Handbol by Marc Robert 1657 views\n3. Introducció L’handbol és un esport de conjunt practicat amb les mans entre dos equips. L'objectiu és introduir la pilota a la porteria contrària i evitar que l'introdueixin a la porteria del teu equip. Per aconseguir-ho s'utilitzen passades i, en general, jugades, que acaben amb un llançament. L’handbol de set és el que es juga habitualment en l'actualitat, i és esport olímpic des de l'any 1972. Juguen a cada equip sis jugadors de camp i un porter. Se sol practicar en un pavelló tancat i es caracteritza pel joc ràpid i l'elevat nombre de gols que es marquen (normalment més de 20 gols cada equip). L'espai de l'àrea està reservat per al porter. Cap jugador de camp hi pot entrar de forma intencionada o per obtenir avantatge. També existeix una modalitat d'handbol d'onze, que va ser un esport olímpic de demostració l'any 1952, però no és gaire popular en l'actualitat. L’handbol un esport força popular als Països Catalans. Existeixen molts clubs que el practiquen i en una densitat major que la a resta del sud d'Europa. Logotip de l’handbol 3\n4. Història Antiguitat Harpastum, el handbol practicat pels romans. Mosaic a la Vil·la romana del Casale. Per establir els orígens de el handbol, els investigadors tracten de buscar semblances i punts de contacte amb els jocs propis dels grecs i dels romans. Ningú no dubta, però, que l'agilitat de l'ésser humà amb les seves mans hagués pogut fer que s'utilitzessin en jocs ja en les primeres civilitzacions. Hi ha acord general que el handbol, tal i com s'entén actualment, és un esport realment molt jove, del primer quart del segle XX. En tot cas, també és cert que a l'Antiga Grècia existí el "joc d'urània". En aquest joc s'utilitzava una pilota de la mida d'una poma, que s'havia de mantenir a l'aire sense que caigués. En un dels llibres fonamentals de la literatura clàssica, l'Odissea, Homer parla d'aquest joc i explica com dos dels seus protagonistes llançaven la pilota a l'aire cap als núvols i l'agafaven saltant, abans que els seus peus tornessin a tocar el terra. Algunes escenes d'aquest tipus de diversió foren trobades a la muralla d'Atenes el 1926. Segles XIX i XX Els orígens moderns del handbol data de finals del segle XIX, quan es feia servir com a complement per a entrenar i preparar a gimnastes. El 1892, un professor de E.F., Konrad Koch, va crear el Raffballspied, amb característiques molt semblants a l'actual handbol. En aquell temps, a Txecoslovàquia es practicava en els col·legis un joc en que cada equip estava format per set jugadors. Es deia Hazena i el seu primer reglament va aparèixer el 1905. Holger Nielsen, el 1898 va introduir un joc nou amb una pilota petita al que se li va posar el nom de Handbol. Es tractava de marcar gols en una porteria manejant la pilota amb les mans. El que es considera pare del handbol es Max Heiser però li va donar el nom de Torball. A la primera part del segle XX, l'handbol fou jugat a l'estil d'onze contra onze, que es practicava a l'aire lliure als camps de futbol i, de fet, aquesta versió encara la practiquen veterans a països com Àustria i Alemanya. 4\n5. A mesura que la popularitat del handbol puja a tota Europa, en el nord comencen a estudiar-se noves modificacions, per afrontar el clima fred. La necessitat de practicar el handbol a l'interior es va fer evident. En la nova modalitat interior, el joc es va fer més ràpid i vistós, i això va ajudar a que la resta d'Europa comencés a practicar-lo. El 1954 la IHF organitza el primer Campionat del Món Masculí, i Suècia n'és l'equip guanyador. Tres anys més tard Txecoslovàquia guanyà el primer Campionat del Món Femení. Els països escandinaus, Alemanya i la Unió Soviètica foren les potències del món de handbol. Això ha anat canviant la darrera dècada, ja que la popularitat d'aquest esport ha augmentat als països del sud i de l'Europa Occidental, així com al llunyà Orient. El handbol interior i al aire lliure tingueren la mateixa popularitat fins a finals de la dècada del 1960. El 1965, el Comitè Olímpic Internacional aprovà la modalitat d'interior perquè es practiqués als Jocs Olímpics i amb el nom de handbol, que ara es refereix exclusivament a l'handbol de 7. La primera participació en categoria masculina fou als Jocs Olímpics d'estiu de 1972 i en la categoria femenina als Jocs Olímpics d'estiu de 1976. L’handbol a Catalunya Les primeres notícies sobre la pràctica de l'handbol a Catalunya són del 1928 on era practicat pel Regiment Alcàntara a Barcelona. L'any 1932 el FC Barcelona creà una secció d'handbol per primer cop, tot i que acabà desapareixent. No fou fins el final de la guerra civil que aquest esport començà a prendre volada a Catalunya. Inicialment fou un esport plenament lligat als estaments militars i durant els primers anys del franquisme fou l'esport per excel·lència del règim feixista. El 1944 s'organitza el primer "autèntic" campionat d'Espanya (el primer havia estat el 1942). Poc a poc, el món de l'handbol comença a transformar-se, començant a deixar de banda el caire militar. També s'incorpora el GEiEG, així com Espanya Industrial, CF Badalona, Provençals-Poblet, F.J. Sant Feliu, CN Terrassa, CD Manresa, UE Sants, UA Sant Gervasi o l'Arrahona de Sabadell, entre d'altres. Inicialment l'handbol es disputava en la modalitat d'handbol a onze. Catalunya adquirí una total hegemonia en aquesta modalitat a l'estat. Aquesta modalitat desapareixerà a final de l'any 1959. A partir del 1952 comença a introduir-se l'handbol a set, que es disputa en pavellons esportius tancats, en lloc de a l'aire lliure. L'handbol català segueix al capdamunt de l'estat amb els triomfs a la lliga espanyola del Sabadell el 1955 i el BM Granollers els anys 1956, 1957, 1958, 1959. Les dècades del 60 i 70 el gran dominador de l'handbol estatal fou el BM Granollers. Els darrers anys de la dècada dels 70 agafà aquest domini el Calpisa d'Alacant amb quatre triomfs consecutius. També destacaren el CE Sabadell i el Picadero JC, aquest darrer especialment en categoria femenina. A nivell internacional el Granollers guanyà l'any 1976 el primer títol europeu de l'handbol català. El relleu, però, l'agafarà el FC Barcelona, que als anys 80 es converteix en el millor club d'Espanya i als 90 d'Europa. A més de multitud de títols estatals, a nivell internacional el club guanyarà la Recopa europea els anys 1984, 1985, 1986, 1994 i 1995. El Granollers, per la seva banda, guanya la Copa EHF els anys 1995 i 1996. 5\n6. L'any 1991 el Barça guanyà per primer cop la Copa d'Europa. És l'inici d'un gran equip que entre el 1996 i el 2000 es proclamà campió europeu cinc anys de forma consecutiva, dirigit a la banqueta per Valero Rivera i amb jugadors a la pista com David Barrufet, Mateo Garralda, Enric Masip, Iñaki Urdangarín o Andrei Xepkin. Cal esmentar que l'any 1996, Barcelona i Granollers disputaren la final de la Supercopa d'Europa amb victòria blau i grana per 27 a 24. On es juga Camp de joc: Dimensions d'una pista d'handbol. El terreny de joc és un rectangle de 40 metres de llarg per 20 d'ample, dividit en dues meitats quadrades on podem trobar-hi una àrea de porteria a cadascuna. 6\n7. La porteria està situada al centre de cada línia exterior de porteria. Va fortament subjectada al terra o a la paret que tingui darrere per seguretat. Mesura 2 m d'altura per 3 m d'ample, pintada a dos colors amb franges de 20 cm. L'amplada dels pals és de 8 cm, la mateixa amplada que la línia de gol. Aquesta porteria es troba en una àrea traçada a partir de dos quarts de cercle amb centre a cadascun dels pals i un radi de 6 metres, units per una línia paral·lela a la línia de gol. Totes les línies del camp formen part de la superfície que limiten i mesuren 5 cm d'ample excepte en el cas esmentat de la línia de gol. La línia de cop franc és una línia discontínua; es marca 3 metres més enllà de la línia de l'àrea. Tan els segments de la línia com els espais entre ells mesuren 15 cm. La línia de 7 metres és d'un metre de llarg i està pintada directament davant la porteria. És paral·lela a la línia de gol i se'n situa a una distància de 7 m. La línia de limitació del porter (utilitzada només en els penals) és de 15 cm de longitud i es traça directament davant la porteria i se'n situa a una distància de 4 metres. La línia de canvis (un segment de la línia lateral) per cada equip va des de la línia central fins a un punt que se'n allunya 4,5 metres. Aquest punt final de la línia de canvi està delimitat per una línia que és paral·lela a la línia central, i sobresurt 15 cm cap endins i cap a fora del camp. Pilota Es juga amb una pilota de cuir o de material sintètic. S'utilitzen 3 mides: Pilota d'handbol. Tipus Categoria Diàmetre (en cm) Pes (en grams) I Juvenil-Sènior (+16 anys) 58-60 425-475 II Dones majors de 14 anys i homes entre 12 i 16 anys 54-56 325-375 III Homes de 8 a 12 anys i dones de 8 a 14 anys 50-52 290-330 La mida i el pes de les pilotes de mini-handbol (per nens menors de 8 anys) no estan fixades al reglament de l'IHF. La mida no oficial de la pilota és de 48 cm. Sovint, la pilota s'impregna amb resina sintètica. Això ajuda a agafar la pilota amb una mà i així disminuir el risc de què la pilota rellisqui. Ara bé, la pilota queda bruta i el terra pot quedar enganxifós. 7\n8. Com es juga Regles bàsiques i estil de joc Les regles de l'handbol d'onze s'estandarditzaren el 1926 i foren la base per reglamentar l'handbol de set. Aquestes regles solen ser modificades intentant millorar-les cada quatre anys, l'any olímpic. L'handbol es juga amb una pilota esfèrica i els únics jugadors que la poden tocar amb els peus són els porters. Es pot avançar amb la pilota a les mans fins a un màxim de tres passes. A partir d'aquest moment el jugador disposa de 3 segons per a llançar, passar la pilota o botar. Si es bota la pilota, només amb una mà per cada bot, es pot continuar en moviment fins que es deixi de botar. A partir d'aquest moment es poden donar altres tres passes i obligatòriament s'ha de llançar o passar abans de vuit segons, ja que no està permès a un jugador botar de nou la pilota sense que aquesta toqui un altre jugador o la porteria. En un atac típic, els jugadors porten la pilota fins la línia de 9 metres mitjançant les passades als companys i el bot de la pilota, i aleshores intenten batre al porter. Els defensors intenten recuperar el control de la pilota interceptant les passades o blocant els tirs amb els braços i les mans; tot i així, i a diferència d'altres esports, el contacte físic entre jugadors és molt continuat. El joc a l'handbol flueix lliurement, parant-se només quan la pilota surt del terreny de joc o quan l'àrbitre decideix que s'ha de parar. Després de cada pausa, es reinicia el joc amb una jugada específica. Si l'equip atacant no demostra una actitud ofensiva, se li xiularà 'joc passiu' i se li donarà la pilota a l'equip que defensava. No hi ha un temps definit per a xiular 'joc passiu' així que sol haver-hi controvèrsia ja que el criteri arbitral, en aquest cas, fa molt. A diferència d'altres esports, a l'handbol les regles especifiquen la posició de cada jugador. S'identifiquen 4 categories principals: els extrems, que tenen com a funció obrir la defensa al màxim; els laterals i centrals, que s'encarreguen de defensar la zona central de l'àrea i de pujar la pilota als atacs; i els pivots que tenen com a objectiu defensar el pivot contrari i en atac obrir espais a la zona central de la defensa. Aquests són els jugadors de camp, per diferenciar-los del porter. A la vegada, algunes d'aquestes posicions se subdivideixen en els costats del camp en què juguen. Així, per exemple poden existir laterals drets o esquerres i extrems drets o esquerres. Encara que els jugadors acostumen a mantenir-se durant la majoria de l'estona en una posició, hi ha poques restriccions respecte del seu moviment en el camp. Posicions dels jugadors Porter El porter d'handbol és l'únic jugador, que dins l'àrea de 6 metres, pot fer les passes que ell vulgui amb la pilota a les mans, sense necessitat de botar-la. També és l'únic que pot tocar la pilota amb les cames, encara que només per parar llançaments. No pot xutar-la ni fer passades amb les cames o els peus. Fora de l'àrea segueix les mateixes regles que la resta de jugadors. Normalment vesteixen coquillera (protecció per l'entrecuix) i pantalons i jersei de mànigues llargues, per protegir-se dels llançaments. 8\n9. Extrem Els extrems se situen al costat exterior dels laterals. Solen ser jugadors ràpids, àgils, lleugers i amb gran capacitat per saltar. Aprofiten al màxim l'amplada del camp per obrir les defenses i crear forats. Comencen les jugades d'atac estàtic des de la seva posició. Poden convertir-se en una font constant de gols quan es juga contra defenses obertes (com el 3-2-1). Lateral Els laterals se situen al costat exterior del central. Solen ser jugadors alts i corpulents amb un llançament potent. S'utilitzen per trencar defenses tancades amb llançaments des de 9 metres. Donen força joc i solen fer assistències als extrems i als pivots. Central El central és l'eix de l'equip. Ell mana en atac i defensa: marca les jugades, col·loca als jugadors i indica on s'han de començar els atacs estàtics. A més, sol tenir una gran capacitat tàctica, tècnica i és ràpid de reflexos. Pivot El pivot és l'encarregat d'internar-se en la muralla defensiva i obrir forats allà on sigui possible. Són jugadors robustos, que van bé en el cos a cos. Els seus bloquejos poden deixar via lliure als laterals, però també es converteixen en golejadors quan reben una bona passada i es giren amb velocitat cap a la porteria. Formació L'esquema dels jugadors al terreny de joc s'anomena la formació, i és, com la tàctica, treball de l'entrenador. Les formacions més utilitzades en defensa són el 6-0, quan tots els jugadors es concentren entre les línies de 6 i 9 metres per formar un mur defensiu; el 5-1, quan un dels jugadors, que s'anomena avançat, passa la línia de 9 metres per marcar al central i tractar d'interceptar passades, mentre que els altres jugadors formen una línia de cinc per darrere seu; i el menys comú 4-2 quan dos defensors s'avancen. Els equips més ràpids també utilitzen la formació 3-3, també coneguda com a 3-2-1, que sembla més una defensa individual. Les formacions varien molt d'un país a un altre i reflecteixen l'estil de joc propi. La 6-0 es coneix com a "defensa dura", i les altres formacions es coneixen com a "defensa ofensiva". La formació més utilitzada en atac es denominada 3-3 o 1-5, on els extrems i el pivot juguen més enganxats a la defensa, i el central i els dos laterals juguen més exteriors. Un altre 9\n10. tipus menys utilitzat es la 2-4, que vol dir que es juga amb dos pivots incrustats a la defensa rival, i els altres 4 jugadors estan en una posició mes externa. Gestos tècnics. Finta: dribbling que serveix per deixar enrere el contrari. Tir: acció per intentar realitzar un gol. Bot: acció necessària per poder avançar. Pase: es pot realitzar de qualsevol manera. Desplaçament: són els canvis de lloc que realitza un jugador. Començament del partit, duració i resultat Abans de començar el partit, els 2 equips han de firmar la fitxa de jugadors, declarant així estar en condicions legals de poder jugar el partit. Es fa una entrada comuna, des de la meitat del camps fins al centre, cada equip a un costat de la línia central, i així es presenten al públic. Se saluden els jugadors, als àrbitres i es fa el sorteig que consisteix en escollir a l'atzar una mà de l'àrbitre on hi ha una moneda o el seu xiulet. El guanyador pot escollir entre fer la sacada inicial o demanar la porteria que desitja defensar a la primera part. Els jugadors es posicionen, l'àrbitre fa una senya a la taula de control per centrar l'atenció i així es pot donar l'ordre d'iniciar el partit. En aquest esport guanya el partit aquell equip que aconsegueix marcar més gols en el temps estipulat segons les categories, uns 30 minuts per part en la categoria sènior. També pot donar-se el cas que els dos equips marquin la mateixa quantitat de gols, llavors hi haurà un empat. 10\n11. Cada part l'entrenador té dret a demanar un minut de temps mort, i aquest s'assignarà quan l'equip que el demana tingui la possessió de la pilota. La pausa de la mitja part dura aproximadament un quart d'hora. En algunes competicions no es pot empatar cap partit, i per això es juga un període de pròrroga (2 parts de 5 minuts amb 1 minut de descans entre elles). Si al final d'aquest període de pròrroga el partit segueix empatat, es jugarà un altre període exactament igual. Si el partit encara segueix empatat, es jugaran sèries de penals fins que es pugui donar un guanyador Equips i participants. En l’ handbol hi ha dos equips amb un màxim de 12 jugadors dels quals en juguen 6 i 1 porter. Es poden produir tots els canvis que es vulguin. La vestimenta ha de ser l’ uniforme. No es poden portar ni anells ni penjolls perquè es podrien fer mal si els estiressin. El capità ha de portar un braçalet que l'identifiqui com a tal. I ha d’ haver un porter a cada porteria en tot moment. Els oficials també han d’estar inscrits en el acte. Si un jugador no està autoritzat per jugar el partit i entrà en el terreny de joc l'àrbitre assenyalarà un cop franc en contra del seu equip i la desqualificació del jugador. Es poden fer els canvis que es vulguin durant el partit sense avisar al anotador-cronometrador. Si durant el canvi el jugador mostra una actitud antiesportiva o agressiva el jugador serà desqualificat. Si un jugador entra en el terreny de joc indegudament el seu equip haurà de fer que un jugador surti del terreny de joc i l'equip quedi amb un jugador menys durant dos minuts. Seria la mateixa sanció si un jugador sancionat entra en el terreny de joc sense que hagi acabat la seva exclusió. La seva vestimenta s’ha de poder distingir clarament de la de l'equip contrari. Si un jugador no compleix alguna de les normes no està autoritzat per jugar. El porter dins de l'àrea pot tocar la pilota amb tot el cos si es per fer alguna intervenció però no si la pilota està parada. Els jugadors de camp no poden entrar dins de l'àrea. El porter tampoc pot posar amb perill a cap jugador de l'equip contrari. Violacions. Una de les principals violacions son els passos que es quan es corre sense botar. El joc passiu, es quan es van fent pases i pases sense intentar llançar a porteria. Hi ha una sèrie de punts pels quals es tindria que pitar una falta sancionada: • Els canvis antireglamentaris. • Les faltes al porter. • Quan un jugador de camp entra a l'àrea. • El comportament antireglamentari amb el contrari. • Sacada de porteria, de banda o de centre incorrecte. • Interrupció voluntària del joc. • Actitud antiesportiva. • Agressió. 11\n12. Sancions En aquest esport està permès el contacte frontal, és a dir, pit contra pit, utilitzant les mans amb els braços semiflexionats, sense agafar el contrari, per obstruir l'atac de l'equip rival, però no estan permeses les empentes o contactes no frontals. Aquestes faltes se sancionen amb un cop franc, excepte les que són una clara ocasió de gol, que se sancionen amb un llançament de 7 metres. A més, pel cas de produir-se faltes reiterades o antiesportives també existeixen altres tipus d'amonestacions, que són: l'amonestació, l'exclusió, la desqualificació i l'expulsió. Amonestació Només la pot rebre una vegada cada jugador (amb un màxim de 3 per equip) i la rebrà quan mostri una conducta inadequada, s'excedeixi amb el contacte a l'oponent o tingui un comportament antiesportiu. Per a l'amonestació, l'àrbitre ha d'ensenyar una targeta groga de manera que la vegi el jugador, l'anotador i el públic. Amonestació. Exclusió El jugador exclòs no pot jugar durant dos minuts i el seu lloc queda buit fins que torna al terreny de joc. Si un jugador és exclòs 3 vegades en un partit, ha de ser desqualificat. L'àrbitre l'utilitza en cas d'infraccions reiterades, repetició de comportament antiesportiu o quan el jugador no deixi la pilota al terra després que s'hagi xiulat una falta en contra del propi equip. Per excloure, l'àrbitre aixeca el puny tancat amb els dits índex i cor aixecats. Exclusió. Desqualificació El jugador ha de deixar el camp i no pot tornar a entrar durant aquest partit. El seu equip ha de jugar amb una persona menys durant dos minuts i llavors substituir el jugador. També pot ser desqualificat un component de la banqueta, sigui suplent o entrenador, i s'ha de complir 12\n13. igualment la sortida d'un jugador del camp durant dos minuts. Un jugador és expulsat quan comet una infracció molt greu contra el rival, la seva actitud antiesportiva continua, acumula 3 exclusions, comet alguna agressió o entra al terreny de joc quan no hi ha d'estar. La desqualificació és xiulada per l'àrbitre mostrant una targeta vermella al jugador. Desqualificació. Expulsió Aquest tipus de penalització és la que s'utilitza menys, només quan es produeix una agressió manifesta al terreny de joc. El jugador expulsat ha d'abandonar el camp i la banqueta, i cap altre jugador el pot substituir durant la resta de partit. Per assenyalar-la l'àrbitre creua els braços sobre el pit. Un nou matís del reglament permet expulsar un jugador en cas de sabotatge a l'últim minut del partit, encara que només en condicions de resultat igualat i en què el jugador eviti una última possibilitat de gol o evita que s'executi una sacada o llançament en els últims instants. En aquests casos també se sancionarà amb desqualificació directa. 13\n14. Bibliografia : www.wikipedia.org/wiki/handbol www.fchandbol.com www.xtec.cat/.../esports 14


Èxit dels dimecres a la fresca del Festival Internacional de Torre Maria\nCentenars de persones han gaudit aquest mes de juliol dels dimecres musicals a la fresca que proposava l'entitat Indivendres. Es tracta del Festival Internacional de Torre Maria que proposa una oferta cultural i gastronòmica en dimecres per totes les persones que tenen ganes de gaudir de l'estiu a la fresca.\nEl cartell d'aquesta sisena edició combinava estils tan variats com el pop metafísic, el grunge crooner o l’indie folk d’autor amb artistes Ferran Palau, Big Ok i The Bird Yellow entre d'altres. El Festival s'ha tancat amb rumba catalana amb Peret Reyes primer i Muchacho & Los Sobrinos després. Un fi de festa que es va allargar amb la música dj de Txarly Brown.\nCada dimecres un restaurant del poble i la zona ha participat oferint el sopar i posant en valor la gastronomia local. El públic podia sopar o fer la copa al pati de l'edifici indià de Torre Maria de La Bisbal amb actuacions musicals. L'entrada al festival ha estat gratuïta i el públic hi participava amb doncions voluntàries.


Club Patí Congrés - Patinatge: d’agost 2015\nRESULTAT CAMPIONAT D'EUROPA PATINATGE ARTÍSTIC\nEl Campionat d'Europa va finalitzar ahir amb uns molt bons resultats pel patinatge català i especialment pel CP Congrés, doncs, la Carla Nonell, entrenadora i patinadora del nostre club va aconseguir proclamar-se Campiona d'Europa en categoria combinada.\nLa Carla va fer un gran programa llarg i va remuntar de la sisena plaça a la quarta i s'ha quedat a les portes del bronze en Lliure, però aquesta quarta plaça juntament amb la sisena que va assolir en F.O li han permès proclamar-se Campiona d'Europa en modalitat combinada. MOLTES FELICITATS!!\nVolem felicitar també a la patinadora del CPA Mollerussa Pla d'Urgell que s'ha proclamat campiona d'Europa en modalitat Lliure i la Sara Castillo del CPA Parets que ha obtingut el bronze en modalitat combinada.\nEn la categoria masculina el Kevin Bordas va acabar sisè, el Pere Marsinyach setè i Alejandro Pérez, desè.\nCAMPIONAT D’EUROPA F.O.\nAl llarg d'aquesta setmana s'està celebrant a Ponte di Legno (Itàlia) el Campionat d'Europa de F. O. i lliure. En representació del nostre Club hi està participant la nostra patinadora i entrenadora Carla Nonell. Avui s'ha celebrat el campionat de F. O., la Carla ha obtingunt la vuitena posició. L'altre representant de la selecció espanyola i patinadora del Parets Sara Castillo ha obtingut la novena posició. Aquesta classificació deixa molt ben posicionades a les dues patinadores catalanes per optar a podi en la competició combinada. L’alt\nnivell del campionat ens permet dir que els resultats obtinguts fins ara per la Carla, han\nestat molt positius.\nEn els propers dies la Carla i la Sara seguiran lluitant per a obtenir una bona posició a la modalitat de\nDes de aqui, els hi desitgem moltíssima sort.


El camió sostenible Energytruck de Gas Natural visita Figueres - Empordà\nEl camió sostenible Energytruck de Gas Natural visita Figueres\nAmb l'objectiu de fer arribar coneixements relacionats amb l'energia i el medi ambient\nEMPORDA.INFO 11.07.2017 | 13:40\nEl camió sostenible EMPORDA.INFO\nEl Museu del Gas de la Fundació Gas Natural Fenosa presenta l´exposició itinerant ´Energytruck´. Del 12 al 21 de juliol, la mostra recorrerà Olot, Figueres i Palamós amb l´objectiu de fer arribar de forma gratuïta coneixements relacionats amb l´energia, el medi ambient i el patrimoni industrial d´una forma amena i didàctica, amb activitats conduïdes per educadors especialitzats. A Figueres, hi pararà els dies 17 i 18 de juliol, al Passeig Nou.\nPersones de totes les edats podran descobrir, d´una manera molt visual i interactiva, què és l´energia i com podem consumir-la de manera responsable, així com conèixer el passat, el present i el futur del gas i l´electricitat. Segons ha expressat la directora del Museu del Gas, Eva Buch, "en aquesta exposició, els assistents podran experimentar amb els continguts, a través d´activitats pràctiques innovadores centrades en el propi visitant".\nLa mostra itinerant s´aplega en un camió que compta amb un motor dual, que genera entre un 15% i un 20% menys d´emissions de CO2 respecte als motors convencionals de gasoil. Al llarg dels seus 70 metres quadrats, l'espai mòbil acull un ampli equipament tecnològic, format per continguts audiovisuals, interactius i multimèdia, a més de panells informatius.


Apunt Menorca Conferència de Josep Maria Esquirol a Sant Lluís | Apunt Menorca\nConferència de Josep Maria Esquirol a Sant Lluís\nCarrer de Sant Jacint, 34\nEl pròxim 2 de novembre, el filòsof Josep Maria Esquirol oferirà una xerrada a la Biblioteca Pública de Sant Lluís, en la qual parlarà sobre la seva darrera obra, La penúltima bondat: assaig sobre la vida humana.\nJosep Maria Esquirol és professor de filosofia a la Universitat de Barcelona des de fa trenta anys, i els seus camps d’estudi principals són el pensament polític i la filosofia contemporània. Els darrers anys, Esquirol ha centrat la seva obra en l’anàlisi de la problemàtica existencial dels individus a partir d’elements pròxims i quotidians.\nEl filòsof català serà a Menorca, del 2 al 4 de novembre, per participar en els Talleres Islados, on reflexionarà sobre la filosofia de la vida i la paraula.\nJosep Maria Esquirol, filosofia de proximitat\nAmb un estil clar i precís, Josep Maria Esquirol ha elaborat, en les seves darreres obres, una proposta ètica i filosòfica basada en la necessitat que tinguem cura de nosaltres mateixos i dels altres, creant una ‘filosofia de proximitat’, que aposta per viure la vida amb una major consciència i senzillesa, i amb una actitud de resistència íntima davant les modes i les forces que ens volen dominar.\nL’autor va articular aquesta proposta filosòfica en l’assaig La resistència íntima. Assaig d’una filosofia de la proximitat (2015), amb la qual va guanyar el Premio Nacional d’assaig (2016), i ara l’ha completat amb l’obra La penúltima bondat: assaig sobre la vida humana (2018), en la qual va més enllà i ens alerta contra la insensibilitat i la manca de generositat.\nBiblioteca Pública de Sant Lluís Sant Lluís Talleres Islados


Imatge de la celebració del 149è aniversari d'El Centre\nImatge del memorial Carlos Vidal\nLogo actual d'El Centre\nEl Centre Moral i Instructiu de Gràcia farà 150 anys l’any vinent. El 2 de febrer de 1869, en el context del que avui anomenem el ‘Sexenni Democràtic’ (el període que engloba l’exili de la reina Isabel II i la I República Espanyola), es fundava aquest ateneu que avui compleix segle i mig d’existència, una trajectòria que la Generalitat va voler reconèixer el 1994 amb la concessió de la Creu de Sant Jordi.\nPer a donar el tret de sortida a aquesta celebració, l’entitat gracienca comença a escalfar motors amb la convocatòria d’un concurs obert a tothom per escollir el logo del 150è aniversari. ‘El Centre’, ha publicat unes bases, que es poden consultar a través de la seva pàgina web on s’expliquen les condicions per a participar-hi. El concurs, per majors de 18 anys, demana obres originals i inèdites que han de fer referència a l’aniversari de l’entitat, sempre emprant els colors blau i taronja que en són els corporatius. El termini per a presentar les obres és el 30 de juny.\nEl resultat del concurs es coneixerà a mitjan del mes de setembre. Aleshores es començarà a treballar en la programació de la resta d’actes que commemoraran el 150è aniversari que s’allargarà durant tot l’any 2019. En base a això, l’entitat va obrir una bústia d'idees, ‘el cistell de les idees’, on tothom va poder fer aportacions i proposar actes de cara a la celebració de l’any vinent que anirà de l'1 de gener de 2019 al 9 de febrer de 2020, culminant amb la presentació d'un llibre\nBarcelonès, barcelona, ateneus, Centre Moral de Gràcia


Brou by Le Petit Ramon\nProducció, gravació i premescles: Ramon Faura (agost 2010-febrer 2011).\nMesclat per Santi Garcia a Ultramarinos Costa Brava (març 2011).\nLes fotografies són de l’Eric Palaudàries.\nEl disseny gràfic és de Ramon Ponsati.\nTotes les cançons són de Ramon Faura Coll, publicades per l’editorial Pickpocket, excepte “No pots jutjar el formatge per la seva olor”, original de Willie Dixon i adaptada al català per Ramon Faura (Hoochie Coochie Music / BMI, administrada per BUG MUSIC. Edició autoritzada a Ediciones Musicales Clipper’s SL).\nElvis JV: Cello i veus.\nXavier Tasies: Percussions i veus.\nRamon Faura Coll : Guitarres, harmònica, teclats, percussions i veus.\nAmb la col•laboració especial de Carlos Pita, Ramon Alonso, Santiago Cirugeda i Nicolàs Faura.\nAquest disc està dedicat a tots aquells que ens estimen (ho demostrin o no). “Guapa” està escrita pensant en la Beatriz Borque.\nLe Petit Ramon són: Elvis JV: Cello / Xavi Tasies: Nouvelle percuisine / Ramon Faura: Guitarres i veus\nAutoretrat a les 3\nI ets rodó com una goma, amb el nas humit com un prepuci. I ets rodó com una goma, amb el nas humit com un prepuci. Els teus ulls vibren com un ninot d’aparador. T’omples la boca, parlant dels teus. T’omples la boca... Vas vendre la teva mare per un plat de tagliatelle. Vas vendre el teu pare per un plat de tagliatelle. I els teus ulls vibren com un ninot d’aparador. T’omples la boca, dient que ets bo. T’omples la boca... Mai en la teva trista vida entendràs res de Céline. Delinqueixes quan somies, obeeixes cada matí. I els teus ulls vibren com un ninot d’aparador. T’omples la boca, parlant dels teus. T’omples la boca...\nQui vol consells?\nCauen les gotes com ànimes mortes que tornen al terra, que pateixen soles. Cauen les gotes com ànimes mortes, cauen sobre els vius, cauen sobre els morts. Qui vol consells quan queda ginebra? Qui vol futur quan no té fills? Busco l’estiu on va començar el deliri. Busco l’estiu on va començar el declivi. Serrells moguts pel vent, sorra incrustada a la pell. Cau sobre els vius, cau sobre els morts. Qui vol consells quan queda ginebra? Qui vol futur quan no té fills? Qui vol consells quan queda ginebra? Qui vol futur quan no té fills? Enyoro els retrets a casa de l’àvia quan arribava begut més tard de les sis. Ja no hi ha joguets a la pujada del Carmen. Ja no esmorzem croissants quan encara és de nit. Qui vol consells quan queda ginebra? Qui vol futur quan no té fills?\nNo pots jutjar el formatge per la seva olor?\nNo pots jutjar la llet per com és la vaca. No pots jutjar la poma per com és el seu arbre. No pots jutjar la mel per com és l’abella. No pots jutjar un llibre per la seva coberta. Oh, ja veuràs. Oh, nena, fliparàs. Semblo un pagès, però sóc un seductor. No pots jutjar el formatge per la seva olor. No pots jutjar el foie per com canta l’oca. No pots jutjar una noia pel número de copa. No pots jutjar un mort per com és la caixa. No pots jutjar un llibre per la seva portada. Oh! ja veuràs. Oh! nena, fliparàs. Semblo un pagès, però sóc un seductor. No pots jutjar el formatge per la seva olor. No pots jutjar el taxista per la ràdio que escolta. No pots jutjar una dona per com és el seu home. No pots jutjar el polític per les sabates que porta. No pots jutjar un llibre per la seva tapa. Oh! ja veuràs. Oh! nena, fliparàs. Semblo un pagès, però sóc un seductor. No pots jutjar el formatge per la seva olor.\nAl teu llit\nCom un nen que espera i no ve ningú la nit de Reis. Com una alfombra on la gent s’eixuga els peus. Tres nits senceres amb els ulls oberts sota el teu balcó: Al teu llit, no hi penso tornar mai més. Al teu llit, no hi penso tornar mai més. Més de tres hores esperant-te sol al restaurant. Em sé la carta de memòria… pregunta i ja ho veuràs. Noto el to burleta als ulls de cada cambrer. Al teu llit, no hi penso tornar mai més. Al teu llit, no hi penso tornar mai més. I a sobre m’he assabentat que vas dient pels bars que sóc un pesat... que sóc un pesat. Com un nen que espera i no ve ningú la nit de reis. Com una alfombra on la gent s’eixuga els peus. Tres nits senceres amb els ulls oberts sota el teu balcó: Al teu llit, no hi penso tornar mai més. Al teu llit, no hi penso tornar mai més.\nI vas passar per sobre meu. I ni tan sols vas dir-me adéu. Vas trastocar el meu cap. Em vas deixar tirat com una taca a l’asfalt. I vas passar pel meu damunt amb el posat airat i sorrut. Vas arrencar-me el braç, em vas deixar esclafat com una taca a l’asfalt. I ni tan sols vas mirar pel retrovisor per veure sobre què havies passat, darrere teu sobre el quitrà. Darrere teu sobre el quitrà. Ferit, gelat i estès al bassal. Ni un sol vianant que em vulgui auxiliar. Sota el fanal absort, pensant en els teus morts. Com una taca a l’asfalt.\nNo sóc prou\nEl teu amor devorava la meva cara. Les teves atencions pesaven massa. Em doblegaven l’esquena i constantment constatava que enlloc d’oferir-te amor, em defensava. No sóc prou (pel teu amor). No sóc prou (pel teu amor). No sóc bo (pel teu amor). No sóc prou. Se m’ha de deixar estar. Com un gos: deixar córrer corretja i de tant en tant abofetejar-me. No sóc prou (pel teu amor). No sóc prou (pel teu amor). No sóc bo (pel teu amor). Els teus petons com punyals d’or se’m clavaven. Enlloc d’oferir-me amor, marcaven l’arbre. No sóc prou (pel teu amor). No sóc prou (pel teu amor). No sóc bo (pel teu amor).\nAvui m’he creuat amb un idiota. No és tan greu, ahir m’en vaig creuar cinc. No és culpa d’ells si jo em creuo pel seu camí; tampoc depèn de mi que ells siguin així. Ells són idiotes i jo me’ls creuo. Ells són idiotes. Avui m’he afaitat amb un idiota, no és tan greu, ahir també ho vaig fer. No és culpa d’ell si jo em creuo pel seu camí; tampoc depèn de mi que ell sigui així. Ells són idiotes i jo me’ls creuo. Ells són idiotes. Ai, nena guapa, vine amb mi. Jo sóc idiota però no mossego. Ai, nena guapa, no els diguis allò que et dic al llit. Jo sóc idiota, però no et mamaré el dit. Avui m’he creuat amb un idiota. No és tan greu, ahir m’en vaig creuar vint. No és culpa d’ells si jo em creuo pel seu camí; tampoc depèn de mi que ells siguin així. Ells són idiotes i jo me’ls creuo. Ells són idiotes i jo me’ls creuo.\nEl vell experimental desplega les tudades plomes davant teu. El conductor del 91 mira el teu darrere dins del seu mirall. Somrius com si sempre fos diumenge, com si el temps fos el teu criat. Les rajoles blanques del quarto de bany fan joc amb el que portes tan amagat. Quan obres la boca, et veig els ullals. Quan somrius tan guapa, rodolen els caps. Les calaveres canten i ballen i es llancen pel trampolí (creuen que tot és carn). Tots esbotzen les portes quan somien que hi ets dins (carn inmortal). La fumera de sofre és el teló del teu perfil, però tu no cedeixes verges ara és Lot qui jeu ajupit. Quan obres la boca, et veig els ullals. Quan somrius tan guapa, rodolen els caps. El banc on seuen els vells de la plaça, trontolla quan t’ajups. El noi que posa cafès a la barra només té ulls per a tu. I el de la tocineria sempre et guarda els millors talls. I el de la perfumeria tartamudeja només veure’t entrar. Quan obres la boca, et veig els ullals. Quan somrius tan guapa, rodolen els caps.\nPica el veí amb martell. Pica el veí al meu cap. La cendra cau dintre del cafè. Pica el veí, balla el meu mirall. Canvia el seu pis, el veí. Tira l’envà sobre el meu cap. Els marcs al carrer destaroten la meva llar per construir-ne una de nova sobre el meu cap. Pica el veí amb martell sobre el meu cap. Els morts no fan tant soroll. Són més tranquils, més calmats. Mai no reformen el seu apartament. No tiren envans sobre els caps de la gent. Pica el veí amb martell. Sobre el meu cap.\nBlues de la vedella\nAvui fa fred però suo més que una vedella. Avui fa fred però suo més que un tros de bou. Avui fa fred però tinc més calor que un pobre porc. Avui fa fred i arronso l’ala com un pollastre. Ai, el cel és gris! Ai, no veig el sol! Ai, el cel és gris i no m’agrada gens com em queda el cabell! Ai, el cel és gris i les teves celles són tan negres! Atabalament dins el meu cap Atabalament dins les teves celles. Avui fa fred però suo més que una vedella. Avui fa fred però suo més que un tros de bou. No em diguis prou. No em diguis prou. No em diguis prou. Mai no fa fred quan el teu cor bull com el brou. No em facis sortir. No em treguis d’aquí. És massa tard per foragitar-me del teu llitet. Sigui jo molt més gran. Sigui jo molt més petit. Sigui un merda esquifida. És massa tard per fer-me fugir. No em tornis el cor robat. Avui fa fred però suo més que una vedella. Avui fa fred però suo més que un tros de bou. No em diguis prou. No em diguis prou. No em diguis prou. No em diguis fuig. No em diguis frau. No em diguis fuig, frau. No em diguis fuig, frau. No em diguis fuig, frau. No em diguis fuig, Faura. No m’agrada gens que em diguis Faura. M’estimo més que em diguis fera. Fera salvatge. Digue’m fauvista, vinga, no siguis fava. Avui fa fred però suo més que una vedella. Avui fa fred però suo més que un tros de bou. No em diguis prou. No em diguis prou. No em diguis prou. El teu badall... és tan ofensiu... El teu badall és ofensiu quan t’ensenyo fotos familiars. El teu badall és abrasiu com el lleixiu pel meu cervell. No em diguis: Ei! Respecta’m la pell. Avui fa fred però suo més que una vedella. Avui fa fred però suo més que un tros de bou. No em diguis prou. No em diguis prou. No em diguis prou.\nQui vol consells (en directe)


casal infantil drassanes – Coses del Raval\nEtiqueta: casal infantil drassanes\nEl Penjat 2.0\nTres R i un penjat s’uneixen contra la crisi i els interessos de la publicitat!\nUs heu plantejat mai com donar un cop de mà als nens i nenes per a que aprenguin idiomes? O com ajudar-los a descobrir el significat de les paraules i que millorin la seva ortografia?\nI perquè no, fer-ho jugant, tot compartint de manera lúdica, experiències a través d’una joguina que ells mateixos han creat, emprant andròmines TIC?\nL’Espai Tecnològic presenta, la seva peculiar interpretació de com reutilitzar les peces d’una torre de PC’s obsoleta, creant el conegut joc del Penjat, amb la col·laboració dels nens i nenes del Casal Infantil Drassanes.\nPublicat el gener 30, 2013 Març 11, 2013 per ravalenxarxaPosted in Infancia RavalEtiquetat casal infantil drassanes, Espai Tecnològic, infancia, raval, reciclatge, reutilitzar, xarxa òmnia. Deixa un comentari


L'entrega del Premi Helena Jubany en la seva edició del 2013\nL’Associació Cultural Helena Jubany ja engegat una campanya de micromecenatge a Verkami per aconseguir editar 20.000 exemplars del llibre guanyador d’aquest any, el setè en què es convoca el certamen. El Premi literari no és un concurs qualsevol, i és que el Jurat del Premi té en compte en les característiques del conte que estiguin pensats per a ser llegits.\nL’Associació Cultural segueix comptant aquest 2014 amb la col·laboració del diari Ara, el qual farà difusió del premi, així com de l’obra guanyadora d’aquest any.\nEl Premi Helena Jubany de narració curta o recull de contes per a ser explicats és únic per les seves característiques, ja que, a més de la qualitat literària de les obres presentades, el Jurat valora també el fet que tinguin característiques tals que les facin adequades per a ser transmeses oralment. El Premi té la finalitat de mantenir viu el record de l’Helena Jubany, enamorada del món dels llibres des de tots els angles, i d’encomanar el seu gust per la lectura i la ficció literària tant en el vessant escrit com en el de la transmissió oral.


Sobreexposició tecnològica en els més petits de casa durant el confinament – ÒPTICA BELLAVISTA\nSobreexposició tecnològica en els més petits de casa durant el confinament\nPublicado por optbellavista@gmail.com en 5 abril 2020 5 abril 2020\nÉs vere que la tecnologia ens està entretenint molt durant aquests dies de quarantena i que, els més petits, és com millor passen el temps. Però fins quin punt no és perjudicial per a la seva salut?\nEls nins petits també sofreixen els efectes negatius a causa de la quantitat d’hores que passen davant els dispositius digitals, i molts són els pares que comencen a preocupar-se perque no sobrepassin el límit de temps adequat i així evitar efectes nocius en els seus fills. Els nins i adolescents són els més vulnerables, ja que durant tota la seva vida han conviscut amb aquests dispositius i, per lo tant, els suposa una major dificultat desprendre’s d’ells o marcar-se un temps màxim d’ús.\nSegons experts de l’Academia Amerciana de Pediatria, els nins menors de 5 anys no tenen necessitat alguna d’interactuar amb pantalles digitals, ja que durant la seva primera etapa de desenvolupament cerebral el que els estimula és interactuar amb els seus pares i familiars més propers. A partir d’aquesta edat, es recomana no passar més de 2 hores diàries davant dispositius electrònics, ja sigui la televisió, tabletes, mòbils, etc.\nQuins efectes té en la salut?\nQuans no es respecta el nombre d’hores recomanades i es sobrepassen en abundància, poden aparèixer diferents efectes:\n-Increment de problemes d’atenció.\n-Crisis convulsives en el cas de nins propensos a l’epilèpsia, a causa dels reflexos i canvis d’intensitat de l’il·luminació de les pantalles.\n-Obsessió, frustració i agressivitat, sobretot en el cas dels videojocs, que provoquen una adicció contínua fins al triomf.\n-Mal de cap, vegent-se incrementat quan els menors no tenen corregits possibles problemes visuals o no portin les seves ulleres d’ús habitual.\n-Augment de la miopia, sobretot en els menors de 8 anys.\nCom afecta en la visió dels nins?\nSegons una enquesta realitzada pel Col·legi Oficial d’Òptics i Optometristes de Catalunya, en els darrers 5 anys la miopia s’ha vist incrementada en 1,75 dioptries en els menors de 8 anys.\nAquests dispositius solen colocar-se a distàncies relativament properes de la vista dels petits, lo qual provoca que l’ull s’acomodi fins a cinc dioptries. Això pot dur a l’aparició de cansament en el menor i rebutjar així la realització d’altres activitats com la tasca escolar.\nA més, destaquen que el llum natural és un inhibidor del desenvolupament de la miopia, lo qual ara suposa un obstacle, ja que durant la quarentena ens veiem obligats a quedar a casa.\nPossibles solucions o alternatives\nPer tal d’evitar que durant el confinament, els més petits de casa passin massa hores davant les pantalles, proposam una serie de mesures i consells per posar en pràctica:\n-Lectura en família, ja que si són contes explicats pels pares, fa que sigui més divertit per als menors, que si han de llegir-los ells sols.\n-Jocs de taula analògics, sense pantalles.\n-Muntar sessions esportives: jocs físics, estacions lúdiques, etc.\n-Ajudar als pares en les tasques de la llar.\n-Fer receptes de cuina.\nPerque tot això funcioni correctament, els nins també han de veure un exemple a seguir en els seus pares i germans grans. D’aquesta manera, els majors han de ser partíceps també d’aquestes condicions imposades i fer-los veure que hi ha moltes més opcions per passar el temps durant aquests dies de confinament.


Joan Creus: "Estem una mica decebuts per com va acabar la Copa del Rei"\nCopa del Rei ACB 2015\nEl secretari tècnic del Barça de bàsquet ha estat entrevistat aquest dilluns al programa 'Primer toc' (RAC1)\n2 min. Barcelona 23/02/2015 20:46\n651x366 Joan Creus / GERMÁN PARGA / FC BARCELONA Joan Creus / GERMÁN PARGA / FC BARCELONA\nJoan Creus, secretari tècnic del Barça de bàsquet, ha estat entrevistat aquest dilluns al programa 'Primer toc' (RAC1), on ha analitzat la Copa del Rei.\n"Estem una mica decebuts per com va acabar la Copa del Rei, on vam tenir un bon nivell de joc Va ser un cara o creu que no va sortir bé. Ens van fallar els moments finals del segon, el tercer i el quart període", ha dit. "Estem aquí per guanyar títols i, quan perds, et quedes tocat. Hem demostrat que podem competir contra els millors", ha afegit.\nJoan Creus ha analitzat la decisió de Xavi Pascual d'acabar la final sense bases: "Va ser una aposta valenta, que al principi va sortir bé i al final malament. L'entrenador va pensar que amb tres tiradors podia solucionar el poc encert en el tir exterior. Si haguéssim guanyat la Copa, estaríem parlant d'una idea genial. No va ser una decisió improvisada. Ja l'havíem fet servir durant uns partits quan Tomas Satoransky es va lesionar".\n"L'experiència és important i els entrenadors es mouen molt per sensacions. Els joves no s'han de sentir tocats perquè hi ha minuts i partits per a tothom. Estem molt contents dels nivells que estan assumint", ha recordat. "Mario Hezonja? Quan vénen els de la NBA poca cosa pots fer perquè les quantitats econòmiques són molt diferents. Esperem que continuï jugant amb nosaltres els pròxims anys. Segurament decidirà el seu futur depenent de en quin número surti escollit al 'drat' d'aquest estiu", ha dit.\n"Navarro mai ha viscut del seu físic, sinó del seu talent, el seu tir i la seva creativitat. Quan es posi bé físicament, tornarà a ser el de sempre", ha analitzat.\n"Estem molt contents amb Brad Oleson, espero que puguem anunciar la seva renovació la pròxima setmana", ha avançat.


Nota informativa nevada (10/3/10 16.30 h), Torroella de Montgrí i l'Estartit\nInici INICI Informació municipal Notícies Nota informativa nevada (10/3/10 16.30 h)\nNota informativa nevada (10/3/10 16.30 h)\nAl llarg del dia d'avui s'anirà recuperant la normalitat en el subministrament elèctric i d'aigua potable.\nL'Ajuntament manté el dispositiu d'emergència activat a tot el municipi i continua portant a terme els treballs de retirada de branques i aigües caiguts a la via pública.\nEs demana a la població la màxima precaució a l'hora de circular per la via pública, sigui a peu o en vehicle, i que no se surti de casa si no és imprescindible, ja que les baixes temperatures han format moltes plaques de gel a carrers i voreres.\nDes de dilluns al matí, tots els efectius de la Policia Local i brigada municipal han estat mobilitzats per fer front a la situació de temporal de neu, que s'ha vist agreujat pel lamentable i injustificable tall en el subministrament elèctric. Aquesta circumstància ha afectat també les xarxes de telefonia, de manera que durant dos dies el nostre municipi ha estat pràcticament incomunicat.\nDes de l'Ajuntament volem agrair ben sincerament l'actitud cívica mostrada per la població a l'hora de fer front a la situació. A més, recollim i ens afegim plenament al sentiment de rebuig generalitzat entre la població per la situació sobrevinguda com a conseqüència d'un mal servei.


Revista tecnológico-industrial publicación mensual de la Asociación de Ingenieros Industriales\nPublicat el 30/12/2010.\nLa Revista Tecnológico-Industrial és l’organ de l’Associació d’Enginyers Industrials de Barcelona. Aquesta associació, creada el 1863, difon les seves activitats a través de la premsa tècnica del moment, com per exemple, El Porvenir de la Industria . El 1878, però, consideren la oportunitat de tenir una publicació pròpia. Aquell any ...\nLa Revista Tecnológico-Industrial és l’organ de l’Associació d’Enginyers Industrials de Barcelona. Aquesta associació, creada el 1863, difon les seves activitats a través de la premsa tècnica del moment, com per exemple, El Porvenir de la Industria. El 1878, però, consideren la oportunitat de tenir una publicació pròpia. Aquell any l'Associació té dues publicacions: primer, el Boletín Mensual de Asociación de Ingenieros Industriales de Barcelona, que dóna compte principalment de les activitats de l’entitat, publicacions rebudes i notícies d’interès per als associats; segon, la Revista de los trabajos leídos en la Asocación de Ingenieros Industriales de Barcelona, on s'hi inclouen les contribucions més aprofundides i llargues. Al cap de dos anys, però, ambdues publicacions es fonen en una que es titula Revista Tecnológico-Industrial, que apareix el gener de 1880, però on s’hi fa constar que és l’any tercer, establint clarament la continuïtat amb les dues primeres publicacions.\nLa revista manté el mateix títol fins al volum 40, el 1917. L’any següent, la capçalera es modifica lleugerament i és: Técnica. Revista Tecnológico-Industrial, amb un canvi de format. El 1931, la revista inclou els primers articles en català i aviat la capçalera es catalanitza, canviant l’accent hi podem llegir: Tècnica. D’aquesta manera continua fins el 1936, quan desapareix.\nEn la revista no s’indica, en general, un cos de redacció. Tanmateix, la relativa complexitat de la seva estructura –al menys en determinats períodes- ens fa pensar que aquest equip de redacció existeix. Sembla clar que els dirigents de l’Associació són els que es fan responsables de la revista i, per tant, no és estrany que en el primer número hi hagi un article de Lluís Rouviere, president el 1877. Hi ha una menció de la redacció, per exemple, en la nova etapa de 1918 on es diu que César Molinas (bibliotecari de l’Associació) i Josep Duran i Ventosa s’ocupen de la revista. Les seccions més habituals de la revista són la “Part original”, composta d’articles extensos, “Crònica”, donant compte dels actes de l’Associació, “Moviment Científic”, on es comenten les activitats d’altres entitats científiques del món, “Bibliografia”, amb ressenyes de llibres notables i llistes de llibres rebuts a la Biblioteca de l’Associació i, finalment, de tant en tant es publiquen els noms dels socis de l’Associació. L’aparició d’aquestes seccions és variable, excepte pel que fa als articles originals, que, en algun moment, constitueixen ells sols diversos números de la revista. Això passa, per exemple, en l’època de l’Exposició Universal de 1888, quan l’Associació de Barcelona pateix una greu crisi interna a causa de la proposta d’integració de l’associació de Barcelona a la de Madrid. És un dels pocs moments en què la revista apareix irregularment, però ho podem trobar ressenyat en els mateixos números de 1888 i 1889.\nLa Revista Tecnológico Industrial , essent una publicació corporativa, era rebuda per tots els associats i, per tant, havia de tenir una difusió prou amplia, és a dir, s’hauria de poder trobar en moltes biblioteques. Aparentment, no és així, cosa que pot tenir diferents explicacions. Es pot pensar que els ...\nLa Revista Tecnológico Industrial, essent una publicació corporativa, era rebuda per tots els associats i, per tant, havia de tenir una difusió prou amplia, és a dir, s’hauria de poder trobar en moltes biblioteques. Aparentment, no és així, cosa que pot tenir diferents explicacions. Es pot pensar que els exemplars es troben en biblioteques privades; i el fet de ser una revista que deixà de publicar-se el 1936 fa que potser no estigui adequadament catalogada en biblioteques públiques. Consta que hi ha col·leccions incompletes a la Universidad Politécnica de Madrid y a la Universidad de Cantabria. També a la Biblioteca de Catalunya, a l’Hemeroteca Municipal de Barcelona i a la de Madrid. Tanmateix, n’existeix una col·lecció completa a la Biblioteca de l’Ateneu Barcelonès, i a la Biblioteca de l’Escola Tècnica Superior d’Enginyeria Industrial de Barcelona. En realitat, aquesta darrera disposa de diverses col·leccions, una d’elles procedent del Fons històric de l’Associació d’Enginyers Industrials de Barcelona. La revista era un dels instruments de captació de material bibliogràfic per part de l’Associació i, per tant, podem interpretar part del fons bibliogràfic de l’entitat com a resultat de l’intercanvi o la tasca de ressenya de la revista.\nTítol Revista tecnológico-industrial\nSubtítol publicación mensual de la Asociación de Ingenieros Industriales\nEditor Asoc. de Ingenieros Industriales\nData de publicació [1878-19--?]\nNota Descripció basada en: Año 7 (1884)\nNota Continuada per: Técnica\nCastillo, Alberto del; Riu, Manuel, Historia de la Asociación de Ingenieros Industriales de Barcelona, 1863-1963. Barcelona: Asociación de Ingenieros Industriales de Barcelona, 1963.\nLusa Monforte, Guillermo; Roca Rosell, Antoni, «Historia de la ingeniería industrial. La Escuela de Barcelona 1851-2001», Documentos de la Escuela de Ingenieros Industriales de Barcelona, vol. 15, 2005, 13-95.\nAsociación de Ingenieros Industriales de Barcelona\nJerónimo Bolivar Galup\nJosep Albert Barret Moner\nLluís Rouviere Bula\nRamon De Manjarrés i Bofarull


L’estigma del VIH. Reportatge a El Periódico de Catalunya | Acollida.org\nL’estigma del VIH. Reportatge a El Periódico de Catalunya\nEls psicòlegs adverteixen que l’avanç farmacològic és més gran que l’avanç social\nJoves i gent gran contagiats als 80 i 90 conformen un col·lectiu sobre el qual persisteixen molts prejudicis\nBEATRIZ PÉREZ / BARCELONA. EL PERIÓDICO DE CATALUNYA\nDijous, 16 de febrer del 2017 – 23:43 CET\nClara Blanco té 58 anys i fa set mesos que viu a Can Banús, un centre d’acollida que la Fundació Acollida i Esperança va obrir el 1996 a Badalona per atendre persones que pateixen exclusió social. Totes elles estan afectades pel VIH/sida i no tenen recursos econòmics. Clara, portadora del virus, és una de les 27 que conviuen en aquesta llar-residència: «Tenia 27 anys quan em vaig encomanar el VIH i tenia problemes amb les drogues. Després em vaig enganxar a la metadona», explica aquesta dona que fa 30 anys que es medica.\nHa viscut els avanços de la malaltia. «He arribat a prendre fins a 36 pastilles. Ara només en prenc tres i mitja al matí i tres i mitja més a la nit. Són retrovirals, que impedeixen el desenvolupament de la immunodeficiència», explica. Clara va ser una de les moltes víctimes de la sida que hi va haver a la dècada dels 80. «Quan jo era drogoaddicta no hi havia cap mena d’informació. Els de la meva generació són tots morts i els que quedem ens autodenominem ‘supervivents de la gran guerra de la sida’». Per aquesta dona, el VIH és una «malaltia social», ja que «la gent no està disposada a sensibilitzar-se amb els malalts». «La meva família em deixa de banda per aquesta malaltia, però, si tingués càncer, vindrien a veure’m cada dia», lamenta Clara.\nTampoc va tenir les coses fàcils a l’hora de buscar feina. Anys enrere va fer cursos d’infermeria, però assegura que mai va arribar a aconseguir un lloc de treball per aquesta qüestió. Tot va millor des que és a Can Banús, on participa en activitats i fa sortides amb més companys… «Aquí em sento molt bé i ningú em rebutja. M’estic trobant a mi mateixa. Can Banús va ser la meva salvació, vaig arribar-hi ja a les últimes perquè estava alcoholitzada».\nLiberto Prats, també portador del virus, és a Can Banús des del juny del 2015. Parla, com Clara, dels temps en què paraules com sida i VIH eren completament desconegudes. «Llavors ningú sabia res. L’estigma era més gran i et senties més rebutjat», opina aquest home de 54 anys, que tampoc ha oblidat aquells primers temps de la medicació. «Les pastilles et consumien tot el greix. Se’t notava més el que tenies». Liberto es va contagiar el 1986.\nNo obstant, tot i que tant Clara com Liberto van contraure el VIH fa tres dècades, quan encara hi havia un gran desconeixement de la malaltia, els experts alerten de la fornada de joves que estan arribant al virus no a través de les drogues, sinó del sexe sense protecció.\nMaría José Ferrer és psicòloga de la Unitat de VIH de l’Hospital Germans Trias i Pujol (Can Ruti) i de la Fundació Lluita contra la Sida, ubicada a les seves instal·lacions, també a Badalona. «Ara com ara, la sexual és pràcticament l’única via de transmissió», adverteix aquesta especialista que treballa tant amb joves com amb adults.\n«El VIH és l’única infecció sobre la qual la gent fa un judici de valor duríssim. ¿Per què? Perquè el sexe és tabú i tendim a relacionar-lo amb la promiscuïtat, quan no és així», assevera. A partir de la seva experiència, diu que no hi ha tanta informació com ens pensem, ja que «es deixa de parlar d’això quan passa el Dia Mundial de la Sida [1 de desembre]». «A nivell farmacològic, el VIH ha avançat moltíssim. La vacuna està en marxa. Pel que fa als prejudicis, la veritat és que no s’ha avançat tant».\nPOR DEL REBUIG\nLa prova que existeixen és, per exemple, la dificultat de comptar amb testimonis de persones, sense problemes de drogues o alcohol, que hagin contret el VIH per via sexual. «Les persones amb el virus tenen por al rebuig. I la gent ha de tenir clar que el VIH només és transmissible en condicions molt concretes i especials», explica la psicòloga.\n«A mi em van rebutjar en una entrevista de feina per no voler explicar per què tenia una discapacitat del 75%», explica Angelines García, de 49 anys. Segons ella, aquesta discapacitat és deguda al fet que és portadora del VIH, el qual va contraure el 1992. «Va ser per compartir xeringues». Fa 15 anys que és «fora de tot això» i fins i tot té dos fills, que no tenen el virus.\n«Abans prenia 16 pastilles. Ara només una a la nit. Avui visc bé, he augmentat de pes, m’han pujat les defenses. Jo, que he estat a punt de morir-me tres cops per pneumònia», diu Angelines, que cobra la pensió no contributiva i és voluntària a l’Associació Ciutadana Anti-Sida de Catalunya (ACASC), amb seu al Raval barceloní. «M’ha pujat l’autoestima. Aquí no cobro, però sí que ajudo i per a mi és molt important», manifesta.\nPodeu veure el reportage de El Periódico de Catalunya també en aquest enllaç.\n« « Obrim un segon pis a la Bisbal d’Empordà on hi viuran tres persones | BTV Notícies vespre. Com és viure encara avui amb el VIH? » »


Les precipitacions a les Balears registraran dimecres una de les majors acumulacions d'aigua de l'Estat, així com forts vents que començaran a darreres hores de dimecres, quan s'espera un important canvi de les condicions meteorològiques, que posaran fi al període d'estabilitat que s'ha prolongat durant les dues darreres setmanes.\nA més, s'espera que un front fred molt actiu arribi a Galícia dimecres a la nit i creuarà tota la Península d'oest a est durant el dijous, situant-se al final del dia en l'àrea de les Balears.\nA tota la Península es produiran ratxes de vent molt fortes a tota la Península i a les Balears que de forma molt generalitzada arribaran als 60 o 70 quilòmetres per hora.\nL'estat de la mar empitjorarà i s'esperen onades de 6 a 7 metres en els litorals de Galícia; de 5-6 metres al litoral Cantàbric i 4-5 metres en els de Balears.


InterContinental Sanya Haitang Bay Resort Sanya Xina - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA\nNo.128, North Haitang Road, Badia de Haitang, Sanya, Xina, 572013 - Veure al mapa\nBarri Badia de Haitang Dadonghai Badia de Haitang Badia de Haitang Badia de Haitang Badia de Yalong\nMés informació sobre InterContinental Sanya Haitang Bay Resort\nBen posicionat a Badia de Haitang, InterContinental Sanya Haitang Bay Resort és un lloc ideal d'inici d'excursions a Sanya. Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Amb la seva bona localització, l'hotel ofereix fàcil accès a les destinacions obligades de la ciutat.\nLes instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb televisió de pantalla plana, accés a internet (sense fils), aire condicionat, servei de despertador, escriptori a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Descobreixi una encantadora mescla de servei profesional i ampla gama de característiques a InterContinental Sanya Haitang Bay Resort.\nEn arribar, cal abonar un dipòsit de 1000 CNY per si hi ha desperfectes. Aquest dipòsit es reemborsarà el dia de sortida en funció de l'estat de l'allotjament.\nTots els tipus de viatgers (24)Viatger de Negocis (4)Parelles (10)Viatgers en solitari (3)Famílies amb infants petits (5)Famílies amb infants grans (2)


L'ajuntament consolida l'any 2016 un salt qualitatiu en administració electrònica al servei de la ciutadania | Cerdanyola del Vallès\nInici / Actualitat / L'ajuntament consolida l'any 2016 un salt qualitatiu en administració electrònica al servei de la ciutadania\nL'ajuntament consolida l'any 2016 un salt qualitatiu en administració electrònica al servei de la ciutadania\ndg., 19/02/2017 - 12:18\nEl 2017 es treballa en la mateixa línia, implementant projectes que permeten millorar la relació entre la ciutadania i l'administració.\nL'Ajuntament de Cerdanyola del Vallès ha implantat diversos projectes destinats a potenciar la interacció de la ciutadania amb l'administració. Destaca un nou gestor telemàtic per tràmits, operable des de mòbil amb certificats idCat Mòbil i des d'ordinadors de sobretaula. Des d'aquestes unitats es permet el funcionament amb qualsevol certificat digital existent al mercat. En total són més de 150 els tràmits que es poden fer a través d'Internet.\nEl nou gestor ha significat un augment progressiu de les entrades telemàtiques:\n102 entrades telemàtiques de 1 de gener a 30 de setembre (antiga plataforma) (2.59 Tràmits/setmana)\n222 entrades telemàtiques d’1 d’octubre a 31 de desembre (nova plataforma) (17 tràmits/setmana)\nEl nou gestor ha augmentat en un 650% les entrades telemàtiques. S’espera que aquest any augmentin de manera més destacada els tràmits on-line.\nL'actuació municipal ha permés implantar i consolidar altres projectes que milloren la relació amb els proveïdors de l'Ajuntament. Destaquen la Facturació electròniva i la implantació d'una nova plataforma de Perfil del contractant.\nLa plataforma de facturació electrònica (e-fact), que és un sistema de recepció de factures electròniques per part dels proveïdors de l’ajuntament, s'ha consolidat durant el 2016. Destaca la fiabilitat de les dades aconseguint els beneficis lligats als procediments de facturació (estalvi de costos, agilització i homogeneïtzació de processos) i contribuint des de la nostra ciutat a l’impuls i a la difusió de l’ús de la factura electrònica a Catalunya.\nAquest model simplifica les relacions administració-proveïdor en els processos de facturació.\nDurant el 2016 el número de factures ha estat:\nTotal de 10.592\n8.262 (78%) electròniques\n2.330 presencials (22%)\nLes dades constaten com es tendeix a eliminar el paper en les factures, tot i que per\nnormativa encara es permet el registre de factures en paper pel registre, per imports de menys de 3.000€.\nNova plataforma de contractació electrònica\nLa nova plataforma de contractació electrònica, implantada a finals de novembre de 2016, incorpora més funcionalitats d’acord amb la normativa actual aplicable. Aquesta eina es constituirà, de forma gradual, com un servei integral en matèria de contractació, incloent tant els serveis d’informació i recerca d’informació, com de licitació electrònica i d’interoperabilitat a nivell estatal i europeu.\nL'any 2016 s'ha publicat una nova versió del web www.cerdanyola.cat amb continguts més accessibles a la ciutadania seguint un disseny corporatiu modern i ben definit per adaptar-lo als diversos dispostius i el portal de transparència. El projecte ha comportat l'adaptació dels continguts de l'antic portal al nou format. S'han incorporat tecnologies 2.0 per les xarxes socials. Pel que fa a les xifres, el web va registrar durant el 2016 un total de 348.182 visites.\nD'altres actuacions realitzades durant el 2016 han estat l'alta municipal a la plataforma de notificacions electròniques e-NOTUM, que permet realitzar notificacions d'actes administratius i comunicacions per mitjans electrònics amb totes les garanties jurídiques que estableix la normativa vigent. Ha entrat en funcionament el nou tauler d'edictes electrònics i s'ha implantat el registre unificat d'entrades i sortides propi de l'Ajuntament. El municipi s'ha constituït com a entitat de registre idCAT Mòbil, que permet a l'Ajuntament emetre i gestionar certificaqts idCAT i idCATmòbil. Fins ara el municipi estava constituït com a entitat de registre idCAT i ara s'inicien els tràmits per a generar certificats idCAT mòbil. Durant el 2016 s'han definit i configurat els tràmits de Finestreta Única Empresarial a la seu electrònica municipal, que actualment compta amb 17 tràmits.\nL'actuació municipal ha comportat el trasllat del Centre de Processament de Dades municipal a entorn segur, ubicat al PTV, i s'han activat línies alternatives de comunicacions entre aquests equips i l'Ajuntament que salvin qualsevol tall del subministrament elèctric i/o de comunicacions. En aquesta línia s'han fet millores a la xarxa de fibra òptica que enllaça les seus municipals, així com als servidors i equips electrònics de xarxa. I s'ha incorporat el PEM Guiera a l'estructura informàtica gestionada per l'Ajuntament.\nS'ha renovat part del parc informàtic municipal i els equips multifunció. L'Ajuntament ha implantat la migració del programari propietari Officce 2000 a la plataforma LibreOffice. I s'ha canviat la plataforma de correu, deixant Exchange server per Office 365, una solució ubicada al núvol.\nQuant al treball administratiu i tècnic s'ha desenvolupat un sistema de gestió d'expedients digitals, que ha permés digitalitzar els generats durant el 2016. En total ha estat tramitats 38.179 expedients amb 780.172 documents.\nDurant el 2016 s'han consolidat projectes com les vídeoactes dels plens municipals i la millora del Sistema d'Informació Geogràfica.\nL'Ajuntament promocionarà l'OAC virtual entre la ciutadania, empreses i entitas amb l'objectiu que augmentin les entrades telemàtiques a l'Ajuntament i l'automatisme en la seva gestió. Es millorarà l'actualització dels continguts del portal municipal i s'integraran webs i aplicacions perifèriques al nou gestor. I se seguirà desenvolupant la llei de transparència i la seva actualitzant els continguts del portal de transparència.\nEs treballarà en els projectes implementats i desenvolupats durant el 2016 amb la voluntat de millorar el servei que ofereixen a la ciutadania i optimitzar els circuits municipals.\nLa memòria del Servei de Sistemes d'Informació i Administració Electrònica és consultable al portal de Transparència de l'Ajuntament de Cerdanyola del Vallès, a l'apartat 'Memòries anuals dels serveis i programes municipals'.


Gerard Piqué explica el motiu pel qual no s'ha casat amb Shakira - XCatalunya.cat\nGerard Piqué explica el motiu pel qual no s’ha casat amb Shakira\nGerard Piqué es va sotmetre a un test ràpid, amb preguntes de tot tipus\nEl jugador del FC Barcelona, Gerard Piqué, va participar en una entrevista al canal de Youtube de Gary Neville. L’exjugador del Manchester United li va fer tot tipus de preguntes, tant de la seva vida personal, com de la seva carrera professional. El capità, com és habitual, s’ha mostrat molt còmode i molt proper i ha contestat tot tipus de preguntes relacionades amb aquests temes.\nQuin és el seu destí preferit? Bahames. Grup de música? Cold Play. El jugador de futbol més divertit segons Gerard Piqué és Dani Alves i el seu plat preferit l’arròs a la cubana. El defensa ha explicat quina és la seva rutina un dia de cada dia. “M’aixeco, porto els nens al col·legi, he de aquí (a les instal·lacions del Barça) a les 9.30 h. Comencem a entrenar a les 11, durant una hora i mitja o dues. A la 1 dinem aquí. I després tinc la resta del dia per a dedicar-lo a altres coses. Negocis, família… el que sigui”.\nShakira va ser l’altra protagonista de l’entrevista. L’entrevistador va voler preguntar com era que mantenien una relació des de l’any 2011 sense estar casats. “He estat llegint informació sobre tu aquest cap de setmana i em vaig adonar que no estàs casat. Hi ha una dada que diu que ets com el fruit prohibit. Que ella vol mantenir-te alerta”.\nLa seva resposta va ser sincera i coherent: “No estic casat. És la seva mentalitat. M’agrada com estem ara. Tenim dos fills, funcionem bé com a parella. No necessitem estar casats”, va insistir, deixant molt clar que el fet d’estar casats no implica una millor o una pitjor relació i que existeix el mateix compromís amb la parella dins i fora del matrimoni.\nTags: casament, Gerard Piqué\nAnterior Els informes demolidors que han provocat que el Barça descarti el fitxatge d’Erling Haaland malgrat els darrers rumors\nNePròximxt El defensa de la Masia que el Bayern es vol endur\n2 pensaments en “Gerard Piqué explica el motiu pel qual no s’ha casat amb Shakira”\nRetroping: [FOTO]: Shakira, a la platja, triomfa a les xarxes - XCatalunya.cat\nRetroping: Gerard Piqué pren una decisió sobre la seva continuïtat al FC Barcelona - XCatalunya.cat


Educació Infantil | Escola Vista Alegre\nLA VISITA DEL CARDIO\nA educació infantil seguim amb les activitats relacionades amb el programa SI SALUT INTEGRAL. La tarda del passat divendres ens ha visitat “EN CARDIO”. Ens ha donat tres consells molt importants:\nMENJAR MOLTA VERDURA I FRUITA.\n“Aquests consells us ajudaran a tenir el cor fort i sa”\nDesprés de ballar amb EN CARDIO, hem berenat mandarina.\nEducació Infantil Programa SI\nPROGRAMA SALUT INTEGRAL: MELMELADA DE CARBASSA.\nAprofitant que els nens i nenes d’ed. infantil han portat tantes carbasses i que estem participant en el PROGRAMA SI de Salut Integral hem elaborat una recepta de melmelada de carbassa.\nHem llegit els ingredients i després hem fet tot el procés d’elaboració. Un cop cuita ens l’hem menjada amb unes torradetes. Ens hem llepat els dits!\nAquí teniu la recepta per si la voleu fer a casa:\n400 gr. de carbassa ja pelada i tallada.\nLa pell i el suc de 1/2 llimona.\nLa pell i el suc d’una taronja.\nTorradetes per acompanyar.\nPoseu tots els ingredients a la batedora: la carbassa, el sucre, la llimona i la taronja.\nHeu de batre fins que tingueu una emulsió.\nPoseu la barreja a coure al foc durant 40 minuts a foc baix.\nJa està llesta per menjar.\nEducació Infantil Programa SI Recursos educatius


Si hi ha alguna cosa realment noticiable, d’un temps cap aquí, sobre la corrupció del sistema polític i institucional espanyol, alguna novetat realment remarcable, és la completa impudícia amb què es manifesta. La dita operació Catalunya (ús dels serveis secrets i de la policia per fabricar proves falses que incriminessin líders independentistes) ha passat de ser negada des de totes les instàncies oficials i oficioses a ser reivindicada pel sicari Villarejo al FAQS de TV3, en màxima audiència, evidentment amb el propòsit de donar-se el gust, ja de passada, d’irritar els espectadors del programa. Villarejo no té cap inconvenient a explicitar allò amb què de fa tant de temps especula l’independentisme català: sí, la unitat d’Espanya és un bé superior, més valuós que la mateixa democràcia, i sí, per protegir aquest bé superior es van fer “coses il·legals”, i ell afirma amb contundència -i parodiant la frase famosa de Jordi Cuixart- que “les tornaria a fer”.\nMentrestant, a la galàxia no gens llunyana de Sanxenxo, un rei corrupte i caigut en el descrèdit internacional, es passeja altiu -a pesar d’anar ranquejant- davant de tots aquells que el critiquin. Sap que no ha de retre comptes de res perquè la Fiscalia ja li ha afinat els seus assumptes, per fer servir una expressió del tenebrós ministre Fernández Díaz, que també ha tornat a estar present en l’actualitat en els últims dies. No tan sols el rei emèrit s’ha donat un alegre cap de setmana (tan alegre, per cert, com és la seva vida quotidiana a Abu Dhabi) practicant regates, sinó que aquest dilluns es veurà a Madrid amb Felip VI: la trobada serà estrictament privada i no se’n podran tenir imatges ni saber res d’allò de què parlin. Com si els dos personatges no fossin els dos darrers caps d’estat que ha tingut Espanya en els darrers quaranta anys i, per tant, tot allò de què parlin no fos d’interès per a la ciutadania (que, per altra banda, és la que aporta fins al darrer cèntim d’allò que gasta la Corona). Però no hi haurà declaracions, ni comunicats, ni -per descomptat- cap d’aquestes “explicacions” que se li reclamen a l’emèrit. Encara sort que no surt Joan Carles, o Felip, o algú en nom seu, i diu desafiant, a l’estil de Villarejo: “Sí, és cert, la casa reial (amb Joan Carles al capdavant, però amb la implicació de tots els seus membres) ha comès un munt d’il·legalitats, però ho ha fet per la unitat d’Espanya, i per tant ho tornaria a fer amb molt de gust i vosaltres, plebeus ignorants, els n’hauríeu d’estar agraïts”.\nEls únics que encara fan servir eufemismes i semblen escandalitzar-se són les esquerres, els independentistes i una part -petita- de la premsa i l’opinió publicada. Els altres, els que han manat sempre a Espanya i ho pensen seguir fent (els autoritaris, els autàrquics, els senyorets, els pocavergonyes i el seu inacabable seguici d’esbirros i llepes) senzillament s’han descarat i es mostren tal com són, en la seva obscena supèrbia. Saben que hi ha, a més, una gran part de la ciutadania que els ho aplaudirà i fins i tot els ho agrairà.


Conferència sobre transsexualitat a la UVic – vicentitats\nConferència sobre transsexualitat a la UVic\nOrganitzada per la Facultat de Ciències de la Salut i el Benestar i la Facultat d’Educació, Traducció i Ciències Humanes, el dimecres 26 de febrer va tenir lloc la conferència “La transsexualitat, més enllà d’un diagnòstic”, a càrrec Marta Salvans, coordinadora de PISDIC (Plataforma per la Identitat Sexual i la Discordança d’Identitat Congènita). La xerrada anava adreçada tota la comunitat universitària i als estudiants del Grau de Psicologia, en particular. Jordi Naudó, psicòleg, delegat de formació contínua de la FCSB i professor d’ambdues facultats, va ser l’encarregat de presentar la ponent.\nMarta Salvans, transsexual i activista en la defensa dels drets de persones amb discordança de gènere, va parlar de la trasexualitat com una realitat encara avui poc coneguda i malinterpretada per la societat. La pròpia experiència, relatada des d’una perspectiva vital, va permetre conèixer amb profunditat com ha viscut aquesta realitat en les diferents etapes i entorns familiars, socioculturals i polítics. Fugint d’un discurs estandarditzat i estrictament acadèmic va relatar els primers records d’infantesa, l’oposició familiar a les seves demandes, la incomprensió per part de professionals de la salut, i les diverses vegades que va haver de posposar el seu desig de reassignació per acabar relatant com viu i sent la sexualitat en l’actualitat. Després de la xerrada, els estudiants van participar activament en un debat amb la conferenciant.\nNoticia i fotografia del bloc informatiu de la UVIC: http://lapunt.uvic.cat/\nAss. LGTB TALCOMSOM 1 març 2014 5 març 2014\n← El Ple de Torelló aprova una moció contra l’homofòbia, la bifòbia i la transfòbia\nL’Associació LGTB TALCOMSOM exposa en una compareixença al Parlament de Catalunya la situació del col·lectiu LGTB en poblacions petites →


La seguretat en la passada Eurocopa de futbol – Notes de seguretat\nEl Ministeri de l’Interior francès acaba de publicar un informe en què explica com va organitzar el desplegament de seguretat al voltant de les seleccions nacionals en la passada Eurocopa de futbol, que tingué lloc a França entre els mesos de juny i juliol d’enguany.\nExistia una gran preocupació per la possibilitat que algun grup terrorista (especialment de l’entorn de Daesh) dugués a terme algun atac durant el desenvolupament de l’Eurocopa de futbol. La gran transcendència mediàtica de l’esdeveniment i d’algunes seleccions en particular plantejava com a molt atractiva, en termes de ressonància informativa, la comissió d’actes terroristes en aquest context.\nEs van mobilitzar totes les unitats d’elit disponibles: la Brigada de Recerca d’Informació (BRI) de la Prefectura de Policia de París; el Grup de Recerca, Assistència, Informació i Dissuasió (RAID) de la Policia Nacional, i els grups d’Intervenció de la Gendarmeria Nacional (GIGN).\nEs va considerar que hi havia una selecció que presentava un risc especial, la selecció espanyola, i se li va assignar la BRI de manera exclusiva. També participaven en la protecció membres de la policia espanyola i un oficial d’enllaç de la Policia Nacional francesa. Tots els moviments de qualsevol membre de l’expedició els havien de planejar i conèixer els responsables de la seguretat. Durant el partit contra Croàcia, que es va considerar d’alt risc perquè grups d’aficionats croates havien amenaçat amb envair el terreny de joc, membres de la BRI es van posicionar en llocs clau de l’estadi per detectar qualsevol moviment perillós dels aficionats des del moment que l’equip espanyol va arribar a l’estadi.\nEl RAID va encarregar-se de la seguretat d’onze equips nacionals: França, Anglaterra, Rússia, Turquia, Albània, Croàcia, País de Gal·les, República Txeca, Romania, Eslovàquia i Suïssa.\nEL GIGN es va encarregar de la seguretat de les dotze seleccions restants: Alemanya, Bèlgica, Portugal, Àustria, Hongria, Irlanda, Irlanda del Nord, Islàndia, Itàlia, Polònia, Suècia i Ucraïna.\nL’altre equip que, per raons òbvies, va ser objecte d’especial protecció (possiblement al màxim nivell) va ser el de França, que va ser protegit pel Grup RAID H24. Aquesta protecció era total: durant els desplaçaments, els partits i els entrenaments, i en els allotjaments. Els Bleus eren seguits i precedits pels vehicles dels homes de negre. Els vestidors dels estadis s’inspeccionaven en tots els partits abans que hi arribessin els jugadors. Aquest seguiment exigia una gran capacitat d’adaptació als moviments dels jugadors en tot moment.\nÒbviament, a més de protegir les seleccions nacionals, hi havia altres unitats encarregades de l’ordre públic (Compagnies Républicaines de Sécurité i grups de la Gendarmerie Mobile) i de la seguretat ciutadana a les ciutats en què tenien lloc els partits de competició, circumstància que va implicar les patrulles uniformades dels cossos estatals i també les policies locals (a les ciutats on n’hi havia). Totes aquestes unitats van haver de treballar amb la màxima coordinació possible entre elles i amb les unitats d’elit encarregades de protegir els membres de les seleccions.\nSecurity at the last European Championships


L’Ajuntament de Badalona impulsa una campanya per captar habitatge privat i incorporar-lo als programes de lloguer assequible :: Notícies :: Ajuntament de Badalona\n02/07/2021 ::habitatge serveis socials\nL’objectiu és aconseguir pisos de lloguer a la ciutat amb una quota màxima mensual de 700 euros que es posaran a disposició de la mesa d’emergència habitacional\nL’alcalde Garcia Albiol ha explicat que “per primera vegada l’Ajuntament de Badalona s’adhereix a un programa d’aquestes característiques, que suposa una inversió conjunta amb la Generalitat de 800.000 euros”\nL’Ajuntament de Badalona impulsa una campanya per incrementar la dotació d’habitatges social i posar-lo a disposició de la mesa d’emergència en matèria d’habitatge de la ciutat on actualment hi ha unes 160 famílies esperant. L’objectiu és captar pisos del parc d’habitatge privat amb una quota màxima mensual de 700 euros i que compleixin tots els criteris necessaris per viure per destinar-los a programes de lloguer assequible.\nAquesta campanya es fa a través de dos programes impulsats per la Generalitat de Catalunya a través de l’Agència de l’Habitatge: Reallotgem i 60/40. En el primer, l’Ajuntament s’encarrega de fer la cerca dels habitatges disponibles a la ciutat per posar-los a disposició de la Generalitat, qui s’encarrega d’assignar-los a les famílies que ho necessiten seguint l’ordre de la mesa d’emergència habitacional de Badalona. En el segon programa, la Generalitat assumeix com a màxim el 60% del preu del lloguer i la part restant la cobreix l’Ajuntament i la família a qui se li assigna l’habitatge. Per aquests programes l’Ajuntament de Badalona i la Generalitat de Catalunya han destinat conjuntament 800.000 euros.\nPer tal de captar el màxim nombre d’habitatges privats i destinar-los a lloguer assequible, l’Ajuntament difondrà aquesta campanya a través de totes les Oficines Municipals de Districte, l’Oficina Local d’Habitatge, i publicitat impresa i digital.\nLa campanya de captació ha estat presentada aquest divendres al matí per part de l’alcalde de Badalona, Xavier Garcia Albiol, el tercer tinent d’alcaldia i regidor de l’Àmbit de Territori i Sostenibilitat, Daniel Gràcia, i el regidor de l’Àrea de Serveis Socials i Participació, Miguel Jurado. Durant l’acte, l’alcalde Garcia Albiol ha explicat que amb aquesta mesura “volem donar resposta a la situació de la mesa d’emergència habitacional de la ciutat i fer els passos necessaris per complir un dels nostres objectius, que és reduir al mínim al final d’aquest mandat la llista d’espera que hi ha actualment”. L’alcalde ha destacat que “aquesta iniciativa és el primer cop que es porta a terme des de l’Ajuntament, tot i que el programa 60/40 existeix des de l’any 2015” i ha recordat que “aquests programes són compatibles amb altres línies d’actuació en les que estem treballant per millorar la situació en relació a l’habitatge de moltes famílies de la ciutat que ho necessiten”.\nBadalona, 2 de juliol de 2021


Quatre mesos de la llei del teletreball: «L'empresa no paga subministraments, ni compra taules o cadires, res de res» - Regió7 :: El Diari de la Catalunya Central\nQuatre mesos de la llei del teletreball: «L'empresa no paga subministraments, ni compra taules o cadires, res de res»\nEls sindicats alerten que no s'ofereixen els mitjans necessaris i hi ha casos de lesions per falta de material\nacn | barcelona 23.01.2021 | 12:06\nUna persona, fent teletreball des de la seva segona residència, a Vallcebre | ACN\nUna persona, fent teletreball des de la seva segona residència, a Vallcebre\nLa llei del teletreball compleix quatre mesos entre caos i confusió sobre com s'ha d'aplicar, especialment en temps de confinament i de teletreball forçós generalitzat. L'Anna va escriure als seus caps poc després de la publicació de la llei. "La resposta va ser que l'empresa no té capacitat, que no paguen ni pagaran subministraments elèctrics, ni d'aigua, òbviament, i que tampoc ens compraran ni una pantalla, ni una taula ni una cadira, res de res", explica. Uns mesos després l'Anna va fer una segona petició, aquesta vegada perquè tenia una contractura des de mitja esquena fins a l'arrel del cap que l'obligava a portar collarí. La companyia va reiterar que "no tenia capacitat per facilitar a tothom ordinadors, taules i cadires".\n"Vaig estar 10 dies molt fotuda. En veure que anava per llarg i ells no hi feien res, vaig comprar una pantalla i una cadira, i em vaig muntar un despatx", relata aquesta treballadora a l'ACN.\nLa de l'Anna és una situació que comparteixen molts catalans, en un moment en què el teletreball ha passat d'una incidència del 5% al voltant del 30% dels ocupats, segons un estudi d'Eurofund. Tot i això, la Inspecció pràcticament no ha rebut denúncies d'aquestes pràctiques, segons indiquen fonts del Departament de Treball.\nAquest dissabte es compleixen quatre mesos de la publicació al Butlletí Oficial de l'Estat (BOE) del reial decret llei 28/2020, que estableix una diferència entre la feina a distància habitual i la que es desenvolupa en el context de la pandèmia de covid-19. També aquesta setmana expirava el termini per actualitzar convenis i contractes que ja preveien el teletreball abans de la pandèmia, ja que han passat tres mesos des de l'entrada en vigor de la normativa.\nSi bé la norma és clara pel que fa a l'obligatorietat de dotar dels mitjans, els equips i les eines que exigeix el desenvolupament del treball a distància, en el cas de les despeses la situació és més difosa, segons diversos juristes consultats per l'ACN.\nEn el cas del teletreball habitual, el decret apunta que hi ha d'haver acords individuals entre treballadors i empresa on es detalli un inventari dels mitjans que calen per fer la feina des de casa, s'enumerin les despeses i la forma en què es quantificarà la compensació.\nEn la feina a distància provocada per la covid-19, la normativa diu que "la negociació col·lectiva establirà la forma de compensació de les despeses derivades" de la feina a distància. Tot i això, des que està en vigor el decret, l'extensió d'aquests acords ha sigut mínima. Què passa en cas que no hi hagi acord per compensar les despeses? El professor de Dret del Treball a la UPF, Eusebi Colàs-Neila, avisa que el treballador "perd força per fer valdre el dret" que té com a assalariat a no sufragar els costos empresarials i, si els superiors es neguen a pagar, només li queda optar pels tribunals.\nL'advocat i professor de dret laboral a la UOC Pere Vidal considera que la norma "és desafortunada en fer la distinció" entre teletreball covid i no covid, "i deixar en mans de la negociació col·lectiva" la compensació de despeses, especialment en un moment en què "la negociació col·lectiva està aturada". En aquest sentit, indica que "poden estar més protegits els que no estan subjectes al real decret llei" perquè fan feina a distància menys d'un 30% de la jornada. En aquest cas, l'Estatut dels Treballadors ja deixa clar que els treballadors per compte d'altri "no han de suportar cap despesa derivada de la feina que fan i, en canvi, el real decret llei obre la porta a què les despeses que es puguin captar amb la negociació col·lectiva no siguin una compensació del 100%", afirma el lletrat.\nDes de la publicació de la llei, els delegats sindicals i els treballadors s'han trobat amb "multitud de problemes" per acordar les compensacions i aconseguir que les empreses paguin els mitjans necessaris per treballar, segons Núria Gilgado, secretària de Política Sindical de la UGT. La sindicalista reconeix que "encara no hi ha massa convenis que hagin reflectit la nova normativa", ja que "la negociació col·lectiva està paralitzada".\nEntre els pocs avenços en teletreball que s'han aconseguit hi ha el del conveni de la banca, que està a punt de tancar-se, i que ofereix ordinador, mòbil, cadira ergonòmica i 55 euros al mes en despeses com a màxim, segons han explicat fonts presents a les negociacions.\nEl Departament de Treball confia que la situació s'endreci i comenci a moure's un cop tancat l'Acord Interprofessional de Catalunya que s'està negociant entre sindicats i patronals i en el qual s'emmiralla després la negociació col·lectiva per sectors i empreses.\nDe moment, la majoria d'acords s'han assolit individualment, un context en què el treballador "està en situació d'indefensió", explica Gilgado. La conseqüència d'aquesta pràctica són casos com el de l'Anna, que està convençuda que la raó de la lesió cervical que pateix és l'estrès patit a la feina, provocat en part pels dubtes de perdre-la i per les condicions precàries en les quals ha treballat fins que es va lesionar. "A casa ens organitzàvem com podíem, ja que les quatre persones que residim a l'habitatge no treballem mai des d'allà, normalment", remarca.\nUn dels convenis on s'està tractant el pagament dels subministraments és el del telemàrqueting –que té 10.000 empleats fent feina a casa–. La patronal "ofereix compensacions absolutament irrisòries, de 15 euros al mes", explica la dirigent d'UGT. En aquests quatre mesos, en l'opinió de Gilgado, sembla que "les empreses pretenguin que el teletreball no només els surti gratis, sinó guanyar-ne beneficis, perquè s'estalvien costos i no volen compensar les despeses".\nEls empleats que es troben en la situació de l'Anna, és a dir, que han reclamat a l'empresa que aporti mitjans necessaris per treballar sense aconseguir-ho, poden posar-ho en coneixement de la Inspecció de Treball o del jutjat social. "L'opció més ràpida i senzilla és una denúncia a Inspecció", assenyala l'advocat laboralista Pere Vidal. La policia laboral ja ha requerit a empreses com Indra que doti de cadires ergonòmiques, reposapeus, teclats o pantalles de manera "urgent" als teletreballadors de Madrid. De moment, i tenint en compte que no s'han rebut denúncies, la Inspecció catalana no ha sancionat empreses per vulneracions de la llei de teletreball.\n"La norma no t'està dient que el teletreball covid hagi de ser precari, si els treballadors denuncien, i hi ha un requeriment d'Inspecció i les empreses persisteixen en no posar els mitjans, això és sancionable. Són drets que es poden reclamar per part dels treballadors", explica el professor de la UOC i membre d'Augusta Abogados.\nEn canvi, en el cas de reclamacions de factures dels empleats, com la calefacció, la llum o l'Internet, els inspectors no podran dir-hi res fins que hi hagi un acord entre sindicats i empresa.\nEn ple hivern i tenint en compte que el proper rebut de la llum i el gas pot ser excepcionalment alt, Vidal recorda que el no-acord entre sindicats i empresa sobre els subministraments "no vol dir que el treballador no pugui arribar a reclamar la compensació de les despeses que està tenint per treballar". Si l'empleat vol reclamar aquest rebut per via judicial, "no serà un procediment de caràcter prioritari i s'assenyalarà a un any vista", indica Vidal.\nEn la mateixa línia, el professor de Dret del Treball a la UFP, Eusebi Colas-Neila, avisa que "caldrà determinar molt clarament l'origen de la despesa i establir el nexe de causalitat amb el fet que s'està teletreballant". L'expert laboralista afegeix que "el problema d'una norma que concedeix drets que precisen del seu desenvolupament a través de la negociació col·lectiva és que, fins que no passa, resulta complicat fer-los efectiu perquè la seva determinació quedaria a l'interpretació d'un jutge en darrera instància". Segons Colas-Neila, la "base legal" en aquest cas seria "molt feble".\nLes fonts consultades preveuen que durant els mesos d'hivern les plantilles començaran a pressionar als superiors i als sindicats per assolir un acord de teletreball.\nD'altra banda, una nova problemàtica que han detectat els equips sindicals és la imposició innecessària del treball presencial. De fet, un estudi de l'empresa de recursos humans Hays publicat aquesta setmana indicava que el 22% dels treballadors consideren que podrien fer feina a distància però no ho fan per reticències de l'empresa. Un exemple d'aquesta problemàtica es va donar a l'empresa de telemàrqueting Konnecta, on la tornada a la feina presencial no pactada després de les vacances de Nadal va derivar en una vaga durant tots els dilluns de febrer, que es va acabar desconvocant quan l'empresa va recular.\nEn alguns casos la no-adopció del teletreball pot provocar un risc sanitari quan hi ha algun cas de covid a la plantilla. Aquesta setmana a la gestoria de l'Albert (nom fictici) es van trobar amb un superior positiu que feia dies que tenia símptomes, però anava a treballar. "La cap i dues persones més van anar a fer-se una prova per privat, però a la resta no se'ns va oferir, arbitràriament", explica a l'ACN. Abans que tornés, els treballadors van trucar directament al CAP, que va tramitar la baixa de 10 dies a tots els contactes. "Quan vam dir que ens havíem donat de baixa hi va haver un rebombori'. La cap no estava preparada i ens va intentar dir que no havíem sigut contactes directes", relata.\n"Hauríem de fer teletreball, està clar. És un risc totalment innecessari, amb un control remot a l'ordinador a casa fas exactament la mateixa feina", diu aquest treballador que no creu que l'experiència serveixi perquè la situació canviï. "Són una mica quadrats i obtusos i tenen la idea que si anem a casa no treballarem cosa que és mentida perquè la feina l'has de fer igualment perquè si no et cau el pèl", afegeix.\nEls sindicats animen els treballadors a denunciar l'incompliment de la normativa laboral i a lluitar contra la "teleprecarietat" però molts, com l'Anna, no es volen arriscar a denunciar. "Estic segura que ningú em dirà: 'T'abonem la factura de tot el que has pagat pel teu compte i de tota la despesa que has fet'. La pandèmia ha servit perquè a les empreses petites tothom s'arremangui, tot es queda a casa i al final per molt que una llei digui que els empresaris t'han d'abonar no sé què, molts ens hem resignat", lamenta aquesta treballadora.\nENQUESTA | Creus que el teletreball és la solució als problemes derivats de la tornada a l'escola?.\nEl 62% dels treballadors podrien acollir-se a la nova llei del teletreball.\nEl teletreball impulsa la transformació d'oficines i l'aposta per un model «descentralitzat».