Mitges veritats | "El contrapunt badaloní"\nInicio > Blogs de Badalona\t> Mitges veritats\n4 julio, 2013 Christian Carneado\tDeja un comentario Go to comments\nEntre l’absoluta veritat i la mentida hi ha una zona de grisos on el filòsof i matemàtic Alfred North Whitehead considerava que “No hi ha veritats completes; totes les veritats són mitges veritats, però el diable juga a fer-les passar com a veritats completes”\nEl filòsof va fer aquesta consideració fa gairebé 100 anys, i avui dia és més vigent que mai. A Badalona tenim el nostre “diable” particular, un alcalde que juga a fer passar mitges veritats, i fins i tot mentides, com a veritats absolutes.\nEs pot permetre un polític viure quatre anys de mitges veritats? És molt difícil. Quan es produeix un canvi de govern i entra a gestionar un nou equip de persones, la credibilitat es troba al 100% i la expectativa és alta. Amb l’avenç de la legislatura aquesta expectativa generada s’ha de manifestar amb fets, del contrari la credibilitat baixa.\nA Badalona el Partit Popular de Garcia Albiol ha perdut la credibilitat en tan sols dos anys. Les seves expectatives han estat fonamentades en primera instància per promeses electorals, i en segona instància per grans anuncis d’obra de govern.\nLes promeses les han incomplert totes, els grans anuncis de l’obra de govern han resultat nyaps, i a més a més l’ombra de la corrupció planeja sobre el govern.\nA mode d’exemples propers en el temps i que siguin clarificadors podem parlar de la presumpta arribada al juliol de la UB al Centre Cultural El Carme, és fals. L’inici a mitjans de juny de les obres per instal·lar gespa artificial al Pere Gol, és fals. L’inici al mes de maig de les obres per instal·lar les escales mecàniques a Sant Crist, és fals. L’anunci de començar la reurbanització de diversos carrers del barri de Sistrells, també es fals. Mentides o mitges veritats que fan que la credibilitat del govern local del PP estigui sota mínims.\nEstem davant d’una obra de govern virtual que només existeix en notes de premsa que molts mitjans de comunicació reprodueixen literalment sense cap anàlisi previ, ni posterior. La velocitat amb que és genera i es mou la informació va en detriment del bon periodisme, avui dia es valora més qui ho diu primer que no pas qui ho analitza millor.\nAquesta velocitat de la informació, o desinformació segons és miri, també deriva en que s’acaba donant més importància a les imatges que no pas als continguts.\nAquesta setmana hem vist una fotografia de l’alcalde Albiol a Madrid entrevistant-se amb el ministre d’Agricultura Miguel Arias Cañete. L’objectiu oficial de la trobada era desbloquejar un problema urbanístic per tal que alguna empresa vulgui construir un hotel de cinc estrelles al Port de Badalona. El resultat ha estat que de moment no s’ha desbloquejat res. Pel que fa a l’objectiu real de la reunió, que no era altre que fer-se una foto amb un ministre, aquest sí que ho ha aconseguit l’alcalde.\nSembla mentida que a l’era de les tecnologies de la informació i la comunicació, dos companys del mateix partit polític com són Garcia Albiol i Arias Cañete, siguin incapaços de comunicar-se per telèfon, per correu electrònic o per videoconferència. És una vergonya que amb diners públics els ciutadans tinguem que pagar viatges a Garcia Albiol i tot el personal que l’acompanya amb l’objectiu que l’endemà algun diari publiqui la fotografia.\nA vegades aquesta manera de fer política té moments delirants, com anunciar un paquet d’inversions sense especificar cap inversió i dir que es presentarà amb el pressupost del 2014, quan no s’ha pogut ni aprovar el del 2013.\nA Badalona ja portem més de dos anys de mitges veritats, mentides i fotografies megalòmanes. Cada 10 de maig ja cremem el nostre dimoni i no tenim cap necessitat que un altre diable jugui a convertir les mitges veritats en veritats completes.\nSalutacions i a títol personal,\nEn política, no tot s’hi val La tempesta perfecta


verdes du Berry\n100 g de pasta de gra dur (tipus sèmola)\n1 l de brou de pernil\nPer a l’aigua de parmesà:\n400 g de parmesà\nFeu coure la pasta amb aigua i sal. Refredeu-la i afegiu-hi un raig d’oli perquè no s’enganxi.\nPer a l’aigua de parmesà: en un recipient, ajunteu l’aigua i el parmesà i poseu-ho al foc perquè vagi fent lentament 1 h. Coleu-ho i reserveu-ho.\nDissoleu en fred l’agar-agar amb l’aigua de parmesà i porteu-ho a ebullició. Aparteu-ho del foc i incorporeu-hi la gelatina. Esteneu-ho sobre una placa fent 1 mm de gruix.\nDisposeu en un plat fondo les verdures, les llenties, la pasta i el pernil a daus. Cobriu-ho amb el brou calent i introduïu-ho al forn 3 min a 180 ºC. Quan la minestrone estigui calenta, poseu-hi l’alfàbrega.\nTalleu la placa de l’aigua de parmesà a la mateixa mida que el diàmetre del plat i col·loqueu-ho a sobre, amb la mateixa temperatura es fondrà la gelatina.


Les urgències per abús de drogues en joves creixen el 17% en cinc anys | Catalunya | EL PAÍS Catalunya\nLes urgències per abús de drogues en joves creixen el 17% en cinc anys\nLes intoxicacions etíliques van provocar 4.500 visites a urgències l'any passat\nBarcelona 25 NOV 2018 - 13:34\tCET\nSala d'espera a l'hospital de Bellvitge. Gianluca Battista\nEl consum de drogues s'ha mantingut més o menys estable entre la població jove a Catalunya en els últims anys. L'alcohol, el tabac i el cànnabis són, per aquest ordre, les substàncies més consumides pels adolescents de 14 a 18 anys. No obstant això, el que sí ha crescut són les visites a urgències per abús de drogues. En conjunt, les consultes pel consum excessiu d'alcohol, cocaïna, cànnabis o opiacis han augmentat un 17% en cinc anys.\nLes intoxicacions etíliques són les més abundants. E 2017, els serveis d'urgències dels hospitals i els centres d'urgències d'atenció primària (CUAP) van atendre 4.500 consultes per abús d'alcohol, el 87% del total. El cànnabis va suposar un 6% de les urgències; la cocaïna, un 4%; i els opiacis, un 3%. “De cada 1.000 urgències en joves de 13 a 30 anys, sis són per abús de drogues i, en concret, 10 de cada 1.000 en els joves entre 16 i 20 anys”, recull un informe del Servei Català de la Salut (CatSalut).\nMés complex és el cas dels joves no residents a Catalunya. Per exemple, els turistes. Si bé aquest col·lectiu només protagonitza el 5% de les urgències globals a Catalunya, quan aquestes consultes es desglossen per motius, els no residents acumulen el 12,3% de les urgències per abús de drogues.\nL'abús d'alcohol va motivar 1.437 consultes més ateses in situ pel Sistema d'Emergències Mèdiques (SEM) sense haver de derivar als afectats a un centre sanitari. “No estem parlant d'una ximpleria. L'alcohol és una causa rellevant de morbimortalitat”, insisteix el sotsdirector de Drogodependències de la Generalitat, Joan Colom.\nEl pas per l'hospital tampoc dissuadeix els afectats. De fet, afegeix Colom, “hi ha més possibilitats que tornin a reincidir”. Segons l'informe del CatSalut, al cap de tres mesos, l'1,9% dels nois i l'1,6% de les noies tornen a passar per urgències pel mateix motiu. Aquest percentatge augmenta a mesura que passa el temps: després d'un any ja són el 5%. Als cinc anys, el 11%.


VeC proposa la creació d’un consell de territori i urbanisme – Vilafranca en Comú\n(12/4/2016) El grup municipal de Vilafranca en Comú proposarà dimarts que ve al Ple de l’Ajuntament la creació d’un consell sectorial de participació ciutadana dedicat a territori i urbanisme. La finalitat principal d’aquest consell serà garantir els drets d’iniciativa, d’informació i de participació de la ciutadania en els processos urbanístics de planejament i de gestió del territori.\nVeC ha realitzat la roda de premsa per presentar la moció davant el tram de muralla visible al pàrquing del carrer de Sant Pau, per il·lustrar que un debat amb diferents visions hauria ofert altres possibilitats d’intervenció sobre aquestes restes patrimonials. La vila té importants reptes urbanístics per als propers anys, com per exemple millorar la connexió entre els barris de la Girada i el Molí d’en Rovira, o definir el propi futur d’aquest últim. Si es debaten amb una visió àmplia i transversal poden trobar la millor solució.\nObrir la participació abans de fer els projectes té una funció preventiva. “És una manera d’evitar situacions de dictàmens urbanístics que després s’han hagut de reconsiderar”, afirma el regidor Toni Peñafiel. El cas de la ubicació d’un nou tanatori o la falta d’accessibilitat en la recent urbanització de la llosa de la via, en són exemples. Des de VeC proposem que en el nou consell d’urbanisme s’hi incloguin les associacions de veïns i representants de diferents sectors professionals, com per exemple de l’àmbit educatiu: els infants són uns usuaris principals de l’espai públic, i els ciutadans del futur.\nFomentar la implicació de les vilafranquines i els vilafranquins en les decisions importants sobre la vila, és un altre dels objectius del consell. “L’urbanisme forma part de les nostres vides, però es tracta que ho sigui de manera conscient”, afirma Anna Tomàs, membre de VeC. Tomàs recorda que el primer pla general de Vilafranca va ser molt participatiu, però que amb els anys el desencant de la ciutadania envers la política ha refredat el desig d’involucrar-se. Ara toca recuperar-lo.\n“És inconcebible que hi hagi una vintena de consells de participació, però cap d’urbanisme”, manifesta el regidor de VeC Ramon Arnabat. L’urbanisme és un tema central de l’activitat de l’Ajuntament, en el qual té moltes competències, i que té una important incidència en la vida diària de totes les persones. Fer-lo participatiu no és obligat per llei, però sí que se n’indica la conveniència i se’n regula la possibilitat.\nEl consell tindria atribucions consultives en la cura del paisatge i el territori rural i agrícola; l’ordenació urbanística del teixit urbà; l’ordenació i configuració de l’espai públic, i la protecció del patrimoni arquitectònic.\nAquesta entrada va ser publicada a notes de premsa, Noticies i etiquetada #lavilafrancaquevolem, #VilafrancaenComú, @ramonarnabat, @tonipenyafiel, @vilafrancacomu, consell, girada, llosa, molí d'en rovira, muralla, participació, territori, urbanisme, VeC, Vilafranca.\nVeC parla amb la diputada Jéssica Albiach sobre el nou CAP, educació, Rodalies i la Vegueria, entre d’altres


"Som milers els treballadors cedits il·legalment a l'Ajuntament de Barcelona" | L'Accent - Informació i comunicació popular dels Països Catalans\n>> Entrevista a Josep Maria Soler, extreballador de l’Institut Municipal de Cultura de Barcelona (ICUB)\nEl Tribunal Superior de Justícia de Catalunya ha condemnat per cessió il·legal de treballadors a l’Institut Municipal de Cultura de Barcelona (ICUB), depenent del Govern municipal tripartit.\nLa sentència considera provat que 7 membres de la plantilla de l’Arxiu Històric de la ciutat estaven subcontractats il·legalment per diverses empreses “pantalla”, sense cap funció real, més enllà de cedir treballadors a l’ens municipal amb salaris i condicions laborals molt inferiors a les establertes per conveni col·lectiu per als treballadors de la plantilla. Des de L’ACCENT hem volgut saber l’opinió d’un dels treballadors afectats per aquesta cessió il·legal.\nCom es va iniciar el conflicte a l’Arxiu Històric?\nBé, el conflicte s’inicia quan, després de mesos d’estar parlant sobre la precària situació que patíem, decidim passar de les paraules als fets. Això no és mai senzill i en aquest cas potser ho va ser menys pel fet que algunes de les persones que feia més temps que hi treballaven feia un parell d’anys ja havien intentat tirant endavant una denúncia de la seva situació que al final va quedar en res entre d’altres perquè l’anterior delegada sindical de l’Arxiu no va recolzar-les.\nDoncs l’organització de què ens vam dotar va ser l’assemblea de treballadors i treballadores. Cap de nosaltres, com la gran majoria dels treballadors en precari, no estava sindicat i el que ens va semblar més pràctic va ser constituir una assemblea que convocàvem quan ho consideràvem oportú sense demanar permís ni consultar a ningú. D’aquestes assemblees va sorgir la idea de posar una denúncia a l’Ajuntament de Barcelona per subcontractació il·legal de mà d’obra, és a dir, externalitzar un servei que és estructural de qualsevol arxiu com és la categoria de l’auxiliar d’arxiu. A part d’aquestes assemblees que podríem qualificar de formals, com que durant el canvi de torn del migdia ens trobàvem tots els i les treballadores implicades, pràcticament cada dia hi havia una breu assemblea en la què comentàvem les novetats de la jornada.\nVau comptar amb el suport de la plantilla “fixa”?\nAquest és un dels temes clau. La veritat és que malgrat que, mentre nosaltres vam estar a l’Arxiu, bona part dels i les treballadores fixes demostraven cert interès en la nostra denúncia (gairebé tots els treballadors de l’Arxiu van signar una carta en què se solidaritzaven amb la nostra lluita) i que quan els vam citar a assemblees per tal de posar-los al dia de les darreres novetats hi assistien pràcticament tots, a mesura que es va anar intensificant el conflicte el seu nombre va disminuir molt. Malgrat tot, cal reconèixer que sense la tasca d’alguns d’ells i, en concret, de la delegada sindical de la CGT a l’Arxiu, la nostra lluita no hagués pogut arribar fins on ha arribat perquè qualsevol intent de plantejar la nostra situació amb la direcció del l’Arxiu era refusat amb l’argument que nosaltres no érem treballadors de l’Arxiu i que era a Magma Serveis Culturals a qui ens havíem de dirigir.\nQuina va ser la resposta de l’empresa Magma i de l’Ajuntament quan es van assabentar de la vostra denúncia?\nLa seva resposta va ser, primer de tot, unitària. És a dir, van començar a reunir-se plegats per tal de veure de quina manera podien torpedinar la nostra denúncia. Amb aquest objectiu van començar a introduir canvis en el funcionament normal de la nostra feina per tal que, en el moment del judici, allò que nosaltres denunciàvem ja no respongués a la realitat. El canvi més destacat va ser la imposició de la figura d’un coordinador que els permetés justificar que nosaltres no treballàvem colze amb colze amb la resta de treballadors de l’Arxiu. Aquest moviment, però, no els va sortir gens bé perquè això va ser interpretat per nosaltres com un greu atac i l’aïllament que tant nosaltres com els treballadors més implicats va haver d’aguantar van aconseguir que el primer no durés ni tres mesos i el segon acabés assumint el seu paper de persona non grata. Perquè això fos possible, el que els calia era allargassar el procés el màxim, i en Xavier Tarraubella, el director de l’Arxiu, va jugar un paper destacat arribant a marxar de vacances en les dates en què teníem el judici, obligant d’aquesta manera a ajornar-lo.\nLa tardança en la resolució és un impediment molt gran per tal que la sentència, que en aquest cas ens ha estat favorable, pugui ser efectiva. La situació d’extrema tensió a la què ens vam veure sotmesos que es va acabar concretant en nombroses sancions per part de l’empresa junt amb les precàries condicions contractuals van portar a la majoria dels treballadors a haver d’abandonar la feina. Així mateix, el fet que un dels treballadors es fes enrera i decidís pactar amb l’empresa ens va perjudicar en minvar la nostra unitat inicial. Finalment, van acabar fent net amb un parell d’acomiadaments improcedents.\nCom creus que actuarà l’Ajuntament de Barcelona després d’aquesta sentència?\nL’Ajuntament actuarà com ha actuat durant tot el procés: obstaculitzant el compliment de la llei que ells mateixos han elaborat. Era evident que el que s’estava i s’està produint a l’Arxiu és un cessió il·legal de mà d’obra, però el pànic a que la nostra victòria pugui esperonar altres companys en la mateixa situació a lluitar pel reconeixement i l’aplicació dels seus drets és molt gran. Cal tenir present que són milers els i les treballadores subcontractats per l’Ajuntament que es troben en situacions similars.\nJo faig una valoració molt positiva de tot el procés. I la meva valoració no canviaria en res en cas que el TSJC no ens hagués donat la raó. Crec que vam demostrar i ens vam demostrar que quan els treballadors i les treballadores s’organitzen i decideixen lluitar per allò que creuen just, no hi ha res que els pugui aturar. I això no és un eslògan publicitari, és la realitat.\nCategoria: Economia Visualitzacions: 3120


Sió, el pac i les noies - Mèdia.cat - Observatori Crític dels Mitjans\nRamon Barnils, núm. 752, 16 de novembre de 1998\nHi ha, en la memòria col·lectiva una gran foto d’una noia despullada al Camp Nou, com si celebrés una gesta del nostre Barça.\nVa ser un muntatge més de l’Enric Sió, mort l’altre dia, als cinquanta-sis anys, d’un embassament cerebral, que amb aquella foto i unes quantes més fetes amb la mateixa tàctica, un nu a la Barcelona Olímpica, va intentar el vell negoci del llibre de regal: car.\n”Dibuixant de còmics, il·lustrador, fotògraf i publicista”, diuen que figurava en els obituaris habituals. Oh, i més: quan va començar Edicions 62 hi era, i tenia la dèria que, per fi, una editorial catalana s’ocupés tant o més de ciència que de lletres. Els primers catàlegs mostren fins quan hi va durar, a la casa: fins que hi comencen a faltar llibres sobre ciència.\nVa dibuixar i vendre, nues, més de tres amigues de l’ànima i del cos, un escàndol: eren i encara són de bona família, belles i conegudes. Per als íntims i per a elles: Guillermina M., Emma C., Carmeta C.\nDiuen que es va exiliar a Itàlia i a França. Diguem que allà, sense l’excusa d’haver de fer país, els burgesos li havien de pagar preus decents per la seva feina.\nVa voler, incongruentment, que qui signa li presentés el llibre de la Barcelona olímpica i les noies nues, que, al damunt, dedicava a M. A. Capmany. El pagament va ser immens: el llit que els sobrava a la Carme i a ell, un cop decidits a viure plegats i junts.


Colores tendència per els casaments al 2017 - Masia Julià\nHomeUncategorized @ca Masia Restaurant Casaments Colores tendència per els casaments al 2017\nColores tendència per els casaments al 2017\n26 April, 2017 By webmaster@onlinevalles.es No comments yet\nArriba el bon temps i, amb ell, els casaments. Avui, al blog de Masia Julià volem inspirar perquè puguis decorar la teva casament d’una forma fàcil i cridanera, tenint en compte els colors que són tendència aquest any. Pantone s’ha decantat aquest any pel Greenery, un to verd poma vellutat, refrescant, alegre, que simbolitza el començament d’una nova vida. Una opció perfecta per donar el sí vull a la persona que més vols, al restaurant masia Masia Julià Barcelona. El Greenery és una opció encertada, ja que quedarà totalment harmonitzat amb el paisatge rural del restaurant masia Masia Julià Barcelona.\nBlaus i porpres també estaran presents en les noces d’aquesta primavera i estiu 2017. Blaus que es barregen amb violetes, tons vellutats que combinen a la perfecció amb el Greenery. Aquesta gamma blavosa, representa el cel abans d’una tempesta i pot ser una molt bona opció per a moltes de les convidades del casament. Al restaurant masia Masia Julià Barcelona podem decorar taules, cadires i ambient amb els tons que prefereixis i fins i tot combinar diversos colors, amb l’objectiu de donar un toc de bellesa a l’entorn. Marrons i beix també seran protagonistes en les noces de 2017, aportant el color de la terra, tan present i propera al restaurant masia Masia Julià Barcelona. Tons suaus i sorrencs que acompanyaran el Greenery, gran protagonista d’aquest any. I finalment, també podrem veure un ampli ventall, des del rosa pal a l’intens granat, passant pel préssec, el fúcsia o el violeta, que combinats amb el Greenery ens traslladaran de ple a la primavera. El restaurant masia Masia Julià Barcelona pot ser un lloc idoni per al teu casament, en la qual podràs gaudir de diferents espais per fer el banquet, el book, zona infantil i llocs oberts i tancats. Si vols celebrar el teu casament al restaurant masia Masia Julià Barcelona no dubtis a posar-te en contacte amb nosaltres i explicar-nos la teva idea, perquè estarem encantats d’escoltar tots els teus suggeriments.\nDesprés de llegir aquest article, des de restaurant masia Masia Julià Barcelona, esperem haver-te ajudat a tenir més idees per decorar un dels dies més especials de la teva vida, acompanyada de familiars i amics. Aprofita el bon temps per poder viure una experiència única en una masia restaurant única. En Masia Julià Barcelona t’esperem amb els braços oberts per ensenyar-te les nostres instal·lacions i totes les possibilitats i formats que podem oferir-te pel dia del teu casament.\nSi vols crear un casament única, amb tota mena de detalls, pots comptar amb l’ajuda i assessorament de Masia Julià, un restaurant masia situat a la província de Barcelona.


Deu claus per entendre la sida - Diari de Girona\nDeu claus per entendre la sida\nLa realitat de la malaltia, que afecta 16 milions de persones al món, segueix suscitant alguns dubtes\nep 05.12.2015 | 07:22\nL´1 de desembre se celebra el Dia de la lluita contra la sida. EFE\nAquest dimarts 1 de desembre se celebra el Dia Mundial de la lluita contra la sida, data que recorda la importància de seguir treballant contra aquesta malaltia, considerada a tot el món com un dels reptes de salut pública més importants, especialment en els països amb ingressos baixos i mitjans.\nEls avenços en els tractaments i en l'atenció sanitària han fet de la infecció per VIH al món occidental una malaltia crònica. Actualment, la qualitat i l'esperança de vida de les persones amb VIH podrien equiparar-se a la de moltes altres persones.\nTot i així, els canvis en la percepció social del VIH han estat menys significatius. Per trencar la barrera de l'estigma i millorar la conscienciació sobre la malaltia és important augmentar el coneixement sobre la malaltia.\nEns hem dirigit a l'Organització Mundial de la Salut i al Ministeri de Sanitat per resoldre els principals dubtes sobre el VIH / sida:\nQuè és la infecció pel VIH?\nEl virus de la immunodeficiència humana (VIH) infecta les cèl·lules del sistema immunitari i les destrueix (o trasbalsa el seu funcionament), fet que implica el deteriorament progressiu d'aquest sistema i acaba produint una deficiència immunitària. Es parla d'immunodeficiència quan el sistema immunitari ja no pot complir la seva funció de combatre les infeccions i altres malalties.\nLes infeccions que acompanyen la immunodeficiència greu es denominen 'oportunistes' perquè els agents patògens causants aprofiten la debilitat del sistema immunitari.\nLa sida (síndrome d'immunodeficiència adquirida) representa les etapes més avançades de la infecció pel VIH. Es defineix per l'aparició d'alguna de les més de vint infeccions 'oportunistes' vinculades amb el VIH.\nCom es transmet la infecció pel VIH?\nEl VIH no es transmet amb els contactes quotidians: petons, carícies, WC públics, dutxes, tos, esternuts, gots, coberts, aliments, llocs de treball, escoles, gimnasos, piscines ... Tampoc es transmet a través de la saliva, les llàgrimes o la suor, ni per picades d'insectes o pel contacte amb animals domèstics.\nSí que es pot transmetre a través de les relacions sexuals de penetració (vaginal, anal o oral) sense preservatiu, ja que tant el semen com les secrecions vaginals i la sang d'una persona infectada contenen una concentració suficient del virus com per transmetre'l d'una persona a l'altra.\nHi ha altres vies de transmissió com l'intercanvi de material d'injecció (compartir xeringues o material utilitzat per l'administració de drogues intravenoses), la transfusió de sang i derivats (en països en vies de desenvolupament) i la transmissió maternofetal (de mare infectada a nen).\nQuantes persones estan infectades pel VIH?\nSegons càlculs de l'OMS i ONUSIDA, a finals del 2014 hi havia al món uns 36,9 milions de persones infectades pel VIH. Aquest mateix any van contraure la infecció uns 2 milions de persones, i uns 1,2 milions van morir per causes relacionades amb el VIH.\nQuant de temps triga a aparèixer la sida a les persones infectades amb el VIH?\nEl període pot variar molt d'una persona a una altra. Si no es subministra tractament, la majoria dels infectats pel VIH presenten signes de malaltia al cap de 5 a 10 anys, encara que el període pot ser més breu. El temps que transcorre entre la infecció pel VIH i el diagnòstic de la sida pot variar entre 10 i 15 anys, de vegades més.\nEl tractament amb antiretrovirals pot fer més lenta l'evolució perquè evita la multiplicació del virus i, en conseqüència, disminueix la quantitat de virus present a la sang de l'individu infectat (l'anomenada 'càrrega vírica').\nQuina és la infecció oportunista que afecta amb més freqüència a les persones infectades amb el VIH i pot causar-los la mort?\nLa tuberculosi va matar 390.000 persones infectades pel VIH el 2014. A l'Àfrica, és la causa principal de mort de les persones infectades pel VIH; a escala mundial, és una de les causes principals en aquest grup.\nCom puc limitar el risc d'infectar-me amb el VIH per mitjà de les relacions sexuals?\nCada vegada que tingui relacions sexuals, utilitza correctament el condó masculí o femení. I sobretot cal abstenir-se de practicar les relacions sexuals amb penetració sense protecció. Si s'utilitza correctament en cada coit, el condó és un mètode d'eficàcia comprovada per prevenir la infecció del VIH en homes i dones.\nLa circumcisió masculina, evita la transmissió del VIH?\nLa circumcisió masculina redueix en un 60% el risc de transmissió sexual de les dones als homes. Des de 2007, l'OMS i ONUSIDA han recomanat la circumcisió mèdica voluntària com una estratègia suplementària important per prevenir la infecció pel VIH en llocs on aquesta té gran prevalença i la circumcisió masculina és poc freqüent. Catorze països de l'est i el sud d'Àfrica que reuneixen aquestes característiques han iniciat programes per ampliar la circumcisió masculina.\nLa circumcisió masculina per raons mèdiques és una intervenció que brinda protecció parcial per tota la vida contra les infeccions de transmissió sexual, especialment la causada pel VIH. Sempre s'ha de considerar com a part d'un conjunt complet de mesures preventives i mai ha de reemplaçar a altres mètodes coneguts, com l'ús del condó femení o masculí.\nEn quin estat es troba avui dia el tractament amb antiretrovirals?\nA mitjan 2015, 15,8 milions de persones rebien tractament amb antiretrovirals a nivell mundial. Fins al 2003, el cost elevat dels medicaments, les infraestructures sanitàries febles o insuficients i la falta de diners impedien l'ús ampli del tractament amb una combinació d'aquests medicaments en aquests països. En els últims anys, l'augment de la decisió política i del finançament ha propiciat una ampliació extraordinària de l'accés al tractament.\nHi ha cura per la infecció pel VIH?\nNo, no hi ha cura per la infecció del VIH. Però un bon tractament amb antiretrovirals seguit al peu de la lletra disminueix l'evolució de la infecció fins gairebé aturar-la. Cada vegada més persones infectades pel VIH, fins i tot en països poc desenvolupats, poden romandre en bones condicions. Actualment l'OMS recomana que totes les persones infectades pel VIH i aquelles que corren riscos considerables rebin tractament.


El cervell canvia la seva dinàmica global hores abans d’una crisi epilèptica - Notícies - IMIM Institut Hospital del Mar d'Investigacions Mèdiques\nNota enviada per la Universitat Pompeu Fabra (UPF)\nEl treball, liderat per l’investigador Adrià Tauste, investigador del Barcelonabeta Brain Center i realitzat en el CBC, ha estat publicat avui 6 d’abril a la revista PLoS Biology. La recerca es basa en l’anàlisi de 344 hores d’electroencefalogrames intracranials (iEEG) de 10 pacients amb epilèpsia resistent a la medicació durant el seu diagnòstic prequirúrgic amb elèctrodes profunds, fet a la Unitat d’Epilèpsia de l’Hospital del Mar. En aquest estudi, els registres exploren diferents àrees del cervell utilitzant entre 5 i 15 elèctrodes segons la hipòtesi clínica de cada pacient, la qual cosa proporciona una informació relativament global de l’activitat cerebral.\nImplantació d'electrodes profunds mitjançant la metodologia de SEEG (stereoelectroencefalografía)\nEls registres intracerebrals poden caracteritzar-se com la seqüència temporal d’“estats” d’una mateixa xarxa neuronal, que de forma recurrent presenta major o menor sincronització entre les seves àrees. En aquest context, l’estudi mostra que l’activitat abans de la primera crisi epilèptica enregistrada és un procés de dues etapes: una primera etapa (anomenada “crítica”), de diverses hores de duració, en què la freqüència dels estats de xarxa molt sincronitzats s’altera respecte al nivell fisiològic dels dies anteriors, i continua amb una segona etapa, d’una mitja hora de duració, en què l’activitat de les diferents àrees del cervell es dessincronitza fins a l’inici de la crisi epilèptica.\nA més, la investigació localitza la font d’aquestes alteracions globals en les zones operades d’aquells pacients que avui en dia estan lliure de crisis.\nCom afirma Adrià Tauste, primer autor del treball: “Entenem que aquest estudi contribueix a la visió, cada cop més acceptada, que l’epilèpsia és una malaltia que afecta el funcionament d’extenses xarxes neuronals”. I continua explicant Tauste, “l’estudi també proporciona nous ingredients per a la predicció i el control de les crisis epilèptiques.\nEn els darrers anys, els algoritmes de predicció han millorat els seus resultats, però encara no han assolit l’eficàcia necessària per al seu ús terapèutic. Amb aquest treball, apuntem a una nova família de biomarcadors basats en el iEEG que poden detectar la presencia d’una fase “crítica”, en què el pacient podria prendre mesures per a la prevenció o control de la seva imminent crisi amb més de mitja hora d’antelació”.\nEls resultats d'aquesta línia d'investigació obre noves perspectives clíniques per al tractament i la diagnosi d’aquesta malaltia. Com indica el doctor Rodrigo Rocamora, “els resultats obtinguts permeten de manera efectiva canviar el paradigma diagnòstic i terapèutic que s'ha tingut tradicionalment en epilèpsia. Si aconseguim detectar aquests canvis descrits per l’investigador Adrià Tauste mitjançant sistemes portàtils, podrem avançar en sistemes de predicció de crisi. A més, si enfoquem la diana terapèutica en formes de funcionament cerebral complex abans d'una crisi, podrem desenvolupar noves tecnologies de tractament mitjançant tècniques de modulació cerebral”.\nTreball de referència: Adrià Tauste Campo, Alessandro Principe, Miguel Ley, Rodrigo Rocamora, Gustavo Deco (2018), “Degenerate time-dependent network dynamics anticipate seizures in human epileptic brain”, PLoS Biology, 16(4): e2002580


El Suprem avala el dret de les prostitutes a crear un sindicat\nBarcelona. Dimecres, 2 de Juny 2021. 13:30\nLes prostitutes tenen dret a sindicar-se. Així ho ha determinat el Tribunal Suprem, que ha estimat el recurs del Sindicat Organització de Treballadores Sexuals (OTRAS) contra la sentència de l'Audiència Nacional que va anul·lar els seus estatuts. La sala social del Suprem anul·la la sentència de l'Audiència i, posant èmfasi en el fet que determinar la legalitat o no d'aquesta activitat és competència del poder legislatiu, assegura que les prostitutes "gaudeixen del dret fonamental a la llibertat sindical i tenen dret a sindicar-se". Això si, recorden que "dins de l'àmbit funcional dels estatuts no tenen cabuda les relacions laborals que tinguin per objecte la prostitució per compte d'altri".\nAixí, l'alt tribunal sosté que l'estatut d'un sindicat no pot incloure a aquelles dones que exerceixin la prostitució treballant per a tercers, és a dir per a proxenetes. La sentència completa de la sala social, que ha dictat la resolució en ple, desestima la demanda que van interposar en primer lloc la Comissió per a la Recerca de Maltractaments a Dones i la Plataforma 8-M de Sevilla, a les quals es va adherir la fiscalia.\nContracte de feina vàlid\nL'Audiència Nacional va argumentar que l'àmbit d'actuació d'un sindicat no podia incloure activitats que no poden ser objecte d'un contracte de feina vàlid, en aquest cas la prostitució per compte d'altri, ja que "suposaria donar caràcter laboral a una relació contractual amb objecte il·lícit i admetre que el proxenetisme és una activitat lícita". El Suprem, per contra, considera que cal limitar-se a analitzar els estatuts sense entrar en l'examen de la legalitat de l'activitat, que és una tasca que correspon al legislador.\nArgumenten els magistrats del Suprem que el debat sobre la legalitat, tolerància o penalització de la prostitució per compte d'altri és "aliè a aquest litigi" quan, a més, "la mateixa no apareix contemplada als estatuts" i recorda que, segons la legislació estatal, "un contracte de treball que tingui com a objecte la prostitució per compte d'altri, s'ha de reputar nul". En els pròxims dies el Suprem facilitarà el contingut íntegre de la sentència.\nCreat fa quatre anys\nLa creació del sindicat OTRAS va derivar l'agost del 2018 en una crisi dins del Ministeri de Treball, dirigit llavors per Magdalena Valerio, que es va mostrar contrària a la iniciativa i va comprometre's a revocar la formació del sindicat. Fins i tot es va pronunciar en contra el president espanyol Pedro Sánchez. La creació d'OTRAS va ser durament contestada des del feminisme. Hi va haver nombroses manifestacions i més de 350 feministes del món de la cultura, el dret i la universitat van signar un manifest demandant la il·legalització del sindicat.\nImatge principal, la seu del Tribunal Suprem / Efe\nAndorra Andorra prohibeix la publicitat de prostitució\nopen data Neix un observatori de dades per posar llum al negoci de la prostitució i el tràfic sexual El Nacional


Els valors del nostre ideari\nAutor: Toni Pulido (publicat a la revista Estris 195)\nEspai: Interior, que permeti treballar en petits grups i amb el gran grup\nDurada: 1h 30 min - 2 hores\nDinàmica adreçada a l’equip de monitors i monitores per conèixer i treballar l’ideari de centre.\nApropar-se a l’ideari del centre.\nConèixer els valors de l’ideari del centre.\nSensibilitzar sobre la importància de plantejar línies i/o accions educatives concretes per treballar valors concrets de l’ideri de centre.\nIdeari de centre (un per a cada monitor/a)\nTres feixos de targetes verdes, grogues i vermelles\nL’ideari marca la identitat del centre: conté els valors, l’ideal de persona i l’ideal de societat. Cal que el Projecte Educatiu de Centre (PEC) i les accions educatives concretes tractin d’apropar-nos a l’ideari. Per això, l’equip de monitors i monitores l’ha de conèixer i treballar-lo.\nEs reparteix a cada monitor/a un exemplar de l’ideari i cadascú el llegeix. Es divideix l’equip en tres grups, cadascun amb una feina. El primer identificarà els valors generals de l’ideari; el segon, els trets característics de l’ideal de persona, i el tercer, els trets de l’ideal de societat.\nCada grup disposarà d’un feix de targetes verdes, grogues i vermelles. A les verdes escriuran els valors/trets de persona ideal o trets de societat ideal (cada grup, segons la seva feina) que sí s’estan treballant al centre. A les grogues, els aspectes que s’estan treballant una mica i a les vermelles aquells que s’estan treballant molt poc. Cada grup posarà en comú les seves troballes.\nEs penjarà a una paret un mural amb tres columnes, una per a cada color, per enganxar-hi les targetes. Triarem almenys tres aspectes de la columna vermella que volem treballar més. Per a una altra activitat quedarà definir les línies concretes per incorporar al PEC i les accions educatives concretes per treballar els aspectes de l’ideari triats.\nEls monitors i monitores valoraran la utilitat de la dinàmica i l’estat del centre en relació a l’ideari.


Procés de matriculació curs 2020-2021 — ETSAB Escola Tècnica Superior d'Arquitectura de Barcelona — UPC. Universitat Politècnica de Catalunya\nPreus, beques i formes de pagament\nSou a: Inici / Estudis / MBArch / Matrícula\nProcés de matriculació curs 2020-2021\nDes d’e-secretaria podràs actualitzar les teves dades personals, introduir les dades bancàries i imprimir l’ordre de pagament que has de pujar al sistema si vols domiciliar i/o fraccionar el pagament, consultar l'ordre de matrícula i formalitzar-la .\nRecorda que per poder optar a domiciliar o fraccionar la matrícula cal que hagis pujat a e-secretaria l'ordre SEPA degudament signada (de forma manuscrita o electrònicament) per l'estudiant i el titular del compte, si és una persona diferent (és necessari tenir un compte bancari obert en un país de la Unió Europea). Si l'ordre SEPA no és introduïda i validada per la Secretaria de l'ETSAB només podràs abonar el preu de la matrícula en un únic termini, mitjançant tarja de crèdit o dèbit o directament en efectiu a una entitat bancària autoritzada.\nSi compleixes els requisits (nacionalitat o residència, acadèmics i econòmics) i vols optar a la beca Equitat o del Ministeri, has de fer el tràmit MATRC abans de la matrícula. Si compleixes les condicions i indiques que vols demanar beca a e-secretaria , el preu de la matrícula es calcularà automàticament. No oblidis que caldrà també que formalitzis les sol·licituds de la beca del Ministeri i de l'AGAUR. Si en el moment de la matrícula vols optar a beca però encara no has rebut la resolució del tràmit MATRC , és important que segueixis aquestes instruccions.\nPer ampliar informació sobre el preu dels estudis, els descomptes aplicables i les opcions de pagament de la matrícula pots accedir a la plana web del Servei de Gestió Acadèmica de la UPC .\nA partir del mes de juliol podràs consultar tota la informació actualitzada del curs 2020-21 (horaris, calendari, exàmens, guies d'estudi...).\nRecorda que també pots accedir a la resta de les normatives de matrícula, avaluació i permanència vigents. Aquesta informació et resultarà molt útil al llarg dels estudis.\nInforma't de la documentació que cal lliurar al següent apartat\nDocumentació que cal lliurar -->


Pau i Solidaritat per a tots els immigrants\nAvui a Catalunya més de 200.000 persones viuen en una situació irregular.\nAvui a Catalunya més de 200.000 persones viuen en una situació irregular. Una situació determinada, resultant de la política destrangeria del govern anterior, demostració duna manca de voluntat política per resoldre el tema de la immigració i per crear els mecanismes administratius per a dur a terme la regularització daquestes persones.\nSón prou conegudes les causes que motiven el flux migratori. Després que l'ambició del primer món hagi escanyat la seva economia, els immigrants cerquen millors oportunitats. Són molts els països pobres que han fet de l'emigració i dels diners que envien les persones immigrants la major si no lúnica font dingressos i un dels principals motors de la seva economia.\nAssolir un permís de treball és la condició per a la seva regularització i shan de trobar fórmules per a aconseguir-ho. Les dones són especialment les més perjudicades, abocades a leconomia submergida del sector domèstic i sense cap contracte, o bé com a treballadores sexuals controlades per màfies\nNo es pot denegar sistemàticament a cap persona que visqui al nostre país el seu dret a treballar i guanyar-se la vida lícitament, a poder assolir la ciutadania.\nCCOO, com a sindicat i organització solidària, -el CITE (Centre d'Informació de Treballadors Estrangers) en el si del sindicat n'és una referència per a molts immigrants-, entenem que la dinàmica de pressió, negociació i pacte institucional ha de permetre arribar a solucions vàlides per a tots els col·lectius afectats.\nÉs deure i responsabilitat de les administracions donar respostes ràpides que permetin assolir una vida digna a totes i tots els treballadors immigrants, la Declaració del Drets Humans així ho reclama.\nGRUP PAU I SOLIDARITAT COMFIA-CCOO Catalunya


Si dubto és que sóc, si penso és que sóc: Fa cent anys va nèixer Màrius Torres\nPublicat per Elfreelang a 10:40\nCarme Rosanas 30 d’agost de 2010, a les 10:51\nT'ENLLAÇO TAMBÉ, ELVIRA! GRÀCIES PER SER-HI!\nsànset i utnoa 30 d’agost de 2010, a les 10:53\nM'agrada la vostra iniciativa!\nLa llàstima és que haguem de fer homenatges per recordar-lo. A ell com a tants d'altres, que molts només els saben si fa 50 o 100 anys que van néixer o que van morir.\nMcAbeu 30 d’agost de 2010, a les 11:46\nEn SÀNSET segurament té raó però una bona colla de blogs ens hi hem afegit avui, almenys això serveix per recordar-lo. ;-)\nBon homentage ELVIRA, la pàgina web que enllaces està molt bé.\nVíctor Pàmies i Riudor 30 d’agost de 2010, a les 13:32\nGràcies per la participació, Elvira. I per l'enllaç a la pàgina de la Paeria.\nMolta informació, però no diuen res de tots aquests blogaires que avui ens hem afegit a l'homenatge. A veure si a toro passat... :-)\nAda 30 d’agost de 2010, a les 15:11\nMolt bon homenatge, Elvira, has escollit un poema preciós!\nonatge 30 d’agost de 2010, a les 15:30\nElvira FR una bona aportació la teva... a l'homenatge a Màrius Torres.\n"Com més dur serà el braç i més potent el puny, els àgils projectils arribaran més lluny i serà més daurat el vi de la victòria. "\nAnna Tarambana 30 d’agost de 2010, a les 16:39\nOstres, m'agrada molt aquest poema, trobo que té molta froça!\nkweilan 30 d’agost de 2010, a les 16:58\nPreciós, Elvira, com tots els seus.\nnovesflors 30 d’agost de 2010, a les 17:13\nA diferència d'altres blogs, entre ells el meu, has triat un poema gens malenconiós, diferent, que transmet força. Bona tria.\nA.C. 30 d’agost de 2010, a les 20:14\nA molts blogs no sé si deixar comentari o no... em fa mitja vergonya no haver participat, però és que si no coneixes pràcticament res (ja sé que quedo fatal dient això) de l'obra d'un escriptor pots fer dues coses, o documentar-te una mica -com ja he fet altres vegades en que em passava el mateix- o, dir-ho clarament i anar llegint els posts dels que hi enteneu més per aprendre'n :-)\nEn ple més d'agost la meva reserva d'energia és tan poqueta que m'he estimat més ser sincera i, aquesta vegada, ser tan sols espectadora :-)\nPerò no vull marxar sense dir que trobo preciós el poema que has triat... aquesta imatge de l'arc, dels versos, de l'esperit que impulsa... ho he trobat preciós :-)\nCèlia 30 d’agost de 2010, a les 20:22\nEn som uns quants, oi? Així l'anem coneixent tots una mica millor! Has fet una tria poètica, com bé han dit, té molt força!\nBegonya Mezquita 30 d’agost de 2010, a les 20:56\nBon poema! Salut i visca la coincidència!\nElfreelang 30 d’agost de 2010, a les 22:09\nCarme gràcies a tu per l'empenta i la bona idea!\nSànset En Torres té la sort d'haver deixat obra seva i per això el recordem avui!\nVíctor jo crec que potser si que algú se n'adonarà de l'homenatge blocaire!\nonatge una abraçada des del dubte fin els far!\nGràcies Anna Tarambana !\nnovesflors he triat precisament aquest per l'energia de l'arc i perquè potser no és tan conegut...gràcies!\nAssumpta ser sincera no ha estat mai motiu de vergonya....ara has conegut alguna coseta d'aquest gran poeta....gràcies per ser com ets!\nSí Cèlia més que uns quants ja diria que molts en el nostre homenatge!\nCoincidència curiosa oi Begonya Mezquita! el mateix poema!\nA.C. 30 d’agost de 2010, a les 22:27\nI tot el que conec m'agrada!! ;-))\nPuigmalet 31 d’agost de 2010, a les 12:22\nA en Joan Sales li devem gran part d'aquest homenatge, realment.\nElfreelang 31 d’agost de 2010, a les 12:57\nDe nou gràcies Assumpta; cert Puigmalet i al logo de la Carme i la feina del Pàmies...gràcies!


Arxiu Històric Diocesà - Tot Alguer - Tutto Alghero\nArea interesse: Biblioteques\nL’Arxiu històric diocesà de l’Alguer se troba al Palau del Bisbe. L’edifici, originàriament casa privada, era estat comprat a la fi del XVI sècul del bisbe Andrea Bacallar que l’havia transformat en bisbat. U dels primers documents que atesta la institució de l’Arxiu diocesà de l’Alguer és lo Sínode diocesà celebrat a la Catedral entre el 1567 i el 1570. Varies són estades les reestructuracions realitzades al fi de garantir una millor conservació i oportuna utilització de la documentació, últims los treballs fets del 1995 al 2002, any de la inauguració de les noves sales.\nTres els ambients presents: el primer, intitulat al canònic arxivista Antonio Michele Urgias, aculli la biblioteca moderna i els computers. La segona sala, dedicada al bisbe Andrea Bacallar és enllestida per acollir arxivistes i estudents però conserva també documentació arxivística i bibliogràfica així com la tercera que és intitulada al bisbe Pietro Frago.\nLa documentació present és dividida en varies col·leccions: la col·lecció de la Cúria diocesana (XVI-XX), la col·lecció del tribunal eclesiàstic (XVI-XX sec.) i la recollida del capítol de la Catedral (XV-XX sec.). A aquestes se uneixen altres col·leccions menors i privades. Se troben documents redactats en varies llengües com, el català ( a partir del XIV sècul), el castellà, el sard i l’italià introduït entre la fi del XVIII i l’inici del XIX després de la dominació Sabaudia. Segurament però la llengua més emprada, en la documentació present del XVI al XX sècul, és el llatí.


Com era Katy Perry de petita? - Música\nCom era Katy Perry de petita?\nGetty Images Per Carmen Ribecca /18 de maig de 2017 11: 24h EDT\nKaty Perry és una de les grans estrelles pop del planeta. Ha passat setmanes a la part superior dels gràfics, va vendre gires a tot el món i va convertir la seva imatge en una marca polifacètica. També va interpretar el paper del somni d'un nen dels anys 80 com a Smurfette Els Barrufets i fins i tot va aconseguir que Russell Brand es quedés casada durant més de 10 segons. Hi ha alguna cosa que no pugui fer? I d’on va sorgir aquesta dona meravellosa? Responem a aquesta pregunta aquí mateix fent una ullada als seus primers anys, des del naixement fins a 'Vaig besar a una noia'. A continuació, es va dir com era Katy Perry de petita.\nKaty Perry va néixer el 25 d'octubre de 1984 a Santa Bàrbara de predicadors pentecostals, Keith i Mary Hudson. El seu nom de naixement és Katheryn Elizabeth Hudson, i té una germana gran, Angela i un germà petit David. Tot i que la seva família va viatjar molt a causa de la feina dels seus pares com a 'ministres viatgers', finalment es van establir al refugi de Califòrnia. Perry, que ara es troba a Los Angeles, va descriure la seva ciutat natal Vogue tan 'pintoresc i bonic, és com la riviera francesa sense la molèstia'. Fins i tot va tornar a la ciutat el 2015 per fer una pausa de sis mesos després de la seva gira Prismatic World, de manera que pogués escapar de la fama de la seva 'bombolla i santuari'.\nVa viure un temps a Arizona\nEn arribar a Glendale, AZ pel seu Super Bowl XLIX Halftime Show, Perry va revelar-lo Arizona Central que vivia a l’estat de petita. 'Vaig anar a l'Escola Cristiana Paradise Valley a la llar d'infants i primer grau', va dir el cantant 'Roar', que va afegir: 'Així sí, tinc molts records allà. Recordo que sempre va ser tan calorós. Però també vaig viure al llac Havasu. La vida a la carretera combinada amb l’ocupació dels seus pares com a intèrprets –adjudicats, un tipus d’interpretació molt diferent del que finalment faria Perry– devien ser formatius per a Perry, que no va esperar gaire a començar la seva història.\nVa començar a cantar als mercats de pagès\nEn una Pedra rodant Entrevista, la germana gran de Perry, Angela, va dir: 'Katy és un nen mitjà, de manera que sempre va intentar destacar. Tota la nostra família és així, en certa manera. Ens encanta entretenir la gent, fer espectacle ”. De fet, va ser Angela qui va començar a gravar música (una demostració de gospel) que va despertar la curiositat i la gelosia de Katy, que la va impulsar a portar el seu 'regal' de la cançó al públic als 9 anys. Així, Katy va començar a cantar per donacions als mercats de pagès, alhora que canalitzaven la proselitització dels seus pares. 'Si no viviu la vostra vida per Crist, només ho diré, la vida és força buida i, potser, no hi pot haver cap raó per viure-hi', va dir a una multitud el predicador de la pinta. una antiga pel·lícula de casa amb la qual també compartia Pedra rodant . Però realment era la punta de l’iceberg quan es tractava de la seva educació religiosa.\nLa seva llar era molt religiosa\nPerry va descriure la seva infantesa a Vogue dient: 'Però la meva casa era església el diumenge al matí, l'església el diumenge a la nit, l'església el dimecres al vespre; no celebreu Halloween; Jesús et regala els regals de Nadal; veiem Bill O'Reilly a la televisió. Aquesta va ser tota la meva infantesa, joventut i adolescència. Va dir que cèlebrement no se li permetia utilitzar el terme 'ous diabòlics', mirar res sobre una qualificació PG ni escoltar música secular. 'Les úniques coses que se'm va permetre escoltar eren les bandes sonores de Sister Act 1 i 2', va dir en alguna ocasió AQUELL .\nI en realitat és fins i tot més estrany que això. Perry també va dir Pedra rodant que tota la seva família parli en llengües. De fet, parlar en llengua és bàsicament l’obra central del ministeri dels seus pares, ja que el seu pare ho faria davant del seu ramat mentre la seva mare l’interpretava en anglès. Tot i que Perry, evidentment, ha posat en relleu la seva conservació en transformar-se en una sensació de fluidesa sexualment pop, d’alguna manera va trobar la manera de mantenir una relació amb els seus pares estrictes. “No hi ha cap judici. No estan d'acord necessàriament amb tot el que faig, però no estic d'acord amb tot el que fan. Estan en pau; preguen per mi és el que fan ', va dir Perry Marie Claire .\nEl seu pare està d’acord amb aquest sentiment, fins i tot trobant una manera, encara que semblant oportunista, de connectar la fama de la seva filla al ministeri. En parlar Gent , va dir, 'El que ha tingut lloc a la vida de la meva filla ha obert moltes oportunitats per entrar i estar amb gent vigilada i protegida. Els agrada perquè som genials. No estem amenaçant. ' Aquesta sorprenent obertura cap a la decididament trajectòria de Perry revela una pista important sobre com fins i tot es va iniciar en la indústria musical.\nSempre ha estat una fashionista\nUna part del personatge del pop de Perry és la seva capacitat per canviar d'aspecte. Els seus cabells han estat de tots els colors, des del rosa de la bombolla fins al blau elèctric, i el seu sentit de la moda va anar des de pin-up clàssic fins a avantguarda. Aquest estil únic d’estil va començar ben aviat, al sisè grau, per ser exacte, quan va convèncer els seus pares perquè li adquirissin una “falsa capa de pell de lleopard” de 175 dòlars d’època per a Nadal. Perry va descriure Vogue com la bata confirmava les seves sospites que era fashionista molt per davant dels seus companys. 'Tots els nens es van burlar de mi, però sabia que estava fent alguna cosa bé quan les mares calentes van venir a mi a l'escola i estaven com:' On vas aconseguir aquest abric, caramella? ' Els pares també fomenten les mateixes sospites sobre la seva filla de la princesa pop en gerència? Semblaria que sí.\nVa començar la seva carrera musical a Nashville amb 13 anys\nMalgrat les seves visions conservadores, Keith i Mary Hudson aparentment no tenien cap satisfacció per la seva filla al sector de l'entreteniment. Mary fins i tot va acompanyar Katy en viatges a Nashville, a partir dels 13 anys, per gravar el seu primer àlbum. L’àlbum, es diu Katy Hudson , no es va llançar fins als 17 anys, i tot i que finalment va ser un fracàs (l'etiqueta que es trobava plegada), va obrir els ulls de Katy a la possibilitat d'una carrera en música. Katy va comparar la seva experiència a Nashville amb la història de Alicia al país de les meravelles , dient L’escocès que la seva època a la ciutat rica en música va obrir els ulls a 'un altre món que existia més enllà' de la seva estricta educació religiosa.\nMike sugar porta les dents de Thompson\nAls 15 anys, va deixar l'escola per dedicar-se a la música a temps complet. Va ser també en aquesta època que ella va començar a inspirar-se en la música principal, que eren els seus amics contrabandiava a casa seva per ella , particularment la cançó 'Killer Queen' de Queen. Perry no només va encantar la música, sinó que va admetre que va modelar el seu personatge pop després del personatge representat en la clàssica jam rock, fins i tot nomenar-ne una fragància anys després, segons WWD . I després de descobrir la seva glamur interior, no va trigar gaire a traslladar-se a l'epicentre d'entreteniment, Hollywood.\nEs va mudar a Los Angeles amb 17 anys\nAbans que legalment pogués votar o fumar cigarrets (no és que una bona jove cristiana faria alguna cosa així), Perry es va traslladar a Los Angeles amb el suport del veterà productor Glen Ballard. Junts, ell i Perry van fer un àlbum que no es va publicar mai, perquè segons diu Perry, 'no sonava prou com Avril Lavigne', segons GQ . Durant aquest període, Perry va escriure males revisions, va acumular tones de deutes i va tornar a obrir dos cotxes. Fins i tot va aterrar tracta de tres segells discogràfics diferents , només s’ha de deixar caure abans d’avançar mai. 'Va ser súper descoratjador. Vaig estar tan a prop dels registres que portaria una còpia d’ell i de l’obra d’art i la mostraria als meus amics i diria: ‘Es pot creure? Finalment està passant! ' I dues setmanes més tard, vaig rebre la trucada que no passava ”, va dir Perry L’escocès . Després de set anys i un tracte amb Capitol Records que finalment la va combinar amb la justa combinació de fabricants deèxits, la carrera de Perry finalment va assolir els seus avenços.\nEl seu primer single com Katy Perry va ser 'Ur So Gay'\nTothom creu que el single de Katy Perry va ser 'I Kissed A Girl' i definitivament ho va ser. Però aquell mateix any, Perry va llançar 'Ur So Gay', un tema amb un títol intencionalment controvertit que va descriure Prefix com 'per als meus bloggers d'Internet, així que no vaig a sortir del lloc'. Es tractava d'una pista promocional destinada a donar 'una introducció i un bagatge' sobre el que tenia a la botiga el nou artista pop reinventat conegut com Katy Perry. Anava a ser intel·ligent, sense embuts sobre els estereotips de gènere i sexe i, sobretot, buscava una esquitxada. Tot i que va dir que la cançó estava escrita sobre un ex que tenia 'qüestions específiques', com 'usar guyliner i fer fotos d'emo a ell mateix al mirall del bany', sens dubte hi havia alguna cosa més com ho demostra la seva lletra inicial: 'Espero. et penges amb el mocador de H&M / Mentre j ** rei, escoltant Mozart. ' Es tracta d’una partida tan clara com es podia fer de les seves arrels de gospel, així com una trepitjada del seu camí per convertir-se en la icona del pop de cantant i compositora que és avui.\nsexualitat shay mitchell\ndrogues de campana Drake\nHalsey patrimoni net\nquants anys té will smith 2013\ncasa murphy bretanya