Prop d'una seixantena d'incidències pel temporal Glòria a Premià de Dalt — Ajuntament de Premià de Dalt\nProp d'una seixantena d'incidències pel temporal Glòria a Premià de Dalt\nProp d'una seixantena d'incidències pel temporal Glòria a Premià de Dalt La majoria d’incidències són en l’arbrat, pals de llum i en manca de subministrament elèctric http://www.premiadedalt.cat/news/prop-duna-seixantena-dincidencies-pel-temporal-gloria-a-premia-de-dalt http://www.premiadedalt.cat/news/prop-duna-seixantena-dincidencies-pel-temporal-gloria-a-premia-de-dalt/@@download/image/GLÒRIA5.jpeg\nLa majoria d’incidències són en l’arbrat, pals de llum i en manca de subministrament elèctric\nEl fort vent que ha bufat des de dilluns 19 de gener ha fet caure més d'una quinzena d'arbres a la via pública de Premià de Dalt i la Policia Local ha hagut de tallar el pas en alguns carrers per a retirar-los. També han caigut alguns senyals de trànsit i tanques diverses. D'altra banda, el vent també ha arrencat una vintena de branques de grans dimensions arreu del municipi.\nLes ventades han provocat altres incidències durant la jornada arreu del municipi. Així, diferents veïns i veïnes del barri del Remei i de la zona de Can Creus i la Cisa s'han quedat sense subministrament elèctric per la caiguda del cablejat elèctric. Poc a poc perquè hi havia moltes incidències s’ha anat restablint el servei.\nLa Policia Local i una dotació de Bombers n hagut d'actuar en diferents edificis i carrers per assegurar elements vulnerables que tenien risc de caiguda, amb unes ciondicions climatològiques força complicades. A l’Espai Santa Anna ha volat part del sostre de l’equipament i aquest ha estat acordonat. També s’ha malmès part de la tela asfàltica del sostre del consultori mèdic de Cristòfol Ferrer.\nMoltes trucades a la Policia Local\nLa prefectura de la Policia Local ha rebut força trucades de veïns i veïnes informant-los d’incidències diverses a conseqüència de les fortes ventades. Des de fanals a punt de caure, pals de llum que espurnejaven, arbres a punt de caure, l'aixecament de part del sostre d’una nau industrial al polígon La Suïssa...\nEls centres escolars han obert avui portes amb normalitat després que avui a primera hora s'han solucionat petites inundacions a l'Escola Santa Anna i a l'Escola Bressol Santa Anna.\nPrevisió per a les pròximes hores: desactivació del VENTCAT i nou front de pluges\nEl Servei Meteorològic de Catalunya ha donat per finalitzat l'episodi de vent iniciat diumenge dia 19 de gener. Per aquest motiu es desactiva el Pla de Especial d'emergències per risc de vent a Catalunya (VENTCAT).\nSí que es preveu l’arribada d’un nou front de tempestes cap a la tarda. Segons informa Meteomar, aquest entrarà pel litoral en direcció nord est de Catalunya i comportarà un increment de l’acumulació d’aigua en diferents punts.\nImatges d'algunes de les incidències


TRIBUNA BERGUEDANA: EL MEU DEBUT\nEl que us explicaré ara, pot semblar una història inventada però és tan certa com jo em dic Enriqueta.\nEm dic aquest nom perquè també se’n deia la meva mare, la meva iaia i la meva besàvia. Com podeu veure, el nom ja em ve de família.\nAi! Ho sento! Ara se me n’ha anat el sant al cel! El que us vull relatar em va passar fa uns quants anys el dia de la Fira de maig a Berga que... per cert, si no hi heu anat aquest any, tot això que us heu perdut! Això sí, l’any que ve no hi falteu!\nDoncs com us deia, en aquella data de l’1 de maig, vaig fer el meu primer debut. Aquell any, jo m’havia apuntat a un gimnàs molt conegut de Berga, i ens van dir que, si volíem, podríem fer una exhibició a la Fira, i així demostraríem el que havíem après i la nostra agilitat; a més a més tothom podria admirar els nostres cossos “Danone”. D’alguna manera s’havien de fer publicitat!\nI és ben cert que fer gimnàstica o qualsevol altre esport va bé, tant pel cos com per la ment, sense límit d’edats. Apunteu-vos a fer qualsevol activitat física i em donareu la raó!\nPerò justament no era ben bé això el que anava a dir-vos, més aviat us volia fer cinc cèntims d’aquella experiència viscuda, que em va fer sentir unes sensacions que encara no he oblidat, tant per la part agradable, com per la part que més aviat... no ho va ser gens!\nPerquè a la vida, ja ho sabeu, ni tot és tan bo, ni tot és tan dolent. “De todo hay en la viña del señor”. Però al llarg del temps totes les coses serveixen d’experiència o de moraleja, com ens deien abans quan érem més joves.\nDe totes maneres, no he començat a escriure per donar-vos cap lliçó, ni molt menys. Suposo que ja sou prou grandets i ja us heu adonat com va tot. Quina raó tenia un professor que vaig tenir, que sempre deia: No cal que jo us suspengui, ja us suspendrà la vida!\nPerdoneu-me el rotllo! He començat aquesta historieta, per parlar-vos d’aquell any, de fa una colla anys... El dia de la Fira, per anar a fer el meu debut, jo vaig estrenar un vestit que em va confeccionar la iaia, amb paper. Sí, sí... era de paper i... era maquíssim! La faldilla era farcida de farbalans i més farbalans, de tots colors. Amb aquella vestimenta, semblava una Barbi!\nEstava tan cofoia! Vam començar a ballar i a fer piruetes, tota la colla, amb aquells vestidets tan monos, que algunes amigues meves se’ls havien fet elles mateixes, perquè llavors era normal que les noies aprenguessin a cosir; a fer-se l’aixovar i també algunes peces pels dies especials, com aquell.\nÉs clar que les coses no sempre acaben bé. Vull dir... com un es pensa que acabaran. La vida està plena de sorpreses i la meva va ser espectacular, quan em vaig adonar, mentre ballava, que es començava a despenjar un dels farbalans i... en un vist i no vist, van anar seguint tots, fins que em vaig quedar sense faldilla. Quines riotes que hi va haver...! I jo allà morta de vergonya! Però, de seguida, un jove em va salvar del marron quan es va treure l’americana que duia i me la va deixar perquè em tapés una mica. Sort n’hi ha de la bona gent!\nEra el Pepito, un noi que justament m’agradava força i ell no s’havia adonat mai que jo existís, fins aquell dia, és clar! Llavors encara no era moda que les noies anessin tan destapades com ara. Després d’allò, amb el meu “salvador”, vam començar una amistat... que ha perdurat fins ara.\nÉs el que us deia abans... vaig aprendre que els vestits val més que siguin de roba i ben cosits i, fins i tot, que el que semblava una desgràcia, després t’adones que va ser una sort!\n-Pepito ja has rentat els plats? Au va... que hem d’anar el súper no t’entretinguis que es fa tard. Ves a treure el cotxe mentre jo acabo d’escriure el meu relat!\nPublicat per Roser Vila Pujol a 15:12\nAnna Guilanyà 5 de maig de 2013 a les 22:56\nJa ho diuen que no hi mal que per bé no vingui. Després de les trifulgues , sembla que la cosa va acabar bé.\nIrene 7 de maig de 2013 a les 22:57\nDe "Pepitus", com aquest, no crec que n'hi haguessin molts en aquella època!


ERC i JxCat demanen la compareixença de Sánchez, Robles i l'exdirector del CNI - CATzona\nERC i JxCat demanen la compareixença de Sánchez, Robles i l’exdirector del CNI\nLes noves informacions sobre els atemptats del 17-A, segons les quals l'imam de Ripoll hauria estat confident del CNI fins al mateix dia de la matança, són "molt preocupants". És per aquest motiu que, de manera conjunta, Esquerra Republicana i Junts per Catalunya han tornat a demanar la constitució d'una comissió d'investigació sobre els atacs al Congrés dels Diputats, després que fos bloquejada en una altra ocasió. Els dos grups reclamen també la compareixença del president Pedro Sánchez, la ministra Margarita Robles i el director del CNI –recentment cessat– Félix Sanz Roldán. Les peticions seran registrades al llarg del dia d'avui.\nSegons ha publicat el diari Público, el cervell del grup gihadista que el 17 d'agost de 2017 va atemptar a la Rambla de Barcelona i a Cambrils, Abdelbaki es Satty, va ser confident del Centre Nacional d'Intel·ligència (CNI) fins al moment de l'atac que va assassinar 13 persones. Aquest mitjà ha tingut accés a informació que prova aquesta relació entre el CNI i el cervell de l'atemptat i assegura que durant els propers dies publicarà noves proves sobre el 17-A.\nA l'entrada de la reunió de la Junta de Portaveus, aquest dimarts al matí, el portaveu d'ERC al Congrés, Gabriel Rufián, ha denunciat que fa un any van sol·licitar aquesta comissió amb JxCat "i van mofar-se, van dir-nos que estàvem muntant un circ i la van bloquejar". Davant les noves informacions publicades, el dirigent republicà ha exigit l'obertura d'aquesta comissió.\nPer la seva part, la portaveu de JxCat a la cambra baixa, Laura Borràs, ha assegurat que que estan "absolutament preocupats" per aquesta informació, que "ve a confirmar" el que diu la comissió d'investigació del Parlament de Catalunya. "És un assumpte d'extrema gravetat. Ha de posar-se llums i taquígrafs com faria qualsevol país civilitzat", ha afegit Borràs.


Rotllana | Som una associació sense ànim de lucre que treballa pels infants, joves i comunitat amb una especial motivació per donar suport a les persones amb menys oportunitats. | Pàgina 2\nTORNEM AMB LES ACTIVITATS PRESENCIALS\nAmb la relaxació de les restriccions, tornem amb molta il·lusió amb les activitats presencials tant al nostre Casal com als Instituts de Badalona, sempre en grups bombolla i respectant les normes d’higiene i prevenció. ACTIVITATS AL CASAL Després de molts […]\nmarç, 16 · in Casals de Joves,Dinamització als Instituts,General,JOVES\nCASAL DE PRIMAVERA PER A INFANTS\nJa s’apropen les dates del Casal de Primavera d’enguany i tenim un munt de ganes de que arribi! Oferim un Casal on els infants gaudeixin d’un temps d’oci profitós prop de casa seva. L’equip de […]\nmarç, 15 · in Activitats de Vacances,INFANTS,infants\nBenvolguts socis i sòcies de Rotllana, tenim el plaer de convidar-vos a l’assemblea anual de Rotllana que tindrà lloc online el dissabte 20 de març 2021 a les 11h. Parlarem del que hem fet a […]\nmarç, 10 · in General\nEl Concurs de Música llança el Talent Challenge\nAmb l’objectiu de incentivar la creació musical entre els joves i donar visibilitat a aquells joves que tinguin un talent perquè puguin desenvolupar-lo, el Concurs de Música de Badalona ofereix l’oportunitat a nous talents joves d’expressar-se i […]\nfebr., 15 · in Concurs de Música de Badalona\nVols la nova samarreta de la Rotllana?\nJa ens han arribat les noves samarretes 2021 de la Rotllana. T’agraden? Si vols tenir una, contacta’ns a rotllana@rotllana.cat dient-nos la teva talla. Amb un donatiu de 10€ podràs tenir la teva samarreta a més de col·laborar […]\ngen., 18 · in General\nSeguim amb activitats online\nTotes les activitats presencials de La Rotllana queden suspeses fins a nou avis. A partir d’avui comencem les activitats online amb la primera sessió de reforç escolar via zoom. Totes els dias us propondrem continguts, […]\noct., 29 · in General\nCOMUNICAT 22È CONCURS DE MÚSICA DE BADALONA (CMB) I MOSTRA DE MUSICA LOCAL (MML)\nMalgrat tots els esforços fets, el 22è Concurs de Música de Badalona no es podrà celebrar per les noves restriccions de la Covid 19. Des de la Rotllana però considerem que, ara més que mai, […]\noct., 28 · in General\nNova temporada de Radio Pangea amb una rentada de cara!\nDurant les últimes setmanes de setembre i la primera d’octubre hem estat treballant en la reparació i renovació de la Sala d’Estudi on es graven i es realitzen tots els programes de la Ràdio Pangea […]\n22a edició del Concurs de Música de Badalona\nA pesar de totes les dificultats, degudes a la situació del Covid-19, el Concurs de Música no s’atura i ja té dates de les finals que es celebraran el 7 i 8 de novembre al […]\nActivitat presencial suspesa fins a nou avis! El projecte Lliga de futbol de barri La Rotllana arranca amb la novena edició i amb grans novetats! Entre elles, la creació de la secció de l’escola socioesportiva de futbol, on els joves participants, […]\nT’agradaria treballar amb nosaltres? doncs apuntat a la garantia juvenil. Oferim: Contracte de 6 mesos a partir de setembre fins al termini dels 6 mesos. Sou mensual entre 1.100-1200 euros segons conveni del lleure. Bon ambient […]\nEl primer programa ràdio del Concurs ja ès on air!\nPresentem el primer podcast del programa ràdio del Concurs de Música de Badalona, “Nous Escenaris” Nous Escenaris és un espai informal on coneixerem les bandes i els col·lectius que formen part del projecte del Concurs […]\n© 2020 Rotllana. Tots els drets reservats.


Reflexions sobre el judici del procés | Opinió | EL PAÍS Catalunya\nReflexions sobre el judici del procés\nEl procés judicial era obligatori, ja que en el nostre ordenament no regeix el principi d'oportunitat sinó el de legalitat, que imposa que tot presumpte delicte vagi seguit del corresponent procés\n14 MAR 2019 - 09:59\tCET\nEl judici als líders independentistes al Suprem. efe\nEl judici del procés independentista ofereix unes característiques d'interès. La competència correspon al Tribunal Suprem per l'aforament dels acusats. L'aforament és un privilegi/parany que eleva la categoria del tribunal jutjador però redueix, dràsticament, les possibilitats d'impugnació dels condemnats.\nLes sessions del judici que s'han fet fins ara permeten establir que les formes i els drets processals dels encausats s'estan tractant amb guants de seda. Està bé sigui quina sigui la seva última motivació. Benvinguda sigui la cortesia i l'aplicació moderada i flexible de la llei.\nLa llei reguladora del procés presenta una sèrie de qüestions per entendre el seu funcionament i estar alertats per a situacions futures. Les facultats del Tribunal i del seu president són enormes. Entre aquestes hi ha la d'acordar la celebració dels debats, a porta tancada; la de detenir els autors de delictes; la de prohibir de preguntes capcioses, suggestives, impertinents o innecessàries; la de practicar una prova no proposada i la de la lliure apreciació, segons consciència, de la prova. No respondre a les preguntes és perdre una oportunitat d'influir en el procés. Avís per a navegants: el respecte i la prudència són molt aconsellables per al bé de tots.\nS’han creat expectatives excessives sobre el recurs davant del Tribunal Europeu de Drets Humans\nEl judici oral espanyol és contrari a les sorpreses i als canvis, tot està pensat perquè no n'hi hagi. Malgrat tot, hi ha vies, de major a menor categoria, que els permeten i aquesta possibilitat de canvis importants no s'ha d'exagerar, però tampoc s'ha d'oblidar.\nEl més pervers dels efectes dels aforaments rau en la supressió dels recursos d'apel·lació i cassació dels quals disposen el comú dels ciutadans condemnats per delictes greus. Abans de l'existència del Tribunal Constitucional i dels tribunals europeus era pitjor. Ara, almenys disposen de la possibilitat d'acudir-hi, cosa que fa que el Suprem actuï, si escau, amb la màxima cura abans de dictar les seves resolucions.\nTambé s'han creat expectatives excessives sobre el recurs davant del Tribunal Europeu de Drets Humans (TEDH). No es tracta, com alguns diuen, d'una “segona volta” contra les sentències dictades. La funció del TEDH es limita a declarar si s'ha produït o no una violació dels drets fonamentals reconeguts al Conveni Europeu de Drets Humans sense competències per decidir quins efectes anul·ladors o reparadors té en el dret intern. És una competència de l'Estat assenyalar com s'executarà en el marc del seu ordenament jurídic. El que sí que pot fer el tribunal europeu és determinar la indemnització econòmica compensatòria i equitativa. Seria aventurat crear falses esperances.\nEl procés judicial al Suprem no solucionarà el contenciós català; ningú ho pretén\nQuines són les vies, en el nostre dret, perquè els condemnats puguin obtenir aquesta reparació equitativa? Doncs amb una interpretació moderada, l'indult —encara que no signifiqui l'anul·lació de la sentència ferma—, el recurs d'empara davant del Tribunal Constitucional —difícil en haver modificat aquest Tribunal la seva posició favorable inicial a aquesta possibilitat— i l'excepcional recurs de revisió. Atenció, que aquesta posició no passa de minoritària. Precaució, per tant. No ens deixem endur, una altra vegada, per les il·lusions.\nPer acabar, uns comentaris sobre altres punts d'interès. El primer fa referència a la reiterada opinió que el procés judicial era innecessari i que no arreglarà res perquè el problema català és de naturalesa política. El procés judicial era obligatori perquè en el nostre ordenament no regeix el principi d'oportunitat sinó el de legalitat, que imposa que tot presumpte delicte vagi seguit del procés corresponent. És veritat, per contra, que el procés no solucionarà el contenciós català. Ningú ho pretén. Una cosa diferent és el que pugui passar, en la fase d'execució de sentència: indults i beneficis penitenciaris. El que és reprotxable és que, paral·lelament, no s'hagin utilitzat les vies polítiques disponibles.\nEl segon està relacionat amb la reacció dels sobiranistes davant dels esdeveniments contraris al seu ideari que es van succeint: manifestacions de milers de persones a la via pública, vagues i enrenou. Cap decisió política del Govern o del Parlament, possiblement, per evitar l'aplicació de l'article 155 de la Constitució. Aquesta actitud, no obstant això, està produint entre tots danys al sistema de democràcia representativa, temperada pel liberalisme i per la submissió a la llei, que lliurement ens hem atorgat, per sobre de qualsevol altra fidelitat.\nAquest tipus d'hiperdemocràcia aclamativa, de masses, directa, de carrer i de substitució dels mecanismes normals de representació no ens està preparant, com a mínim, per al parafeixisme? Que aquesta pregunta quedi pendent de reflexió per a tots.


Política de privacitat i cookies | Mouselab consultoria\nD’acord amb la Llei Orgànica 15/1999, de 13 de desembre, de Protecció de Dades de Caràcter Personal (d’ara endavant, “LOPD”), així com en el Reglament (UE) 2016/679 del Parlament Europeu i del Consell, de 27 d’abril de 2016 (d’ara endavant, “RGPD”) s’informa a totes aquelles persones que accedeixen i naveguen (d’ara endavant, “Els Usuaris) per la pàgina Web accessible a través del nom de domini https://consultoriamouselab.es i els seus subdominis (d’ara endavant, “El Lloc Web) que totes les dades personals recollides a través del mateix, incloent les dades facilitades per l’Usuari o les obtingudes a través de cookies, seran incorporades i tractades en els fitxers a titular del responsable, MOUSELAB S.L. (d’ara endavant, MOUSELAB”), amb domicili social al Carrer Rosselló, 25 baix 1ª (08029) – Barcelona, per a les següents finalitats: possibilitar la prestació dels serveis sol•licitats, així com per informar-lo, inclòs per mitjans electrònics, sobre els productes i serveis de MOUSELAB.\nSi no desitja rebre aquest tipus de comunicacions, l’Usuari ha d’indicar-ho marcant la casella habilitada per tal propòsit en el Lloc Web o mitjançant l’enviament d’un correu electrònic a info@mouselab.es.\nEl compliment de totes les dades sol•licitades a través del Lloc Web és necessària per aconseguir una òptima prestació dels servis posats a disposició de l’Usuari, que seran conservats durant el període que duri la relació mercantil amb el mateix o, en cas de sol•licitar informació, fins que finalitzi la relació comercial. De no facilitar-se totes les dades, MOUSELAB S.L no garanteix que la informació i els serveis facilitats es puguin prestar, es prestin correctament o s’ajustin a les necessitats de l’Usuari.\nLes dades proporcionades a MOUSELAB no seran comunicades a cap altra empresa ni transferies a països tercers.\nL’Usuari pot exercir els seus drets d’accés, rectificació, cancel•lació i oposició previstos en la normativa de protecció de dades, mitjançant una comunicació escrita dirigida a MOUSELAB o bé mitjançant l’enviament d’un correu electrònic dirigit a info@mouselab.com. En ambdós casos l’Usuari haurà d’acompanyar una còpia del seu document nacional d’identitat, passaport o un altre document vàlid que l’identifiqui.\nMOUSELAB utilitza cookies de tercers amb la finalitat de mesurar i fer un seguiment de l’activitat del Lloc Web. Al fer clic en qualsevol botó, la casella de verificació o enllaç que aparegui en el Lloc Web, omplir un formulari o fer login, descarregar qualsevol contingut o fer scroll, l’Usuari manifesta la seva acceptació a l’ús de cookies que fa el Lloc Web i la instal•lació de les mateixes en l’ordinador utilitzat (incloent, els dispositius mòbils i els navegadors) per aquest per accedir i navegar a través del mateix, així com la recollida i el tractament de les dades de caràcter personal de L’Usuari de la manera i finalitats descrites en aquesta Política de cookies.\nUna cookie és un fitxer que es descarrega en la terminal (per exemple, un ordinador, un telèfon mòbil, una tablet, etc. ) de l’Usuari quan aquest accedeix a determinades pàgines Web, com per exemple aquesta. Les cookies permeten a aquestes pàgines Web, entre altres coses, monitoritzar, emmagatzemar i recuperar informació sobre els hàbits de navegació de l’Usuari (per exemple, preferència, perfil, claus d’accés, etc.) així com obtenir informació tècnica relacionada amb la navegabilitat de les pàgines Web. Les cookies també contribueix a la funcionalitat, usabilitat i accessibilitat de les pàgines Web.\nDepenent de la funció i finalitat de les cookies, existeixen varis tipus:\nAnalítiques: Aquestes cookies recullen informació amb la finalitat de permetre als Llocs Web realitzar una avaluació de l’ús que fan els usuaris dels mateixos i la seva activitat general així com recopilar dades estadístiques. Les cookies analítiques mesuren i recullen dades del Lloc Weeb (visites, paràmetres de tràfic, clics, pàgines vistes, etc.) per entendre i optimitzar la àgina Web.\nSocials: Són necessàries per les xarxes socials externes (Facebook, Google, Twitter, Pinterest, etc.). La seva funció és controlar la interacció amb tots els widgets socials dins d’una pàgina Web.\nCookies de publicitat i de conducta: Recullen informació sobre els hàbits de navegació de l’Usuari i el seu comportament amb la finalitat d’identificar les preferències, gustos i hàbits dins d’un Lloc Web específic. Aquestes cookies permeten adequar el contingut de la publicitat en base a l’anàlisi realitzat dels hàbits de navegació de l’usuari i deduint les característiques del mateix com la localització, grup d’edat i gènere.\nTècniques: Són estrictament necessàries per la funcionalitat i la navegabilitat d’una pàgina Web. Permeten la navegació de l’Usuari a través d’aquesta pàgina o aplicació i la utilització de les seves diferents opcions o serveis.\nCookies de personalització: Són aquelles que permeten als Llocs Web conservar determinades preferències (per exemple, idioma, país, configuració regional, etc.) predefinides per l’Usuari en la seva primera visita (i posteriors) en el Lloc Web.\nPer altra banda, l’Usuari pot desactivar Google Analytics a través de la instal•lació d’un complement d’inhabilitació. L’Usuari pot obtenir més informació sobre aquest complement aquí.\nL’Usuari pot gestionar l’activitat de les cookies, bloquejar-les o eliminar-les a través de la selecció de la configuració apropiada del navegador utilitzat per navegar al Lloc Web. En cas contrari, la navegació pel Lloc Web per part de l’Usuari implica l’acceptació de l’ús de les mateixes conforme l’exposat.\nMozilla Firefox: En cas d’usar Mozilla Firefox, l’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar l’ús de les cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nInternet Explorer: En cas d’usar Internet Explorer, l’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar l’ús de les cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nGoogle Chrome: En cas d’usar Google Chrome, l’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar l’ús de les cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nApple Safari: En cas d’usar Apple Safari, l’Usuari pots obtenir informació sobre com bloquejar l’ús de cookies i eliminar-les en la versió Safari 6/7 (Mavericks) fent clic aquí i en la versió Safari 8 (Yosemite) aquí.\nOpera: En cas d’usar Opera, l’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar l’ús de les cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nNavegadors dispositius mòbils:\nIOS: L’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar i l’ús de cookies i eliminar-les amb Opera fent clic aquí, en Safari aquí i en Google Chrome aquí.\nAndroid: L’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar i l’ús de cookies i eliminar-les amb Mozilla Firefox fent clic aquí i en Google Chrome aquí.\nWindows Phone 7: L’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar i l’ús de cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nWindows Phone 10: L’Usuari pot obtenir informació sobre com bloquejar i l’ús de cookies i eliminar-les fent clic aquí.\nEl bloqueig, la inhabilitació o l’eliminació de les cookies utilitzades per MOUSELAB en el Lloc Web pot afectar la plena funcionalitat del mateix; fent que alguns serveis o funcions del Lloc Web no estiguin disponibles.\nAll Rights Reserved Infoself Sistemes S.L.


Dijous Sant (Missa vespertina de la Cena del Senyor)\n1ª Lectura (Ex 12,1-8.11-14): En aquells dies, el Senyor digué a Moisès i a Aharon mentre eren al país d'Egipte: «Per a vosaltres, aquest mes serà el primer de tots els mesos de l'any. Digueu a tota la comunitat del poble d'Israel: ‘El dia deu d'aquest mes, que cada família, cada casa, prengui un anyell o un cabrit. Si una família fos massa petita, que el prengui junt amb la família del veí més pròxim, fins a completar el nombre de persones. Compteu quants en calen per menjar-se'l. Que sigui mascle, sense tara, i que no tingui més d'un any. Podeu prendre igual un anyell que un cabrit.\n»L'heu de guardar fins al dia catorze del mes, i que tots els qui formen part de la comunitat del poble d'Israel el degollin al capvespre d'aquell dia, que prenguin de la seva sang i en posin als dos muntants i a la llinda de les cases on se'l menjaran. Aquella mateixa nit han de menjar-ne la carn, rostida a la brasa, amb pans sense llevat i herbes amargues. Per a menjar-vos-el, aneu cenyits, amb les sandàlies posades i el bastó a la mà, i us l'heu de menjar a corre-cuita: aquesta víctima és la Pasqua, és a dir, el "pas" del Senyor. Aquella nit passaré pel país d'Egipte i faré morir tots els primogènits d'Egipte, tant els dels homes com els dels animals, i faré justícia contra les divinitats d'Egipte. Jo sóc el Senyor. La sang serà un senyal a les cases on vosaltres viviu. Quan veuré la sang "passaré" enllà i, al moment que jo castigui el país d'Egipte, no caurà damunt vostre la plaga de l'extermini. Tingueu aquest dia com un memorial, i celebreu-lo amb un pelegrinatge en honor del Senyor. Que totes les generacions el celebrin com una institució perpètua’».\nR/. El calze de la benedicció és comunió amb la sang de Crist.\nAl Senyor li doldria la mort dels qui l'estimen. Ah, Senyor, sóc el vostre servent, ho sóc des del dia que vaig néixer, vós em trencàreu les cadenes.\n2ª Lectura (1C 11,23-26): Germans, aquesta tradició que jo he rebut i que us he transmès a vosaltres, ve del Senyor. Jesús, el Senyor, la nit que havia de ser entregat prengué el pa, i, dient l'acció de gràcies, el partí i digué: «Això és el meu cos, ofert per vosaltres. Feu això per celebrar el meu memorial». Igualment prengué el calze, havent sopat, i digué: «Aquest calze és la nova aliança segellada amb la meva sang. Cada vegada que en beureu, feu-ho per celebrar el meu memorial». Així, doncs, cada vegada que mengeu aquest pa i beveu aquest calze anuncieu la mort del Senyor fins que torni.\nVersicle abans de l'Evangeli (Jn 13,34): Us dono un manament nou, diu el Senyor: Que us estimeu els uns als altres tal com jo us he estimat.\nText de l'Evangeli (Jn 13,1-15): Era abans de la festa de Pasqua. Jesús sabia que havia arribat la seva hora, l'hora de passar d'aquest món al Pare. Ell, que havia estimat els seus que eren al món, els estimà fins a l'extrem. Mentre sopaven, quan el diable ja havia posat en el cor de Judes, fill de Simó Iscariot, la resolució de trair-lo, Jesús, sabent que el Pare li ho havia posat tot a les mans, i que havia vingut de Déu i a Déu tornava, s'aixecà de taula, es tragué el mantell i se cenyí una tovallola; després va tirar aigua en un gibrell i començà a rentar els peus dels deixebles i a eixugar-los amb la tovallola que duia cenyida.\n«Si jo, que sóc el Mestre i el Senyor, us he rentat els peus, també vosaltres us els heu de rentar els uns als altres»\nAvui recordem aquell primer Dijous Sant de la història, en el qual Jesucrist es reuneix amb els seus deixebles per a celebrar la Pasqua. Aleshores inaugurà la nova Pasqua de la nova Aliança en què s'ofereix en sacrifici per la salvació de tots.\nEn el Sant Sopar, alhora que l'Eucaristia, Crist institueix el sacerdoci ministerial. Mitjançant aquest, es podrà perpetuar el sagrament de l'Eucaristia. El prefaci de la missa crismal ens en revela el sentit: «Ell escull uns homes que participin del seu sagrat ministeri, renovin el sacrifici de la redempció, alimentin el poble amb la paraula i el refacin amb els sagraments».\nI aquell mateix Dijous, Jesús ens dóna el manament de l'amor: «Estimeu-vos els uns els altres com jo us he estimat» (Jn 13,34). Abans, l'amor es fonamentava en la recompensa esperada a canvi, o en el compliment d'una norma imposada. Ara, l'amor cristià es fonamenta en Crist. Ell ens estima fins a donar la vida: aquesta ha de ser la mesura de l'amor del deixeble i aquest ha d'ésser el senyal, la característica de reconeixença del cristià.\nL'home, però, no té capacitat per estimar així. No és simplement el fruit d'un esforç, sinó do de Déu. Sortosament, Ell és Amor i —alhora— font d'amor, que se'ns dóna en el Pa Eucarístic.\nFinalment, avui contemplem el lavatori dels peus. En actitud de servent, Jesús renta els peus dels Apòstols, i els recomana que ho facin els uns als altres (cf. Jn 13,14). Hi ha quelcom més que una lliçó d'humilitat en aquest gest del Mestre. És com una anticipació, com un símbol de la Passió, de la humiliació total que patirà per salvar tots els homes.\nEl teòleg Romà Guardini diu que «l'actitud del petit que s'inclina davant del gran, encara no és humilitat. És, simplement, veritat. El gran que s'humilia davant del petit, és el veritablement humil». Per això, Jesucrist és autènticament humil. Davant d'aquest Crist humil els nostres motlles es trenquen. Jesucrist capgira els valors merament humans i ens invita a seguir-lo per a construir un món nou i diferent des del servei.


Proveïdors i fabricants personalitzats a la Xina Customee - Distribuïdors d'alta qualitat de Standee Made in China - WOW DISPLAY\nCasa > Productes > Standee\n2 safates de cartró corrugat\nLa pantalla WOW exposa primer als nostres clients. Sabem que la majoria dels nostres clients valorats estan preocupats pels problemes ambientals i, per tant, som conscients de l'entorn i ens esforcem per minimitzar la nostra petjada de carboni. L'envàs basat en...Més\nSuport de plàstic ondulat per tractar amb mascotes\nPel que fa a aquest suport de plàstic ondulat, la pantalla completa està feta de plàstic corrugat de 3 mm. WOW també han desenvolupat la idea de la impressió offset CMYK en fulls corrugats, el que farà que el suport de plàstic corrugat es vegi fins i tot vistós que els...Més\nMostra atractiva de publicitat de cartró\nAquesta pantalla de publicitat està apilada per 4 caixes de colors individuals, cada visualització impresa amb el logotip del client i el lema publicitari. A més, es poden carregar alguns articles promocionals per guardar la vostra sala de vendes.Més\nCom a un dels proveïdors i venedors més professionals de la Xina, la nostra fàbrica també admet un servei personalitzat. Benvingut a la venda a l'engròs d'alta qualitat standee realitzat a la Xina amb preu barat de fabricant.


Qui és Josep Sort autor del llibre "La policia catalana una estructura d'estat? Fum, fum fum..."? · Tribuna.cat\nDilluns, 5 de de desembre del 2016 | 13:30\nNotícia, Josep Sort, Mossos D'Esquadra. Seguretat\nSón molts els que es pregunten qui és Josep Sort que ha escrit aquest llibre sobre la policia catalana. I torna a ser el de sempre : L'enemic és dins de casa.Segons Nació Riopollès ( 19-5-2015) Josep Sort (Alinyà 1972) va ser el cap de llista de la xenòfoba i feixista Plataforma per Catalunya per Ripoll. Mosso d'Esquadra que es va agafar una excedència per poder-se presentar a les eleccions municipals.\nAquest personatge i el seu llibre, doncs, formen part d'un intent de les clavegueres de l'estat de pressionar el Departament de l'Interior de la Generalitat de Catalunya perquè talli les ales ,encara més, a Mossos per la Independència. En aquesta operació també hi participaria l'Associació Somatemps i Societat Civil Catalana.\nEl fracàs de la presentació del llibre ha tornat a posar de manifest la poca incidència de les organitzacions neofeixistes a Catalunya tot i els suports externs que continuen rebent de forma reiterada per part de l'estat que veu com totes aquestes iniciatives fracassen una rere l'altra.


Wikiloc | Ruta del Cister en btt pel GR175 100% ciclable Trail in Rocafort de Queralt, Catalunya (España)- GPS track\n越野单车 (在Spain的最佳越野单车航线 → Catalonia → Rocafort de Queralt )\nRuta del Cister en btt pel GR175 100% ciclable\n422 62 108\n时间 一天 6小时 37分钟\nRuta del Cister 'no empujing' GR-175 (越野单车)\nRuta del Císter en mountain bike por GR 175 (mejorada) (越野单车)\nGR 175. Ruta del Cister. Des de:Rocafort de Queralt Santes Creus Montblanc Poblet Vallbona Monges (单车旅游)\nConca de Barberà: Rocafort de Queralt - Sant Miquel de Montclar - Montbrió de la Marca (健行)\n浏览次数： 91次 , 下载次数： 7次\n邻近 Rocafort de Queralt, Catalunya (España)\nCom cada any amb el Xavi i el Víctor fem una sortida de 2 dies, enguany em escollit la ruta del Cister, una ruta circular que passa per les comarques de l'Alt Camp, Conca de Barberà i l'Urgell.\nEscollim arrencar des de Rocafort de Queralt, no matinem i comencem a pedalar a les 10:30. Nomes arrencar ens trobem una forta pujada, i entre el pes de la motxilla en tota la roba i que hi ha molta pedra algun cop em de baixar de la btt per que perdem tracció. Un cop d'alt la carena parem a tapar-nos, encara que estem a principis de Setembre avui refresca molt, apart que amenaça pluja.\nLa baixada es per pista al principi força pedregosa i en algun punt amb molta pendent i per precaució en algun punt baixem de la btt. Més endavant la baixada es suavitza i les pistes milloren força.\nQuan arribem a Santes Creus i desprès de fer la visita obligada al monestir parem a menjar l'entrepà que portem i fer un cafetó al casal. Desprès de dinar el temps ha empitjorat molt i arribant al Pla de Santa Maria ens trobem amb força vent, anem fent relleus com podem per no cansar-nos tant, per sort quan comencem la segona pujada forta dle dia el vent afluixa, però, comença a ploure. Anem pujant sota la pluja per una pista amb forces zigues, zaques fins el coll de Coloma, a d'alt del coll para de ploure, però, el terra es argilós, i arriba un punt que es impossible avançar, s'ha acumulat tant de fang a les rodes que ni en baixada avencem i em d'aturar-nos a treure el fang de les rodes amb pals, sort que quan comencem a baixar el terreny no es tant argilós i amb la velocitat el fang va marxant, però, a mitja baixada el Xavi punxa, sort d'això, perque al girar la btt una pedra s'havia col·lat al mig del basculant i podria haver danyat el quadre... Quan arribem a Montblanc fem una parada per pendre un cacaolat calent i per passar per la gasolinera a netejar les btts i les botes, que estaven plenes de fang i ficar-les a les cales costava deu i ajuda\nQuan arribem a l'Espluga passem per l'hotel a avisar que me arribat i desprès anem a donar un volt pel poble amb els bicis i buscar una pastisseria per menjar alguna cosa, que la gana apreta.\nPassem la nit a l'hotel Ocell de Francolí, tenen habitacions triples per 137€, sopar i esmorzar inclòs. tant el sopar com l'esmorzar molt bons, un lloc per repetir.\nDiumenge la matí, ens llevem a les 8:15 per anar a esmorzar a les 8:30 que es quan l'hotel obre el menjador, encara que ens van preguntar que si volíem podíem esmorzar més aviat, però, no tenim pressa i l'etapa d'avui no es tant dura com la d'ahir, a més per avui la previsió es de força fred a primera hora, 11 graus i fins les 10:30 no arrenquem.\nAnem direcció a Poblet, a visitar el monestir per tot seguit tornar a l'Espluga i d'allí comencen la primera pujada del dia per una pista en bon estat que poc a poc va agafar pendent fins arribar al mas d'en Jover, pugem una mica més per tot seguit baixar una mica fins agafar la TV-2338, on tornem a pujar fins el Cap del Coll, a mitja pujada per carretera veiem unes pintades indicant un camí i on fica "pels valents" però, no ens atrevim a passar-hi no sabem si es ciclable... .D'alt el coll s'acaba la carretera i seguim pujant una mica més, passem pel costat del Santuari del Tallat, però, no ens desviem per visitar-lo, si teniu temps diuen que els vistes son espectaculars.\nComencem a baixar fins els poble de Montblanquet per una pista força bona per tot seguit anar direcció a Vallbona de les Monges, pocs metres abans del poble trobem un sender força trencat i en algun punt baixem de la btt.\nA Vallbona parem a dinar al restaurant el Tallat, lloc molt recomanable, mengem molt bé i darrera el restaurant tenen un pàrquing per deixar les bicis i lligar-les, de fet des de la taula les podem controlar en tot moment.\nDesprès de dinar comença la segona pujada del dia, amb la panxa plena es fa força dura i el sol apreta, ja fa estona que no fa fred i gaudint d'un dia força calorós.\nAnem pujant fins el Coll de l'olla, passat el coll de sobte arribem a un sembrat que s'ha menjat el camí i tenim de pujar amb les btt's a coll pel mig del bosc fins trobar el camí de nou, desprès veiem que si seguim pel límit del sembrat uns 150m més endavant trobaríem de nou el camí. Seguim pujant per una pista en bon estat fins el poble de Belltall, creuem el poble i seguim pujant fins el poble de Forès. Un cop a Forès comencem a baixar fins a Rocafort de Queralt. Aquí trobem un altre sender força trencat i en algun punt em de baixar de la btt, segurament sense la motxilla no hauria calgut baixar de la btt. ja que el Xavi no baixa de la btt\nBarraca de Ca l'Augè\nColl de l'Olla\nEl Pla de Sta María\nMas d'en Jover\nMonestir de Sta Maria de Vallbona\nI did this trail with Adrenalin\nAsk Adrenalin to add you as a trail buddy on this trail


Les malediccions tenen data de caducitat - Diario de Mallorca\nLes malediccions tenen data de caducitat\n20·07·20 | 03:16\nEls afeccionats atlètics ja començam a acceptar la nostra mala sort, aquella que fa que quan arribem els moments decisius no siguem capaços de treure'n profit. No sabem què pot haver causat aquest infortuni que ens persegueix any rere any. Hem jugat 13 play-off d'ascens a Segona B i només hem pujat a 2. Hem participat a 3 play-off d'ascens a Segona A i encara no hem pujat.\nNo sabem si ens passa el mateix que a la selecció Australiana, que es va classificar per primera vegada per una copa Mundial l'any 1966. La llegenda conta que feren un pacte amb un bruixot per classificar-se en el de Mèxic de 1970. Però l'equip mai va pagar al bruixot, per la qual cosa va rebre una maledicció. Austràlia no va tornar a classificar-se per un mundial fins 36 anys més tard. Si qualque balearico va quedar a deure res a la màgia negre, per favor que ho pagui ara mateix.\nTampoc tenim coneixement de si ens passa el mateix que al Derby County que per construir el seu estadi l'any 1895 hagueren de desallotjar un assentament gitano. Es comenta que aquests maleïren a l'equip irlandès amb 100 anys de mala sort sense guanyar una FA Cup. En aquest temps només l'any 1946 l'han guanyada. Si l'Atlètic Balears té algun front obert amb qualsevol ètnia demanaria que es fessin les passes necessàries per arreglar-lo de forma immediata.\nO és possible que fos una entrenador enfadat, com «la maledicció de Béla Guttmann» al Benfica. L'any 1962 el Benfica era el rei d'Europa, acabava de guanyar la seva segona Copa d'Europa, però les desavinences varen fer que fessin fora el seu entrenador hongarès. Béla Guttmann va partir dient que sense ell l'equip portuguès no tornaria a guanyar cap competició europea. Des d'aquell moment el Benfica ha perdut 8 finals europees. Pregaria a qualsevol entrenador ofès que ens perdoni els nostres pecats i no ens faci patir encara més.\nSigui el que sigui ja no ens ve de nou. Ja sabíem que no seria fàcil. Hem esgotat la primera opció però encara ens en queda una altra. És el que té fer campions de lliga. Quan el Derby County va guanyar la final de 1946, abans de posar-se per davant el marcador, hi va haver una pilota que just quan semblava que seria gol va rebentar literalment. Tots pensaren que era cosa de 'la maledicció'. Finalment aconseguiren aquell campionat. L'Atlètic ha perdut un partit, però les malediccions, com saben bé els aficionats del Derby County, no duren per sempre.


Salt destina fins a 200.000 euros al paquet de mesures de suport al teixit comercial i empresarial - Empordà\nEntre les accions previstes hi ha crear una plataforma global de venda online i entrega a domicili\nACN Salt 09.05.2020 | 06:30\nL'ajuntament de Salt, foto d'arxiu DdG\nL'ajuntament de Salt, foto d'arxiu\nL'Ajuntament de Salt ha activat un paquet de mesures de suport al teixit empresarial i comercial del municipi que, a través d'una línia habilitada de fins a 200.000 euros, té l'objectiu de fer front als efectes de la covid-19. Les accions són fruit de l'enquesta que el govern municipal ha fet durant les darreres setmanes a comerços i empreses per saber de primer mà les seves necessitats. Un dels eixos centrals de les propostes és l'obertura d'un Punt Únic d'Atenció des de l'àrea de Promoció de la Ciutat on es prestarà un servei d'assessorament i informació a comerços i restauració, així com a emprenedors, pimes i autònoms.\nSegons informen en un comunicat, un altre dels eixos centrals del pla de reactivació saltenc és la creació d'una plataforma global de venda online i entrega a domicili. El consistori assumirà la posada en marxa de la xarxa de distribució. També està previst dissenyar una campanya de comunicació per posar en valor l'oferta comercial de Salt i fomentar la compra de proximitat.\nL'alcalde de Salt, Jordi Viñas, explica que el conjunt d'accions que posen en marxa s'afegeixen se sumen a les que impulsen des de fa dos mesos i que abasten diferents àmbits. "Les mesures de reactivació econòmica són fruit del treball dels tècnics municipals i de les demandes que hem recollit amb l'enquesta que vam realitzar entre el teixit comercial i empresarial. D'altra banda, també continuem escoltant la resta de grups municipals amb representació a l'ajuntament per anar incloent accions que proposen", argumenta Viñas.\nZona blava i terrasses\nAltres mesures que s'impulsaran són la gratuïtat de la zona blava durant 20 minuts per als clients del comerç local un cop l'estacionament de pagament torni a estar operatiu i permetran a les terrasses que ampliïn la superfície que ocupen per adaptar-se als requisits que es requereixen en matèria de seguretat i higiene. Aquesta ampliació es permetrà sempre que sigui possible tècnicament i també es bonificarà la taxa fins al setembre.\nPel que fa al capítol de bonificacions i taxes, les mesures inclouen la subvenció de l'IBI 2021 per a aquells propietaris que hagin ajudat els llogaters amb la condonació o rebaixa i, d'altra banda, les taxes pels serveis no prestats durant els mesos de confinament es bonificaran.\nTambé impulsen la creació d'una borsa de locals per a l'obertura de nous negocis amb bonificacions per als propietaris que cedeixin el seu espai per formar part d'aquest nou servei.\nEl regidor de Foment de l'Ocupació, Toni Vidal, afegeix que també aposten per "fomentar que tots els negocis implementin les mesures per adaptar els espais a les noves necessitats d'higiene i seguretat". En aquest sentit, Vidal subratlla que donaran suport per cobrir aquest costos i atorgaran un certificat 'Covid Free' als establiments que acreditin que compleixen amb els requisits.\nMesures integrades al Pla Estratègic\nEl paquet de mesures per a la reactivació econòmica s'integren al Pla de Desenvolupament Econòmic i de l'Ocupació aprovat a principis d'abril i que té l'objectiu d'incidir en la inserció laboral.\nAquest document estratègic s'estructura en quatre grans eixos: la millora de l'ocupabilitat, inserció laboral i formació de les persones; el suport al teixit empresarial i a l'emprenedoria; la consolidació de la promoció econòmica de la vila i l'articulació de mecanismes de coordinació entre l'administració local i altres agents implicats.


Ortlieb Velocity Design 24L Multicolor, Bikeinn\nLa bossa de missatges de Velocity Design ORTLIEB entra en joc perquè els seus nous dissenys de gran format, incloent KALEIDOSCOPE, SOUNDBAR, BOHEMIAN i SUMMIT, us permeten destacar de la resta. I si bé us pot enamorar de l'exterior, us assegureu que Velocity Design també es distingeix pel que fa a les seves virtuts internes, fent-lo candidat a ser la vostra nova motxilla favorita per a escolars, esports i viatges per la ciutat. La funcionalitat del Velocity Design és infatigable: tot el que necessiteu per al dia s'adapta al ampli i ampli compost de 24 litres del disseny de Velocity Design. I gràcies a la seva robusta tela de polièster resistent i impermeable, les seves coses estaran ben protegides, independentment del clima. Els panells d'escuma a la part posterior i l'arnès ergonòmic amb corretges de maluc i de pit asseguren la màxima comoditat de transport. I, per últim, podeu enganxar el casc de bicicleta o una llum posterior posterior al velcro de la motxilla.\nNo esperis més i compra Ortlieb Velocity Design 24L! A bikeinn tots els productes de la secció Bosses té la total garantia de Ortlieb. Comprant a la nostra botiga de ciclisme, et beneficiaràs de tots els avantatges de pertànyer a la nostra comunitat de ciclisme. Fes la compra avui mateix i rep Ortlieb Velocity Design 24L en unes hores a casa.


TDAH, un trastorn amb tractament | Revista\n: TDAH, un trastorn amb tractament\nEl trastorn per dèficit d'atenció (TDAH) és hereditari en el 80% dels casos i en la resta per altres causes, com el consum de tòxics en l'embaràs\n[Pàg. 1] TDAH, un trastorn amb tractament\n[Pàg. 2] Tractament a tres bandes\nEn els últims vint anys s'han duplicat els casos\nNenes que a les aules i a casa treballen com formiguetes sense que els llueixin els resultats escolars, molt oblidadisses i amb un problema que passa desapercebut fins a l’educació secundària. O nens molt moguts i amb conductes que alteren la classe, raó per la qual el seu trastorn se sol descobrir en l’educació primària. El trastorn de dèficit d’atenció i hiperactivitat (TDAH) és tan freqüent que s’estima que a cada aula n’hi ha almenys un nen afectat. Per a diagnosticar-lo, tractar-lo i evitar el fracàs escolar és fonamental que pares, mares i professors estiguin atents als símptomes.\n“Digue’m com et portes i et diré quin TDAH tens”\nTots no segueixen un mateix patró. Alguns afectats per TDAH es distreuen amb el vol d’una mosca, s’obliden dels deures de l’endemà i de donar els encàrrecs d’escola als pares. Són els reis de la distracció. D’altres, en canvi, es mostren extremadament inquiets i incontrolables en els canvis de classe, en una cua, al menjador i xisclen o llencen comentaris inadequats. Es podria dir que són els esvalotadors del curs. Aquest és, a grans trets, el comportament dels alumnes amb un trastorn per dèficit d’atenció i hiperactivitat (TDAH) a l’escola, el problema dels quals es pot sospitar pel baix rendiment acadèmic. Si no es tracta a temps, pot concloure amb un fracàs escolar estrepitós. En l’actualitat, el TDAH és el trastorn de l’aprenentatge més freqüent, després de la dislèxia. Afecta entre un 5% i un 10% de la població escolar, per la qual cosa s’estima que cada professor té a l’aula almenys un afectat, segons dades de diferents estudis epidemiològics. Per això, tant els pares com els educadors han de parar esment a la possible inatenció dels seus fills, la conducta i el baix rendiment acadèmic. De fet, l’escola pot ser un àmbit idoni per a detectar-ho. Per a aconseguir-ho, és clau conèixer les manifestacions dels diferents tipus de TDAH. Tres són les principals:\nLa hiperactivitat o la incapacitat dels nens afectats d’estar quiets i callats a classe.\nLa impulsivitat o la incapacitat per controlar els impulsos, esperar un torn i no interrompre una conversa.\nEl dèficit d’atenció o la incapacitat per concentrar-se, organitzar-se i acabar les tasques que requereixen un esforç mantingut.\nDiferents tipus de TDAH\nNo tots els afectats per aquest trastorn tenen els mateixos símptomes. En funció del que predomini, patirà un tipus o un altre de TDAH. La comunitat científica els ha classificat així:\nPredominantment hiperactiu/impulsiu. El símptoma dominant és el moviment excessiu. Es diu d’ells que “no paren quiets” o que “parlen pels descosits”. És més visible en l’educació primària, encara que és molt difícil diagnosticar un TDAH amb plena seguretat abans dels sis anys, ja que en la primera infància tots els petits tenen enrabiades, es mostren inflexibles i incapaços de controlar la seva conducta sovint. En el TDAH, aquestes pautes de comportament pròpies dels més petits persisteixen en el temps i delaten que alguna cosa falla.\nPredominantment inatent. La manifestació més visible és la falta d’atenció, que es tradueix en la incapacitat per concentrar-se i organitzar-se i la tendència a oblidar els deures, els exàmens, les notes o qualsevol altre encàrrec per als pares. A diferència de l’anterior tipus de TDAH, no tenen conductes tan disruptives a classe, sinó que són com formiguetes que s’esforcen a estudiar, però sense obtenir-ne resultats. Quan se’ls parla, sembla que estan en un altre lloc i a classe sembla que escolten, però no comprenen res. Es diu d’ells que “somnien desperts” o que “estan als núvols”. Per les seves característiques, aquest trastorn sol passar més desapercebut. Els afectats -en la majoria, nenes- passen de curs i la seva inatenció, la incapacitat per organitzar-se i la tendència a l’oblit es fa evident a mesura que augmenten les exigències acadèmiques, per la qual cosa el diagnòstic del trastorn per dèficit d’atenció se sol fer en l’educació secundària.\nCombinat. És la combinació dels dos anteriors (hiperactiu/impulsiu i inatent) i el més freqüent de tots: trobar un TDAH del tipus hiperactiu/impulsiu o del tipus inatent pur és més difícil. Encara més, el TDAH també es pot acompanyar d’altres símptomes, com els tics, i s’associa a diferents trastorns de l’aprenentatge (sobretot la dislèxia) o a trastorns psiquiàtrics (la depressió infantil).\nUn trastorn escrit en els gens\nEl TDAH és hereditari en el 80% dels casos i solament en el percentatge restant es deu a altres causes adquirides, com el consum de tòxics en l’embaràs. Els afectats hereten dels pares uns gens defectuosos que alteren la producció d’uns neurotransmissors o unes substàncies que hi ha al cervell (la noradrenalina i la dopamina). Aquesta alteració i la immaduresa de certes estructures cerebrals (el lòbul frontal) explica la varietat de símptomes d’aquest trastorn i també que els afectats tinguin menys desenvolupades les funcions executives, és a dir, les que es relacionen amb la capacitat d’autocontrol, la resolució de problemes (fet que es tradueix en una comprensió lectora baixa i en una dificultat per a les matemàtiques o per estructurar un text oral o escrit), la capacitat d’organització, la planificació, la fixació d’objectius i la presa de decisions.\nComprendre que el TDAH té una base neurobiològica és fonamental perquè els progenitors acceptin que el seu fill amb dèficit d’atenció no pot atendre millor per aquesta causa i no perquè “els pren el pèl”. Però, per desgràcia, amb molta facilitat se’ls adjudiquen etiquetes injustes com les d’oblidadissos, despistats, ganduls, etc. Tanmateix, ells no han triat ser així i, per tant, no han de ser considerats problemàtics, sinó nens amb un problema que s’ha d’afrontar i resoldre.\nDe fet, una vegada que entenen l’abast d’aquest diagnòstic, molts pares no solament se senten culpables per haver-los transmès aquests gens defectuosos, sinó que, per desgràcia, descobreixen que ells mateixos també sofreixen un TDAH que no se’ls va diagnosticar ni se’ls va tractar en la infància. Implicar aquests pares amb TDAH en el tractament dels fills és una missió doblement àrdua, però no impossible, que requerirà tractar-los també a ells.\nVes a la pàgina següent Tractament a tres bandes »


Instal·lació amb CO2 transcrític i R23 a -60 °C – Frimorife – Enginyeria del fred\nInstal·lació amb CO2 transcrític i R23 a -60 °C\nFrimorife i l’esport\nNova instal·lació industrial amb CO2 transcrític, sistema booster amb una capacitat frigorífica en mitja temperatura de 350 kw, en baixa a -28 °C de 140 kw i en ultra baixa temperatura amb una central de R23 evaporant a -68 °C de 48 kw.\nCentral de CO2 transcrític composta per 5 compressors en mitja temperatura, 3 compressors en baixa, i una altra central amb refrigerant R23 formada per 3 compressors de 9 cv per a ultracongelació. Amb això proveïm 4 cambres de frescos, 1 sala de manipulació, 1 cambra de residus, 1 moll de càrrega, 1 cambra de gel, 1 cambra de congelació a – 20 °C, i una cambra d'ultracongelats amb refrigerant R23 condensat en la central de CO2, arribant a una temperatura dins de la cambra d'ultracongelats de – 60 °C.\nTotes les canonades de R23 són d'acer inoxidable, i de coure K65 la central de CO2. Cal destacar la peculiaritat de la cambra a -60 °C amb dos evaporadors en inoxidable amb ventiladors especials amb resistències en el propi motor del ventilador perquè no es congele el seu greixatge. Ejector en líquid, gas cooler, intercooler per a l'etapa de baixa, control de tota la instal·lació online amb el nostre programa RemoteFrí. A més a més, la central de Co2 també disposa de recuperació de calor fins a 200 kw, podent obtindre aigua calenta a 60 °C.\nImatges, evaporadors cambra de -60 °C:\nUnitats exteriors, gas coolers, intercooler, condensador:\nCambra de congelats a -20ºC:\nSala de treball, moll de càrrega:\nTota la instal·lació ha sigut realitzada íntegrament per la nostra empresa Frimorife sense cap tipus de subcontracta; desaigües, electricitat, instal·lació frigorífica, sistemes de seguretat, registradors de temperatura homologats, etc. Fem instal·lacions clau en mà.\nSense dubte, aquesta és una instal·lació pionera i de referència per la seua peculiar composició en el sector del fred industrial tant a nivell nacional com a nivell internacional.\nRetrofit d’una instal·lació frigorífica per a fruites i hortalisses\nFrimorife i l’esport 31/05/2019\nInstal·lació amb CO2 transcrític i R23 a -60 °C 09/04/2019\nRetrofit d’una instal·lació frigorífica per a fruites i hortalisses 25/02/2019


Pacte Nacional pel Dret a Decidir | Itacat | Agència de Comunicació Intercultural\nby redacció 23:48 0 comentaris\nRigol presenta el manifest del Pacte Nacional pel Dret a Decidir: "És un text per a qui votarà sí i per a qui votarà no".\nJoan Rigol, expresident del Parlament, i Francesc Homs, conseller de la Presidència, han presentat aquest dilluns a la tarda el document base del Pacte Nacional pel Dret a Decidir. "És un text pensat tant per a aquells que defenen el sí com per a aquells que opten pel no", ha apuntat Rigol, que ha mirat de fer un document "inclusiu" per tal de sumar les màximes complicitats possibles al voltant de la consulta.\n"El dret a decidir abasta tothom", ha apuntat Rigol, que ha volgut posar èmfasi en el "civisme" i el "diàleg" que ha de presidir el procés, segons ell. El text considera que l'exercici del dret a decidir "també ha de significar la voluntat col·lectiva d'integració a la Unió Europea revitalitzada i la participació en la solidaritat universal".\nPel que fa a la presència del PSC, Rigol ha assegurat que s'ha trobat amb representants del partit i que està convençut que "estan d'acord" amb el text.\n(ORIOL MARCH, Diari Ara)\nEl Govern posa en marxa un web perquè les entitats puguin adherir-se al Pacte Nacional pel Dret a Decidir\nEl Govern ha posat en marxa el web www.dretadecidir.cat perquè les entitats que ho vulguin es puguin adherir al Pacte Nacional pel Dret a Decidir, constituït ahir al Parlament.\nD'aquesta manera, el Govern vol facilitar la participació de la societat civil en el procés cap a la celebració d'una consulta sobre el futur polític de Catalunya, d'acord amb el principi bàsic que tothom és necessari per donar suport a l'expressió democràtica del dret a decidir, més enllà de la posició final que es defensi.\nLa pàgina web conté un formulari des del qual les entitats poden formalitzar la seva adhesió al Pacte Nacional pel Dret a Decidir i sumar-se així a la majoria dels partits parlamentaris i a la quarantena d'entitats i associacions que ahir ho van fer al Parlament.


Beth canta espontàniament enmig del carrer a Riga, dos dies abans del Festival d'Eurovisió\nAquest dissabte, Beth, la cantant de Súria, participarà en el Festival d'Eurovisió, que es farà a Riga, la capital de Letònia. Beth Rodergas intentarà guanyar amb el tema "Dime". La cantant ja fa uns dies que és a la ciutat, on fa els assajos generals a l'escenari del Skonto Hall. També ha fet un recorregut triomfal pels carrers de la ciutat, voltada de fans, i ha ballat i ha cantat enmig de la plaça de la catedral. D'altra banda, al poble de la cantant, els veïns volen donar força a la concursant i preparen celebracions.\n22/05/2003 - 00.00 Actualitzat 09/11/2006 - 10.11\nBeth ha fet un recorregut triomfal pels carrers de Riga, voltada de fans i mitjans de comunicació, i ha ballat i ha cantat a la plaça de la catedral amb els ballarins que l'acompanyaran dissabte a l'escenari del Skonto Hall, on se celebrarà el Festival d'Eurovisió. Aquests dies la ciutat és plena d'escenaris a l'aire lliure, on es desenvolupen tot tipus d'activitats culturals. Per això, no ha estat difícil trobar algú que fes sonar el tema "Dime" per poder-la cantar. Així, en ple centre de la capital letona, Beth ha ballat i cantat la cançó juntament amb els seus ballarins. Després, Beth ha visitat els edificis més emblemàtics de Riga, com ara la catedral, del segle XIII, i el castell Pils, construït entre 1328 i 1515. Durant el passeig, en el qual s'han vist banderes d'Espanya i de Catalunya, Beth ha rebut una multitud de mostres d'afecte. Però, més enllà del resultat que obtingui en les votacions del festival, hi ha un lloc en què Beth té el triomf assegurat sense haver-se de preocupar de si la cançó li surt millor o pitjor. Es tracta del poble de la cantant, Súria. Promoguda pel concurs "Operación Triunfo", les expectatives per a la jove són especialment intenses entre els seus veïns. Dissabte es munta a la plaça de Sant Joan del centre del poble una macrofesta amb pantalla gegant. Al marge d'això, De Súria i Manresa una quarantena de veïns i familiars han viatjat a Riga, on se celebra l'eurofestival i on Beth defensarà la cançó "Dime".


L’exposició " Perecoll, 30 anys de negre" a l’Ateneu de la Caixa Laietana m’ha fet pensar en el cas clínic que comenta el neuròleg Oliver Sacks ( "El cas del pintor cec al color", dins l’obra "Un antropòleg a Mart", Ed. Anagrama), l’experiència d’un artista de bastant d’èxit que als seixanta-cinc anys va patir una acromatopsia, dolència molt inusual que consisteix en una ceguesa total als colors per una lesió cerebral, com a conseqüència d’un accident d’automòbil. El Senyor I. va passar a veure el món només en blanc i negre, o més exactament en una gamma que anava dels grisos pàl.lids als més intensos i totalment foscos; havia perdut el coneixement dels colors, ell que havia treballat tota la vida amb els colors. La seva desesperació a l’hora de transmetre com era el seu món el va portar a crear una habitació totalment grisa, un univers gris, al seu estudi. Després de fracassar en un primer intent per continuar creant amb el que li quedava de la memòria dels colors, el Senyor I., malgrat lamentar la profunda pèrdua que això li significava, va arribar a considerar que la seva visió s’havia tornat "altament refinada", "priviligiada", contemplant un món de pura forma, sense la confusió que aporten els colors. Veia com destacaven davant els seus ulls certes textures i estructures subtils que en presentar-se rodejades de colors normalment queden obscurides per a les persones amb visió normal. La seva escorça visual primària estava essencialment intacta, ja que tot el dany se li havia produït a l’escorça secundària i a les seves connexions, parts essencials de les que depenen totes les nostres percepcions del color, tota la capacitat d’imaginar-lo o recordar-lo, tota la sensació de viure en un món de colors.\nAquesta creació de pura forma, allunyada de la distracció dels colors, matisada per la riquesa de tonalitats que li confereix la diferent lluminositat segons l’angle des del qual se la contempla, es pot intuir justament en l’exposició de Perecoll. Però no és aquest aspecte estètic el que m’interessa, sinó el de l’experiència de submergir-se en el negre, allò que de primeres prendríem com la negació de la realitat, per trobar vies de creació que se´ns escapen en una visió quotidiana i acolorida, normalment superficial, de les coses. La Mediterrània que pinta Perecoll no és negra perquè la representa de nit , sinó perquè per a ell "és" negra, de la mateixa manera que per a Homer el mar "era" de color de vi. De vegades cal alliberar-se dels colors per comprendre les formes. Veure-hi negre no ha de voler dir necessàriament ser pessimista.


SeaMonkey | mozilla.cat\nMozilla publica el Firefox 10.0.2 amb una correcció de seguretat\nAquesta matinada s’ha actualitzat el Firefox, el Thunderbird i el SeaMonkey de manera que incorporin una sol·lució a un problema de seguretat amb la llibreria de gràfics PNG. L’error, provocava que un codi maliciós es pogués inserir dins una imatge […]\nEtiquetes: actualitzacions, Firefox 10, SeaMonkey 10, Thunderbird 10\nS’ha hagut de llençar un altre cop una actualització d’emergència per a les diferents branques del Firefox i el SeaMonkey. Aquest cop hi ha hagut dos problemes diferents: Per una banda, s’han hagut d’inhabilitat més certificats després que a finals […]\nFa un parell de dies es va descobrir un certificat SSL fraudulent, a efectes pràctics això significa que el nostre navegador no ens avisarà si estem en un web atacant que utilitza aquest certificat. Això podria provocar que donéssim dades […]\nFirefox 3.6.14, 3.5.17 i SeaMonkey 2.0.12\nFeia dos mesos i mig que no s’actualitzaven les branques estables del Firefox i el SeaMonkey. Finalment se n’han publicat les noves versions que, com sempre, porten millores en l’estabilitat i la seguretat del navegador. Per exemple, el Firefox 3.6.14 […]


Potser l'origen de les processons i romeríes de verges és una recreació d'aquell succés?\nEn molts països de tradició cristiana, els fidels durant la Setmana Santa fan processons de les diferents advocacions a la Mare de Déu a qui li reten culte.\nAixí aquesta història fa pensar que les imatges de les diferents verges catòliques sigui una referència directa a aquesta dona.\nEn diversos pobles se celebren festes en honor a la seva verge patrona, l'origen d'aquests cultes:\nVerge del Carme o Mare de déu del Carme\nVerge del Rosser\nRECREACIÓ DE LA DEESSA ISIS\nLes teories diuen que és la deessa Isis egipcia, la deessa de la fertilitat: la majoria d'imatges que la repressenten és una dona amb un nadó acabat de nèixer.\ni la verdadera història de la religió cristiana i catòlica.\nSegons molts historiadors la que era la mare de déu va ser la profeta real de la religió cristiana, i que era ella realment la que era la salvadora de la humanitat, i que va ser després l'esglèsia masclista que va apatar tota la història versus jesucrit, per treure poder a les dones. Així es diu que en realitat la cap de l'esglèsia era dona, i que les seves successores eren papisses, com en aquest cas va ser la papessa Joana, no que fos una cosa puntual.\nLa Papisa o La Pontífice, es una película histórica de producción alemana, británica, italiana y española, dirigida por el director alemán Sönke Wortmann en el 2009. El drama se basa en la novela homónima de la escritora norteamericana Donna Woolfolk Cross y relata la leyenda surgida en la Edad Media sobre la figura de la Papisa Juana, una mujer que, en el siglo nueve, supuestamente llegó a ser papa haciéndose pasar por hombre. El estreno mundial de la película fue en Berlín, el 19 de octubre del 2009 y está rodada en inglés.\nAixò per exemple es mostra de manera natural a les cartes del tarot, on en tots els càrrecs socials representats ténen la versió femenina amb naturalitat, i inclús la majoria de cartes sempre surt principalment una dona que representa quelcom que es vulgui explicar.\nLa verge de les roques, d'en Leonardo Da Vinci, mostra a la Mare de Déu La Verge és al centre, amb la mà dreta sosté a Joan el Baptista, a qui la Verge està mirant. A la seva esquerra hi ha un àngel (arcangel Gabriel diuen) assegut més baix que la Verge. Més avall hi ha el nen Jesús assegut, i el també mira Joan Baptista. La Verge predomina a la imatge.\nAixí amb aquest pintura el místic multifacètic i astròleg artista ens vol comunicar que la Verge era la cap de la religió, la mestressa que educa als seus apostols per que promulguin les seves creences. Així en Jesús només seria un més, com en Joan Baptista.\nEn Jesús és, segons la Bíblia, el salvador del que serà l'anticrist, com diu també el Corán.\nA la Biblia es diu en passat i que vindrà una altre vegada. es pensaba que vindria l'any 1.000, però no va ser així.\nL'Islam i el Judaisme, i el seu Torá, diuen que encara no ha arribat, i és només el Cristianisme que diu que si que va venir i que van ser els jueus els que el van liquidar (i per aquesta raó estàn codemmats a ser desterrats d'allà on vagin, etc).\nLa majoria de religions sempre parlen de profetes: Buda, Mahoma, Moisés, Abraham, etc.\nD'altres afegeixen la figura de l'anticrist i d'altres també del salvador : Jesús.\nPotser l'any 1.000 es van adonar els religiosos catòlics que les dones eren intelectualment més capaces que ells, potser van veure en aquesta figura de l'anticrist a una dona, la verge maria, i van decidir fer a en Jesús el salvador, que va fer que no seguissim les idees i creences de María.\n13-12-2008 Emisión 29\nLa sexualidad femenina: Ana Martos, Espacio en Blanco, 2008. RNE


L'hoquei Patins Català Fa Un Pas Més - SAGI\nL’hoquei patins fa un pas més amb la primera Lliga Catalana femenina\n23 set. per\tLaura Alberch\nPosted at 07:23h in Actualitat\tby\tLaura Alberch\nL’estrena de la competició s’ha fet abans de l’inici de l’OK Lliga. FOTO: Svetlana Akimova\nL’HC Palau es proclama campió de la competició en vèncer el CP Manlleu per 2-4\nEl FC Barcelona, el Reus Deportiu i l’Igualada són els tres clubs que han obtingut més títols de la Lliga Catalana d’hoquei patins, organitzada anualment per la Federació Catalana de Patinatge. Després de setze edicions de competició masculina, en la represa de la pràctica esportiva després del confinament, s’ha celebrat la primera Lliga Catalana femenina. Entre els vuit equips de l’OK Lliga millor classificats en finalitzar la primera volta, l’HC Palau s’ha reivindicat com a primer campió.\nLa final contra el CP Manlleu, disputada al pavelló Maria Víctor de Palau-solità i Plegamans el passat 20 de setembre, va acabar amb una victòria per 2-4 de l’equip amfitrió sobre un Manlleu que sempre havia anat per darrere en el marcador. Berta Busquets va obrir la llauna als dos minuts després d’una assistència d’Aina Florenza, autora de la resta de gols i la jugadora més brillant del partit. “No es marquen tres gols cada dia, però també crec que va ser gràcies a l’equip. Al final has de tenir un equip 10 per poder-ho aconseguir”, explica la mataronina, una de les sis esportistes que el 2019 es van convertir en campiones del món als World Roller Games de Barcelona.\nMalgrat les dianes d’Anna Casarramona i Maria Anglada, el conjunt osonenc no ha pogut remuntar el resultat en un final de duel on cap dels dos rivals ha controlat el joc. “Sempre fa il·lusió guanyar un títol i, essent el primer, potser encara més. Al final el propòsit d’aquest any és intentar assolir el màxim de títols possibles. Per tant, ara per ara anem per bon camí i esperem seguir així”, conclou Florenza.\nLa resta d’equips de la lliga són el CHP Bigues i Riells, el CP Voltregà, el Girona CH, el CH Vila-Sana, el CH Cerdanyola i el CP Vilanova.\nHistòria en el terreny arbitral\nA banda de la creació d’aquesta nova competició, un altre aspecte rellevant és l’equip arbitral que, per primera vegada en una final d’hoquei patins, ha estat formada per quatre dones: Núria Castellví, Marta Fidalgo, Laia Martínez i Tània Pardo. D’aquesta manera, la federació trasllada la seva tasca per la igualtat de gènere i per normalitzar la presència femenina en tots els àmbits esportius.\nEn aquest sentit, Aina Florenza considera que l’organització d’aquest esdeveniment “ha fet que l’hoquei femení català es doni a conèixer més”. “Això fa que cada vegada hi hagi més dones que el practiquin o el vulguin practicar. Crec que hem demostrat que les noies també volem competir i que les competicions no només s’han de fer per al masculí”, conclou la jugadora de l’HC Palau.\nLa federació va obsequiar les col·legiades després del partit. FOTO: Svetlana Akimova\nQuatre àrbitres de futbol catalanes, candidates a l’ascens a Primera Iberdrola Kheira Hamraoui, la brúixola del Barça “Ha arribat el moment”, el vídeo que defensa i reivindica la professionalització del futbol femení Ariana Sánchez guanya el primer títol de la temporada\nAina Florenza, CP Manlleu, Federació Catalana de Patinatge, HC Palau, hoquei català, hoquei femení, Lliga Catalana femenina


Rocky & Bullwinkle, amb una puntuació baixa i amb prou feines animat, es va convertir en una pedra de toc de televisió - Pel·lícula\ndona follant a la feina\nRick Astley mai no ho farà\nRocky & Bullwinkle, amb una puntuació baixa i amb prou feines animat, es va convertir en una pedra de toc de televisió\nPerPhil Dyess-Nugent 08/07/13 12:00 PM Comentaris (392)\nDurant la major part de la història de la televisió, la barrera a la sindicació —i a la rendibilitat— ha estat de 100 episodis. Els espectacles que han arribat a aquesta marca són un grup poc habitual. Molts van ser grans èxits. Alguns van trobar un públic de culte reduït. D’altres encara van quedar-se el millor possible i mai van publicar números prou baixos com per ser cancel·lats. En 100 episodis , examinem espectacles que van arribar a aquest nombre, tenint en compte tant com van avançar o reflectir el mitjà com què van contribuir a la seva popularitat.\nJa en els dies previs a Pixar, quan el bonic aspecte antisèptic de la mala Disney semblava haver sofert qualsevol altra possibilitat en l’animació de funcions com el kudzu, qualsevol freak d’animació podria haver eliminat una llista tacada de llàgrimes de les carreteres alternatives que estaven tancades. o conduïts a carrerons sense sortida: els germans Fleischer; John i Faith Hubley, Gene Deitch i les altres ànimes independents que van passar per UPA; i les moltes varietats d’imatges fantàstiques de malson que surten de l’Europa de l’Est. Però no hi ha molt en el camí d’una gran tradició d’animació excèntrica no agraïda feta per a la televisió a l’era anterior al cable. Durant la major part de la història de les sèries de televisió d’animació, la forma va quedar totalment definida pel treball barat i poc inspirat de Hanna-Barbera ions. Les grans excepcions són els dibuixos animats produïts per J. Troplong Ward per a Jay Jay ions, que són barats i inspirat .\nWard ions va ser la llar d’una sèrie de personatges de dibuixos animats els dissenys senzills dels quals, combinats amb les motivacions clares i donats vida a un brillant treball de veu, es van estampar instantàniament a l’escorça cerebral de l’espectador. Hi havia Dudley Do-Right dels canadencs Mounties i el seu paper d'alegria, de pell verda, Snidely Whiplash; El senyor Peabody, el gos geni que viatja en el temps (i resposta no desitjada a la pregunta, i si George Will estava nu i caminava a quatre potes?) I el seu noi adoptiu, Sherman; i les princeses nasals, que clonen, els prínceps amb veu, els gnoms i altres criatures exòtiques de Fractured Fairy Tales. Però les xifres imponents al voltant de les quals es reunien els jugadors menors eren l’enginyós i valent Rocket J. Squirrel i el seu amic èpicament feble però de bon cor, Bullwinkle Moose.\nDes del 1959 fins al 1964, van ser els tentpols de 163 episodis de mitja hora i multisegment del que, segons els capricis de qualsevol xarxa que hagués elegit perdre-hi diners, es deia Rocky & His Friends, The Bullwinkle Show , o El Aventures de Rocky & Bullwinkle . En el context de la Guerra Freda dels darrers anys de l’administració Eisenhower i de la Nova Frontera de l’era Kennedy, Moose i Squirrel van ser salvats per sempre de la seva acollidora casa a Frostbite Falls, Minnesota, per salvar la civilització occidental d’alguna amenaça invasora. Tot i que Bullwinkle hauria estat l'últim a notar-ho, la invasió la feien normalment dues figures conegudes: el dolent Boris Badenov (una caricatura de l'actor de pel·lícula Akim Tamiroff), de color blanc pastós, amb bigoti, de barres negres i la seva simpàtica parella morena. , Natasha Fatale, espies de la sinistra nació eslava de Pottsylvania. De fet, és un episodi rar en què Rocky i Bullwinkle no tenen problemes més urgents que preocupar-se de quin d’ells obté la facturació més alta.\nEl repartiment també incloïa William Conrad, que va ser locutor i narrador, i Edward Everett Horton, que va narrar Fractured Fairy Tales, tot i que aquesta descripció subestima la seva contribució. En un programa que sovint explotava la quarta paret, interactuaven prou amb els personatges per comptar com a personatges ells mateixos. I les seves veus familiars també van donar a l’espectacle vincles sòlids amb la ràdio antiga i el clàssic de Hollywood. Horton havia estat un tipus familiar en les primeres comèdies que parlaven, mestre del que Pauline Kael anomenava la manera bufona Edward Everett Horton, i Conrad havia estat la veu de Matt Dillon a la versió radiofònica de Gunsmoke . Més tard, passaria davant de les càmeres per protagonitzar-la Canó , interpretant a un detectiu privat que cobrava als seus clients grans despeses per mantenir-se al caviar.\nMés d’un crític ha comparat les extenses trames de les aventures de Rocky i Bullwinkle —que, durant setmanes d’episodi a episodi, es divideixen en pepites de mida mossegada, que acaben cadascuna amb un cliffhanger— a un programa de ràdio. Això ha de semblar a molta gent com el més polit que poden dir els crítics sobre l’animació. Parodiant vells melodrames descarnats i fent una broma de la manera en què el propi programa comentava a consciència el mitjà televisiu, l’art de la narració de contes pop i les seves pròpies bromes, Rocky & Bullwinkle pot ser que hagi estat el més proper al que havien produït els dibuixos animats de televisió MAD en la seva fase Harvey Kurtzman, de còmic en color, tot i que aquells còmics tenien grans obres d'art. (Potser l'únic desavantatge de la poca reputació en què es mantenien els artistes de còmics de llavors era que el gran art no costava molt més que l'art de merda.) El crític de televisió Elvis Mitchell va resumir una vegada Rocky & Bullwinkle La poesia del moviment escrivint que podeu trobar tatuatges ondulats amb més gràcia. Però va afegir que què Bullwinkle l’oferta era un recurs: cervells sense disculpes. Va cobrir tant de terreny amb tanta rapidesa que gairebé no va tenir temps d’assenyalar els jeroglífics de l’acció popular.\nEls personatges de Rocky & Bullwinkle tenen les seves arrels en The Frostbite Falls Revue , un projecte subdesenvolupat que Ward va treballar amb el seu llavors company, Alex Anderson. (Anderson, que no participava en el Rocky & Bullwinkle , tenia uns 70 anys, quan va saber que Ward havia reclamat l’autor exclusiu dels personatges. Va presentar una demanda per declarar-se el seu creador legal.) Però abans, Ward i Alexander havien estat experimentant amb el to i el format de la seva primera col·laboració, Conill de creuats . Aquest programa, l'estil de la qual és una animació mínima, és més proper a una maleïda presentació de diapositives que a Rocky & Bullwinkle , també adopta una actitud falsa cap al melodrama aventura-cliffhanger. El mateix Crusader Rabbit va ser l’únic supervivent d’una proposta d’Anderson-Ward que es deia una sèrie de dibuixos animats de televisió Les tires còmiques de televisió , que inclouria una sèrie de sèries curtes unides, una idea que finalment va donar els seus fruits Rocky & Bullwinkle .\nDe moment Rocky & Bullwinkle va entrar en producció, Ward i els seus escriptors havien agafat una pàgina dels dibuixos animats més meta de Warner Bros. aquells on Bugs Bunny fa una ullada enrere a la seva il·lustre carrera en imatges o Daffy Duck s'inclou a l'oficina de Jack Warner per exigir millors papers. el concepte en un espectacle de varietats amb un component entre bastidors. Quan Rocky i Bullwinkle no estaven fins al coll en perill i Boris i Natasha no plantaven bombes al seu equipatge, Bullwinkle podria presentar un poema al segment Bullwinkle's Corner o proporcionar als espectadors un contingut educatiu molt necessari en el seu paper. com Mr. Know-It-All. És probable que Boris i Natasha també apareguin aquí, com si fossin membres d’una companyia teatral que s’havia de doblar per estalviar diners en actors. Això Fem un espectacle! façana subratllava el grau en què les aventures dels herois no s’havien de prendre seriosament. Això, al seu torn, va alliberar els escriptors de crear trames saltadores i acotadores que, en la seva pura bogeria imaginativa, van avergonyir les aventures de l'oncle Scrooge de Carl Barks, que també tenien obres d'art molt millors.\nEl primer Rocky & Bullwinkle la sèrie d’aventures, Jet Fuel Formula, barreja moltes de les preocupacions paranoiques clau dels nord-americans de la dècada de 1950, després de dosificar-les amb gas de riure. Comença amb una nota de la més simple banalitat: Bullwinkle, fent un cop d'ull a la cuina, tractant de coure un pastís de fongs de mooseberry a partir de la recepta de la seva àvia. La trama s’espessa quan Bullwinkle s’assabenta que el batedor de la seva àvia és en realitat un combustible per a coets prou potent per fer que l’Sputnik sembli un avió de paper. És un descobriment que fa quan encén el forn que, impulsat per la batedora, aconsegueix l’enlairament i s’acaba a la lluna. Com que els forns no creixen als arbres, Rocky i Bullwinkle han de construir el seu propi coet perquè puguin viatjar a la Lluna i recuperar-lo.\nQuan tornen a la Terra, el govern dels Estats Units posa Bullwinkle a treballar intentant duplicar la fórmula. Mentrestant, els dos amics són objectius de Boris i Natasha i un parell de Moon Men, que volen sabotejar el programa espacial, no fos cas que la seva casa s’ompli de turistes. També hi ha complicacions argumentals que impliquen el capità Peter Peachfuzz, amic mariner de Rocky i Bullwinkle; El cap de Boris i Natasha, líder sense por; l’abominable ninot de neu; i un desgast que gairebé elimina l’oferta mundial de moros. A mesura que passen les setmanes i l’espectacle continua augmentant les plaques que giren a l’aire, és fàcil imaginar que els escriptors haurien pensat que la xarxa posposava la cancel·lació perquè algú de dalt tenia curiositat per veure quant de temps podrien mantenir aquesta merda .\nAltres línies argumentals implicarien l’esquema de Boris i Natasha d’enderrocar l’economia mundial falsificant les capçades de cereals, una muntanya flotant que té un gruix venat amb l’element anti-gravetat Upsidaisium (penseu que Unobtainium creuat amb Flubber), un atac de ratolins robot menjadors de metalls, i el Pottsylvania Creeper, una planta menjadora d’home que fa estralls a tot el país després que els Pottsylvanians aconseguissin que un entrés al programa de flors Frostbite Falls. Sempre que les trames no amenaçaven de dividir el cap de l’espectador pel centre, els jocs de paraules ho compensaven: una història se centra en un vaixell incrustat de joies que es revela gradualment com el iot rubí d’Omar Khayyam. Després hi ha l’alma assumpte de Bullwinkle, Wossamotta U., la cançó de lluita de la qual (Hail, Wossamotta, grandin / Better we should be in prison!) Ha entrat en els anals daurats de coses realment estúpides que són fantàstiques cantar a l’uníson amb una colla d’altres borratxos. .\nNo tots els Rocky & Bullwinkle els arcs històrics tenien ambicions èpiques i conseqüències de mort o de vida. Una de les seqüències més estretes i divertides de la història de l’espectacle consisteix en que Boris es faci passar per un entrenador d’interpretació perquè pugui contrarestar a Bullwinkle, que ha caigut amb l’error del teatre, a creure que és un actor del mètode potencialment fantàstic amb convertir les dones en gelatina. La participació de Boris i Natasha en aquest esquema és notable en part perquè les apostes són molt baixes: no forma part d’un pla més gran per destruir la forma de vida nord-americana; només és una manera d’humiliar l’odi odiat mentre es fa un dòlar ràpid i deshonest. (Bullwinkle aviat es desaprofita dels seus estalvis vitals, que guarda en un matalàs que porta des de Frostbite Falls fins a Hollywood).\nPerò si Boris ha de relaxar una mica els seus estàndards de vilanitat per permetre que una paròdia de Marlon Brando s’adapti a l’espectacle, així sigui. Al final, Boris i Natasha sempre van fracassar en la seva missió de posar els genolls a Amèrica, però Rocky & Bullwinkle va ser un gran èxit en demostrar que no hi havia res a la cultura nord-americana tan important, temible, pretensiós i acreditat que no es pogués reduir a una granissada d’acudits. Per desgràcia, l'espectacle es va cancel·lar just quan The Beatles estaven a punt de dirigir el càrrec per una nova apreciació de la ironia autoreferencial i de l'enginy de segon any en la cultura popular; havia estat prou avançat per assegurar-se que seria una d’aquestes coses que queda per sempre, fins que el seu humor tòpic adquireix una qualitat intemporal. (NBC, que va començar el programa després de dues temporades a ABC, el va cancel·lar el 1964, però encara el retirava de l'armari per omplir forats al seu horari de dissabte al matí a principis dels anys vuitanta).\nIntents posteriors de revifar la seva marca d'humor, sobretot en dos llargmetratges, l'acció en viu Boris i Natasha (1992) i el 2000 mash-up d’acció en viu-CGI Les aventures de Rocky i Bullwinkle , només va servir per demostrar que aquestes coses són més difícils de treballar del que sembla. De moment, deixeu que l’última paraula sobre la filosofia de vida de Jay Ward es dirigeixi al membre del professorat de la Wossamatta U., que està finançada econòmicament, que suggereix que l’escola arribi a Daddy Warbucks. Quan se li informa que el barri i el protector de Little Orphan Annie és un personatge fictici, l’home s’acaba d’espatllar: vol dir que som real! ?\nFins a la propera: Festa dels Cinc


Emili Casademont i Comas: El golf del (i no pas de) Lleó\nEl golf del (i no pas de) Lleó\nEl nom actual del golf del Lleó (i escric del Lleó i no pas de Lleó, com erròniament s’acostuma a fer), golf situat a la costa sud del territori de França, que compta com a port principal el de Marsella, aparegué cap a les acaballes del segle XII. Aquesta denominació (en francès, «golfe du Lion»; en occità, «golf del clau Leon», etcètera) prové del fet que abans la gent afirmava que el golf del Lleó, per efecte del vent -extremadament violent, en moltes ocasions- que bufa a l’indicat lloc de la Mediterrània, era tan perillós com un lleó.\nAquest origen és corroborat per la cèlebre i prestigiosa enciclopèdia francesa de Diderot i D’Alembert, pel gran diccionari occità de Frederic Mistral, etc., diccionaris i enciclopèdies que no accepten de cap manera la teoria expressada per alguns, segons la qual el nom del golf en qüestió està relacionat amb la ciutat gala de Lyon, atès que aquesta es troba força allunyada del litoral mediterrani. Com tampoc no accepten de cap manera, per descomptat, aquella altra teoria, expressada igualment per alguns, segons la qual aquest golf deu la seva denominació a León, ja que l’esmentada ciutat espanyola (castellana, més ben dit) s’aixeca a moltíssima distància del Mare Nostrum. Sobretot, com pot comprovar-se fàcilment mirant el mapa, de la seva costa francesa, occitana i catalana. Per consegüent, insisteixo, cal escriure i parlar del golf del Lleó i, pel que respecta a la llengua de Cervantes, del «golfo del León».\nAmpliant una mica tot això, convé assenyalar que, antigament, els mariners creien que aquest golf, en què el vent de mestral cedeix la seva força al de tramuntana (vent, aquest últim, que sovint assota furiosament l’Empordà, amb una bona part de la Costa Brava inclosa, i arriba àdhuc a les Illes Balears, on hi ha, a l’illa de Mallorca, la famosa serra de Tramuntana), estava dominat per un monstre marí i ferotge, en forma de lleó, que vivia a les seves profunditats, monstre que, quan algú, sense el seu permís, navegava per allà, no dubtava a cruspir-se’l de viu en viu i en un obrir i tancar d’ulls.\nD’altra banda, els mariners també creien -i, a més, ho explicaven fil per randa- que, en certa ocasió, es presentà sant Francesc d’Assís «per les bones» al golf, fet que féu enutjar d’allò més el lleó, però que el sant l’amansí, en beneir-lo, i així restà adormit, motiu pel qual els navegants deien tot confiats, quan solcaven les aigües del seu «propietari»: «Voga, voga, que el lleó dorm». No obstant això, afegien que, en arribar la diada de Sant Francesc, el lleó, com si volgués venjar-se de l’acció de l’anomenat «sant del pessebre», es despertava i desencadenava tota la seva espantosa fúria.\nPer aquesta raó, asseguraven els mariners i pescadors (sobretot, els de Cadaqués, Roses, Llançà, el Port de la Selva, l’Escala, etcètera, o sigui, els del sector nord del litoral gironí), que el 4 d’octubre, el de la festa de Sant Francesc d’Assís (el fundador, per cert, de l’orde dels franciscans i, juntament amb santa Clara, el de les monges clarisses), era el dia més perillós de l’any per navegar pel golf del Lleó, cosa que, actualment, encara alguns creuen, tot recordant els diversos casos d’embarcacions que hi han estat salvatjament «triturades», en tal data, i s’hi han produït lamentables pèrdues de vides humanes, tal com han tingut cura d’informar, puntualment, els mitjans de comunicació. És clar que això també ha passat -i continua passant- en d’altres dies de l’any, ben distanciats, a vegades, del quart del mes d’octubre.\nPer acabar, convé ressaltar que el golf del Lleó ha estat citat per Georges Brassens, el conegut cantautor de l’Estat francès, en la seva cançó «Supplique pour être enterré a la plage de Séte», títol la traducció del qual al català és el següent: «Súplica per ser enterrat a la platja de Seta». Seta és el nom que, tant en la llengua occitana com en la catalana, rep la bonica població de Séte, situada just al costat mateix de Montpeller, ciutat on nasqué el gran rei En Jaume el Conqueridor.\n--oOo-- «Àncora, Setmanari de la Costa Brava»\n--oOo-- Llibre-programa de la Festa Major de\nl’Escala (Costa Brava)\nPublicat per Emili Casademont i Comas a les 16:42\nEl Tarlà de la meva infantesa\nLa curiosa història de les figues\n«Hernandianos de primera hora»\nL’Estatut de Núria i la seva curta vida


El Congrés celebra 42 anys de Constitució amb un aforament limitat - À Punt\nEl Congrés celebra 42 anys de Constitució amb un aforament limitat\nEl president del govern estatal, Pedro Sánchez, ha demanat a totes les forces polítiques complir íntegrament la Carta Magna.\nCelebració del 42é aniversari de la Constitució a les portes del Congrés. / Ballesteros (Efe)\n06 de desembre 2020 - 14:07\nEl Congrés dels Diputats ha celebrat aquest diumenge el 42é aniversari de la Constitució de 1978 a la coneguda com a porta dels Lleons, per a respectar les mesures sanitàries anti-Covid-19. Tot i que aquesta cerimònia institucional ha eixit al carrer, a la ciutadania no se li ha permés participar-hi ni apropar-se, a causa de l'ampli cordó policial establert per a garantit que l'acte es desenvolupara amb normalitat.\nCada 6 de desembre, amb motiu del Dia de la Constitució espanyola, se citen vora 700 convidats entre membres del govern estatal, autoritats de l'Estat, diputats i senadors. Enguany, però, aquesta xifra s'ha reduït a unes 200 persones a causa de les restriccions a l'aforament.\nLa presidenta del Congrés, Meritxell Batet, ha reclamat una lectura "integradora" de la Carta Magna, que defuja l'apropiació de la Constitució per a convertir-la en "bandera i patrimoni partidista". Batet també ha emfasitzat que la política ha de buscar consensos per a donar resposta als problemes de la ciutadania espanyola.\nEn aquesta línia, el president del govern estatal, Pedro Sánchez, ha demanat a totes les forces polítiques complir íntegrament la Constitució, un text que considera ha demostrat la seua vigència i fortalesa enguany. El cap de l'executiu ha posat l'accent en el fet que la Carta Magna haja proporcionat l'eina de l'estat d'alarma per a gestionar d'una manera eficaç la pandèmia de la Covid-19.\nQuant al líder de l'oposició, Pablo Casado, ha afirmat que la Constitució espanyola "no és un problema, sinó la solució". El líder del Partit Popular ha denunciat que els "enemics de la nació" dirigeixen Espanya i ha criticat que el ministre de Consum, Alberto Garzón, i altres membres d'Unides Podem en el govern defensen la república com a model d'estat.\nPel que fa al portaveu de Vox, Iván Espinosa de los Monteros, ha advertit del "perill" en què està la carta magna perquè l'estat espanyol el governen polítics que "volen acabar amb la monarquia parlamentària". La formació ultradretana considera que l'actual govern és el pitjor de la història d'Espanya i que està format pels seus "enemics més grans". El partit ha convocat concentracions davant els principals ajuntaments de l'estat espanyol per a denunciar el "govern socialista amb suport del comunisme totalitari, el separatisme colpista i ETA".\nGerardo Pisarello, secretari primer de la mesa del Congrés i membre d'En Comú Podem, ha reivindicat el "republicanisme com a projecte de futur" i ha demanat que es garantisquen els drets reconeguts en l'actual Constitució espanyola.\nERC, el PNB i EH-Bildu, socis pressupostaris del govern de coalició, no han assistit a la recepció oficial. Els diputats de la CUP, el BNG i Junts han informat que no hi participaran perquè no tenen "res a celebrar".