepció», aclarí la jove, que resideix amb la seva família en aquell tram tan conflictiu.\nEs tracta d'un carrer situat entre els termes de Palma i Marratxí, encara que pertany a la primera ciutat, i els residents consideren que amb «unes simples millores» el panorama canviaria dràsticament i per a bé: «Si col·locassin el pas de vianants i unes bandes al terra perquè els conductors moderassin la velocitat guanyaríem en seguretat i es podrien evitar molts accidents», comentà Miquel, un altre dels afectats.\nDes de la Policia Local de Palma i la Guàrdia Civil es confirmà que es tracta d'una recta «que registra un elevat nombre d'accidents de circulació», sobretot a l'altura dels número 141, 143, 145 i 147, que es corresponen amb les cases ubicades just a la sortida del pont, en el marge dret.\nAhir mateix la casa de Can March romania amb la seva entrada destrossada per l'impacte d'un turisme descontrolat i els seus propietaris, Miquel i Antònia, es queixaren amargament que «és la mateixa cançó de casa setmana». El matrimoni declarà que «ja no sabem què fer» i advertí que la seva integritat física és en joc: «Si els accidents ocorren just quan nosaltres entram o sortim de la casa, ocorrerà una desgràcia», assenyalaren.


Pregó oficial Festa Major de la Vall d'Ora 2017\nWhat to Upload to SlideShare by SlideShare 11876295 views\nA few thoughts on work life-balance by Wim Vanderbauwhede 1607939 views\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2015\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2016\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2011\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2005\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2003\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2002\nPregó Festa Major Vall d'Ora 2001\n1. FESTA MAJOR DE LA VALL D’ORA en honor de Sant Lleïr Dies 19 i 20 d’agost de 2017 P R E G Ó\n2. 1 FESTA MAJOR DE LA VALL D’ORA en honor de Sant Lleïr Dies 19 i 20 d’agost de 2017 P R E G Ó (A cada casa, abans d’iniciar-se pròpiament el ritual de la lectura del pregó, compareixen l’agutzil i el secretari, sense haver tocat la trompeta encara. No porten gorra. Van en cos de camisa blanca i porten un llacet negre de dol. Amb serietat, un i altre, alternativament, llegeixen el text que tot seguit es detalla, relatiu als atemptats patits dos dies abans a Barcelona i a Cambrils. Aquesta lectura té la voluntat d’explicar per què fer el pregó pot ser també una manera d’expressar el rebuig a la violència i de reivindicar el valor de la vida i de la convivència. Que això és la festa.) Bona tarda, Dijous passat, fa tot just dos dies, els atacs terroristes comesos a Barcelona i a Cambrils, ens van glaçar l’alè i el cor. La capital del nostre país, oberta, inclusiva, acollidora i solidària com vol ser- ho Catalunya sencera, va patir la violència fanàtica dels partidaris de l’horror, dels que menystenen la vida i la llibertat de les persones. El nostre país, així, ha hagut de sofrir el mateix dolor viscut abans en moltes altres ciutats del món. Davant la barbàrie, hem de mostrar-nos al costat de les víctimes, de les seves famílies i amistats. Per elles és avui el nostre principal pensament. I, units al conjunt de la societat catalana, hem de reivindicar amb tota la fortalesa de què siguem\n3. 2 capaços els valors de la llibertat i de l’acolliment, del respecte a l’altre. Aquesta tarda, en què encara estem dintre els tres dies de dol decretats a tot el país, volem que el ritual festiu que cada any anuncia la diada del patró de la Vall d’Ora tingui també una dimensió de rebuig enfront de l’odi i l’obstinació sectària. Arreu on es manifestin i siguin del color que siguin. Contra la por, ens és igualment imprescindible el coratge de defensar la vida i la convivència amb la capacitat transformadora que als humans ens dóna saber compartir l’alegria. Vida, convivència i alegria, vet aquí el que ha de significar la festa. Així, amb l’amistat que hem construït col·lectivament en aquest petit indret de la geografia catalana al voltant de la celebració festiva de Sant LLeïr, volem expressar el desig de pau entre totes les persones a qualsevol racó del món. Contra la mort, toca preservar vida! I contra aquells que l’amenacen hem de proclamar amb fermesa que, fins i tot estant de dol, creiem que val la pena defensar-la celebrant-la. Per això, tot seguit ens retirarem un moment i tornarem a entrar. Amb toc de trompeta, bona cara i ironia, arribaran el nunci i el seu secretari. Com cada any –i ja en fa 36!– els heu estat esperant en una tarda com aquesta. Començarà el\n4. 3 pregó i farem festa major. Perquè segueix la vida. I perquè, de tot cor, volem que sigui en homenatge a aquells que dijous van perdre la seva a mans d’uns quants fanàtics de la mort. I perquè l’odi no pot guanyar. Mai. Visca sempre Sant Lleïr! (L’agutzil i el secretari es retiren un moment a una certa distància. Se sent el tradicional toc de trompeta que els anuncia. I de seguida tornen a comparèixer amb la gorra posada. A partir d’aquí, fan el pregó com és habitual. Disposen de dos faristols per a la lectura.) Agutzil Salut als de la Vall d’Ora: tant als que veniu de fora com als que sempre hi viviu. I malgrat la circumstància voldria deixar constància que us desitjo un bon estiu! Com fa tants cops, vinc de nou i la voluntat que em mou és que ens puguem divertir. Que amb el pretext de la festa l’alegria també es presta a conviure i compartir. Secretari De vegades la ironia pot servir –vés qui ho diria– per parlar amb un altre accent d’inquietuds que ens preocupen o propòsits que ens agrupen a la Vall i a qui se’n sent.\n5. 4 Agutzil Res no tindria sentit si estigués desproveït de vostre ànim i presència. I algun cop, quan se’ns escapa un desencert o una xapa, gràcies per dar-nos llicència! Secretari Si fem un cop d’ull al món el desconsol que ens infon fa caure l’ànim per terra. Terrorisme, atrocitats, el drama dels refugiats i els estralls que fa la guerra. Agutzil En aquest món trastocat per injustícies, maldat i una violència atroç, sols faltava en Trump i en Putin que bé sembla que es disputin qui marca el paquet més gros. Secretari Amb la bomba nuclear també ho fa aquell paio rar d’allà a Corea del Nord. Dels dolors que el mal suscita n’hi ha una llista infinita a aquest món que va de tort. Agutzil L’atemptat de Barcelona amb crueltat que esborrona dijous ens va trencar el cor. I és precís alçar la veu en tot temps i a tot arreu quan algun innocent mor.\n6. 5 Secretari Davant de tanta maldat cal respondre amb claredat refermant la convicció que l’odi no pot guanyar i que no ens pot dominar ni el rancor ni la tebior. Agutzil La paradoxa emotiva d’aquesta tarda festiva és un dol que no s’oblida. I el sentit de pregonar, avui, és reivindicar festa, convivència i vida. Secretari I mai ens podrà convèncer cap idea, cap creença, si provocant morts funciona. Que nostres planys siguin clars per víctimes i familiars perquè tots som Barcelona. (L’agutzil i el secretari paren la lectura, es treuen la gorra, i fan uns instants de recolliment.) Agutzil I ara, va, que passo plana i vull parlar de qui mana a Espanya, per desventura. Que entre abusos, evasió, monarquia i corrupció, no ha acabat la dictadura. Bo i l’escàndol quotidià en Rajoy torna a manar, doncs el Congrés l’elegí. Fou gràcies a Ciutadans (que són els seus escolans) i al [p]SOE, que es va abstenir.\n7. 6 Secretari Ara es veu que té lumbago i va passar pel mal trago d’haver d’anar a declarar. Però els jutges són amics, per tant no tindrà fatics i de franc se’n sortirà. Agutzil També és un merder ben gros el marcatge tan feroç que l’Estat fa del procés. El més mínim moviment pel país independent topa amb litigis grollers. En aquest clima insalubre cada pas per l’u d’octubre té la resposta immediata: ve del Constitucional, que el suspèn i que hi fot pal. És com el gat i la rata. Secretari Tot l’ambient està tan tens que les urnes, llei i cens es veu que estan amagats fins i tot del Parlament. Diria que estem caient en el joc dels disbarats. Agutzil Entre multes, imputats, citats o inhabilitats, va el carro pel pedregar. D’uns i altres el deliri potser es cura amb un bon ciri a Sant Lleïr, al seu altar.\n8. 7 Secretari Si se’m permet, jo us diria que el que ara fem ja es desvia de l’objectiu del pregó. Perquè cal que la proclama ens expliqui bé el programa en honor al sant patró. (L’agutzil li fa cas.) Agutzil És cert, val més tot seguit llegir el que portem escrit del que hi ha avui i demà. Que és una festa viscuda on tothom hi té cabuda i fa ganes de tornar. Secretari De primer, la caminada que té molta anomenada perquè, de mesos enllà, ja un munt de gent s’interessa pels detalls de la travessa i s’hi volen apuntar. Agutzil Engony ha estat molt vistosa i ha anat fins la Timonosa el seu llarg recorregut. Demprés, allà a Sant Lleïr, el que hi ha hagut no sé dir si és bacanal o vermut. Secretari Rostes, beguda, embotits, pèsols per llepar-se els dits: és el que a la gent convoca. No hi ha secret, està clar, perquè aquí es ve a exercitar més que les cames, la boca.\n9. 8 Agutzil Poc més tard d’haver dinat a ping-pong s’ha convocat un torneig que ha estat renyit. En un ambient amistós hi ha hagut premis pels millors i tothom s’ha divertit. Secretari Aquest vespre, havent sopat, al Pujol s’ha programat un concert allà a les deu. Serà una demostració de l’art de l’acordió amb músics de tot arreu. Melodies populars d’instruments tan singulars ompliran de gom a gom. I per fer-ho més lluït al públic serà servit un gustós cremat de rom. Agutzil Compte, que demà al matí caldrà acudir a Sant Lleïr a les dotze del migdia! Han posat la missa abans perquè hi ha pocs capellans i demprés ja no es podia. Secretari Enmig tanta escassetat el quin vingué l’any passat no sabia res del sant. Els goits van ser una odissea: en no tenir-ne ni idea va fer una veu dissonant.\n10. 9 Agutzil La Valero, fent nyic-nyic, no ens ha aclarit l’embolic del mossèn que ha de venir. I entre el bisbe, que és un cas, i el Clotet, que hi fica el nas, tot fa de mal decidir. Secretari Enyorem mossèn Alsina que del sant i la doctrina sabia fer-ne la cita. Ara va al Centre de Dia i molt ens agradaria que ens pogués fer una visita. Agutzil Havent la missa acabat, serà l’instant apropiat per l’alfàbrega i el pa. Sota l’ombra, sense pressa, es pot ballar alguna peça fins l’hora d’anar a menjar. Saludarem gent diversa i en animada conversa la farem petar tots junts. També tindrem un moment per dedicar un pensament de record per als difunts. (L’agutzil i el secretari es treuen la gorra i fan uns instants de silenci.) Secretari Segueix la festa major entaulats al menjador i davant un bon dinar. Compartir beure i vianda amb amics a cada banda és el més bonic que hi ha.\n11. 10 Agutzil Demprés formarem corrua per sentir el conjunt que actua en el ball de l’envelat. Format pels Germans Rovira ara ja no surt de gira i és el duo més trempat. Secretari S’escaurà fer una parada per tastar coca ensucrada acompanyada amb barreja. Més tard, a l’hora oportuna, sabrem qui té la fortuna de guanyar allò que es sorteja. Agutzil Ho passarem genial fins al popurri final, salt de plens i tirabol. I quan s’acabi el sarau ens direm: adéu-siau, fins l’any que ve si Déu vol! (De cop el secretari apressa l’agutzil perquè ja canviï de tema.) Secretari Col·lega! Sembla que és tard. Podríem fer un punt i a part, que aquí estan interessats a saber de la Vall d’Ora i les cases de a la vora les principals novetats. (L’agutzil assenteix.)\n12. 11 Agutzil Tens raó, perquè és costum que el pregó faci un resum de rumors o de notícies. Ara, doncs, el que vindrà servirà per divulgar un bon grapat de primícies. Secretari Si el proverbi, cert i breu, diu “Any de neu, any de Déu”, enguany ha de ser excel·lent. Tres cops en aquestes cases, camins, boscos, camps i rases la nevada ha estat potent. Agutzil Al pujador de l’Ambròs la neu caiguda a aquell tros va atrapar-hi al Celestí, la Purita i el Marquès. Fou el Kali, com si res, que al seu rescat acudí. I ara quan ell ho comenta, entre conyes que s’inventa, sembla ben bé un acudit. No va haver-hi fets més greus quan l’alcalde, amb llevaneus, va deixar el camí expedit. Secretari Un cop l’hivern ha passat les tornes s’han capgirat i la calor ha estat la norma. Sol constant, ben poca pluja i el termòmetre tant puja que a descansar no hi ha forma.\n13. 12 Agutzil Fa un temps, el Governador va llaurar i sembrà llavor al Solà, per fer farratge. I ha estat tanta la sequera dels mesos de primavera que és ben erm tot el paratge. Secretari “Pàtria”, amb l’Otger Cataló, fa un any va sortir al pregó perquè s’havia filmat al Pujol, amb tant d’encert que el seu èxit s’ha acomplert arreu on ja s’ha estrenat. Agutzil I l’alcalde té promès que pel desembre a Navès també hi haurà una sessió especialment dedicada als que som de la contrada que va servir de plató. Secretari Ja sabeu que aquesta vall per la tele és un mirall de coses originals. L’”Espai Terra”, a TV3, pel novembre féu palès els molins d’aquests verals. Agutzil La Dolors, en pla burleta, va sortir-hi amb escopeta. Per cert –i vull fer un incís– van dir que als boscos i camps, d’aquí, és on hi ha més llamps de tots els punts del país.\n14. 13 Secretari A l’Ecomuseu es rep a més gent que veu el web: l’Estudi, cada molí, la traça del camí ral (que es marcarà tal com cal) els explica en Celestí. Agutzil L’u de juliol a Sant Pere, hi hagué un concert amb solera que “Iter luminis” es diu. El féu la Lídia Pujol a l’església i allà al volt i va acabar al mig del riu. Molta mística i lirisme, però el ganxo pel turisme fou el menjar de demprés. Mai no falla la mesura de combinar amb la cultura l’estómac, que tira més! Secretari De primer, no se sabia si el bisbe consentiria fer el concert al monestir. Doncs ara es fa el purità i tot el que no és resar ha decidit prohibir. Agutzil Aquí ens n’escapem, de fet, perquè al Pujol ve en secret tot portant pantalons curts. Llavors la Dolors, amb traça, l’afarta bé i el repassa i així ens evitem ensurts.\n15. 14 Secretari Recordeu la polseguera que va armar mesos enrere ficant-se en contra dels gais? Van haver d’alçar la veu batlles, mossens, gent d’arreu per recordar-li les lleis... Agutzil Fa uns quants dies, fou pompós l’acte de Guifré el Pilós: parlament, versos, cantada, més tec que l’habitual i a un màstil metàl·lic i alt s’hi va posar una estelada. Secretari El drap queda molt rotund i està lligat ben amunt amb la intenció de durar. Perquè un altre, prop d’aquí, que va posar el Celestí fa poc el varen robar. Agutzil Ara penso en el forat que caldria haver arreglat avall de la carretera. Amb el temps ha anat fent via i em sembla que ja hi cabria tot el pal de la bandera! Secretari Aquest any la cirurgia ha estat a l’ordre del dia: al Riuet, Solà i Pujol hi ha algú a qui han fet pedaços a les parts baixes o als braços i estan tots bé, si Déu vol.\n16. 15 Agutzil De l’Orriols, si m’és permès, diré que no en sé ben res: tan sols que és un cul inquiet. Duu una vida clandestina, pot ser allà dalt o a la Xina... ...segur que no para quiet. Secretari Del Riuet potser sabran que al quiròfan, en Joan, per la pròstata acudí. Ja no està convalescent i refet al cent per cent el tornem a tenir aquí. Agutzil De síndica de Vilafranca la vella diu que ja tanca un mandat molt dilatat. Els seus néts no paren mai, fan castells, música, esplai: cadascun segons l’edat. Secretari L’Àlex, que té bona planta, engony ja n’ha fet cinquanta i s’ho amaga, el presumit. D’aquí a dos mesos, l’Agnès els complirà com si res, més guapa que el seu marit. Agutzil Al Solà hi ha més quadrilla amb l’Elna, segona filla de la Clara i en Martí. Mama pels descosits, els deixa dormir a les nits, creix bé i és de bon tenir.\n17. 16 Secretari A en Lluís res no li priva (ni la nova normativa) de fer de Ple a la Patum. I així amb un sorteig senzill, altre cop, com el seu fill, va saltar fent foc i fum. Agutzil En Cugat passa dels trenta i aprofitant que té empenta, l’han fet cap, a Mataró, de la colla castellera. Ja té, des que la lidera, uns quants èxits al sarró. Secretari En Clari, en Pep i en Lluís formen un trio feliç i aquí vénen a fer l’ase. Cadascú està jubilat i així els dijous s’han muntat l’IMSERSO d’estar per casa. Per en Lluís ja és normal haver d’anar a l’hospital a operar-se la bufeta. Hi ha tornat, i li és igual, doncs té el rècord mundial que li remenin l’aixeta. Agutzil Al Teixidor, bons veïns, ni de termes, ni camins, he de fer cap comentari. Que l’amistat compartida és el que compta a la vida i hem de voler que mai pari.\n18. 17 Agutzil El vell, en Josep Maria, amb els néts fent companyia s’ha estat quasi un mes sencer. S’avenen, juguen, treballen; a dinar al Pujol no fallen i per ell és un plaer. Com que sempre vol millores, prop la casa, sens demores, s’hi ha fet una nova arqueta perquè és allà on s’embossa el desguàs cap a la fossa que li feia la punyeta. Secretari Expert com és en l’ofici fa retocs a l’edifici d’acord amb l’entorn silvestre. Per tenir-hi més claror en un mur, bo i l’espessor, hi forada una finestra. Agutzil De cal Guirre he d’explicar el premi que va guanyar a la Uni de Manresa la Laura, al narrar per dins la vida dels seus padrins, model de vida pagesa. Secretari M’han dit que vol fer carrera a Bellvitge, d’infermera. I li escau, doncs és activa. L’Arnau, que ja és diplomat, fisioteràpia ha triat per tenir més perspectiva.\n19. 18 Agutzil La Carmeta, a Sant Lleïr, el dolor la fa patir i al reumatòleg acut. Li afecta els dits i les mans i tant de bo com abans torni a estar amb plena salut. Secretari En Martí, home d’encerts, ha renovat dos coberts prop de la casa. I ara, per neu o pluja que vingui, tot allò que li convingui hi tindrà una bona empara. Agutzil En aquest paratge nostre el seu enginy també ens mostra amb un vailet eficaç contra la nefasta plaga de porcs fers, porcells i saga. I ja el dany és més escàs. Secretari Ell que és entès i remena vehicles de tota mena ha comprat, i està content, una bici cosa fina: elèctrica, no contamina i respecta el medi ambient. Agutzil De ca l’Ambròs, la Maria encara surt cada dia a caminar un bon trajecte. I si algun cop diu que no és quan fa aquella calor que a les cames més afecta.\n20. 19 Agutzil Per l’abril, altra vegada, va sortir ben presentada en el Canal 33. Fou aquell documental de dones que són puntal de les cases de pagès. Secretari La Raquel, mestra a Igualada, camí d’anar i de tornada ha de fer-hi constantment. També allà en Josep Maria es desplaça cada dia en horari diferent. Agutzil Al Pujol és un ultratge la porta d’entrar a l’estatge que, com que té tants forats, a l’hivern el fred i el vent afecta la pobra gent que allà estan encarcarats. Secretari No fa cap cas, la Dolors, de grips, febre o tremolors que hi enganxa algun client. I al Celestí diu, tossuda, que no vol la més menuda millora en el tancament. Agutzil Als anuncis de revistes, perquè hi vinguin més turistes, amaga aquesta qüestió. Sí que a la cuina han polit tant els llums com el fluid de l’aire amb un extractor.\n21. 20 Agutzil En Kali a buscar tresors no escatima temps ni esforç: té una màquina que pita prop d’esberles i ferralles. De monedes i medalles ja n’ha fet bona collita. Altra cosa que el té absort és la feina que fa a l’hort, que no manté ningú més. La verdura l’ha cuidada amb tècnica depurada i uns plàstics que hi posa exprés. Secretari Ben just a meitat de juny en el canell, sobre el puny, van operar a la Dolors. El mal no li ha pas marxat i esperem que ben aviat tingui efectes molt millors. Agutzil La Núria sempre es delita quan pot tenir una visita doncs li agrada conversar. Del Marquès i la Purita està sempre en comandita i li convé variar. Secretari Contes, cançons i acudits en Ramon en porta escrits moltíssims en uns quaderns. Als quins vénen de visita, si es deixen, ell els recita uns repertoris eterns.\n22. 21 Agutzil En Joan no planta res ni a l’hort vol fer de pagès perquè es veu que no li vaga. Només treballs poc feixucs com repartir pinso als rucs fa a l’hora que el sol s’amaga. A Caelles, poc a poc, refan la casa del lloc i el pou té l’aigua abundant. I Centeugues és de cine: fins i tot hi ha una piscina amb un luju acollonant. (El secretari torna a urgir l’agutzil, aquest cop per anar acabant.) Secretari Em sembla que va sent hora que més que de la Vall d’Ora enraonem del seu patró. Recordeu que és consuetud dir-ne mèrits i virtut per aprendre’n la lliçó. (L’agutzil, torna a fer-li cas i va per enllestir.) Agutzil Sant Lleïr és un bon patró que prop de Nostre Senyor ens atorga el seu suport. Amb un sant de tanta talla que sabem que mai no falla podem dir que estem de sort.\n23. 22 Secretari De tothom que s’hi sincera de mal, neguit o quimera és esplèndid advocat. I per saber qui l’implora des del cel veu la Vall d’Ora tot guipant per un forat. Agutzil De llamp, de pedra i d’espasa aquí la Vall, cada casa, a tothora protegeix. Tant de pecat com d’error si li pregues amb candor s’apiada i t’eximeix. Secretari Demanem a Sant Lleïr que al cel vulgui intercedir per lliurar-nos dels tirans. Que al món hi hagi: salut, vida, la natura protegida i pau per tots els humans! Agutzil Ja hem dit tot el que calia. Que amb concòrdia i alegria l’any que ve ens trobem aquí. I acabem, com ja sabeu, proclamant a viva veu: Tots dos VISCA SEMPRE SANT LLEÏR! (A la segona meitat de l’estrofa, el secretari treu un cartell que diu “Visca sempre Sant Lleïr!” per incitar el públic a sumar-s’hi.) (En acabar, els protagonistes del pregó s’agafen les mans i saluden de cara al públic.)


Süddeutsche Zeitung - Punt d'interès | RouteYou\nRouteYou » Wikipedia » Llocs d'interès » Süddeutsche Zeitung\nL'editorial del diari és d'òptica liberal, fet que duu alguna gent a fer broma dient que aquest és l'únic diari d'oposició a Baviera, que ha estat governada pel partit conservador CSU gairebé ininterrompudament des del 1949 fins al 2009.\nL'edició nacional inclou quatre seccions: Política, Cultura, Economia i Esports. Les edicions venudes a Munic i la seva rodalia inclouen també un apartat de notícies locals.\nMolts dels periodistes més coneguts d'Alemanya treballen o han treballat pel Süddeutsche Zeitung durant una part important de la seva vida professional. Heribert Prantl, cap nacional és advocat, exfiscal i l'autor més citat de comentaris editorials en premsa alemanya. Hans Leyendecker, per la seva part, és un dels periodistes de recerca més coneguts del país. Com aquests molts altres periodistes de renom formen part de l'equip del SZ.\nEls dilluns, el diari conté un apartat de vuit pàgines en anglès del New York Times.


Norma Pujol (ERC): 'Demanem transparència i claredat al govern espanyol abans d’autoritzar el transvasament a Santander' - EbreDigital.cat\nLa diputada d’ERC, Norma Pujol, ha presentat a la Mesa del Congrés diverses preguntes per escrit adreçades al govern espanyol en relació a la proposta de transvasament de 4,99 hm3 d’aigua del riu Ebre a Cantàbria. Pujol ha afirmat que “demanem transparència i claredat al govern espanyol abans d’autoritzar el transvasament d’aigua a Santander, i per això volem que expliqui per escrit quins són els arguments mediambientals amb què fonamentarà la seva decisió”.\nERC també pregunta al govern si aquest transvasament que es demana és “permanent” i “si compleix amb els objectius i principis que fixa la Directiva Marc de l’Aigua”. Segons Pujol, aquest transvasament “està lligat a interessos urbanístics en una zona on no hi ha problemes d’abastament d’aigua”, i per això s’han formulat preguntes demanant al govern que informi dels estudis que disposa sobre l’eficiència en la gestió del subministrament i distribució d’aigua urbana a la conca hidrogràfica del Cantàbric.\nD’altra banda, la diputada republicana també pregunta al govern “si pensa que la millor protecció per al Delta implica autoritzar un transvasament, a la vegada que no s’incrementa el cabal ecològic del tram final del riu i no s’implementa un Pla de gestió i aportació de sediments cap a la desembocadura”.


URGÈNCIA ABSOLUTA: PARAR LA DESTROSSA SANITÀRIA - Diari de Girona\nURGÈNCIA ABSOLUTA: PARAR LA DESTROSSA SANITÀRIA\nalfons quintà 26.05.2013 | 00:00\nDijous va ser un dia clau respecte al que considero el tema més important de l'actualitat del nostre país: la liquidació de la sanitat pública catalana. No sé quin grau de respecte professional em puc merèixer. En tot cas, me'l jugo a gust en relació al que acabo d'afirmar. No dic que serà veritat, sinó que ja ho és ara.\nParal·lelament, ERC es va treure la màscara. Es va mostrar com un partit oportunista, aventurer i capaç de tot per tenir algunes engrunes més de poder. Fou en votar en contra de la moció presentada per Iniciativa demanant només que es fes una pausa de pocs mesos en l'assassinat sanitari que està cometent la Generalitat.\nLa moció va ser aprovada per tots els grups excepte CiU, autora del crim, i ERC, còmplice necessari. ERC ha estat desemmascarada i identificada. Gràcies.\n???ERC ens promet el cel de la independència i mentrestant ens imposa un infern que han resumit fidedignes pancartes portades per metges: "les retallades maten".\nSi volen ser màrtirs d'una independència que saben, tant Mas com Junqueras, que no es produirà, que passin ells davant. Vaig escriure que en privat Mas reconeix que només pot "gestionar una derrota". Ho torno a escriure.\nHaig de ser fidel a allò que he escrit a l'inici: que l'assassinat de la sanitat pública és el tema més important de l'actualitat catalana. No és una opinió, sinó una informació contrastada i contrastable per qualsevol persona decent que dediqui una mica de temps a esbrinar-ho.\nSi això passés, estaríem salvats. Ho fan difícil TV3, Punt Diari i Ara. Són també col·laboradors necessaris i imperdonables.\nHi ha altres responsables. Són aquells que, no podent ignorar-ho, ho tapen amb fum. Penso en l'entrevista amb el director de l'hospital Josep Trueta publicada ahir per aquest diari. Va ser un model del que en anglès se'n diu wooden tongue i en francès langue de bois. És usar la llengua com si fos de fusta, per deliberadament no dir res.\nSi tots obréssim en sentit contrari, el tema estaria resolt, i no penso només en els periodistes, sinó en tothom. S'ha d'explicar el que tot usuari de la sanitat constata. En efecte, malgrat la dedicació de la majoria del personal sanitari, el sistema ens cau a sobre. En només tres anys s'ha retallat fins a un trenta per cent els sous dels metges, s'han introduït impostos i limitacions immorals als usuaris, s'ha evitat que el parlament en debatés, des de la Generalitat s'ha mentit i criminalitzat pels descosits ("la sanitat no és un dret" va dir l'ignorant Boi Ruiz) i, sobretot, s'ha d'obrat despietadament.\nQuan estava internat a l'hospital on va morir, un gran polític i intel·lectual català que havia influït molt en Jordi Pujol (i aquest ho reconeixia) em va dir, davant de testimonis: "Pujol no té cor, en comptes de cor té un tros de glaç". El cas de Mas és encara pitjor. Sóc tan ximple que encara no me'n sé fer a la idea. Ja hi arribaré.\nCertament, calia reformar mol?tes coses, perquè estem en temps de crisi, i si no hi haguéssim estat, també. Però el que s'ha fet no té perdó i no en tindrà. Mai no es pot desfer la base de res sense, com a mínim, una consideració crítica de com s'ha manat i de com qui està al cim ha fet les coses. O és que no hi ha cap imputat a Reus, per un tema sanitari que vaig revelar en solitari en aquest modest i digne diari l'octubre del 2011 i que he anat ?se?guint?\nCom que els diaris no són elàstics, avui no en puc parlar més. Però ho faré. Ho tinc articulat en el cap. Hi he dedicat més d'un any i mig i dotzenes d'articles. No estem davant de meres retallades, sinó davant la més gran, més malèvola, més demostrable, més vil i més insolent regressió social que hi ha hagut des de la darrera dictadura. Ara encara es pot deturar. En un parell de mesos pot ser massa tard.


La Moixiganga no pot engalanar la patrona\nEl Circ Cultura i patrimoni dilluns, 19 de setembre de 2016\nTot i que no està dins de la programació oficial de Santa Tecla, des de fa catorze anys, cada 18 de setembre, la Moixiganga vestia la imatge de la patrona amb el mocador de les festes.\nFotos: Moixiganga de TGN\nUn acte que fins i tot va incloure el cantautor Manuel Carrasco durant el concert que va oferir aquest estiu al Camp de Mart. La Moixiganga obria la porta de la capelleta votiva de Santa Tecla, ubicada al carrer que porta el mateix nom, i li canviaven el mocador. Tot en un acte acollidor i de petit format.\nEnguany, però, no ho van poder fer. La clau que fins ara servia per obrir la porta de ferro no va funcionar. Es va trencar un ritual que es venia fent des dels últims catorze anys, dos anys després que la Moixiganga va començar a sortir al Seguici, l'any 2000. Final agredolç, doncs, per a un acte al qual van assistir unes 200 persones.\nTot i que els membres de la Moixiganga van vestits de carrer, sí van dur les samarretes de l'entitat, i dos pilars de 2 van pujar pel carrer Santa Tecla fins a la capelleta desfilant, amb ciris encesos i amb el mocador ben obert. Enmig de la foscor, perquè només hi funciona un fanal, un grup de grallers també els va acompanyar. Un cop davant de la Santa, tan sols van poder deixar el mocador a la part de fora.\n"No es pot tenir el patrimoni cultural d'aquestes maneres", ha lamentat al Circ Noemí Sans, de la Moixiganga. L'encarregat del manteniment de la capelleta és el Consell Comarcal, amb els quals la Moixiganga intenta contactar-hi per poder obrir la porta, canviar el mocador i complir amb la tradició teclera.\nDes de la Moixiganga, a més, també han criticat l'escàs enllumenat del carrer Santa Tecla i també les pintades que hi ha just a sota de la capelleta, responsabilitats que sí poden recaure en l'Ajuntament de Tarragona. Recorden que les capelletes també estan catalogades i demanen que s'hi faci un manteniment més acurat. "És que la capelleta ni tan sol té llum i el vidre està molt brut".\nPer desig exprés de la Moixiganga, l'acte mai s'inclou en la programació oficial de l'Ajuntament. "No volem que es converteixi en un acte multitudinari, i convidem a la gent per veu", argumenta Noemí Sans.


ELS BOUS : OPENBLOC EQUIPADORS - GERARD RULL - VERSICLE 18è\nOPENBLOC EQUIPADORS - GERARD RULL - VERSICLE 18è\nComencem la setmana amb un dels nostre equipadors preferits: del Flutaaaaan Team: Gerard Rull !!. El "Geri" és d'aquelles persones que es fa estimar i ja des de ben petit li hem seguit la trajectòria. Passional i sincer el Gerard sempre ho dona tot i evidentment alhora també ho exigeix... és per això i per la nostra amistat que sempre el volem al nostre costat.\nI a més a més com tot bon escalador també és un bon amant de la gresca, així que amb la seva presència de segur que ens ho pasarem d'allò més genial. Només esperem que sigui benevolent i no es passi amb el nivell del bloc ja que cada dia que passa el Gerard està més inhumà !!


Engega la campanya de promoció turística d’estiu amb ampliació d’horaris i més oferta de visites al patrimoni | Ajuntament de Reus\nInici › Engega la campanya de promoció turística d’estiu amb ampliació d’horaris i més oferta de visites al patrimoni\nEngega la campanya de promoció turística d’estiu amb ampliació d’horaris i més oferta de visites al patrimoni\nL'Agència de Promoció de Ciutat engega aquest pròxim dissabte 1 de juny la campanya de turisme de l'estiu, la «Visit Reus Summer», que s'allargarà fins el dia 30 de setembre.\nL'acció promocional passa per la consolidació de la marca turística «Visit Reus», l'oferta de diversos productes turístics com la polsera «Visit Reus» i l'ampliació de dies i horaris de visita del patrimoni.\nD’aquesta manera, es durà a terme l'obertura continuada de l'oficina d'informació i turisme al Gaudí Centre, de les 10:00 h fins a les 20:00 h de dilluns a dissabtes i diumenges i festius de 10:00 h a 14:00 h, i de l'Oficina d'Informació i Turisme del carrer de Sant Joan, de 10:00 h a 14:00 h i de 16:00 h a 19:00 h, de dilluns a divendres i dissabtes al matí de 10:00 h a 14:00 h, per tal d'adequar-se als diferents horaris del turista internacional.\nEn paraules de Montserrat Caelles, regidora de Projecció de Ciutat, "volem mantenir, i si pot ser millorar, les dades de la campanya 2018, però sobretot prioritzem oferir un servei turístic i de visites patrimonials d'excel·lència. Un servei de qualitat que fidelitzi els visitants, promovent que tornin a la nostra ciutat i també perquè facin de prescriptors i que ens recomanin al tornar a casa".\nA més, durant aquests quatre mesos, s'instal·la el punt d'informació turística a l'estació d'autobusos, atès que és el principal lloc d'arribada dels turistes provinents de la costa. I cal no oblidar que enguany s’ha afegit l’Estació Enològica, oberta de divendres a diumenge i punt també d’informació al visitant.\nFinalment, cal remarcar que atès que el període estival és quan la ciutat té més afluència de visitants, s'amplien els horaris d'obertura també a l'Institut Pere Mata i al Campanar, amb l’objectiu d’ampliar l’oferta i les possibilitats per als turistes.\nRecordant el balanç de la campanya d'estiu de l'any passat es va produir un increment global del 17% de tots els equipaments que gestiona l'Agència de Reus Promoció, fruit de l'aposta per al qualitat i la diversificació turística.\nLes previsions de l'Agència Reus Promoció per enguany són que es mantingui l'increment del turista rus, una possible arribada de visitants de nous mercats d'Europa de l'Est com Ucraïna i Bielorússia, i com cada any, consolidar el turisme francès que són els principals visitants a nivell internacional.\nA nivell estatal, l'objectiu és mantenir el nombre d'aquests visitants i, finalment, augmentar el visitant de proximitat.\nEl Gaudí Centre es manté com a porta d'entrada de la ciutat per als turistes que ens visiten, i dóna a conèixer la resta d'equipaments que van incrementar el número de visitants respecte l'anterior campanya.\nEn el període de la campanya d'estiu de 2018, aquest equipament va rebre la visita de més de 20.000 persones, amb un pes important del turista rus (37%) i del francès (30%).\nPel que fa als primers mesos del 2019 s'observa un lleuger increment del turista rus (12%) i també del francès (6%), fet que pot consolidar la tendència a la campanya d'estiu.\nA la temporada d'estiu passada, l'Institut Pere Mata es va veure un increment d'un 25% de visitants respecte al 2017, dels que destaca especialment l’important increment del 40% del turisme de proximitat (Catalunya) i del 17% del públic estatal.\nD'aquest 2019, s'observa un increment del 49% respecte el mateix període de l'any passat, destacant el públic català, principalment de la província de Barcelona, seguit dels visitants de la Comunitat Valenciana a nivell estatal i el públic francès a nivell internacional.\nLa lectura d'aquestes dades és molt positiva ja que és un equipament patrimonial totalment consolidat en l'oferta turística de la ciutat.\nA l'estiu del 2018, el principal visitant que va tenir el campanar va ser internacional, amb un 60%, i destacant el turista originar de França, Rússia i Països Baixos.\nComparant el que portem d'aquest 2019 vers el 2018, podem apreciar un increment del 19%, respecte el mateix període. Aquestes bones dades constaten l'atractiu del Campanar com a reclam turístic.\nAquesta activitat guiada que es realitza els dissabtes al matí des del mes de juny de 2018, també s'està consolidant en l'oferta turística de la ciutat. El 77% de les persones que realitzen la ruta són catalans/es i la tendència dels primers mesos del 2019 també és positiva.\nAquest estiu s'incorpora a l'oferta turística de la ciutat l'Estació Enològica. La Casa del Vermut i el Vi, un espai obert al públic per Setmana Santa i que té com a objectiu principal posar en valor la vinculació de la ciutat de Reus amb el vermut i el vi, i destacar el valor patrimonial de l’Estació Enològica i la importància de la tasca que aquesta ha desenvolupat al llarg del temps i oferir al visitant l'oferta enoturística de la ciutat i del territori.\nDes de la seva obertura el passat 17 d'abril han passat un total de 1.086 visitants, entre visitants individuals, viatges de familiarització i la Nit dels Museus. Pel que fa a la procedència del públic, un 80% és català, principalment reusenc, un 15% internacional, principalment rus i un 5% estatal.\nAmb l'ampliació d'horaris a l'estiu del 2018, les visites a la Casa Navàs van augmentar un 332% respecte a l'any anterior. El 50% de visitants van ser catalans, el 19% estatals (Madrid, País Basc i València) i un 30% internacionals, entre els quals destaquen els visitants francesos i russos.\nLa tendència als primers mesos del 2019 també és positiva, fet que indica una bona previsió per a les visites a la casa durant la campanya d'estiu.\nDes de l'Agència Reus Promoció s'han plantejat diferents objectius de cara a aquesta campanya d'estiu 2019:\nAugmentar el número de visitants a la ciutat i al patrimoni\nIncrementar el temps d'estada a la ciutat i les seves possibilitats de retorn aconseguint, així, una major quantitat de visites i de despesa a la ciutat\nMillorar l'atenció al visitant de la ciutat ampliant els horaris i punt d'informació i millorar la seva l'experiència de visita a la ciutat\nFacilitar la mobilitat del turista a través de la senyalització, actualització del plànol turístic de la ciutat, el punt d'informació de l'estació d'autobusos i la figura de l'informador de carrer\nAccés al servei del servei Tax Free\nPel que fa a les accions prèvies que s’han dut a terme i que formen part de la campanya d'estiu, són les següents:\nL’Agència de Promoció de Ciutat ha participat a diferents fires i promocions durant tot l’any amb l’objectiu d’atraure turistes i visitants a Reus:\nFITUR. Del 23 al 27 de gener a Madrid, la fira de turisme més important a nivell internacional. Promoció amb els membres de l’Aliança turística Cambrils, Salou i Vila-Seca La Pineda.\nPROMOCIÓ A ANDORRA. Els dies 8, 9 i 10 de febrer es va fer una ació promocional a VallNord (estació de Pal) i al Centre Comercial Illa Carlemany. Aquesta acció estava adreçada al públic francès, rus, andorrà, estatal i català. Promoció conjunta amb Cambrils, Salou i PortAventura World.\nSALÓ MUNDIAL DE TURISME a París, del 14 al 17 de març, la fira del turisme per excel·lència a França. Promoció conjunta amb Cambrils, Salou i PortAventura World.\nSEVATUR, la fira de les vacances, del 29 al 31 de març a Irún. Fira adreçada a públic professional i a públic general. Promoció conjunta amb Cambrils, Salou i PortAventura World.\nPROMOCIÓ AL CENTRE CULTURAL BLANQUERNA, 23 d’abril a Madrid, promoció del Vermut de Reus i la Ruta del Vermut al Centre Cultural de la Generalitat a Madrid coincidint amb la diada de Sant Jordi.\nARATUR, Saló Aragonès del Turisme, del 3 al 5 de maig a Saragossa. Fira turística de destinacions nacionals i internacionals, tot el necessari per planejar les vacances familiars. Promoció conjunta amb Cambrils, Salou i també PortAventura World.\nFIRA MODERNISTA DE TERRASSA. 10, 11 i 12 de maig, fira dedicada a la promoció del Modernisme.\nFENAVIN, 7, 8 i 9 de maig a Ciudad Real. Promoció de la marca Vermut de Reus amb l’objectiu de posicionar la ciutat com la capital del Vermut. Espai promocional a l’estand de la Cambra de Comerç Indústria i Navegació de Reus.\nLES 12 HORES DEL VERMUT, 13 de maig a Madrid. Promoció de la Marca Vermut de Reus i la Ruta del Vermut adreçada a professionals del sector vinícola.\nAtenció a viatges de premsa i familiarització\nL'Agència Reus Promoció ha realitzat de gener a maig de 2019 un total 19 accions de promoció de la ciutat adreçades a públic professional i que inclouen visites de familiarització a touroperadors, agents de viatges i mitjans de comunicació especialitzats en turisme i viatges, cultura i lleure.\nEn aquestes visites a la ciutat han participat un total de 316 professionals, distribuïts en 5 viatges de premsa del Regne Unit Bèlgica i Portugal, 1 vista de «bloggers», 13 visites per a agents de viatges de diferents touroperadors russos, i altres col·lectius, com ara el realitzat els establiments associats a les entitats comercials de la ciutat.\nLa gran majoria d'aquestes visites s'han organitzat conjuntament amb el Patronat de Turisme de la Diputació, l'Agència Catalana de Turisme i els centres de promoció turística de Catalunya a l'exterior, així com amb la Taula de creuers i la Taula de l'aeroport.\nEl patrimoni modernista de la ciutat, el Gaudí Centre, la Ruta del Vermut i l'oferta comercial, cultural i gastronòmica de Reus han estat les temàtiques principals d'aquestes visites.\nAmpliació dels punts d'informació al visitant\nA partir del dia 1 de juny i fins el 30 de setembre es durà a terme l'obertura continuada de l'oficina d'informació i turisme al Gaudí Centre, de les 10h fins les 20h de dilluns a dissabtes i diumenges i festius de 10h a 14h, i de l'Oficina d'Informació i Turisme del carrer de Sant Joan, de 10h a 14h i de 16h a 19h, de dilluns a dissabtes, per tal d'adequar-se als diferents horaris del turista internacional.\nDurant aquests quatre mesos, s'instal·la el punt d'informació turística a l'estació d'autobusos, donat que és el principal lloc d'arribada dels turistes provinents de la costa. Per això, es potenciarà aquest punt per tal de situar-los a la ciutat i poder-los atendre en qualsevol idioma, així mateix com cada temporada s'incorpora la figura de l'informador turístic de carrer, element clau per ajudar i orientar als turistes a conèixer què fer i què visitar a la ciutat, i oferint si s'escau el servei de traducció als establiments comercials de la ciutat.\nPer altra banda, aquesta temporada es continua oferint el servei del «Tax Free» amb l'empresa Innova Tax Free a l'oficina de turisme ubicada al Gaudí Centre.\nAccions de millora del producte turístic\nEn relació als diferents equipaments gestionats per l'Agència Promoció, atès que el període estival es quan la ciutat té més afluència de visitants, s'amplien els horaris d'obertura del Gaudí Centre, l'Institut Pere Mata i Campanar, que obriran de dilluns a diumenges, amb l'objectiu de millorar l'experiència turística dels visitants i donar més facilitats de visita als usuaris de la polsera Visit Reus.\nAixí doncs, el Gaudí Centre obre de 10h a 20h de dilluns a dissabtes i diumenges i festius de 10h a 14h, mentrestant que en temporada baixa roman tancat al migdia, i tanca a les 19h.\nL'Institut Pere Mata, estarà obert de 11h a 14h i de 16,30h a 18,30h de dilluns a dissabtes i diumenges i festius de 11h a 14h.\nEl Campanar, estarà obert de 11h a 14h i de 17h a 19h, de dilluns a dissabtes, i diumenges i festius de 11h a 14h.\nS’ha consolidat la marca “Visit Reus” com a marca que engloba les diferents categories turístiques per identificar l'oferta i atraure l'atenció del públic visitant:\nVisit Reus Gaudí\nVisit Reus Family\nVisit Reus Art\nVisit Reus Shopping\nVisit Reus Vermut\nVisit Reus Gastronomia\nS'ha preparat una extensa campanya de comunicació, tant a través dels mitjans de comunicació generals com els especialitzats en el sector turístic; i accions diverses amb l'Aliança per tal d'arribar al turisme de la costa, de Cambrils, Salou o La Pineda, i finalment, repartiment de tiquets descompte a les entrades del Gaudí Centre a les principals oficines de turisme, càmpings i empreses de lloguer d’apartaments de la costa, entre altres.\nPer altra banda, per poder atraure el turisme d'interior i de proximitat a les comarques del Baix Camp, l'Alt Camp, el Priorat i el Tarragonès s'enviarà material turístic de Reus i tiquets de descompte del Gaudí Centre a les oficines de turisme d'aquest territori per poder atraure l'atenció dels visitants d'aquestes destinacions.\nPer a la promoció i consolidació de la campanya «Visit Reus Summer» a mitjans audiovisuals i xarxes socials s’ha elaborat un vídeo d’un minut de durada amb les imatges de totes les categories.\nPel que fa a la difusió de la campanya en el sector comercial de la ciutat, es distribuirà als establiments associats a les entitats comercials un element amb la marca «Visit Reus» que serà visible als aparadors d'aquests establiments.\nImpuls de la polsera i l'APP "Visit Reus"\nLa polsera turística «Visit Reus» es va presentar el 9 d'agost del 2017 amb la finalitat de millorar l'experiència turística dels visitants de la ciutat, oferint en un sol producte els principals espais patrimonials i culturals de la ciutat (el Gaudí Centre, el pavelló dels distingits de l'Institut Pere Mata, el Campanar de l'església prioral de Sant Pere, el Museu d'Art i Història i el Museu Arqueològic de la ciutat) a un preu reduït, i així, incrementar la seva satisfacció, allargar la seva estada a la ciutat i afavorir la seva fidelització. La polsera té una validesa de sis mesos des de la seva activació, la qual cosa facilita el retorn a la ciutat.\nLa tendència de vendes de la polsera als primers mesos del 2019 és positiva ja que observem un increment del 19%, fet que corrobora la consolidació d'aquest producte turístic de la ciutat.\nPer tal de millorar la promoció i la utilització de la polsera i de l’App VisitReus durant la campanya d'estiu es faran les següents accions a nivell comercial al llarg de la campanya d’estiu:\nInstal·lació d’un «display» als equipaments culturals, comerços i establiments de restauració on s’apliquin les promocions, amb l’objectiu de incentivar als usuaris que es descarreguin l'aplicació, així com la visita als diferents espais.\nOpis promocionals al circuit urbà de Reus\nPer la compra de la polsera s’obsequiarà amb un «Welcome Pack» (bossa VisitReus, material promocional i element de marxandatge)\nFormació a les entitats comercials per mantenir actualitzades totes les promocions comercials i introduir-ne de noves que permetran al visitant gaudir de l'oferta comercial, d'oci i restauració de la ciutat.\nPresentació campanya d'estiu 3497 KB\nVisit Reus Summer 3708.2 KB\nVisit Reus 3983.8 KB


Prop de 150 participants en la Jornada sobre planificació turística local\nLa Jornada sobre planificació turística local es va celebrar ahir al matí a Barcelona amb bons resultats d'assitència, ja que va reunir 145 persones entre tècnics, responsables polítics i estudiants del Grau de Turisme i Gestió del Lleure. Coordinada pel professor de l'Escola Universitària del Maresme Albert Blasco, aquesta jornada se celebra des des del 2003 i és consolida com un fòrum de debat i formació per a professionals del sector. La presidenta de la Fundació TecnoCampus Mataró-Maresme, Alícia Romero, i Magda Castro, per part de l'Escola d'Administració Pública de Catalunya, van obrir la jornada destacant que aquesta iniciativa conjunta dóna resposta a necessitats de professionals del sector.\nAl llarg de la jornada es van celebrar diverses ponències. La ponència marc va anar a càrrec de Joan Torrella, director de promoció territorial i turisme de l'Ajuntament de Barcelona. Torrella va explicar el pla de turisme que el consistori de Barcelona ha dissenyat per afrontar els reptes que planteja aquesta ctivitat en termes com la convivència entre el ciutadà i el turista, amb propostes com la de gravar amb un impost les pernoctacions a la ciutat per finançar tant la promoció del turisme com les activitats dirigides a fer-lo més sostenible.


L'atac aeri nord-americà en un poble al nord de Bagdad desferma la polèmica per la suposada mort de 32 civils\nL'última acció de l'exèrcit nord-americà a l'Iraq ha aixecat una nova polèmica. Un bombardeig ha causat una massacre a la província de Salahaddin, al nord de Bagdad. Segons les autoritats locals, els helicòpters nord-americans han mort 32 civils, entre els quals hi ha nens i dones. En canvi, els militars dels estats Units diuen que l'atac l'han dirigit contra una casa on s'amagaven una vintena de suposats membres d'Al-Qaeda. Paral·lelament, tropes britàniques i daneses han fet una batuda en zones pròximes a la ciutat de Bàssora, al sud-est de l'Iraq, on han detingut cinc sospitosos de perpetrar atacs contra forces de la coalició.\n08/12/2006 - 09.39 Actualitzat 09/12/2006 - 13.13\nAquesta matinada, soldats nord-americans amb suport aeri han destruït completament dues cases de la localitat d'Ishaqi, localitat sunnita situada un centenar de quilòmetres al nord de Bagdad i considerada un bastió de la resistència. Segons l'exèrcit nord-americà, vint suposats terroristes d'Al-Qaeda, alguns dels quals havien disparat abans contra una patrulla de soldats, han mort. També afirmen que al lloc dels fets hi han trobat moltes armes.\nPerò segons l'alcalde de la població, no són terroristes, sinó civils, entre els quals hi hauria set nens i cinc dones. El balanç de morts seria, segons ell, de 32 morts. L'alcalde de la població, Ahmed Amer Alwan, ha fet una crida a totes les organitzacions humanitàries i a tots els homes honorables del món a favor que s'acabin els crims.\nPeter Chiarelli, tinent general dels Estats Units ha promès investigar els incidents i ha demanat que es deixi treballar el sistema per saber si les acusacions són versemblants.\nTambé aquesta matinada, les tropes britàniques i daneses que són a Bàssora, al sud de l'Iraq, han fet l'operació de més envergadura des de la invasió. Objectiu: capturar suposats terroristes. Els soldats han entrat en moltes cases i han detingut cinc homes, acusats d'estar relacionats amb assassinats, segrestos i atacs contra l'exèrcit. En l'acció també hi han participat carros de combat, helicòpters i llanxes.\nCuriosament, aquestes accions militars de les forces angloamericanes gairebé a la mateixa hora coincideixen amb el revés que han rebut Bush i Blair amb l'informe nord-americà sobre l'Iraq elaborat per una comissió bipartidista. Se'ls demana un canvi d'estratègia si no es vol caure en el caos més absolut i en la desestabilització de tota la zona. Però malgrat reunir-se amb els líders demòcrates del Congrés que li volen fer veure la necessitat del canvi i malgrat rebre pressions des de tots els fronts, George Bush no canvia, de moment.\nBush i Blair coincideixen que cal "un nou enfocament" a l'Iraq\nL'"informe Baker" recomana a Washington que retiri les tropes de l'Iraq gradualment i que negociï amb l'Iran i Síria


Detenen tres menors que havien agredit la policia en demanar-los el DNI - Empordà\nDetenen tres menors que havien agredit la policia en demanar-los el DNI\nGIRONA | LAURA DE QUINTANA 06.07.2016 | 06:30\nDetenen tres menors que havien agredit la policia en demanar-los el DNI tapi carreras\nUna veïna havia alertat que hi havia gent fent soroll en un espai que queda amagat. Es tracta d'una zona, a tocar de la Punxa, on solen haver-hi queixes perquè s'hi produeixen aldarulls s'hi consumeixen drogues i alcohol i on la policia fa controls periòdics. Després de la trucada, una patrulla amb dos agents va apropar-se al lloc dels fets i en veure les tres noies, els va demanar el DNI. Segons va explicar la regidora de Drets Socials, Igualtat i Seguretat , Sílvia Paneque, en el moment de la identificació de les menors, aquestes van prendre una actitud molt violenta de cara als agents de la Policia. Segons ha pogut saber Diari de?Girona, en un dels casos, una de les noies va arribar a mossegar a la cama d'un dels agents, mentre que una altra va intentar fugir. Aquesta reacció violenta va comportar que els agents «demanessin reforços», va afegir Paneque. La regidora explica que prop del lloc dels fets hi havia tres dispositius policials més que es van apopar fins al punt del conflicte. En total s'haurien reunit una dotzena d'agents.\nSegons Paneque, dues de les noies detingudes hauren necessitat supervisió «ja que estaven molt nervioses per tot el que havien consumit». La policia va traspasar les diligències als Mossos. Probablament seran citades pel jutjat de menors.\nDe fet, tot el moviment que hi ha en aquest punt i per la presència de transeünts que consumeixen drogues ha portat algunes comuintats de veïns a posar cartells a l'entrada indicant que hi ha càmeres de videovigilància.


A PEU: Caminant a poc a poc s'observa millor la vida: Corrupció: a la dreta, a l’esquerra i al mig\nBrasil, per exemple, ha estat vist sempre com un model de corrupció degut possiblement a la magnitud que es mou en tots els camps. Aplicant un refrany català diríem que “com més oli es remena, més ens n’untarem els dits”. Lula va entrar al govern amb la promesa de fer neteja i va completar dos períodes de govern, retirant-se amb un alt índex de popularitat. El Brasil va prosperar en aquells anys i molta gent va sortir de la pobresa. Va lluitar contra la corrupció, però al seu partit (el Partit dels Treballadors) els escàndols de corrupció van ser tants que van haver d'anar renunciant el President del PT, el secretari del PT i el tresorer del P.T. successivament per evitar d’anar a la presó. Es va consolidar una pràctica de compra mensual tarifada de vots al parlament (el mensalao) que li va costar el càrrec a Dirceu, Cap de Gabinet de Lula i la seva mà dreta. Més endavant, també per motius de corrupció, van haver de dimitir Palocci, ministre d'Economia i el ministre de Comunicacions. Lula va minimitzar els escàndols i el tribunal d'ètica del PT mai va sancionar a ningú.\nDesprés de Lula va venir Dilma Rouseff, del mateix partit, i la cosa ja ha canviat una mica. Quan es va saber de l'enriquiment inexplicable de Palocci, una altra vegada ministre, el va fer fora a l'acte. A la setmana de fer-se públic un cas de suborn en el Ministeri de Transport va fer fora el Ministre i al subsecretari. Va denunciar a més de 30 jerarques del Ministeri de Turisme, inclòs el vice ministre. El Tribunal de Comptes acaba de lliurar un informe, demanat per Dilma, sobre les compres de l'Estat realitzades pel govern anterior, entre 2006 i 2010. Apareixen irregularitats en quantitats industrials: contractes signats fora de termini, contractes de l'Estat amb empreses propietat de membres del Parlament, participació de jerarques del govern en negocis amb empreses de les quals són socis, etc. Segons la revista Veja en 142.524 contractes el Tribunal esmenta 80.000 indicis d'irregularitats: es tracta de xifres de dimensió realment brasilera.\nPublicat per Jaume Pubill Gamisans a 11:09