En matèria de donació-trasplantament, la llei no ho va ser tot | Associació de trasplantats Hepàtics de Catalunya\nNotícies En matèria de donació-trasplantament, la llei no ho va ser tot\nArticle d’opinió de Juan José Egea-Guerrero, coordinador autonòmic de trasplantaments d’Andalusia.\nFa quaranta anys que va veure la llum una llei que la pròpia Organització Nacional de Trasplantaments la qualifica avui com innovadora pel seu temps i fins i tot ha servit d’exemple per a molts altres països a nivell mundial.\nLa Llei 30/1979, de 27 d’octubre, sobre extracció i trasplantament d’òrgans, que va entrar en vigor un mes més tard, recollia la finalitat terapèutica que suposava el trasplantament en els pacients amb malaltia orgànica terminal, així com establia els pilars bàsics que han cimentat el nostre quefer diari en aquestes últimes dècades.\nEn primer lloc, senyalava el caràcter altruista que hauria de suposar la donació d’òrgans. Segon, reconeixia legalment la possibilitat de donar en vida o bé després la certificació de la mort. Alhora, reforçava el consentiment informat del donant viu marcant-lo com a lliure, conscient i exprés. Sorgint, ja en aquesta època, el terme de “consentiment presumpte”, és a dir, tots els ciutadans som donants excepte que s’hagi manifestat la negativa en vida. Aquesta modalitat de consentiment per a la donació recentment ha estat legislada a Holanda, generant-se un cert neguit i un resultat poc favorable entre els ciutadans per la seva manera d’implementar-la. La rigidesa en el plantejament ha generat desconfiança en la població, la qual no ha rebut la notícia com una oportunitat per poder ajudar als altres.\nAl nostre país aquesta primera llei, la qual té plena vigència en l’actualitat, va servir de referència pel desenvolupament posterior dels Reials Decrets 426/1980 de 22 de Febrer; 2070/199 de 30 de Desembre; 1723/2012, de 28 de Desembre i 9/2014, de 4 de Juliol. D’aquesta manera quedaven contemplats tots els escenaris, tant la modalitat de donació després de certificar la mort per criteris neurològics o circulatoris (donació en asistòlia), així com aspectes de qualitat i seguretat relacionats amb la donació de teixits i cèl·lules.\nTanmateix, tota la legislació, relacionada amb el procés donació-trasplantament, necessària i imprescindible per tenir un marc regulador apropiat en les nostres actuacions, sempre seria insuficient per assolir l’èxit del conegut com a “model espanyol de trasplantaments”. La nostra societat creu profundament en l’esforç professional que existeix en cada donació d’òrgans, així com saben que tot es genera des d’un sentiment de solidaritat i ajuda, en un moment molt complicat per a la família del donant.\nDe fet, per a nosaltres el simple desig de voler ser donant d’òrgans i teixits, s’alinea d’una forma clara amb l’autonomia del pacient recollida a la Llei 41/2002, de 14 de Novembre. En aquest sentit, el que per a molts podria ser respectar una opció, pels coordinadors de trasplantaments ho considerem sempre com el dret que tenen els nostres ciutadans a poder ajudar als altres, i per tant, hem de garantir que es compleixi a tota costa. És per això que professionals sanitaris i no sanitaris s’alineen qualsevol dia de l’any i davant de qualsevol circumstància, per a què aquell aeroport s’obri de matinada, aquella ambulància arribi a temps i que aquell òrgan, al final, aconsegueixi salvar una altra vida.\nEn definitiva, l’èxit del trasplantament suposa aconseguir que el pacient que ha mort vegi respectada la seva decisió (i el seu dret) de donar vida a través de la donació d’òrgans i teixits. Evidentment, es tracta de quelcom indescriptible, gairebé miraculós, però que afortunadament en els nostres hospitals succeeix a diari gràcies a molts herois anònims.


Abrera lliura una nova promoció de 68 habitatges de protecció oficial al barri de can Morral:: Ajuntament d'Abrera\nDIMECRES, 08/04/2020 | 15:15 h\nAbrera lliura una nova promoció de 68 habitatges de protecció oficial al barri de can Morral\nAbrera ha lliurat una nova promoció de 68 pisos de protecció oficial de la cooperativa Habitatge Entorn al barri de can Morral. Els 68 habitatges han estat adjudicats en un 82% a joves d´entre 20 a 35 anys.\nAquesta és la quarta promoció de la cooperativa a Abrera, i tot i que en un principi estava qualificada com habitatges de règim concertat, gràcies al recolzament de l´Ajuntament ha estat possible canviar-ho a règim general, més econòmic.\nEls habitatges, situats als carrers Jaume I, 20-22 i i Joan Miró, 7-9, tenen de 3 a 4 dormitoris, i una superfície mitjana de 85´37 metres quadrats útils, plaça d´aparcament i traster.\nEl projecte ha estat redactat pel arquitectes Joan Roig i Duran i Enric Batlle i Durany i l´empresa constructora ha estat Construcciones Hero, SA de Barcelona.\nL´acte protocolari de lliurament d´habitatges ha tingut lloc a la mateixa promoció (av. Can Morral, 2) i ha comptat amb l´assistència de l´alcaldessa d´Abrera, Maria Soler; el director general d´Habitatge Social de la Cooperativa Habitatge Entorn, Josep Ma Alibés; el secretari de la Cooperativa, Manuel Molina; i el secretari general de la Unió Comarcal de CCOO del Baix Llobregat, Toni Mora; que han donat la benvinguda als ja propietaris.\nPromoció de 179 habitatges\nProperament, es preveu obrir una nova convocatòria per l´adjudicació de pisos en règim de compra o de lloguer amb opció de compra, fins a completar tota la promoció de 179 habitatges que hi ha al barri de Can Morral, entre la Travessera de Can Morral i els carrers de Jaume I, d´Olesa i d´Esparreguera.\nL´opció de lloguer amb opció de compra és la gran novetat, i permetrà a molts abrerencs poder accedir a uns pisos que fins ara només era possible comprar si s´arribava a aconseguir una hipoteca. L´Ajuntament d´Abrera ha aconseguit aquesta opció després de vàries reunions amb la Generalitat de Catalunya.


La valentia de resseguir les empremtes de la repressió | thenewsroom0\n← Cuando África nos queda demasiado lejos\nA cop de rock: propera parada “Segle XXI”, correspondència amb la “Transició” →\nby clarabarm | March 9, 2014 · 7:45 pm\nCLARA BARBAL | Amb valentia i mestratge, tres companys de la carrera (i de fatigues de la vida) van elaborar per l’últim suplement del Punt Avui Cetrencada un reportatge molt elaborat sobre les tortures a l’estat espanyol. Vaig tenir la sort de llegir el manuscrit original, de cinc pàgines, extensió del qual es va haver d’escurçar per tal d’ésser publicat. Aquest és el reportatge en qüestió.\nEls meus companys van posar sobre la taula de l’actualitat la repressió política, no només des de les estructures de l’estat feixista durant la dictadura capitanejada pel general Franco, també les que s’han produït des de les clavegueres del règim de 1978. En converses amb aquests tres mosqueters, em comentaven que plantejar un reportatge d’aquestes característiques des de la Universitat i per imprimir-se en un diari del sistema convencional de mitjans nacional era tot un repte periodístic que al professor responsable de l’assignatura li va costar assumir.\nI és que parlar de tortures i brutalitat policial, dins del consens democràtic de 1978 que els grans mitjans catalans també van assumir, costa, costa definir-ho i tractar-ho amb totes les lletres damunt del paper. O bé es considera com una anomalia impensable en democràcia qualsevol rastre de repressió política, o simplement es descarta en les edicions. “Els maltractaments, la brutalitat policial o la tortura sorgeixen, segons víctimes i experts, quan l’Estat [qualsevol estat, feixista, o democràtic – social – i de dret ] ha de protegir-se dels sectors que qüestionen la seva legitimitat”, diu el reportatge: sectors com l’independentisme català i basc, el sindicalisme andalús, la lluita obrera o la nova protesta social.\nMartxelo Otamendi, director de l’extingit diari Egunkaria i actual cap del periòdic Berria, torturat per l’estat espanyol el 2003 a l’aplicar-li la llei antiterrorista.\nPart dels consensos del 78 consistien en autoconvencer-se de que les estructures d’estat feixistes es depurarien i s’integrarien dins dels límits pactats de l’estat de dret de 1978. El pacte va esquitxar els mitjans, assumint que la tortura era una pràctica llunyana i d’un episodi pre-democràtic. Aquí rau la valentia dels companys, de parlar de la tortura com un instrument inherent de la vetlla dels interessos de qualsevol estat-nació.\nEl primer de març passat els diaris catalans obrien i despuntaven amb la vergonya històrica del quarantè aniversari de l’assassinat del militant llibertari Salvador Puig Antich. La lluita incansable de les germanes Puig Antich per exigir a la democràcia del 1978 que restableixi la dignitat de’n Salvador és present als consells de redacció, per això el dia despuntava amb el rostre del militant derrotat. Però tots, tots i tots els mitjans s’oblidaven de que Puig Antich i Heinz Ches no van ser els últims a rebre la pena capital a Espanya per la seva filiació política.\nEl 19 de setembre de 1975 es celebrava a Barcelona un consell de guerra sumaríssim contra els militants etarres Juan Paredes (Txiki) i Angel Otaegi. El 26 d’agost de 1975, a Hoyo de Manzanares (Madrid), ja s’havia sentenciat la mort dels del batalló comunista FRAP José Luís Sánchez Bravo, Ramón García Sanz i Humberto Baena. Per l’atracament a un Banco Santander els primers, i per la mort d’un Guàrdia Civil els segons, el 27 de setembre de 1975 aquests cinc es convertien en els últims executats per l’estat feixista. Silenci mediàtic a la sala. Cap capçalera els va citar en l’homenatge a Puig Antich, error de diligència periodística, alzheimer històric. I hauria de continuar amb Lasa i Zabala, i la mordassa contra el diari Egunkaria, casos de brutalitat d’estat en plena consolidació del règim de 1978… però fa estona que he superat el límit d’extensió.


Francina Alsina, presidenta de la Taula d’entitats del Tercer Sector Social. Font: Xarxanet\nAmb la crisi sanitària les entitats socials van haver d’adaptar-se a les circumstàncies molt ràpidament. El 7è Congrés del Tercer Sector Social serà un lloc on les organitzacions intercanviaran experiències per fer front a futurs reptes com a societat.\nEl 7é Congrés del Tercer Sector Social se celebrarà els dies 15 i 16 de juny al Petit Palau, i la Taula d’entitats del Tercer Sector Social ja està ultimant els seus preparatius. Sota el lema ‘La reconstrucció social: noves propostes des del Tercer Sector Social’, l’esperit d’aquestes jornades serà el d’encarar la crisi social causada per la pandèmia i generar propostes per fer un matalàs que permeti a la societat fer front a les problemàtiques futures.\nLes jornades tindran un format híbrid: els matins d’ambdós dies seran presencials i s’hi faran les sessions d’inauguració i benvinguda, les sessions plenàries amb ponències d’agents de diversos àmbits, i la cloenda. La tarda del dia 15 de juny, en línia, se celebraran les taules d’experiències, on moltes entitats, també europees, parlaran de les seves accions durant la Covid i la possibilitat d’adaptar-les als nous reptes socials.\nFrancina Alsina, presidenta de la Taula d’entitats del Tercer Sector Social explica que la multiplicitat de punts de vista permetrà abordar de forma integral qüestions que, si bé s’han agreujat per la crisi sanitària, ja fa temps que fan estralls a la societat. La idea és aprofitar la flexibilitat que les entitats han demostrat durant la pandèmia per trobat noves propostes en la lluita contra la desigualtat social.\nEl lema del congrés és ‘El repte de la reconstrucció social’. Per què vau decidir focalitzar el 7è congrés en aquest àmbit? Quines mancances teniu detectades?\nLes entitats socials fa dècades que donem suport a diferents col·lectius en situació de vulnerabilitat per culpa de problemàtiques que fa temps que arrosseguem, però la Covid ha deixat molts estralls. Ens trobem que hem de fer front a una crisi de gran magnitud, que ha sacsejat amb molta duresa aquestes persones, especialment els col·lectius en risc d’exclusió social, que avui es troben vivint amb molta precarietat. Avui, un de cada tres catalans és pobre.\nCom a tercer sector com a societat tenim un repte majúscul. Hem de superar aquesta crisi social sense que quedi ningú enrere, i trencar d’una vegada l’augment constant de desigualtats que fa anys que castiga una part de la ciutadania. Tanmateix, aquesta reconstrucció social s’ha de pensar col·lectivament entre tots els agents implicats. Aquest congrés vol ser això, una palanca de canvi per generar propostes sòlides col·lectives, des del tercer sector i des de tots els àmbits socioeconòmics, per enfortir el sistema del benestar i la protecció social davant de properes crisis.\nQuins objectius us marqueu des de la Taula d’Entitats del Tercer Sector Social?\nEn aquest congrés ens hem marcat tres objectius: primerament, les jornades volen ser un espai de retrobament, perquè les entitats socials portem des d’abans de la pandèmia sense trobar-nos. Així, aquest serà també un espai per compartir, per posar en comú experiències viscudes durant la pandèmia per fer front als estralls. Finalment, el congrés també serà un lloc de reflexió on reconstruir, on donar idees pel tercer sector i la societat en general, on escoltar i ser escoltats, sobre el que hem detectat i sobre la direcció que hem de prendre.\nEl congrés serà híbrid. Per què heu apostat per aquest format?\nFa dos anys que no ens reunim a causa de la pandèmia. Necessitem retrobar-nos, veure’ns les cares. Tot i això, hem decidit aprofitar les eines digitals perquè les persones que no es poden desplaçar puguin assistir almenys a una part del congrés, donar-los l’oportunitat també. Per això les taules d’experiència són totalment telemàtiques. A banda això facilita també que puguem tenir-hi entitats europees que ens ajudin a obrir una mica la mirada a casa nostra.\nÉs un ventall molt ampli, hi ha diversos públics. D’entrada, evidentment, les entitats socials, de les nostres federacions o entitats associades. A banda també va dirigit a les persones professionals d’àmbits com l’educació social, la intervenció social i les administracions, amb qui nosaltres podem interactuar per tal que ens escoltin. Finalment, també convidem a participar a totes les persones que hi estiguin interessades.\nAquelles persones que hi assisteixin, què s’hi trobaran?\nConeixement i reflexió. Serà molt enriquidor, un ventall tan ampli de participants dona per escoltar diferents veus i opinions sobre com superar aquesta crisi social. Aspirem al fet que aquest congrés sigui un esdeveniment inspirador, que ens ajudi a imaginar i dissenyar col·lectivament solucions i propostes innovadores.\nÉs important innovar, trobar nous punts de vista. Fins ara teníem unes dinàmiques de treball molt instal·lades, ens trobàvem en zones de confort. Però la pandèmia ens ha sacsejat molt fort i ens estem veient obligats a sortir de les nostres comoditats, i això s’ha de fer de forma positiva, i no hi ha millor forma de fer-ho que a través d’una unió de moltes mirades.\nEls matins estaran dedicats a les sessions plenàries. Com s’han definit aquestes?\nHi ha quatre espais pensats per agrupar els factors de reconstrucció social des de diferents prismes. Un d’ells és l’acció comunitària, que creiem que és bàsica, perquè ha demostrat que pot ajudar a reduir les desigualtats, promoure la inclusió, la cohesió social... Un altre àmbit és la transformació del model econòmic. El nostre és un model que no prioritza el benestar ni l’atenció a les persones, i hem de buscar formes de redistribució de la riquesa.\nTambé hi haurà un espai sobre la resposta que pot donar la societat civil, com una ciutadania organitzada compromesa pot donar molt bona resposta a les problemàtiques socials. En aquest sentit, l’últim àmbit és la resposta que podem donar les entitats socials. Creiem que ha quedat demostrada la seva resiliència i capacitat d’adaptació durant la pandèmia, i la idea és traslladar aquesta agilitat a la totalitat de reptes socials.\nI les sessions seran ponències?\nSí. Els ponents participants tenen una amplíssima expertesa i prestigi en diversos àmbits. Es tracta de veus molt diverses de Catalunya i Espanya, però també de la resta del món. La idea és comptar amb una gran suma de visions de les quals puguem extreure eines i recursos que ens afavoreixin i ens ajudin en la lluita contra les desigualtats i el reforç de l’estat del benestar.\nEn què consisteixen les taules d’experiències?\nEs tracta de sis exposicions o debats on diverses entitats catalanes i europees compartiran les bones pràctiques que han desenvolupat durant la pandèmia en els àmbits d’habitatge, polítiques d’ocupació, digitalització, model d’atenció prioritària i centrat en la persona, comunicació i visibilització, i gestió ètica. Creiem que hi ha propostes molt interessants que poden ser aplicables a casa nostra.\nLes entitats ens parlaran de com han adaptat o creat serveis d’atenció a les persones durant la pandèmia. La idea és compartir informació, intercanviar experiències que ens serveixin a totes les entitats més enllà de l’època covid.\nCom es pretenen treballar des de la taula les aportacions i conclusions que es derivin del congrés?\nLa millor part de tot això és que totes aquelles conclusions a què arribem seran resultat d’un treball col·lectiu. Això ens pot ajudar a tenir una base que després ens servirà com a full de ruta per continuar treballant en aquesta sortida de la crisi social que a la vegada resulti en una reducció de la borsa de pobresa i precarietat.\nI sabem que seran respostes sòlides i resilients, perquè haurem arribat a aquestes conclusions de forma comuna, des de molts àmbits, gràcies al treball intens d’aquests dos dies.\nparticipació ciutadana, Congrés del Tercer Sector Social, tercer sector social, Taula del Tercer Sector, exclusió social, justícia social, Innovació Social


Entrevista | HIPRA: "Som una empresa multicultural on el talent té múltiples oportunitats"\nHipra és una empresa farmacèutica veterinària, amb més de mig segle d'història, dedicada a la recerca, producció i comercialització de productes per a la Salut Animal. Actualment ocupen una de les primeres posicions en el rànquing d'empreses de la indústria veterinària a nivell mundial en Biològics i la possibilitat de fer-hi pràctiques és una gran oportunitat per als estudiants de la Universitat de Girona.\nQuin és el perfil que busqueu per fer pràctiques/ofertes laborals?\nA Hipra comptem amb equips de treball multidisciplinaris que participen en totes les fases de l’empresa. Per aquest motiu els perfils requerits són molt diversos i cobreixen diferents àmbits acadèmics.\nDes d’enginyers -pel disseny de noves instal·lacions i per la introducció d’alts requeriments tecnològics-, químics, biòlegs i biotecnòlegs -per la recerca i producció de les nostres vacunes-, fins a perfils financers, comptables i d’administració.\nAquests són alguns dels exemples, però totes les vacants actuals estan disponibles a l’apartat de Carreres professionals de la nostra web.\nQuines són les competències més valorades en els estudiants que seleccioneu?\nL’Excel·lència, la Credibilitat i l’Optimisme són els valors originals sobre els que s’ha fundat la companyia i a dia d’avui encara es mantenen inalterables .\nPer Hipra és imprescindible que els nostres futurs empleats comparteixin aquests valors i que es reflecteixin a través de la iniciativa i el pensament crític, el treball col·laboratiu, la comunicació assertiva, l’orientació a resultats i a les persones, i l’adaptació a entorns canviants.\nQuè us aporta l’experiència d’acollir estudiants en pràctiques?\nLes pràctiques beneficien tant a l’estudiant com a l’empresa. Comptar amb la figura d’un becari/a és una primera oportunitat laboral per als joves i, alhora és una font nova de creativitat, entusiasme i motivació per a l’organització.\nA més, a Hipra ens serveix com un procés òptim de selecció previ per un futur contracte laboral. És un compromís que adquirim i que parteix de la responsabilitat de guiar a l’estudiant i ensenyar-li a assumir autonomia per tal que la introducció al mercat laboral sigui més fàcil.\nAlgun dels estudiants en pràctiques en els últims anys s’ha quedat treballant a l’empresa?\nDurant aquest 2018, de tots els departaments on hem incorporat estudiants en pràctiques, com per exemple, R+D, Qualitat, Màrqueting, Finances, Manteniment, entre d’altres, finalment n’hem incorporat un 30%.\nSón dades que any rere any es van incrementant degut a l’aposta clara pel nou talent i els plans de creixement tant a nivell nacional com internacional de l’empresa.\nEn els últims 10 anys quasi hem duplicat la nostra plantilla i les perspectives de futur són de continuar creixent en aquest sentit. Actualment l’empresa compta amb més de 1.700 treballadors repartits entre la seu central i les 37 filials pròpies arreu del món.\nSom una empresa multicultural on el talent té múltiples oportunitats.


Troben un obús entre uns contenidors del Marítim – L'Horta Informacio\nTroben un obús entre uns contenidors del Marítim\nPublicado en 09/05/2016 por Redaccio en Actualitat, Valéncia Ciutat // 0 Comentarios\nAgents de la Policia Nacional han localisat i retirat un artefacte explosiu similar a un obús que es trobava entre uns contenidors de fem en un carrer del districte de Marítim, en Valéncia.\nSegons un comunicat de la Policia Nacional, els fets varen ocórrer sobre les sèt de la vesprada d’ahir, quan els agents varen ser requerits per la sala del 091 per a que es dirigiren a un carrer del Marítim on s’hi havia vist un objecte semblat a un obús entre uns contenidors.\nEls agents es varen dirigir al lloc, on varen localisar l’artefacte i varen prendre les mesures de seguritat oportunes, per lo que es va acordonar la zona fins a l’arribada dels agents especialisats en material explosiu.\nEls Tècnics Especialistes en Desactivació d’Artefactes Explosius (TEDAX) varen observar que l’artefacte, tipo obús pero sense punta i d’uns 30 centímetros, es trobava en l’espoleta, per lo que va ser retirat a dependències especials per al seu tractament i desactivació en cas d’estar carregat.\nDespuix d’açò, els agents varen realisar una nova requisa per les afores i contenidors propencs per a descartar l’existència de més artefactes, i no varen localisar cap atre.\nEl proyectil d’artilleria de 75 milímetros, dotat d’un sistema d’activació i previsiblement d’explosiu, s’ha destruït durant el matí de hui.


Portbou pateix diverses fuites a la xarxa d'aigua en una setmana - Diari de Girona\nPortbou pateix diverses fuites a la xarxa d'aigua en una setmana\nL'última va ser la matinada d'ahir i va obligar a restringir el servei diverses hores\nddg 03.03.2018 | 01:07\nUna de les darreres fuites, el dimecres. ajuntament de portbou\nLa xarxa d'aigua de Portbou ha patit aquesta setmana diverses fuites en diferents punts de la població. La darrera es va produir, segons informen des dels canals municipals, a les sis de la matinada d'ahir. Durant unes hores els veïns van estar sense aigua.\nEl municipi ha patit aquesta mateixa setmana fuites a quatre punts diferents en pocs dies de diferència.\nLa primera va ser a la zona de l'església al matí. Es va restringir l'aigua mentre es reparava. Dos dies més tard, el dimecres, segons informava l'Ajuntament als veïns, es van rebentar dues canalitzacions. En aquesta ocasió va ser a la Rambla Catalunya i a l'avinguda Barcelona. L'aigua va inundar la carretera i es va haver de restringir el servei mentre es reparava.\nLa darrera va ser la matinada d'ahir, una vegada més a la Rambla.


El compromís polític de la poesia, recordem a Adam Zagajewski – Biblioteca Caterina Figueras\nEl compromís polític de la poesia, recordem a Adam Zagajewski\nPublicado el 26 marzo, 2021 26 marzo, 2021 admin\nTAMBIÉN «VITA CONTEMPLATIVA», del llibre Mano invisible, que trobaràs a la Biblioteca.\nEl mateix dia en què se celebrava el Dia Mundial Poesia, el 21 de març, moria un dels poetes més destacats de l’anomenada Generació del 68 o de la Nova Ona, Adam Zagajewski.\nAdam Zagajewski va néixer el 21 de juny de 1945 en Lvov, avui Ucraïna, però llavors pertanyia a Polònia. Ho va fer en l’anomenat estiu de la pau, a la fi de la Segona Guerra Mundial. La seva família va fugir de Lvov en la tardor d’aquest mateix any per a escapar del comunisme de la Unió de Repúbliques Socialistes Soviètiques, URSS.\nAixò va convertir a Zagajewski des del seu naixement en un home fronterer, vivint entre l’exili i el nomadisme, a vegades imposat, a vegades voluntari.\nZagajewski, va créixer a Gliwice, una altra ciutat pertanyent a Polònia, i que quedaria sota la influència de l’URSS durant mig segle. A Cracòvia va estudiar Psicologia i Filosofia. A poc a poc es va fer poeta, narrador i assagista. En 1967 va participar en la revista Vida Literària i va ser membre del Grup poètic Ara. Els seus llibres van ser prohibits.\nEl 1972 va publicar el seu primer poemari, ‘Komunikat’, al qual va seguir la novel·la ‘Cieplo zimno’ (Calent i fred). Difonia a més les seves idees en la revista clandestina ‘Zapis’, un dels principals mitjans de l’oposició democràtica polonesa. En 1982 es va exiliar a París i a partir de llavors va començar a peregrinar, primer als Estats Units on va impartir classes a la Universitat de Houston i de Chicago. En 2002 va tornar a Cracòvia amb la seva família. Zagajewski fou també traductor al polonès d’autors com Raymond Aron i Mircea Eliade.\nUna veu literària que la crítica ha definit com a música i lluminositat, que profunditza en temes com la nit, els somnis, el temps, el silenci, la mort, en “la poètica de la imperfecció de la vida”.\n⟵Mor la pensadora egípcia Nawal El Saadawi\nUna setmana de poemes amb la vostra veu, gràcies per sumar-vos al Dia Mundial de la Poesia⟶


El Club BÃ dminton XÃ tiva disputa a Granada la 8a Jornada enfront del C.B. Veleta - Portal de Xàtiva\nEl Club BÃ dminton XÃ tiva disputa a Granada la 8a Jornada enfront del C.B. Veleta\nEls Sub-15 i Sub-19 del club xativÃ competiran en la Prova del Circuit Nacional d’Aspe\nDesprÃ©s del parÃ¨ntesi nadalenc s’inicia l’ajustada agenda esportiva que han d’afrontar les distintes seccions del Club BÃ dminton XÃ tiva -ValÃ¨ncia, Terra i Mar- en esta segona fase de la temporada.\nEl club xativÃ es desplaÃ§a a Granada on s’enfrontara al C.B. Veleta en la 8a Jornada de la Lliga Nacional de Clubs DivisiÃ³ d’Honor; Ã©s d’esperar un encontre difÃcil i dur perquÃ¨ en el partit d’anada l’equip andalÃºs va vÃ©ncer per 2-5, i nomÃ©s la victÃ²ria asseguraria el tercer lloc del grup A a l’equip xativÃ.\nEls Sub-15 i Sub-19, per la seua banda, tambÃ© tÃ© la seua cita esportiva este dissabte prÃ²xim a Aspe, on es disputarÃ la Prova del Circuit Nacional Sub-15 i Sub-19 valedora per al RÃ nquing Nacional classificatori per als Campionats d’Espanya. Els jÃ³vens jugadors xativins es desplacen amb la intenciÃ³ d’aconseguir les bones classificacions obtingudes en proves anteriors i anar sumant els punts necessaris per a aixÃ ocupar un lloc en el RÃ nquing Nacional de la categoria que els assegure la seua participaciÃ³ en els Campionats d’Espanya.\nPublicado el enero 5, 2011 Autor Portal de XàtivaCategorías Deportes, XàtivaEtiquetas aspe, badminton, circuit, club, granada, jornada, Nacional, prova, veleta, Xàtiva\nSiguiente Entrada siguiente: Los socialistas entregan los juguetes recogidos entre la ciudadanÃa a CÃ¡ritas de Ontinyent


HORARIS SYNUSIA (provisionals) | Ateneu Candela\n20 Maig, 2020 - 09:24 — Mariona\nSentim que és fonamental narrar la complexitat d’obrir portes sota la Covid 19, apropiar-nos de la possibilitat de crear també nosaltres el relat de l’època. Sense victimització sinó amb pistes per bastir i articular mapes comunes des de narratives pròpies. Des del primer dia, amb les mesures d’higiene i cures necessàries, vam obrir portes per a la recollida de les comandes de confinament, la gestió de nous encàrrecs, l’entrada a l’espai per mirar llibres i fer recomanacions. Tant de bo us heu sentit com a casa! També hem tibat una mica per llençar una programació online durant el maig. Visca el foc llibreter! Grups de lectura, presentacions de llibres, càpsules de recomanacions de narrativa infantil i juvenil, converses entorn a l’ecosistema del llibre i un arxiu oral de la mà, un cop més, de les fogueres federicistes!\nHan estat dues setmanes intenses, per què no dir-ho.\nObrir amb aquestes circumstàncies implica treballar el doble per assolir totes molt menys. Implica extremar les mesures diàries d’higiene de l’espai. Implica portar mascaretes mentre compartim recomanacions, plors, somriures, escolta... és a dir, hiperventilem i ens trenquem amb les altres. Implica haver passat a gestionar bona part de les comandes i les entregues amb l’espai tancat, és a dir, teletreballar- Implica comunicar a diàri les mesures que canvien, actualitzar catàlegs web, la programació... és a dir, no deixar anar les xarxes! Implica haver-nos format en plataformes digitals per a la producció d’agenda d’activitats, és a dir, autoformar-nos!\nNo podem tornar a la normalitat, fer com si tot això no anés amb nosaltres perquè és allà, just allà, on hi ha el problema!\nEns cal visibilitzar totes aquestes tasques invisibles que ja existien però avui s’intensifica. Ens cal organitzar-nos per a seguir produint espais de trobada i de cures. No és només el llibre, són també les comunitats que produeixen els espais llibreters. No deixarem de furgar en allò que fa soroll, en allò que fa mal, en allò que excita i que és dubte. No hi ha tornada a la normalitat, hi ha anomalia. I és aquí on toca explorar-nos i lluitar. No deixarem de cultivar petites certeses encarnades. Prova i error: les cases llibreteres són teixit de comunitat diversa, de pensament, cooperació i resistències.\nCom ens organitzem davant tot això? Hem optat durant el maig en concentrar l’obertura del espai al públic pels matins, de dilluns a dissabte, de 10 a 13:30h, i destinar les tardes a l’agenda d’activitats on-line i a totes les tasques de gestió de la llibreria. Us anirem explicant en les properes setmanes com ens anem reorganitzant!\nAltra informació important respecte als torns i a les mesures de seguretat:\n- Prioritzarem els torns de les 10 a les 11h per a l'atenció a persones grans.\n- Cada torn durarà un màxim de 15 minuts i prioritzarem la cita a persones que han de recollir els encàrrecs que porten setmanes esperant ;)\n- Ja no hi haurà cita prèvia però hem de mantenir distància de seguretat. És possible que, depenent de la gent que hi hagi a la llibreria, hagueu d'esperar cinc minuts abans de poder accedir-hi! Us demanem comprensió :)\n- El nombre de persones que podran accedir de manera simultània a la llibreria està establert tenint en consideració les recomanacions que hem rebut les llibreries i les dimensions de l'espai.\n- A l'entrada de la llibreria hi haurà gel desinfectant i guants d'un sol ús.\n- Seguint indicacions, no està permès l'ús del bany als usuaris de la llibreria (exceptuant situacions d'emergència)\n- Cada dia es realitzaran tasques de neteja i desinfecció en finalitzar l'horari d'atenció al públic.


Trobada misteriosa | CatalunyaReligió.cat\nPer Josep Maria Solà. Dij, 11/01/2018\nLlegim a l'evangeli d'aquest diumenge el relat de la crida dels primers deixebles (Jn 1,35-42) que s'adhereixen a Jesús, gràcies al testimoniatge de Joan anunciat en el pròleg (vv.6-8 i 15-18) i que arriba finalment a l'objectiu proposat: aconseguir que els deixebles vagin a Jesús. Si tenim en compte els relats de la crida dels primers deixebles narrats pels sinòptics (Mc 1,16-20; Mt 4,18-22; Lc 5,11), observarem que l'autor del quart evangeli ha introduït modificacions. En els sinòptics la crida es fa quan Joan ha estat empresonat, en canvi, en el quart evangeli Joan està en plena activitat. La doble parella que apareix en els sinòptics: Pere / Andreu i Joan / Jaume queda modificada en l'evangeli joànic, no apareixen Joan i Jaume, es menciona Felip i es parla de Natanael, que no apareix en els sinòptics, i d'un deixeble anònim. En el quart evangeli no es diu de cap dels cridats que abandoni la feina i algun dels deixebles que s'adhereixen a Jesús provenen del cercle de Joan. La diferència, al nostre entendre, més significativa és que, a diferència de Felip que Jesús crida directament, els deixebles es troben amb Jesús per mediació d'un tercer. Aquesta crida indirecta porta a pensar en la situació de les comunitats on la persona de Jesús és descoberta a través de la labor dels missioners.\nL'alternança de noms d'origen hebreu -Simó i Natanael- amb els d'origen grec -Andreu i Felip- ens fan adonar que en les incipients comunitats de Jesús hi ha creients provinents del judaisme tradicional i altres arribats dels ambients hel·lenistes més familiaritzats amb la cultura grega. Els líders d'aquests grups són probablement, els grans personatges que protagonitzen els relats evangèlics.\n"Hem trobat el messies" (v.41) dirà Andreu al seu germà Simó. A Andreu i al deixeble anònim no els ha passat com als sacerdots i levites vinguts de Jerusalem que cercaven el messies. Joan retreu a aquests que no el sàpiguen descobrir, tot i que el tenen enmig d'ells (1,24-27). Han tingut més sort Andreu i el deixeble? Si repassem el procés seguit resulta tot ben curiós. Joan els diu "Mireu l'Anyell de Déu" (v.26), ells s'adrecen a Jesús i no li diuen anyell, sinó rabí i acaben dient a Pere: "Hem trobat el messies" Com explicar aquests canvis d'anyell, rabí, messies?\nEl detonant és una trobada misteriosa (v.39)que es produeix entre Andreu, el deixeble anònim i Jesús. Comença cap a les quatre de la tarda, és a dir, quan el dia comença a declinar. No es diu quan dura, però tot fa pensar que es tracta d'una llarga trobada. Es produeix en una estança que s'ha d'entendre més en un sentit simbòlic que no pas en un sentit físic o geogràfic. On estàs? El verb usat és "menô" i és el mateix verb que s'usa en els discursos de comiat: "Estigueu en mi i jo estaré en vosaltres" (Jn 15,4); "Tal com el Pare m'estima, jo us estimo a vosaltres, manteniu-vos en el meu amor" (Jn15,9) En aquesta trobada indescriptiblement transformadora s'ha produït una intensa relació, un trobament personal entre Jesús i els deixebles. L'intensa experiència no es pot contenir, s'ha de comunicar, per això Andreu va a cercar a Pere. La trobada té les seves semblances amb l'escena d'Emaús (Lc 24,13--35). Aquesta comença també en tombar el dia, es produeix una relació intensa entre els deixebles i Jesús i finalment aquets s'aixequen de taula i van a trobar els onze.\nEls deixebles han descobert el messies. Han aconseguit l'objectiu ancestral de l'esperança jueva tradicional. Però no tot s'acaba aquí, la fe vindrà quan la identitat de Jesús s'hagi captat en la glòria manifestada a Canà (2,11b). En quin sentit Jesús és messies s'anirà polint al llarg de l'evangeli. A l'acabament de l'evangeli, segons el còdex Beza (20,31), es podrà dir: "Perquè cregueu que Jesús el messies és el Fill de Déu".\nDiumenge 2on durant l'any 14 de Gener de 2018\nDeixebles. Messies. Sinòptics. Crida


Els malalts crònics estaran identificats electrònicament dins del sistema de Salut\nMicrosites / Salut 24/10/2016\nÉs una de les mesures del nou model d'atenció a la cronicitat, amb el qual se'n vol millorar l'assistència sociosanitària\nImatge de la roda de premsa a l'Hospital General ISAAC BUJ\nPalmaEl 68% dels ingressos hospitalaris a les Balears prové de pacients crònics. Per millorar l'atenció que reben i abaixar el percentatge abans esmentat, les persones amb una malaltia crònica estaran catalogades dins del sistema informàtic de Salut.\nD'aquesta manera, quan un d'aquests pacients reclami atenció sanitària, el sistema l'identificarà com a crònic i activarà l'alarma, per tal que tots els professionals que accedeixin al seu historial clínic puguin saber com actuar, seguint la ruta assistencial més convenient.\nAmb la presència de representants de tots els col·lectius implicats, la Conselleria de Salut ha donat a conèixer aquest dilluns el nou model d'atenció a la cronicitat, en el qual l'Hospital General serà el referent.\nFoto de família dels participants en la presentació del nou model d'atenció.\nSegons ha explicat la consellera Patrícia Gómez, es tracta d'un canvi d'orientació, un nou model d'atenció per ser més eficients i perquè les preferències dels pacients es respectin i es tractin.\nEn aquest sentit, es potenciarà l'atenció a domicili amb un nou sistema de coordinació dels diferents professionals que atenen el malalt crònic.\nAngèlica Miguélez, subdirectora d'Atenció a la Cronicitat, ha comentat que aquest tipus de pacient representa un 5% de la població, però consumeix un 50% dels recursos sanitaris.\nUnitats específiques per a crònics\nUn dels principals eixos d'aquest model d'atenció és la creació d'unitats específiques per a malalts crònics en els hospitals d'aguts i de la figura de la infermera gestora de casos, que coordinarà l'atenció del malalt per part de la resta de professionals sanitaris.\nL'Hospital d'Inca disposarà a partir del 2017 de la primera unitat de cronicitat de les Balears. El director mèdic d'aquest centre, Nofre Pons, ha comentat que la implantació del nou model d'atenció "ha suposat una vertadera revolució" i els ha permès tenir una relació directa amb els centres de salut.\nCatalina Vadell, gerent de l'Hospital de Manacor, ha exposat algunes dades significatives sobre l'assistència a malalts crònics. En el primer semestre d'aquest any, el 70% dels ingressos correspon a pacients de més de 65 anys. Un 22%, a majors de 80 anys, i a Urgències, el 10% són pacients de més de 80 anys.\nJuli Fuster, director general del Servei de Salut, ha remarcat que el nou model d'atenció a la cronicitat fa un any que s'ha posat en marxa i que ja hi ha pacients identificats pel sistema, de manera que segueixen un circuit d'assistència sanitària específic per a ells.\nFins ara, tenint en compte que des de la Conselleria s'ha confirmat que falten més recursos, s'han format 30 infermeres gestores de casos i s'estan concertant més llits de convalescència i d'estada mitjana.\nLa rehabilitació de Son Dureta, ha confirmat Gómez, continua formant part d'aquest pla d'atenció sociosanitària.\nA la roda de premsa, hi han assistit també el doctor Francesc Albertí, coordinador d'Atenció Sociosanitària, i Dolores Acón, gerent de Son Espases.\nCronicitat conselleria de salut


Motel 6 Norfolk - Ocean View Norfolk (VA) Estats Units - Ofertes d'hotels amb els MILLORS DESCOMPTES EN LÍNIA Atenció al Client\nMotel 6 Norfolk - Ocean View9601 4Th View Street, Ocean View, Norfolk (VA), Estats Units, 23503 - Veure al mapaPuntuació dels comentaris4,9Basada en162comentarisMotel 6 Norfolk - Ocean ViewVeure més fotosVista interiorVeure més fotosVeure totes les 25 fotosVeure al mapaParticularitats que li encantaranaire condicionat\nVeure les fotosHabitació Queen Delux amb Dos Llits Queen - N...27 m22 llits extragransFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble Deluxe - 1 Llit Gran per a No...27 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació King Delux - No Fumador (Deluxe Kin...27 m21 llit extragran súperFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Deluxe amb Llit Gran - Accés per a ...27 m21 llit extragranFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble Delux amb Dos Llits Dobles - ...27 m22 llits doblesFixa les dates per veure preusVeure les fotosHabitació Doble Deluxe - Fumadors (Deluxe Que...27 m21 llit extragranFixa les dates per veure preus\nSobre l'allotjamentDescripcióIdeal tant per a la diversió com per al relax, Motel 6 Norfolk - Ocean View es troba a la zona de Ocean View de la ciutat de Norfolk (VA). Des d'aquí, els viatgers poden gaudir d'un fàcil accés a tot el que aquesta viva ciutat ofereix. Per aquells de vosaltres que vulguin aventurar-se Ocean View Fishing Pier, Book Exchange, Estació Naval Norfolk/Base Naval Norfolk són només algunes de les atraccions disponibles per als visitants. Tot esforç és poc perquè els hostes es trobin còmodes, motiu pel qual l'allotjament compta amb el millor en serveis i comoditats. Aquest hotel ofereix nombroses instal.lacions en el lloc per satisfer el més exigent dels clients. Les instal.lacions de l'hotel han estat seleccionades amb cura per tal de satisfer el més alt grau de comfort i conveniència, amb aire condicionat, calefacció, despertador, telèfon, aparell de televisió a cada habitació. A més, l'oci que l'hotel ofereix assegurarà que tengui molt a fer durant el dia. Sigui quina sigui la seva raó per visitar Norfolk (VA), el Motel 6 Norfolk - Ocean View és el lloc perfecte per una estimulant i emocionant escapada.Mostrar mésCaracterístiquesAccés a InternetWi-Fi gratuït en totes les habitacions Serveis i comoditatszona de fumadors Accéss'admeten animals de companyia Disponible a totes les habitacionsaire condicionatdespertadortelèfonaparell de televisióforn microonesTV satèl•lit/cableassecador de cabellneveraempolles d'aigua de cortesiacalefaccióservei de planxa Idiomes ParlatsAnglès Mostra MenysPolítiquesEls llits supletoris depenen de l'habitació escollida. Consulti la capacitat de l'habitació individual per obtenir-ne més informació.Al reservar més de 5 habitacions, poden aplicar-se diferents condicions i suplements addicionals.Mostrar mésAvís importantCal presentar una targeta de crèdit i un document d'identitat amb fotografia vàlids durant el registre d'entrada. Les peticions especials no es poden garantir, estan subjectes a la disponibilitat durant el registre d'entrada i poden comportar suplements. Els clients han de presentar un document d’identitat amb fotografia i una targeta de crèdit durant el registre d’entrada. Les peticions especials són segons disponibilitat i poden comportar suplements.Mostrar més


El centre Migjorn de Vilanova del Camí demostra en la tercera edició de les jornades de teràpies naturals que “Una altra vida és possible” - vilanovainformacio.cat - Portal de Comunicació de Vilanova del Camí\nEl centre Migjorn de Vilanova del Camí demostra en la tercera edició de les jornades de teràpies naturals que “Una altra vida és possible”\nEl centre de teràpies naturals Migjorn de Vilanova del Camí, en col·laboració amb l’Àrea de Cultura, va celebrar dissabte passat una nova edició d’“Una altra vida és possible” una jornada que va servir, entre altres, per mostrar diferents teràpies naturals i un estil de vida diferent.\nMalgrat que no hi va haver tanta afluència de públic com en edicions anteriors, donat la festivitat de Sant Joan, la participació durant tot el dia va ser força important. La majoria dels assistents eren persones de mitjana edat i segons explica Pepi Navarro, del centre Migjorn, moltes havien practicat o utilitzat en alguna ocasió les teràpies naturals o alternatives: tai-chi, reiki, ioga o la naturopatia, sobretot.\nL’ambient de la jornada va ser distès i festiu. Les actuacions musicals programades van tenir molt bona acollida. Els concerts Viento Armònico i Latido compartido van aplegar força públic però va ser el concert de percussió i dansa africana reservat per a la cloenda el que va aconseguir una implicació total dels assistents.\nDurant tot el dia es van poder visitar les paradetes que es van instal·lar a la plaça de Can Papasseit i també els espais reservats per compartir Reiki i per conèixer el massatge japonès Shiatsu, que també van gaudir de molt bona acollida.\nUna masterclass enceta les activitats esportives d’estiu a Vilanova del Camí\nUna masterclass enceta les activitats esportives d'estiu a Vilanova del Camí


El diàleg associat\nDiàleg social, diu Caldera, hui en la Cadena SER. A veure, deuen pensar que els treballadors som idiotes. Segurament el partido [socialista obrero] español deu estar pensant alguna cosa pitjor, dels obrers, a este altures ja del sociatisme, com per exemple que no han anat mai a l‘escola. Que no saben sumar i restar, com a mínim. Diu el ministre que en la nova reforma laboral l‘objectiu principal serà reduir la precarietat laboral i que, per això, s‘hauran d‘abaratir els acomiadaments. Quadrat. De quina precarietat està parlant? Serà de la «precarietat laboral» dels empresaris? l‘excusa per aplicar l‘abaratiment és tan absurd com miserable: “si als empresaris els costa menys l‘abariment es decidiran a contratar més indefinits i, per tant, es reduirà la temporalitat”. Intel·ligència artificial…Pero que me está contando usted, señor ministro! Un cuento chino, no? Xinès del tot, xinès mandarí, és a dir: o treballes segons les meues condicions –diu l‘empresari– o te tire al carrers per quatre xavos. No sé quina mena de causa-efecte hi aplica el ministre quan arriba a l‘orgasme amb la palla mental que s‘ha fet este matí en la SER, perquè, al capdavall, si als empresaris els costa menys l‘abaratiment, una cosa es segura: es decidiran a acomiadar més. I això sí que és causa-efecte.\nEscolte hui al Telenotícies de migdia que, als Estats Units, la investigació de biomaterials i, en general, la indústria de l’ortopèdia va millor que mai, a causa, diuen, de les guerres mampreses els últims anys pels nordamericans. Cames, braços, mans, peus, dits i altres zones anatòmiques menys exhibibles són suplantades per artefactes d‘una certa autonomia. Mentre dine contemple les imatges d‘un mutilat i pense que és una llàstima que, quan Bush i la seua colla de vampirs van perdre el cap en la guerra, ningú no n‘inventara un altre, de menys ortopèdic, no tan avar i, sobretot, més pacífic. Però sembla que als Estats Units no interessa fabricar una massa encefàlica d‘aquestes característiques.\nNo hem estat admesos,\nel missatge arribà amb l‘ombra dels estels.\nÉs l‘hora de marxar com els altres.\nElls van posar els seus carrers i cases buides\nsota la protecció de la lluna. Ella té poc poder.\nLes nostres paraules han estat escrites pel silenci.\ns‘obren escletxes a les tapes de les clavegueres.\ns‘han girat els senyals indicadors.\nSi ens recordéssim dels senyals indicadors de l‘amor,\nllegibles a la superfície de l‘aigua i dins la neviscada!\nAnem, abans que ens tornenm cecs!\n[Trad. Anna Presas]\nTots els anys sembla que s‘inventa alguna malaltia. O es reinventa. Ara és la grip aviària. Deu ser ja cosa de temporada, com les rebaixes o com els col·leccionables per fascicles al setembre. Ara també col·leccionem malalties i a l‘octubre toca pandèmia. Ho diu la UE, no jo. Tot un regal, sobretot després d‘haver patit triquinosi porcina, febre aftosa o encefalopatia espongiforme, vaca boja. Com a conseqüència, una situació, esta sí, endèmica: l‘afonament del consum de la corrompuda carn i, com no, diluvi de plors dels empresaris damnificats.\nAra les aus. Afecta al pollastre, l‘ànec, l‘oca, l‘estruç, el gall, la gallina i, per tant, a tots els ous i a la mare que els va parir. El comissari de Sanitat europeu va fer sonar la sirena. Recomanava a tota la UE estar preparada per a una pandèmia de grip aviària —que no es contagia, en principi, entre humans– i fer-se amb medicaments retrovirals. Turquia i després Romania descobrien que el seu brot pertany al més mortal. Si pensem que les vaques no volen, però molts pardals sí, la preocupació creix. Vola el virus amb les aus migratòries?\nLes informacions són caòtiques. Uns expert explica que la malaltia no passa de les aus als humans. Surt un altre i diu que sí. l‘oNU xifra el nombre de morts en 150 milions… Uf! A continuació l‘OMS en calcula set. Més experts: “impossible” que la malaltia salte d‘Orient a Europa perquè les migracions d‘aus són de nord a sud i viceversa… Però ha volat, o l‘han fet volar, des de Corea del Sud (60 morts des del 2003) fins al Delta del Danubi. La UE diu primer que no patim i, poc després, que sí, que hem de patir. De la Vega compareix per a dir que estiguem “tranquils”. Sí, mira: tranquilíssims! Nosaltres menjarem una altra carn, però si el virus efectivament “vola” fa por pensar en zones d‘Àfrica, sanitàriament indefenses, on passen l‘hivern milers d‘aus d‘Europa i Àsia.\nLa infecció vola\nTots els anys sembla que s‘inventa alguna malaltia. O es reinventa. Ara és la grip aviària. Deu ser ja cosa de temporada, com les rebaixes, com la verema o com la promoció dels col·leccionables per fascicles al setembre: les xapes de cava, la biblioteca Saramago, l‘abella Maia, els mini Seat 600, les novel·les fúxia de Johanna Lindsey, l‘art del Tarot, els rellotges antics, els tallers mecànics o les nines «Barriguitas». Ara també col·leccionem malalties i a l‘octubre, està clar, toca pandèmia. Tot un regal. Uns altres anys ens va tocar la triquinosi porcina, la febre aftosa o l‘encefalopatia espongiforme, és a dir, la famosa vaca boja. Què hem fet nosaltres per a meréixer això? Com a conseqüència, una situació ja endèmica: l‘afonament del consum de la corrompuda carn i, com no, el diluvi de plors dels empresaris del gremi en qüestió. Pobres ramaders.\nAra és el torn de les aus. Afecta, doncs, al pollastre, a l‘ànec, l‘estruç, la gallina blanca, al “pavofrío”, a tots els ous i a la mare que els va parir. El comissari de Sanitat europeu, Markos Kyprianou, ha dit que els estats de la Unió Europea haurien d‘estar preparats per a una eventual pandèmia de grip aviària –que, en principi, no es contagia entre humans– i haurien d‘emmagatzemar estocs de medicaments retrovirals. Ha recomanat una vacunació massiva contra la grip normal com a “primera mesura” per evitar la pandèmia a causa de la grip aviària. Després de les últimes informacions que arriben de Turquia, on s‘ha detectat que el brot de grip aviària pertany al més mortal, i de Romania, la Comissió Europea ha fet sonar la sirena.\nEl problema creix si pensem que les vaques no volen, però molts pardals sí. I el virus de la grip aviària vola amb les aus migratòries, que travessen el món de punta a punta. Rafael Méndez, del diari El Pais informa hui de què l‘h5N1, molt contagiós entre les aus, normalment afecta a les oques i ànecs salvatges, que són els que han permès la propagació del virus des de Corea del Sud, on van aparèixer els primers casos en 2003, fins al Delta del Danubi. Com diu l‘expert consultat pel diari: no és possible aturar a les aus migratòries. l‘agència de l‘oNU per a l‘alimentació i l‘agricultura, la FAO, ja ha dit que el virus arribarà a l‘àfrica entre desembre i principis de 2006; tem la seua aparició en la vall del Rift, entre Etiòpia, Kenya i Tanzània (zones sanitàriament indefenses), on passen l‘hivern milers d‘aus d‘europa i Àsia. La OMS ha registrat 116 casos en humans, amb 60 morts, des de finals de 2003 (ramaders en contacte directe, la majoria). És lamentable que l‘informador de l‘esmentat diari explique en la última línia que «el virus no es transmet entre humans». Ningú explica si l‘animalet infecciós pot mutar i provocar el contagi entre humans. Si voleu saber més coses d‘esta grip, podeu llegir-ho en castellá en un article d’Ángeles Pérez. En fi.\nI ara què? Menjarem carn de porc o de vedella… I si tampoc pot ser, carxofes.\nQue es regalen confits?\nL‘estratègia del poder local valencià consisteix a fer el contrari dels catalans. Si els catalans breguen entre desacords per eixamplar els límits de l‘autogovern i flexibilitzar les estretors del constitucionalisme vigent i blindat, els valencians es posen d‘acord per reforçar-lo. Si els catalans reclamen diners, els valencians passen el platet.\nArticle de Xavier Bru de Sala [El Temps]\nWhere I have lost, I softer tread.


Comencen les eleccions agràries, exclusivament amb vot electrònic – Comarques de Ponent\nComencen les eleccions agràries, exclusivament amb vot electrònic\nAquest dijous ha començat el procés electoral de les eleccions agràries 2021, les primeres amb el vot 100% electrònic que compten amb 209 punts d’assistència distribuïts arreu de Catalunya, 58 dels quals a la vegueria de Lleida i 21 a la de l’Alt Pirineu i Aran.\nLa Junta Electoral ha decidit aquest migdia en una reunió telemàtica allargar el procés de votació dues hores més arran de la incidència informàtica que s’ha produït abans de les 12 del migdia i que ha aturat durant 57 minuts el procés de vot. Així, els 209 punts d’assistència al vot electrònic repartits per tot el país obriran fins a les 8 del vespre. Demà divendres també es podrà votar de 9 del matí a les 6 de la tarda als 69 punts d’assistència al vot electrònic.\nEl primer dia d’aquesta votació acabarà a mitjanit amb el tancament del vot electrònic remot i es reprendrà demà, dia 26 de març, de 9 del matí a 6 de la tarda. Aquest segon dia només podran votar les persones físiques que no hagin exercit el seu dret a vot i ho hauran de fer en algun dels 69 punts d’assistència al vot electrònic oberts aquesta segona jornada. Les persones jurídiques només poden votar durant la jornada d’avui.


Tallers i actuacions musicals omplin Castelló de talent en la segona jornada del Trovam - À Punt\nTallers i actuacions musicals omplin Castelló de talent en la segona jornada del Trovam\nLa música com a oportunitat de faena i de creació d'empreses ha sigut el principal tema de debat en el festival.\nTrovam. Divendres de vesprada.\n09 de novembre 2018 - 23:35\nEl festival Trovam Pro Weekend reuneix a Castelló 400 professionals, entre productors, programadors i mànagers, a més de 50 artistes que pujaran als diversos escenaris repartits per la ciutat. À Punt estrena escenari a la plaça dels Horts dels Corders, amb actuacions que començaran dissabte de bon matí.\nLa Fira de la Música en Valencià és un punt de trobada per als professionals que treballen al voltant d'aquest sector i una oportunitat per a reivindicar-se com a generadors de talent creatiu i, per tant, de riquesa. Aquesta és, almenys, l'opinió de José María Nácher, un dels participants en la taula rodona sobre els projectes de futur de la música. Segons ha destacat Nácher, que és professor d'Economia Aplicada de la Universitat de València, "la música, i la cultura en general, són àmbits estratègics a l'hora de pensar en la creació de noves empreses on poden treballar els nostres joves".\nPerò, a més de debats, tallers i taules redones al voltant de la indústria de la música, hi ha actuacions de grups com ara Kings of the beach, Modelo de respuesta polar, La habitación roja o Cactus. A més, demà l'escenari que ha muntat À Punt a la plaça dels Horts dels Corders acollirà actuacions des de bon matí.


Celebrar i pregar en temps d’epidèmia – Parròquia Sant Cebrià\nUsted está aquí: Inicio1 / Blog2 / Notícies3 / Celebrar i pregar en temps d’epidèmia\nLa difícil situació que estem vivint no ens permet participar en la Celebració eucarística del quart Diumenge de Quaresma. Per això, proposem un esquema per a un moment de celebració per viure en família en comunió amb tota l’Església.\nAquest quart diumenge de Quaresma es anomenat «Laetare», paraula llatina que significa «Alegra’t», perquè així és com comença el cant d’entrada que la litúrgia recomana per a la missa.\nEn pdf per imprimir: CELEBRAR I PREGAR EN TEMPS D’EPIDÈMIA Quart diumenge de Quaresma\nL’oració pot ser guiada per la mare (M) o el pare (M). Quan tots estan reunits en un lloc adequat de la\ncasa, qui guia la pregària diu:\ntots els dies de la vida, per fruir-hi de l’estima del Senyor\nen dies de desgràcia; m’encobreix dintre el recer de casa seva m’encamina a la roca inaccessible\n(C2) Escolteu el meu clam, Senyor, compadiu-vos de mi, responeu-me.\nNo em deixeu abandonat,\n(C2) Penseu que tinc enemics, no em deixeu a mercè d’ells.\nvos veieu le s profunditats del nostre cor:\nperquè vegem aquel l que heu enviat a il·luminar el món,\nEn aquell temps, Jesús veié tot passant un cec de naixement; escopí a terra, va fer amb la saliva una mica de fang, l’estengué sobre els ulls del cec i li digué: «Ves a rentar-te a la piscina de Siloè». Aquest nom significa «enviat». Ell hi anà, s’hi rentà i tornà veient-hi. La gent del veïnat i els qui l’havien vist sempre captant deien: «No és aquell home que vèiem assegut captant?». Uns responien: «Sí, que és ell». Altres deien: «No és pas ell; és un que s’hi assembla». Ell digué: «Sí, que el soc». Dugueren als fariseus l’home que abans era cec. El dia que Jesús havia fet el fang i li havia obert els ulls era dissabte, dia de repòs. També els fariseus li preguntaren com havia arribat a veure-hi. Ell els digué: «M’ha estès fang sobre els ulls, m’he rentat, i ara hi veig». Alguns dels fariseus deien: «Aquest home que no guarda el repòs del dissabte no pot ser de Déu». Però altres responien: «Com és possible que un pecador faci tals miracles?». I es dividiren entre ells. S’adreçaren al cec altra vegada i li digueren: «Ja que\nés a tu, que ell t’ha obert els ulls, tu, què en dius, d’ell?». Ell contestà: «Que és un profeta». Li respongueren: «Tot tu vas néixer en pecat i ens vols donar lliçons?». I el van excloure de la sinagoga. Jesús va sentir dir que l’havien exclòs de la sinagoga i, quan el trobà, li digué: «Creus en el Fill de l’home?». Ell respongué «I, qui és, Senyor, perquè hi pugui creure?». Jesús li diu: «Ja l’has vist: és el mateix que parla amb tu». Li diu ell: «Hi crec, Senyor». I l’adorà.\nPodem meditar el passatge evangèlic d’aquest diumenge amb el comentari que trobem a l’annex\n(M) Com a fills de la llum, aclamem Crist, llum del món, i demanem que il·lumini els ulls del nostre cor\nperquè els nostres passos avancin a la llum de la seva paraula.\nCada nit benedicció amb el Santíssim desde Sant Cebrià Carta pastoral del Sr. Bisbe davant l’actual pandèmia


CADA PREGUNTA AMB LA SEVA RESPOSTA | RECURSOS PER A L'EDUCACIÓ ESPECIAL\n← QUADERN DE FLUÏDESA LECTORA\nL’AUTOBÚS DE LES PARAULES →\nPublicat el 7 juny 2012 per Recursos ee\nIOLANDA ZAMORA, mestra de Sant Pol de Mar i autora de materials tan interessants com “les paraules retallades i les frases tacades” vol compartir un nou material de creació pròpia: es tracta d’un seguit de fitxes on l’alumne ha de llegir, comprendre i relacionar cada pregunta amb la seva resposta.\nComenta que “la dificultat rau en què totes les preguntes i respostes van del mateix tema. A l’escola les hem plastificat (posant per una banda la lletra lligada i per l’altra la d’imprenta). Els alumnes ho relacionen utilitzant un retolador tipus vileda.” I sobre el material també afegeix: “el vaig elaborar a partir d’uns dossiers LIC de la Generalitat. Jo els vaig canviar el format, però vaig conservar les imatges i les preguntes i respostes.”\n(Enllaç als Jocs LIC que comenta la Iolanda clicant AQUÍ).\nMOLTES GRÀCIES DE NOU IOLANDA per compartir aquest i altres recursos, per donar a conèixer la metodologia de treball que utilitzeu a la vostra escola i per col·laborar també en aquest bloc a través dels teus enriquidors comentaris.\nAquest article s'ha publicat dins de Acollida, Comprensió, Lectura, Llengua, Materials, Vocabulari i etiquetat amb Comprensió, Lectura, llengua, preguntes, respostes. Afegiu a les adreces d'interès l'enllaç permanent.\nUna resposta a CADA PREGUNTA AMB LA SEVA RESPOSTA\n2 maig 2014 a les 8:52\nMoltes gràcies per aquesta aportació.!


Ulls que no veuenGeneralitats\n- 04/11/2008 - 9:26 h\nA partir d»una determinada edat, si un comença a fer-se analítiques i proves mèdiques, de ben segur que li trobaran alguna cosa. Aleshores un passa a ser oficialment una persona malalta.\nAixò és el que li pot passar a la Generalitat de Catalunya amb la creació de l»Oficina Antifrau. És a dir, a partir d»ara, l»Administració catalana estarà sotmesa a un perpetu escàner. El Govern ha enviat ja al Parlament el projecte de llei de creació de l»Ofina Antifrau que, si tot va bé, serà aprovada sense més canvis.\nTot i que jo pensava que les funcions d»aquesta Oficina ja les venia fent la Sindicatura de Comptes, la Intervenció General i, en darrera instància, els Tribunals de Justícia, sembla que aquest nou organisme ens comptarà amb funcions addicionals. Una de les competències serà que, a partir d»ara, qualsevol ciutadà tindrà l»oportunitat de denunciar mitjançant l»Oficina Antifrau les possibles irregularitats que observi en la conducta dels responsables de la «cosa pública».\nCuriosament, ni a la resta de comunitats autònomes ni a l»Administració de l»Estat ni als Ajuntaments està prevista la creació d»una oficina d»aquestes característiques. El que passarà, per lògica, és que hauran d»aparèixer irregularitats, encara que només sigui per justificar la creació d»aquest nou ens. En conseqüència, la Generalitat de Catalunya esdevindrà oficialment una administració malalta. En el millor dels casos potser només tindrà el colesterol alt, però al final ens obligaran als catalans a fer règim.\nEl resultat serà el d»una Administració més controlada, cosa que en principi s»ha de valorar com un aspecte positiu. Però, d»altra banda, la imatge de la Generalitat davant la resta de l»Estat quedarà malmesa, cosa que en definitiva serà una aspecte negatiu. Mentrestant, la resta de comunitats autònomes gaudiran d»una aparent bona salut encara que, en realitat, poguessin patir una greu malaltia degenerativa.


L’entitat conclou l’extracció de 6.680 metres quadrats de canyes\nL'Ajuntament d'Almassora sol·licitarà a la Confederació Hidrogràfica del Xúquer (CHJ) que execute en Santa Quitèria el mateix tractament que el dut a terme en el marge del riu Millars fins a la setmana passada. L'alcaldessa, Merche Galí, ha visitat aquesta zona al costat del tècnic de Sostenibilitat, José María Martínez, per a comprovar el resultat d'una intervenció més àmplia que la neteja comuna, en tant que inclou també l'extracció del rizoma.\nL'actuació executada en el marge esquerre del riu ha afectat 6.680 metres quadrats de superfície que la primera edil vol ampliar fins a la zona de l’ermitori. L'objectiu passa per millorar la imatge de la zona, evitar possibles incendis i atallar la proliferació d'una espècie que es reprodueix amb facilitat. Així ha ocorregut amb la neteja en el marge del riu al seu pas per Almassora, que ha inclòs l'extracció del rizoma i el desbrossament mecanitzat amb maquinària pesant.\nEn aquest cas, l'empresa encarregada dels treballs ha retirat les restes de desbrossament i carregat i transportat els residus a l'abocador autoritzat per a deixar completament neta la zona. Una vegada escomés el tractament, la senda del Millars ha recuperat la vista dels Reballadores des d'aquest punt que fins hui estava cobert de vegetació invasora. Les persones que s'acosten fins al paratge poden gaudir ja de la senda, oberta al pas després de la retirada de la maquinària pesant, i de les vistes cap a la desembocadura i cap a Santa Quitèria.\nÉs una de les pretensions que segueix l'equip de govern en la seua voluntat de sol·licitar en breu a la Confederació que amplie els treballs riu amunt, fins a l'ermita, per a garantir la seguretat del major pulmó verd d'Almassora. “Evitar els incendis i posar en valor aquest espai d'alt valor ecològic és un dels objectius d'aquesta sol·licitud després d'haver vist la gran faena realitzada per la CHJ fins al pont de la N-340”, segons Merche Galí.\nNo en va, la zona que ja està esbrossada serà objecte d'una nova plantació d'arbustos autòctons. El departament de Sostenibilitat ha contactat amb la Generalitat Valenciana i el Ministeri de Medi Ambient per a sol·licitar espècies que puguen créixer en tot l'àmbit del canyar eliminat i així contribuir a la defensa del marge del riu davant possibles crescudes, al mateix temps que evita la reproducció de més canyes.


Dies de fúria. Dies de glòria!: Superilla i gauche divine. De Félix de Azúa a JM Montaner\nSuperilla i gauche divine. De Félix de Azúa a JM Montaner\nTé un llibre aquest personatge esdevingut patètic procedent de la gauche divine barcelonina i convertit ara en exabrupte constant contra la democràcia catalana, contra el dret a decidir dels catalans conegut com a Félix de Azúa, que es diu -el llibre- "Historia de un idiota contada por él mismo". És un llibre que jo vaig xalar molt amb la seva lectura, i que recordo amb carinyo de lector.\nUna de les històries del llibre anava sobre el sexe en la seva època, de la gauche divine. I té un moment sublim: "¡Grandiosos hechos de armas, los de mis compañeras de generación del Colegio Jesús y María! Han sido uno de esos batallones de choque cuyo sacrificio sirve de alivio al dolor de muchas generaciones posteriores; pero su holocausto apenas nadie lo recuerda hoy día. En todas ellas se distinguen de inmediato los signos de una vida aventurera y dramática; las borracheras, la soledad, la ingratitud, el desprecio, la persecución pública; ese ha sido el pago que recibieron aquellas heroínas de cabello cardado y minifalda que agitaban sus cuerpecillos en el sendero de la guerra de los años sesenta provistas de un diafragma y un libro de Simone de Beauvoir. Verlas hoy en la desolación de las madres sin marido; amantes trituradas por la edad y la fatuidad de los hombres; traicionadas por sus amigas, apestadas para sus parientes, mal pagadas por mercachifles que prefieren secretarias de veinte años... es como ver a los granaderos de Napoleón después de los Cien Días. Un espectáculo que encoge el ánimo por lo grandioso y por lo fatal."\nAquesta darrera frase i imatge sempre l'he trobada genial. I aquesta setmana m'ha vingut al cap en veure els hereus d'aquella gauche divine que avui merodean pel poti poti dels Comuns col·lapsats després dels resultats de la Consulta veïnal sobre la Superilla del Poblenou. Contemplar-los ha estat como ver a los granaderos de Napoleón después de los Cien Días.\nElls, els més divins. Els de la superioritat moral. Els que pensen pel poble. Els que diuen al poble el que els hi convé, perquè per això han estat ungits amb aquest do de poder pensar i decidir pels altres. Ells, de sobte, absolutament acorralats per una colla de veïns que han gosat oposar-se als seus designis (designis sempre pensant en nosaltres i "per" nosaltres, perquè no tenim la seva divinitat com per saber el que ens convé i no convé, això ho han de dir ells).\nI a sobre acorralats democràticament per aquests veïns, que han gosat organitzar una Consulta Veïnal perquè tothom pogués tenir veu i vot sobre un tema que ens afecta a tots de manera tan directa. De sobte, ells, els que parlen pel poble i diuen al poble el que els convé, es trobaven que un 85% dels veïns els hi deien que no volen aquesta Superilla.\nDe sobte ells, sempre amb els "treballadors" a la boca, com a cuirassa argumental que ho justifica tot, davant d'un 95% dels treballadors de la zona que no volen la Superilla.\nElls, que havien menystingut els veïns, que els havien volgut enganyar i enredar des de l'inici, que havien convertit en paper de WC les signatures recollides contra el projecte, que havien volgut resoldre els problemes dels treballadors i pors a quedar-se sense feina instal·lant-los zones de pic-nic, i que havien ignorat i sabotejat "sin que se note el intento" la consulta veïnal, de sobte... estavellats contra la magnitud de les dades de participació i del que, amb total llibertat havien expressat els veïns.\nCalia destruir aquesta realitat. I van entrar, per primer cop, a veure què havia passat. No ho van fer per estar interessats en el que havien expressat els veïns. Ho van fer buscant alguna cosa a la que agarrar-se per desprestigiar els veïns que l'havien organitzat. I van començar a discutir els perímetres de la votació, el cens de votants, les dades de participació, la legitimitat, etc.\nCom una jauria s'hi van llençar amb aquesta única i obsessiva idea de desacreditar els organitzadors. Destruir la credibilitat dels veïns com a manera de seguir fugint, ignorant i negant una realitat aclaparadora.\nL'organització ja ha explicat abastament qui ha pogut participar i com s'han fet les projeccions de participació.\nHavien participat més veïns que en p.ex. la consulta veïnal que organitzà, amb gran desplegament de mitjans, l'Ajuntament de Barcelona pel tema del tramvia, i que tingué un 11,3% de participació. En el perímetre 1 de superilla i carrers immediatament perimetrals la participació va ser del 17%.\nCuriós que aquests mateixos personatges, que van organitzar allò del "Multireferèndum", venien com un gran èxit que 30.000 persones hi haguessin participat A TOT CATALUNYA! A Barcelona, a les dues de la tarda, hi havien participat 10.000 persones sobre un cens de 1,5M de persones.\nI clar, que quatre veïns arreplegats haguessin organitzat amb èxit de participació i amb uns resultats clamorosos una consulta popular, això els va col·lapsar. Observar-los era com veure aquells granaders de Napoleó després de la derrota de la batalla dels Cent Dies.\nGairebé sense alè el regidor del Districte, el "Comú" sr. Josep Maria Montaner, exhibia tota la seva prepotència i ignorància extrema, i s'atrevia a afirmar que la participació havia estat del 2%. Una autèntica animalada. I que això evidenciava que com que hi havia molta gent en contra, però també molta gent a favor, ells seguien a la seva, i no tocarien res de la Superilla.\nDe sobte qui sistemàticament ha menyspreat els veïns i les seves mobilitzacions, qui no havia volgut saber res de les signatures, i qui encara havia volgut saber menys d'aquesta consulta, s'interessava per la participació, per a desacreditar els veïns. Clar, qui no sap com s'ha organitzat la consulta, qui tenia dret a vot, com s'organitzava aquest vot i com es feia el recompte i la projecció de participació s'atrevia a dir aquesta ignomínia insultant del 2%.\nEls veïns ja estem acostumats a que l'Ajuntament Colauer insulti i menystingui als veïns que s'atreveixen a discutir-los-hi alguna de les seves decisions. Però aquest ridícul del sr. Montaner és èpic. Encoge el ánimo por lo grandioso y por lo fatal.\nAi, la gauche divine i la seva superioritat moral!!!!! Montaner va coincidir amb Félix de Azúa a l'Escola d'Arquitectura. No sé si eren amics o no. Però tenen els mateixos tics.\nFélix de Azúa insulta i menysprea tots els catalans (que som majoria) que volem decidir sobre el nostre futur, i ens nega tenir dret a decidir.\nJosep Maria Montaner insulta i menysprea tots els poblenovins (que som majoria) que volem decidir sobre el nostre futur, i ens nega tenir dret a decidir.\nUnes semblances, uns paral·lelismes, que altre cop "encogen el ánimo por lo grandioso y por lo fatal"\nPublicat per Dies de fúria a 5/31/2017


Trencadora - Crom Events & Communication\nEtapa 6: Al Qaisumah - Ha'Il\nEl tàndem Boet-Rabell col·loquen el seu camió 2ns en una ZR\nHa'Il, 8 de Gener de 2021 - 21:30 [GMT +3]\nAvui hi havia una paraula coincident en les declaracions de tots els membres de l’equip, i es que l’etapa d’avui era molt ràpida i revirada, tot passant entre petites muntanyes, ple de reguerots que creuaven la pista i multitud de pistes paralel·les. Això ha castigat molt les mecàniques i també les esquenes dels pilots, amb els seus 4×4 saltant contínuament durant molts kilòmetres. Aquesta també era una jornada per estar atents als caps i als road books, amb zones molt complicades, que travessaven campaments i ramats de dromedaris que feien estar atents al salt del overspeed (una alarma que els avisa de velocitat excessiva en zones poblades).\nA tot això, s’hi afegien multitud de roderes que podien donar peu a confusió i pistes amb més o menys visibilitat que feien estar atent a la possibilitat de perdre’s.\nDins de Clàssics Competició, el millor resultat ha estat de nou per al Mercedes Unimog de Boet-Rabell, 5 a H1, però que han arribat a aconseguir un excel·lent febrer posat en una de les zones de regularitat. Sembla que a mesura que passen els quilòmetres, Àlex Rabell li ha agafat el voraviu a la regularitat, i Miquel Àngel Boet se sent més còmode al comandament d’aquest “elefant del desert”.\nPer la seva banda, Llopis-Guillem segueixen en carrera portant el seu Range Rover cada dia fins a final d’etapa sense massa inconvenients, i sembla que després de la bolcada en la segona etapa, la seva prioritat és poder acabar la prova sense prendre riscos.\nPer a l’equip de Maimí-Olivé, avui ha estat una jornada d’aprenentatge. Si bé Baldiri Olivé és un veterà de Dakar, la regularitat és una novetat per a ell, i en la seva tasca dins de l’equip no estava previst que es posés mans al road book. No obstant això, en una etapa complicada com aquesta no s’han perdut en cap moment i només les taules de mitjanes han estat un mal de cap pel copilot. El realment important en aquesta categoria, a més de quedar en la millor classificació possible, és veure aquestes relíquies de les dunes arribar a la fi de la cursa en plena forma. En qualsevol cas, les possibilitats d’una bona classificació final per Pere Maimí, es van esvair en la jornada d’ahir, on la baixa d’Andreu Vidal va provocar també una allau de punts sobre el Range Rover 214.\nDemà, jornada de descans per a pilots i vehicles, per enfrontar la segona meitat de l’Ral·li.\nCrónica Etapa 6 (ES)\nCrònica Etapa 6 (CAT)


Xina teixit de la seda Bow Tie Fabricants i proveïdors i fàbrica - Custom teixit de seda Bow Tie al detall - Shengzhou Yili\nCasa > Producte > Llaç > Llaç de seda\nLlaç de teixit de seda\nLa corbata de seda teixida està feta de treballs d'art tintat. Tota la tela està constituïda per fils de color un per un. En comparació amb el teixit de polièster, la seda teixida és més natural. En comparació amb el corbata impresa, la corbata de teixit es veu més estereoscòpica.\n200pcs / color de la mateixa mida.\nBossa 1pc / pp\nHot Tags: Corbata de seda teixida, Xina, fabricants, proveïdors, fàbrica, majorista, personalitzada\nCorbata de microfibra tela\nTeixit de polièster Jacquard tela


Althaia prepara una campanya solidària per millorar els espais del servei de Pediatria - Regió7\nAlthaia prepara una campanya solidària per millorar els espais del servei de Pediatria\nUn cop fet el nou hospital de dia d'Oncologia, la fundació es proposa modernitzar Pediatria, a la part vella de Sant Joan de Déu\n26·07·18 | 00:01\nPediatria i Neonatologia són a la segona planta de la part històrica de Sant Joan de Déu marta pich\nMillorar els espais d'atenció del servei de Pediatria de l'Hospital de Sant Joan de Déu de Manresa. Aquest és el nou objectiu de la Unitat de Participació i Mecenatge de la Fundació Althaia un cop s'ha assolit en bona part el primer que es va imposar, fer possible el nou hospital de dia d'Oncologia i Hematologia. Aquest ja es va posar en marxa el maig passat. Després de l'estiu s'iniciarà la nova campanya per recollir fons per a Pediatria. De fet ja s'ha programat una primera activitat que consistirà en un entrepà solidari gegant.\nL'atenció a la gent gran i promoure projectes de recerca, temes a l'agenda\nEntrepà solidari gegant per recollir fons, el setembre\nLa planta de Pediatria és al segon pis de l'edifici històric de Sant Joan de Déu, a la part vella. És dels anys 90 i hi calen reformes. «Ha quedat antiga, però també perquè les formes de treball han canviat. L'escola és petita i l'àrea de Neonatologia s'ha de modernitzar perquè el servei que es presta avui no té res a veure amb el d'abans», explica la responsable de la Unitat de Participació i Mecenatge d'Althaia, Antònia Raich.\nEspais humans i càlids\nTambé es voldrien destinar més recursos als Pallapupes, que actualment visiten Sant Joan de Déu un cop per setmana. Amb «més dotació els podríem tenir més dies o bé un servei similar per fer més fàcil l'estada del nens a l'hospital». En definitiva es tracta d'aconseguir fons «per humanitzar, millorar i fer més càlids els espais de l'atenció infanto-juvenil» que es presta a l'Hospital de Sant Joan de Déu.\nEl projecte també preveu crear una unitat d'hospitalització de psiquiatria infanto-juvenil. Actualment no n'hi ha cap a la Catalunya Central. En els casos de trastorns alimentaris greus com poden ser l'anorèxia o la bulímia o episodis psiquiàtrics importants que requereixin l'ingrés, els pacients s'han de traslladar a Barcelona o bé a Sant Boi. Amb la nova unitat de salut mental infanto-juvenil s'evitarien aquests trasllats. A més a més «volem fer un centre psiquiàtric del segle XXI», remarca Raich, on els «nens que hi estiguin ingressats no se sentin tancats en un centre, sinó que hi hagi una escola i espais per fer activitats polivalents. Això requereix una inversió important i cal buscar recursos», assegura.\nSegons Raich, «l'objectiu de la Unitat de Participació i Mecenatge no era només fer Oncologia, sinó treballar per millorar els recursos que tenim amb la implicació de la societat». Oncologia era el primer de la llista perquè l'hospital de dia que atén els malalts de càncer havia quedat obsolet i petit. «Hi havia un abisme entre la qualitat del servei que es presta i l'espai». També ha sigut el primer projecte que s'ha finançat en part gràcies a la campanya de mecenatge. Tot i que el nou espai es va posar en marxa el maig passat, no serà fins passat l'estiu que s'inaugurarà oficialment. La campanya, però, continuarà oberta. El nou hospital de dia ha costat dos milions d'euros. En donacions se n'han recollit mig milió.


Aquests són tots els noms que es disputaran el lideratge del PDC - Cat Diàleg - Diari Digital català\nCatalunyaPolíticaZPortada IzquierdaZResto 14 julio, 2016 CatDialeg.cat 1\nInici » Historic » Aquests són tots els noms que es disputaran el lideratge del PDC\nLa candidatura dels diputats Marta Pascal i David Bonvehí i la candidatura del president de Reagrupament Ignasi Planas es disputaran en unes primàries la coordinació general del Partit Demòcrata Català (PDC), el lideratge executiu del partit.\nEn roda de premsa, el coordinador del procés congressual, Francesc Sánchez, ha explicat que, a més, sol s’ha presentat una candidatura a la presidència del partit -el lideratge institucional-, la d’Artur Mas i la de Neus Munté, mentre que s’han presentat tres per a la presidència del Consell Nacional: el conseller Santi Vila, l’alcaldessa de Sant Cugat Mercè Conesa i l’exalcalde de Bigues i Riells Joan Vila Massagué.\nLa sorpresa de la tarda l’ha donat l’exconseller de Justícia Germà Gordó, que ha arribat a formalitzar la seva candidatura a ser coordinador general, però immediatament després ha presentat la seva renúncia per donar suport a la llista de Pascal i Bonvehí.\nTot i que des del partit s’aferma que no hi ha cap candidatura ‘oficialista’, Pascal i Bonvehí parteixen com clars favorits després de ser ja dos noms importants en l’antiga CDC, mentre que Planes prové d’un partit molt més petit, Reagrupament, que col·laborava amb els convergents.\nLa votació més interessant és, a priori, la del Consell Nacional, ja que Santi Vila i Mercè Conesa són dues persones amb gran pes en el partit, per la qual cosa les forces semblen estar igualades; mentre que el tercer candidat en competició, Vila Massagué, parteix amb molt poques possibilitats de guanyar aquesta contesa.\nCom era d’esperar, Mas i Munté no han tingut rival que els hi hagi disputat la presidència i la vicepresidència del partit, però tot i així el militants podran votar o no la seva candidatura a les primàries convocades per al dissabte 23 de juliol.\nHi ha un quart càrrec en competició que es dirimirà en aquestes primàries, el de defensor de l’associat -que és el militant a l’argot del nou partit-, una funció per a la que s’han presentat quatre candidatures: Iolanda García, Francesc Xavier López Cadena, Enric Llauger i Iolanda Aguilar.\nAixí, el pròxim dia 23 els associats del PDC, el partit en el qual s’ha refundat CDC, hauran d’escollir quatre càrrecs: el de president del partit -Mas-, el de coordinador general -Pascal-Bonvehí o Planes-, el de president del Consell Nacional -Vila, Conesa o Massagué- i el de defensor de l’associat -García, López, Llauger o Aguilar-.\nUna llista d’alcaldes per liderar el PDC\nPascal i Bonvehí han presentat una llista per a «reconnectar amb la societat» amb 10 noms més que el protagonisme recau en els alcaldes: Albert Batet (Valls), Lluís Guinó (Besalú), David Saldoni (Sallent), Xavier Fonollosa (Martorell), Marc Castells (Igualada), Lluís Soler (Deltebre Baix Ebre) i Montse Candini (Calella de Mar).\nSi aquesta candidatura guanya les eleccions, els que tinguin més d’un càrrec institucional com és el cas de Guinó i Batet, que a més d’alcaldes són diputats de JxSí al Parlament, tindran sis mesos per elegir un dels dos si volen confirmar la seva presència en la nova direcció del PDC.\nUn altre dels membres destacat de la candidatura és la de la responsable de la Coordinació Interdepartamental de la Generalitat de Catalunya, Elsa Artadi, i completen la llista Vanessa Farré, que és membre de l’executiva de Barcelona, i Dolors Tella, alt càrrec de Territori i Sostenibilitat.\nPascal ha explicat la funció que tindrà cadascun si guanya: ella coordinadora general; Bonvehí (coordinador organitzatiu); Artadi (Estudis i Programes); Candini (àmbit institucional); Batet (nous sectors de la societat); Farré (mobilització); Soler (comunicació i bases de dades); Saldoni i Guinó (món local); Tella (formació i talent); Castells (projectes) i Fonollosa (Àrea Metropolitana).\nIgnasi Planas ha començat el seu camí com a candidat carregant contra Pascal i Bonvehí per ser els «oficialistes», i ha presentat aquests noms: Marc Viñolas, Rut Carandell, Maria Teresa Canals, Rosa Maria Fonoll, Jaume Fernández, Pere Nin, Ricard Cabré, Carles Bonaventura, Esther Ponsa, Anna Xirianchs i Rosa Cruz.\nGordó ha comparegut davant dels periodistes, ha llegit la seva llista de 12 noms per formar part de la direcció i concórrer a les primàries i, quan ha finalitzat, ha explicat que ha formalitzat la seva candidatura i l’ha retirat just després en benefici de la «cohesió» del Partit Demòcrata.\n«La candidatura de Marta Pascal i David Bonvehí és una bona candidatura. És una candidatura que pot ser d’un cert consens. Tenim la sensació que aquesta candidatura pot ser ben visualitzada pel president Mas, tot i que no ho hagi dit públicament», ha tancat.\nGordó, que és diputat al Parlament, també ha deixat clar que no desapareix del panorama polític i que el seu corrent, Nova Convergència, seguirà existint, tot i que buscarà un canvi de nom.\ncatdialeg1748 Ignasi Planas1 Mas-Munté1 Pascal-Bonvehí1 PDC10


S'han trobat 16 resultats: "Una-altra-escola"\nL'octubre de 2012, Malala va ser tirotejada quan sortia de l'escola. Ara és el símbol de la lluita per l'educació de les noies.\nLa nova interlocutòria del Tribunal Superior de Justícia de Catalunya torna a posar en qüestió el model lingüístic de l'escola a Catalunya i dispara la indignació entre la societat catalana.\nBegoña Ruiz de Infante: Escola\nEntrevista a Begoña Ruiz de Infante mediadora de Badalona que treballa des de fa més de deu anys amb la comunitat xinesa\nEls reptes de Lula\nDos anys després de la victòria de Luiz Inácio Lula da Silva al Brasil, que va aixecar grans expectatives al país i arreu del món, aquest reportatge vol mostrar els reptes socials que es plantegen i el camí que s'ha recorregut. La divisió econòmica i social del país és enorme i el govern ha de conjugar el creixement econòmic amb un repartiment que faci disminuir aquest abisme. S'analitzen les polítiques socials de suport a les famílies que viuen a les faveles de grans ciutats com Sao Paulo o Brasília. Es tracta la política econòmica del govern de Lula, que és d'una gran ortodòxia i procliu a l'activitat empresarial. Es posa com a exemple d'economia competitiva l'empresa Embraer, quart fabricant mundial d'avions de transport de passatgers. El govern també ha posat en marxa ajudes per als agricultors de les zones més deprimides, com, per exemple, la inversió en pous i l'aposta per l'agricultura ecològica a Afogados da Ingazeira. Al litoral del nord-est hi ha Recife, un municipi d'un milió i mig d'habitants en què dues terceres parts són pobres. Brasília Teimosa és un dels barris on es concentra la població desafavorida. L'ajuntament i el govern federal estan posant en pràctica una transformació del barri que consisteix a formar la població, procurar escola a tots els infants i construir habitatges.\nL'eterna polèmica sobre els toros es va revifar a partir de la declaració de l'Ajuntament de Barcelona que establia que la ciutat era antitaurina. El programa aborda aquesta polèmica a través de les vivències i arguments de diversos protagonistes: tant taurins com antitaurins. Seguiment de Serafín Marín, el torero català mes destacat del moment, i de l'escola taurina de l'Hospitalet, on hi havia Elisabet Piñero, una jove promesa que començava a triomfar. A Olot, després d'uns anys de prohibició, es tornaven a fer corrides i la penya taurina i la protectora d'animals organitzaven actes simultanis, uns a favor i els altres en contra. Empresaris, ramaders, periodistes, pagesos, aficionats, músics de rock, militants animalistes... fins i tot dos filòsofs, parlen sobre la polèmica. El reportatge també es fa ressò de les festes de bous que es fan a molts municipis del sud de Catalunya. Els amants de les festes de bous al carrer senten que les seves tradicions estan amenaçades i volen demostrar davant d'alguns militants de la defensa del animals que ells no els fan mal, sinó que se'ls estimen.\nAl marge de la ciutat\nCan Tunis, ubicat entre el cementiri de Montjuïc i el port de Barcelona, és un dels barris perifèrics més degradats de la ciutat. Hi viuen un centenar de famílies gitanes que aviat hauran d'abandonar la zona perquè el port reclama els terrenys per ampliar les seves instal·lacions. L'ajuntament ha previst donar una subvenció als veïns que marxin del barri, però resulta insuficient per accedir a un pis de Barcelona. A més, molts d'aquests veïns troben dificultats d'integració a causa dels prejudicis que hi ha cap a la gent de Can Tunis. En alguns punts del barri s'hi trafica amb droga obertament des de fa anys i hi ha un grup de toxicòmans indigents instal·lat sota un pont pròxim al barri. El reportatge recull el testimoni de famílies i personatges del barri i mostra les pors, les il·lusions i les preocupacions que se'ls plantegen a l'hora de deixar Can Tunis. El fil conductor són les històries del Tío Bolo, que, amb 68 anys, manté una dotzena de fills i néts amb els diners que guanya de vendre ferralla; de Jordi Moreno, un nen que espera amb expectativa i temor el moment de canviar d'escola i de barri, i de Basilio González, director de l'escola taller per als joves de 12 a 16 anys, que es preocupa perquè els seus alumnes rebin una formació adequada per aprendre un ofici que els permeti integrar-se socialment.\nHistòria de dues noies que després de passar-se quatre anys pràcticament sempre al carrer decideixen posar fi a aquesta carrera desenfrenada i incorporar-se al món adult per la porta de la "normalitat". S'havien passat quatre anys fugant-se de casa, sense anar a l'escola; havien viscut d'esquena a la societat. Naïs Rojas i Yasmine Romeu, de 18 anys, es van autofilmar i van filmar el seu entorn (família, amics, feina...) durant els primers quatre primers mesos del viatge cap al món adult. Van aconseguir 120 hores de vídeo. Les adolescents analitzen davant la càmera i amb la càmera els seus anys de bogeria en un món irreal i el dolorós aterratge al món real. Una educadora (Alícia Gómez) i una psicòloga (Rosa Patino) del serveis socials de l'Ajuntament de Barcelona (barri del Clot) les van ajudar a reflexionar i a entendre el seu passat i el seu present com a pas previ a la batalla amb el futur. Les gravacions es van convertir en una eina educativa perquè les analitzaven conjuntament les noies i les educadores, en el que van anomenar "sessions de treball".\nPetites grans escoles\nRecorregut per algunes de les escoles rurals catalanes i pels mètodes que els mestres utilitzen per educar alumnes de diferents edats a la mateixa aula. L'existència de grups heterogenis no repercuteix negativament en els coneixements i les relacions socials dels alumnes, i sovint l'escola rural porta a terme actes i propostes pedagògiques pensades directament per als seus alumnes, de manera que la innovació pedagògica no depèn de la infraestructura de l'escola, sinó de la iniciativa personal dels professors. La creació del Secretariat d'Escola Rural de Catalunya lluita pel manteniment de les escoles rurals.\nEm permet la documentació?\nDurant els últims mesos, 270 mossos d'esquadra s'han estat preparant per assumir les tasques de vigilància de trànsit a la demarcació de Girona, on la policia autonòmica exerceix les competències d'ordre públic. S'han fet cursos especials a l'Escola de Policia de Catalunya i s'han fet pràctiques sobre el terreny. Els preparatius també han abastat les instal·lacions i els equipaments. El desplegament dels Mossos de trànsit seguirà en els pròxims anys a les altres demarcacions catalanes fins a assumir plenament la competència a tot Catalunya. Això comporta el replegament de la Guàrdia Civil.\nReportatge sobre la mestra catalana Victòria Subirana, "Vicky Sherpa", que, colpida per la situació dels infants en un viatge al Nepal l'any 1988, decideix tornar-hi i treballar per a ells. És la història d'un projecte solidari. La seva protagonista es va arriscar personalment, fins i tot a casar-se per conveniència, per poder tirar endavant el que s'havia proposat. El reportatge es va començar a gravar l'any 93, i es va acabar al març de l'any 98, una vegada consolidat el projecte, i a punt de fer un altre salt endavant encara més ambiciós. L'octubre del 1993 naixia a Catalunya l'ONG Amics de Vicky Sherpa amb l'objectiu de crear una escola de qualitat per a nens de famílies sense recursos en un país multiètnic i multicultural, amb un 80% d'analfabets, sense cap escola de mestres, ni ensenyament obligatori, i on la no-escolarització i el treball infantil és la norma per als fills dels més desafavorits. A l'Índia, fins i tot moltes nenes són obligades a prostituir-se per poder eixugar els deutes de la família. Després d'una intensa trajectòria personal, Vicky aconsegueix arrodonir el projecte; busca recursos per tirar-lo endavant: padrins per als infants i voluntaris que l'ajudin a formar mestres nepalesos. Arquitectes sense fronteres construeix una escola a Katmandú per al projecte de Vicky, amb subvencions institucionals i particulars. Comencen nous projectes: crèdits d'ajuda a les famílies, una escola de mestres...\nUn 63% dels nens disminuïts físics, psíquics i sensorials ja estudien en escoles ordinàries. El nombre de nens integrats ha anat creixent progressivament cada curs, des del 1984, quan es va començar la política d'integració. El reportatge fa un seguiment de la integració d'alumnes cecs i sords, amb síndrome de Down, disminuïts psíquics lleus, cecs, sords, superdotats i dislèxics. Són nens diferents que han viscut l'escola amb sentiments i resultats diversos: des de l'èxit absolut fins a la por del fracàs.\nEl camí de la integració\nEl reportatge tracta de la integració en escoles ordinàries de nens amb necessitats educatives especials. Es pren com a exemple l'escola Margalló de Vilanova i la Geltrú, especialment dissenyada com a centre pilot d'integració. L'element indispensable per a la integració és disposar dels recursos suficients que facin possible que el ritme normal de les classes no es vegi afectat per la presència d'aquests nens. Es recullen també les opinions dels companys de classe, pares i mestres que donen classes en escoles amb nens integrats. El reportatge també mostra les impressions dels professionals que treballen en escoles especialitzades en educació especial.\nVirtèlia: una escola a la postguerra\nL'escola Virtèlia va ser un dels pocs centres educatius de la postguerra on no es va perdre totalment l'esperit liberal i catalanista d'abans de la dictadura. A les seves aules es van formar persones actualment conegudes en diversos camps professionals i de la política. Amb motiu del 50 aniversari de la seva fundació, exalumnes i exprofessors refan la història de l'escola a través dels records.\nFranja de Ponent: el català a l'escola\nA la Franja de Ponent, zona d'Aragó en què es parla català, es van començar a fer classes de català a les escoles públiques. La iniciativa va ser ben rebuda a tots els pobles menys a Fraga, on un grup de pares, amb el suport del PAR, s'oposaven al fet que els seus fills rebessin classes de català en l'horari lectiu.\nCom si fos ahir - capítol 102\nLa xirigota dedicada a Xavi\nCom si fos ahir - capítol 101\nEstà passant - 19/02/2018


Partit Republicà de Centre POLÍT Denominació que adoptà a les Balears el Partit Liberal pocs dies després de la proclamació de la Segona República. Fundat i dirigit pel financer mallorquí Joan March Ordinas, a les Pitiüses estigué representat per la família de banquers Matutes, especialment Abel Matutes Torres i el seu fill Pere Matutes Noguera, que fins aleshores encapçalaven el Partit Liberal-dissident/coalició Bloc Monàrquic Eivissenquista. Aquestos últims organitzaren una xarxa de persones influents a tots els municipis i les parròquies de les Pitiüses, en bona part heretada del Partit Conservador, gràcies a la coalició que feren amb aquest partit a les eleccions del 12 d’abril de 1931. Aconseguí una forta influència local mitjançant organismes de caire econòmic com la Companyia Trasmediterrània, la Cambra de Comerç i la mateixa Banca Abel Matutes Torres. A Mallorca tenia com a òrgan oficiós de premsa El Día, mentre que a Eivissa fou La Voz de Ibiza, diari creat el 1922 per l’impressor Marià Tur “Garrapinya” i que Abel Matutes Torres comprà juntament amb la impremta on s’editava. A les eleccions a Corts de 1931 i les posteriors de 1933 i 1936, el Partit Republicà de Centre, primer sol i després aliat amb el Partit Social Agrari que s’integrà dins la CEDA (Confederación Española de Derechas Autónomas), aconseguí ser el guanyador a les Pitiüses, a la vegada que obtengué a Eivissa els millors resultats de tot Balears. En esclatar la Guerra Civil el juliol de 1936, els integrants del Partit Republicà de Centre feren costat al bàndol insurrecte i, un cop acabada, la majoria es va integrar en les institucions franquistes. [NET]


Arran de la celebraci� de la II Setmana del Rom�nic a Figueres l�any 83, entre diversos actes es va realitzar amb notable �xit un concert de m�sica del renaixement per la Coral Belles Arts de Sabadell, a l'esgl�sia de St. Pere de Mir� de Navata. Aix� fou el principi del que actualment s�n els anomenats Concerts a Muntanya.Aquests concerts ofereixen una conjunci� de m�sica, paisatge i arquitectura que serveixen per donar a con�ixer el nombr�s i ric patrimoni arquitect�nic que tenim a la nostra comarca.Els concerts s�n organitzats pel Grup d'Art i Treball del Centre Excursionista Empordan�s conjuntament amb Joventuts Musicals de Figueres.\nL'Empord� gaudeix de monuments rom�nics de gran import�ncia de tots coneguts, per� n�hi ha d'altres que s�n veritables joies totalment desconegudes, les quals cal conservar, potenciar, arranjar i poder-los donar una utilitat.\nPer aquest motiu, i per tal de donar a con�ixer aquests indrets de les nostres comarques i conscienciar a la gent, va sorgir la idea d'una vegada a l'any organitzar-hi un concert, la qual cosa seria tamb� una manera nova de gaudir de la m�sica amb l'art arquitect�nic de la nostra comarca.\n� El dia 29 de maig de 1983 tingu� lloc a Sant Pere de Mir� de Navata un concert de m�sica del Renaixement per part de la Coral Belles Arts de Sabadell, dins els actes de la 2ona setmana del rom�nic de l� Alt Empord� . Organitzat pel Grup d� Art i Treball del C.E.E. i el Casino Menestral Figuerenc amb la col�laboraci� de Joventuts Musicals de Figueres.\n� Gr�cies de la bona acollida que va tenir el concert, va sorgir l� idea de ajuntar l� art amb la m�sica i a l� any seg�ent despr�s de varies jornades de neteja per part GAT del Centre a l� ermita de Sant Silvestre de Valleta es va organitzar el 2on concert .Des d� aleshores, es va instaurar al Centre l� organitzaci� del Concert de Muntanya conjuntament amb Joventuts Musicals de Figueres que cada any es celebra en un lloc diferent de la nostra comarca, oferint una conjunci� de m�sica, paisatge i arquitectura que serveix per donar a con�ixer el nombr�s i ric patrimoni arquitect�nic.L� Empord� gaudeix de monuments rom�nics que s�n poc coneguts, els quals cal arrenjar, netejar, conservar i poder-los donar una utilitat : i per qu� no musical!!. � El dia 18 de maig del 2008 tindr� lloc l� edici� d� enguany a SANT TOM�S DE FLUVI� a les 18h de la tarda amb l� actuaci� de l� acordionista GORKA HERMOSA.