Gdje su kosti 61 žrtve iz tog jednog autobusa? - Večernji.hr\nGdje su kosti 61 žrtve iz tog jednog autobusa?\nToga 20. studenoga 1991. na Ovčari je brutalno ubijena 261 osoba među kojima je bilo i djece\n20. studenoga 2020. u 07:05 49 komentara 28012 prikaza\nGotovo tri mjeseca trajale su borbe u Vukovaru nakon kojih su 18. studenoga JNA i četnici okupirali razoreni grad i ušli i u vukovarsku bolnicu. Tijekom tri mjeseca borbi u Vukovaru su se događale strašne stvari, ali ono što se dogodilo dva dana poslije najveći je ratni zločin od završetka Drugoga svjetskog rata.\nToga 20. studenoga 1991. na Ovčari su brutalno pobijeni ratni zarobljenici među kojima je bilo i ranjenih branitelja, ali i civila, djece, novinara i žena. Pripadnici tzv. Teritorijalne odbrane Vukovara i paravojne postrojbe Leva supoderica satima su se iživljavali na zatočenim civilima i ranjenicima te ih potom brutalno pogubili. Na Ovčari je ubijena 261 osoba, od kojih ih je 200 ekshumirano, a 192 su i identificirane. Za posmrtnim ostacima preostale 61 osobe i danas se traga, ali zasad bez uspjeha.\n– Teško je normalnom čovjeku razumjeti rat, ali je ratova bilo i, nažalost, uvijek će ih biti. Tako se dogodio i ovaj rat u Hrvatskoj i razaranje Vukovara gdje se svašta događalo. Međutim, ono što se dogodilo na Ovčari svakako se može nazvati najvećom srpskom sramotom u povijesti koja će zauvijek ostati zapisana. Taj ratni zločin nije se smio dogoditi, a krivci su ne samo oni koji su osuđeni nego i JNA koja je mogla i morala to iživljavanje zaustaviti – riječi su kojima predsjednik Hrvatskog društva logoraša srpskih koncentracijskih logora i Centra za istraživanje ratnih zločina Danijel Rehak započinje razgovor o Ovčari.\nVIDEO: U Koloni sjećanja puno manje ljudi nego prošlih godina: Mnogobrojni su hodali ogrnuti zastavama ili ih nosili u rukama.\nKrvavi pir u hangaru\nUvod u taj krvavi pir događao se u vukovarskoj bolnici kada je vojska odvajala muškarce od žena i djece. Jedni su išli na jednu stranu, a drugi na drugu stranu, s mišlju da idu na obavijesni razgovor i da će se ubrzo ponovno vidjeti sa svojim najmilijima. Nisu ni slutili što se sprema i da zapravo više nikada neće vidjeti svoju djecu, žene, roditelje, prijatelje… Odmah poslije odvajanja kod bolnice, čemu je uz pripadnike sigurnosnih službi nazočio i Veselin Šljivančanin, ranjenici i civili smješteni su u autobuse. Odatle su se uputili prema vukovarskoj vojarni gdje se, kako kaže Rehak, također dogodilo nekoliko incidenata. Međutim, ranjenici i civili i dalje nisu bili svjesni što im se sprema.\nU međuvremenu se, poslije sloma obrane Vukovara, održao i sastanak tzv. Vlade SAO Istočne Slavonije, Baranje i zapadnog Srema čiji su čelnici od JNA tražili da im prepusti zarobljenike. Objašnjenje je bilo da oni „imaju dokaze da je riječ o najokorjelijim ustašama kojima narod Vukovara treba suditi”. Pri tome su vrijeđali pojedine pripadnike JNA jer su im ispred nosa odveli „1500 zločinaca, ustaša”. Tada Mile Mrkšić donosi “odobrenje kojim se daje suglasnost da se zarobljenici predaju lokalnim vlastima“. Poslije toga autobusi kreću put poljoprivrednog dobra Ovčara gdje su do prije nekoliko sati bili, poslije predaje, zatočeni branitelji s Mitnice. Oni su poslije predaje i boravka na Ovčari prevezeni u logor u Srijemsku Mitrovicu.\n– Dolaskom na Ovčaru započinje njihov pakao. Odmah nakon izlaska iz autobusa, na putu do hangara, zatočenici su morali proći kroz tzv. špalir smrti. Stajali su s dvije strane i sve zatočenike koji su prolazili tukli su palicama, metalnim šipkama, kundacima naoružanja, rukama, nogama… Iživljavanje se nastavilo i u samome hangaru. Tko je ušao u taj hangar, više nije izišao živ – kaže vukovarski branitelj Ivan Lukić koji posjetiteljima Spomen-doma Ovčara, uređenog u prostoru nekadašnjeg hangara, govori o strahotama koje su preživljavali zatočenici.\nPri tome se poziva na riječi Z. N. koji je jedini preživio sve to iživljavanje. Ne računajući nekoliko onih koje su prepoznali neki poznanici, izvukli ih i tako spasili od sigurne smrti. Iživljavanje i batinanje nastavljeno je i unutra. Rehak kaže kako su ih tukli na znak zviždaljke. O batinama koje su dobili govori i to da su unutar hangara preminule četiri osobe među kojima i Siniša Glavašević te francuski dragovoljac Jean-Michel Nicolier. Dvije osobe ubijene su ispred samoga hangara.\nMINISTAR BRANITELJA Medved: Nećemo stati dok ne nađemo i posljednju osobu nestalu u Domovinskom ratu\nMeđutim, ni to nije bio kraj tome paklu. Poslije brutalnog iživljavanja, počeli su ljude strijeljati. Čitajući presudu Sudskoga vijeća u Beogradu, na suđenju optuženima za ratni zločin na Ovčari, sudac Vesko Krtajić kazao je da su pretučeni i slomljeni zatočenici potom u skupinama od 20-ak u traktorskim prikolicama prevoženi do prethodno iskopane velike jame. Govorili su im da ih vode nazad u Velepromet. Dolaskom pred jamu, u njih je pucao streljački vod. Sve se to odvijalo pod svjetlima bagera i ostalih vozila koja su osvjetljavala sve što se događa.\n“Mislila sam da će se vratiti”\n– Kada bi pobili jednu skupinu, prilazili su joj i svima koji su još pokazivali znakove života pucali u glavu. Zato mnogi od njih imaju prostrijelne rane u glavi. Potom bi dolazila druga grupa i sve se to ponavljalo dok ih sve nisu pobili – rekao je Lukić.\nDodao je kako je najmlađa žrtva Ovčare bio Igor Kačić koji je imao 16 godina, a najstariji imao je 72 godine. Među ubijenima su tri maloljetne osobe i tri žene. Ružica Markobašić ubijena je iako je bila u šestom mjesecu trudnoće. Strijeljanjem ljudi zapovijedao je drugooptuženi Stanko Vujanović, a Predrag Milojević Kinez svima koji su pokazivali znakove života pucao je u glavu. Među ubojicama bila je i jedna žena – Nada Kalaba.\n– Sve što znamo i govorimo doznali smo od tog jednog čovjeka koji se spasio. On je iskočio iz traktorske prikolice i pobjegao u kukuruz. Pucali su za njim, ali se ipak spasio. Poslije su ga uhvatili u Marincima i s nama je proveo devet mjeseci u logoru. Tek kada je razmijenjen, u kolovozu 1992., rekao je za Ovčaru. Mjesto masovne grobnice potom su pripadnici UN-a čuvali 24 sata dnevno sve do ekshumacija. Međutim, i danas nedostaje taj jedan autobus i 61 tijelo za koje ne znamo gdje su – kaže Lukić.\nTijekom čitanja presude sudac Krstajić kazao je kako je i za Ovčaru nemoguće istražiti cijelu i potpunu istinu. Tu se dijelom mislilo i na JNA čiji su pripadnici 20. studenoga sve do 22.35 bili na Ovčari i čuvali zatočene i tada su se povukli. Dan kasnije u bilješci JNA se kaže da je u toku noći “u rejonu Grabovo otvarana vatra iz pješadijskog naoružanja”, te se istoga jutra na sastanku zapovjedništva 80. motorizirane brigade govori o tome da je počinjen zločin.\n– Krivci nisu svi ovdje. Puno ih je koji nisu u ovoj sudnici. Junaštvo je sebe od neprijatelja sačuvati, a čojstvo je drugoga od sebe sačuvati. O svemu će povijest donijeti sud, a ovu presudu shvatite kao presudu vašem čojstvu – rekao je Krstajić izričući prvostupanjsku presudu optuženima.\nMeđu ubijenima na Ovčari je i Mihajlo Zera (35), otac Jelene Zere. On je bio vozač hitne pomoći i njegova obitelj ga je posljednji put vidjela prilikom odvajanja u bolnici.\n– Mami je čestitao rođendan, a s bratom je dugo razgovarao. Meni je rekao da budem dobra i da što god se dogodi čuvam mamu. Mislila sam da će se vratiti. Sjećam se njegova pogleda i kasnije sam shvatila da je znao da nas više nikada neće vidjeti i što mu se sprema. Često odem na Ovčaru, sjednem, pomolim se i malo razmišljam. To je totalno kukavički i bolesni čin. Kada je sve prošlo, pokupili su nenaoružane i ranjene ljude, odveli ih i pobili. Jednom riječju, neljudi. Pitam se i kako žive s time, kako spavaju, što kažu svojoj djeci – zaključila je Zera\nKljučne riječi ekshumacija ratni zločin Ovčara Vukovar\nPitajte "ratnog gradonačelnika" stanimirovića i njegovog paža plenkovića.\nNadovezal se bi na suca i njihvo čojstvo i junaštvo. Ovčara - ponos i dika srpskoga vojnika !\nOvo kad citas i kad slusas price ljudi koji su to prezivjeli, amaterske snimke i ostalo covjek se jednostavno zapita kako ti isti koji su to radili sad zive, da li imaju nocne more, sta je njima u glavi....to je strašno!


Virovitica.net - Sjećanje na prijateljstvo koje je počelo u dalekoj Juznoj africi i oproštajno pismo prijatelju Vladi\nPaul Katančić Pišta 28.07.2016. 3178 pogleda\nŠtovani i dragi moj i naš prijatelju Vlado!\nKad me je tvoj sin Ivica nazvao u 15.42 i priopcio tuznu vijest: ”Pišta, tata je umro” Nisam mu imao šta reci, jer sam bio totalno nepripravljen na tako lošu vijest, iako se je ta vijest očekivala, ali u neko kasnije i drugacije vrijeme. Izrazio sam ivici i njegovoj obitelji kao i vasoj mami Zdenki nasu sućut. Kasnije sam nazvao Drazena te i njemu i njegovoj obitelji, Milanu i Veri izrazio sućut. Zatim sam s Draženom dogovorio neke tehničke detalje oko vijenca…\nTebe i tvoju cijenjenu obitelj sam upoznao u Juznoj africi u Vanderbijlpark-u, još davne 1975. gdje smo zajedno radili u čeličani ”Yskor”. Dobro smo zaradjivali, imali smo novaca, koje smo trošili nemilice i na taj način živjeli gospodski. Kako si ti Vlado znao svirati, uveseljavao i nas našim Hrvatskim pjesmama i svirkom. Sastajali smo se poslije posla, subotom i nedjeljom, pravili smo ”balove”i tu smo se veselili uz tvoju svirku, i puno smo puta s tih ”balova” išli mamurni ali zadovoljni na posao. To je tako išlo par godina, dok nismo ovladali jezikom, počeli smo se raseljavati, ja u Pretoriju ti u Boksburg, Nikola i ”pjevac” Stjepan Pulpan u Pochestrum, no kontakte smo držali i nalazili se u hrvatskoj crkvi u Johannesssburgu, a poslije sv.mise išli bi na objed u hrvatski klub u Boksburgu.\nDok smo bili u Vanderbijlpark-u, svi smo imali prostrane kuće, s vrtovima i lijepo smo živjeli, moglo bi se reci gospodski. Slagali smo se i pomagali, posjećivali i živjeli u izobilju. No i ta idila je prestala. Ti si iz obiteljskih razloga napustio Juznu afriku. Došao si opet u Viroviticu ali smo i dalje održavali kontakte, dok jugoudba nije za to saznala. Slao sm ti izreske iz hrvatskih emigrantskih novina u koje sam u to vrijeme pisao, a ti si sve to umnožavao i dalje širio. Jednog dana te je Udba pokupila i divljacki i brutalno premlatila. Vera je sakrila moje napise i antijugoslavenske letke, tako da prilikom pretrage zločinaćka Udba nije našla ”dokazni”materijal protivu tebe.\nDošla je i 1990. Pad Berlinskog zida. Slijedili su slobodni izbori. Došao sam u Hrvatsku u kapacitetu egzilnog ministra. Ti si me vidio na HTV-u i odmah dojavio mojoj mami u Suboticu, u koju sam otišao vlakom iz Zagreba, iako mi predsjednik Tudjman osobno savjetovao da tamo neidem. Nakon tri provedena dana došao si po mene u Sombor. Sjećam se kao danas. Na polovici Batinskog mosta stajao hrvatski policajac. Ti si zaustavio auto, mi se pozdravimo s polcajcom i ti mi kažeš: ”Pišta sad si u Hrvatskoj i kod kuće, sad si siguran i ničega se nemoraš bojati”. Na to ja izvadim bocu rakije ponudim našeg redara, on nije htio piti jer je bio na duznosti. Ja potegnem redovno iz boce a ti Vlado mali gutljaj, jer ti si ipak bio vozač, a Zagreb je još daleko.\nU medjuvremenu su uhiceni: Habijanac, Dečak i Belobrk. Preko Švedskih medija javnog priopćavanja digao sam Švedsku progresivnu javnost na noge i počeo sa prikupljanjem novca za branitetlje ove trojice neduznih i sredinom lipnja ’91. donosim: 3664 DM koje predajem na ruke Vinku Belobrku. Dobro je što su ”Virovitičani” pušteni na slobodu. Upoznajem u tvojoj kući Đuru Dečaka i Antuna Habijanca pristupam zboru narodne garde i dobivam od Đure Dečaka pistolj marke Zastava.\nDana 29 lipnja ’91. napisao sam i jedan kratak članak u ”Virovitickom listu” naslova ”Dični sinovi hrvatskog naroda”. Rat samo što nije počeo, ja sam angaziran na nabavci ratnog materijala svih vrsta. Ti i sin Drazen, ste u odorama ZNG-a. Drazen kasnije prelazi u Hrvatsku policiju. Rijetko je da iz jedne obitelji i otac i sin u isto vrije služe uzvišenom idealu obrane drzave od opakog srbočetnickog krvoloka, ali je zato za svaku pohvalu. Tijekom ratnih i burnih vremena nalazimo se u tvojoj kuci i tamo se ponekad uz svirku opuštamo i priuštimo neki ”bal” s tamburasima u vojnoj odori i s kalasnjikovom na stolu.\nPrijateljstvo koje je počelo u dalekoj Juznoj africi nastavilo se je i nakon rata u Hrvatskoj. No kako smo starili naši kontakti su postali sve redji. Čuli smo se brzoglasno i razmjenili pokadkad božićne čestitike.\nI eto na koncu je naš i moj Vlado ispustio svoju plementu dušu, te se preselio u jedan bolji svijet. Neka mu svevišnji podari mir i blagoslov koji je svojim dobrim djelima zaslužio.\nŠtovani naš Vado neka ti je laka slobona Hrvatska zemlja. Nek te dragi Bog blagoslovi i počivao u miru Božjem. To ti je zadnji pozdrav od Piste i Karin. Uz poslednje zbogom Vlado i velika ti hvala na dugogodišnjem prijateljstvu. Bila mi je privilegija, čast i ponos biti tvoj bliski prijatelj i za vazda nam uživaj u Božjoj milosti koje dragi Bog dariva samo izabranima.\nTvoj odani pajdaš Paul Katančić Pišta.


Latino ljepotica Eva Mendes u društvu preslatkih kćerkica prošetala Los Angelesom - tportal\nLatino ljepotica Eva Mendes u društvu preslatkih kćerkica prošetala Los Angelesom\nZadnja izmjena 31.05.2019 14:49\nObjavljeno 31.05.2019 u 14:49\nOtkako je prije četiri godine po prvi puta postala majka, Eva Mendes karijeru u Hollywoodu na neko je vrijeme stavila na čekanje i u potpunosti se posvetila djeci i obitelji. Brižna mama ovih je dana viđena u šetnji gradom s kćerkicama i pokazala da uživa u novoj ulozi\nU jednom od svojih intervjua u kojima rijetko govori o privatnom životu Eva Mendes otkrila je da joj je obitelj najveća podrška oko odgoja njezine dječice. Zahvalila se majci, sestri i svekrvi što joj pomažu u najtežim trenucima i otkrila da bez njih i supruga Ryana Goslinga to ne bi bilo tako jednostavno.\nEva Mendes otkrila što nikako ne uspijeva naučiti svoje kćerkice\nPrelijepa Eva Mendes zablistala u modnom klasiku na gradskim ulicama\nNo, najnovijim fotografijama na kojima latino ljepotica šeće gradom u društvu svojih mezimica dala je do znanja da se i sama dobro snalazi u majčinskoj ulozi.\nEva Mendes s djecom\n45-godišnja glumica u šik izdanju koji je istaknu njezinu skladnu liniju viđena je na ulicama sunčanog Los Angelesa dok je u naručju držala trogodišnju Esmeraldu, a za drugu ruku nježno vodila godinu dana stariju Amandu. Lijepa Eva nosila je bijelu suknju pencil kroja, trendi natikače na blok petu od brušene kože, tirkiznu dizajnersku torbicu i zanimljiv kardigan.


nožem za suhozidom može lako rezati materijal na komade bilo kojeg oblika i veličine suhozidom - višenamjenski građevinskog materijala, koja je pogodna za mnoge zadatke home poboljšanje.gips ploče se koriste za proizvodnju, na primjer, stropovi, unutarnje pregrade, vrata, nišama, police i još mnogo toga. Ovaj materijal se smatra relativno niska. Provesti završni rad s nije teško, instalacija ne uzima puno vremena. Ali posebni alati za rezanje građevinskog materijala potrebnih za kvalitetan rad. Suhozidom tretman nije tako teška stvar, kao što se čini na prvi pogled. Najčešće se koristi za rezanje drywall instalacije nož, matrica vidio ili pila za metal.\nnož za rezanje suhozidom\nKako smanjiti suhozidom nož\nBleydranner - nož za suhozidom\nškare profil suhozida\nsorti noževa suhozidom( video)\nza suhozidom treba da imaju na raspolaganju brojne alate potrebne, bez njega ne može biti. Jedan od najvažnijih procesa u ovom građevinskog materijala - izrezivanja, za koje je potrebna nož za rezanje suhozidom.\nnoževi gips radovi mogu se podijeliti u dvije vrste:\nčesto koriste pozadine rezač za rezanje suhozidom. Ali ne zaboravite da je dizajniran za papir. Oštrica je tanka i nije vrlo jaka.\nPri odabiru nož za rezanje drywall graditi na jednostavan i siguran rad s njim\nOni mogu rezati ravno trake, ali rade prilično teško s njim, često na rubu izrezana neujednačena, u procesu dorade njihovo često treba rezati,obloge. Izvođenje složeniji nego rezanje ravnih trake, rezač papira rad, na žalost, nije moguće.\nTu je i poseban nož za suhozidom. Izvana, to je vrlo teško razlikovati od rezač papira, ali razlika je još uvijek tamo. Prvo, to je puno više izdržljiv nož koji je pogodan za korištenje s gipsanih ploča. Važno je napomenuti da je oštrica noža, zahvaljujući svojoj snazi, ne savijati pod velikim pritiskom, a to je vrlo važno raditi s gipsanih ploča. Ovaj rezač, kao i papir-cutter, ima uklonjivi oštrice koje se lako mogu zamijeniti ako se ukaže potreba.\nPostoji mnogo različitih vrsta noževa za gipsanih ploča. Oni se razlikuju u gustoći, debljini i strukturi. Svaki tip je prikladan za obavljanje određene operacije - rezanje izravne uzdužne trake izrezane okrugle rupice na zakrivljenom izrezivanja. Iako možete učiniti s nožem, to je vrijedno kupiti zrakoplov i pila za metal za rad s gipsanih ploča.\nmontažnu nož je najbolje rezati dugo ravno uzdužne komade suhozidom. Za početak, potrebno je položiti list gipsanih ploča na glatkoj površini, npr, podna glazura ili snop listova poput gipsanih ploča.\npotrebno izvršiti potrebne mjere.\nNakon što izgleda olovkom. Koristite olovku ili marker za označavanje nemoguće, ostavljaju vrlo jasne tragove, koje će potom biti praktički nemoguće kit. Tipično\noznaka čine gornji i donji list, kojom se željeni broj centimetara, zatim međusobno povežu razini ili dugo pravila.\nIzgled se može obaviti na drugoj strani lista, to će olakšati daljnji rad.\nnož za rezanje suhozidom mora biti oštra i njegova duljina je podešen tako da ne prelazi debljinu materijala\nna pisara linije je potrebno priložiti i metalno ravnalo, držeći je čvrsto. Zatim morate staviti nož rub( njegova duljina ne smije prelaziti debljinu lista gipsanih ploča) i pažljivo izrezati suhozidom trake točno na liniji.\nNakon toga urezani list presavijeni i izrezati na mjestu konačni rez.\nBlade Runner( na engleskom jeziku na „Blade Runner”) - profesionalni magnetski jednostrano rezač za gipsanih ploča.\nBlade Runner - je revolucionarni uređaj za rezanje iz suhozidom.\nOvaj uređaj se sastoji od dva dijela, gornji i donji, u svaki je vrlo jak magnet, pomoću kojih se drže zajedno. U središtu svake nalazi se na ulošku s odvojivim oštrice, izrađena od nehrđajućeg čelika.bleydranner nož prešao u radno kretanja naprijed u odabranom smjeru za rezanje. Kružni noževi rotirati kada je nož u pokretu.\nBleydranner omogućuje bilo izrezane linije ploče gips kartona istovremeno na obje strane, bez ograničenja\nPrednosti za nož gips:\nširok spektar primjene;\ndug vijek linije.\nbleydrannera glavni nedostatak je njegova cijena, to je zabavno nije jeftin. No, to se brzo isplati već za uštedu vremena i truda.\nZa skidanje prekinuli dio osnovnog list suhozidom, paralelno pomicanje prema naprijed i zatim unatrag dio odvojen od čvrstog lima ručno.\nškare Profil Suha Suha\nprofil služi kao glavni element okviru mnogih struktura. Osobito - drywall pregradama, spuštene stropove, također se koristi za oblaganje zidova.\nŠkare - jedan od najpopularnijih, praktične i najčešće korištenih uređaja za profil rezanje suhozidom. Postoje mnoge vrste škare za metal, jer je utvrditi što je u svakom slučaju potrebno.\nvažno imati na umu da to nije potrebno za spremanje i kupiti solidnu staromodne škare. Oni rade svaki dan - ne žao za sebe. Napredak ne stoji i dalje, jer postoji mnogo različitih škare za metal, što će biti i lakše i rad sa njima će se puno manje.\nKombinacija škare su savršeno pogodna za rezanje metalnog profila uzduž duljine\nPostoji nekoliko uobičajenih vrsta škare:\nKombinirane škare su pogodni za svakodnevnu uporabu. Oni su univerzalni. Uz njihovu pomoć, možete napraviti izravnu i likovima rez. Ime uzdužne rezanje škare govori sama za sebe. Njihova misija - za rezanje metala u dužinu, odnosno zajedno.\nshvatio škare za metalni potrebno zakrivljene dijelove. Od univerzalnog su odlikuje kratkim rezanje glave, s kojim je mnogo lakše okretati u smjeru rezanja. Također je idealan za zakrivljene rezanje zakrivljenih škare, oni su podijeljeni u „pravo” i „lijevo”, ovisno o položaju gornjeg noža u odnosu na dno.\nsorti suhozidom noževa( video)\nU načelu, rezati drywall nije tako teško.Čak i početnik može savladati za borbu s izrezivanja lista, što je ispravno i točno, bez pomoći stručnjaka, ako se uzme u obzir sve nijanse radu s alatima za rezanje listova suhozidom. I ne zaboravite da je iskustvo dolazi s praksom. Dakle, nemojte se ljutiti ako to prvi put da nešto pođe krivo. U tom slučaju, jednostavno vrijedi pokušati ponovno, i svi moraju uspjeti.\nJačanje traka za gips: serpyanku fugiranje, lijepljenje papira, povećane zglobove loma


Antena Zadar\t Objavljeno: 6. ožujka 2021. 09:26\nŽupanijsko državno odvjetništvo u Zadru je, nakon provedene istrage, podiglo pred Županijskim sudom u Zadru optužnicu protiv hrvatskog državljanina (1973.) zbog počinjenja kaznenog djela zlouporabe povjerenja u gospodarskom poslovanju.\n– Okrivljenika se tereti da je od 21. siječnja do 31. svibnja 2017., obavljajući poslove voditelja prodajno-servisnog centra trgovačkog društva, u cilju pribavljanja nepripadne imovinske koristi, izradio četrdeset bezgotovinskih računa i računa otpremnica na ime deset kupaca iako su kupci po tim računima robu platili u gotovini zbog čega im je bio dužan izraditi gotovinski račun. Tereti ga se da je navedeno učinio u cilju da primitak novca zataji od računovodstva i odgovornih osoba trgovačkog društva u kojem je zaposlen. Taj novac u gotovini je, tereti ga se, koristio za vlastite potrebe, a takve bezgotovinske (transakcijske) račune u konačnici nije podmirio niti po istaku dospijeća prisvojivši si time iznos od 113.470,98 kuna, piše u optužnici.\nOkrivljenika se također tereti da je izradio još dvadeset i šest bezgotovinskih računa na ime sljedećih deset kupaca iako ti kupci robu nisu naručili niti im je ona isporučena, pa je na temelju takvih lažnih bezgotovinskih računa izrađivao otpremnice i iz skladišta nepoznatim kupcima izdavao robu u vrijednosti od 68.603,56 kuna.\nTereti ga se da si je na taj način, od prodaje, pribavio protupravnu imovinsku korist, a trgovačkom društvu prouzročio štetu u istom iznosu, odnosno u ukupnom iznosu od 182.074,54 kuna.


Povrtlar Slavko: Radi se od jutra do mraka, ali zarada baš i nije velika - Podravski\nPovrtlar Slavko: Radi se od jutra do mraka, ali zarada baš i nije velika\nNema dobre zarade u tradicionalnoj ratarskoj proizvodnji u nešemu kraju. Umjesto pšenice i kukuruza valja se okrenuti prihodovnijim kulturama, recimo povrću. Često se može čuti takav „recept“, uz uobičajeni dodatak da povrtlarstvo nije „popularno“ poput uzgoja pšenice i kukuruza jer je za njega potrebno više rada i više znanja.\nA što bi na to rekao netko tko se godinama bavi uzgojem povrća? Teku li u toj branši med i mlijeko?\nNe baš, odgovorit će Slavko Martinčić iz Balatina nedaleko od Križevaca, koji je prvo povrće zasadio prije više od 20 godina na oko 3000 četvornih metara zemljišta. Slaže se on s time da je posla puno i da je potrebno puno znanja za uzgoj povrća, ali ne i s time da bi zarada bila basnoslovna.\n– Prije dvadeset godina bilo je puno bolje jer je proizvodnja bila jeftinija, pa je i zarada bila bolja. U međuvremenu je sve poskupjelo – i nafta i zaštitna sredstva i gnojivo, a cijena proizvoda ostala je ista. Osim toga, ovisimo o vremenskim prilikama i neprilikama te nikad ne znaš kakva će biti godina, hoće li napasti bolest ili će, kao ovog proljeća, biti jako puno kiše. Ove godine, tako, prvi put sam posadio jagode, nekih 5000 sadnica, od kojih 1800 pod plastenikom. Pod plastenikom još sam nešto nabrao, a na otvorenom gotovo ništa. To je bio čisti minus – pripovijeda Slavko.\nPosao je svakodnevan od jutra do mraka, a sezona počinje koncem siječnja, kada počinje sjetva sjemena za presadnice, koje sam uzgaja. Sredinom svibnja počinje berba, koja traje sve do konca studenoga.\n– Posao radimo supruga i ja, uz pomoć djece, rodbine i prijatelja kad je to potrebno, primjerice u berbi. Prije 18 godina podignuli smo kredit i uložili oko pola milijuna kuna u plastenike, koji su pod navodnjavanjem. Osnovna stvar su nam paprika, paradajz i krastavci, a godišnje uberemo, ovisno o vremenskim prilikama, oko deset tona povrća – kaže Slavko.\nPovrće plasiraju uglavnom na zagrebačkoj tržnici Dolac, za što je zadužena supruga. Imaju, veli, mnogo dugogodišnjih mušterija. Ako imamo viška, onda to prodaju na Zelenoj tržnici.\n– Znate, svaki dan odlaska na Dolac stoji nas oko 500 kuna – prodajno mjesto, kišobran, vaga, gorivo, nešto čovjek mora i pojesti… Treba prodati povrća za 500 kuna. Možete na ovaj posao gledati kao i na svaki drugi. Dobivam plaću kao da radim u uredu, samo što ne radim osam sati dnevno – reći će povrtlar iz Balatina.\nVeli kako baš ne može pohvaliti državnu i regionalnu upravu što se tiče poticaja za povrtlarsku proizvodnju.\n– U Zagrebačkoj županiji i Gradu Zagrebu poticaji su mnogo bolji nego kod nas, oni za to imaju novca. Prvi kredit bio nam je sufinanciran, mislim oko dva posto kamate, koja nije bila mala, oko osam posto.. No, drugi kredit uzeli smo nenamjenski i sami smo ga u cijelosti otplatili. No, ne žalim se. Mora se raditi, a ja sam ovaj posao sam izabrao. Bih li preporučio poljoprivrednicima da se preorijentiraju na povrtlarstvo? Ako već imaju strojeve i imaju velike površine zemlje, onda ne. Nije vam ovo toliko velika proizvodnja pa i zarada nije ogromna – zaključuje Slavko Martinčić.


Dokumentarac o nehumanom iskustvu poroda u Gradskoj knjižnici - Moje Đakovo\nDokumentarac o nehumanom iskustvu poroda u Gradskoj knjižnici\nSutra, s početkom u 17:00 sati u Gradskoj knjižnici i čitaonici Đakovo prikazat će se film „Između“ nas (Medzi nami) slovačke redateljice Zuzane Limove. Nakon projekcije slijedi okrugli stol na temu akcije #PrekinimoŠutnju.\nRiječ je o dokumentarnom filmu koji prikazuje iskustvo rađanja u Slovačkoj. Iza zatvorenih vrata rodilišta, čudo rađanja je samo rutinski posao osoblja, a svi, pa tako i primalje i liječnici koji uviđaju nedostatke ovakvog pristupa, moraju se prilagoditi suludim pravilima koja se desetljećima nisu mijenjala. Umjesto da slijede svoju intuiciju tijekom ovog najnormalnijeg događanja, rađanja novog života, žene moraju slijepo slušati naredbe zdravstvenih djelatnika, podvrgnuti se zastarjelim postupcima, dok rijetko tko ima sluha za njihove osjećaje i potrebe.\nAutentični kadrovi snimani su tijekom porođaja u javnim bolnicama, a slijede priče žena koje su se usudile progovoriti. Razgovori sa zdravstvenim osobljem razotkrivaju mračnu stranu zdravstvenog sustava koji radije bira lijekove nego humanost. Nažalost, surova stvarnost slovačkih rodilišta i porodničkih praksi u mnogim detaljima nalikuje iskustvu rađanja u Hrvatskoj.\nPrikazivanje filma reakcija je na svjedočanstva žena o nasilnom tretmanu tijekom postupaka vezanih za njihovo reproduktivno zdravlje u hrvatskim zdravstvenim ustanovama, a koja su pristigla u Rodu tijekom kampanje #PrekinimoŠutnju. Podizanje svijesti javnosti i poticanje žena koje su na svojoj koži doživjele nehumanost hrvatskog zdravstvenog sustava da ispričaju svoje priče, jedini je način da se ovaj problem, koji se generacijama ne rješava, konačno stavi na dnevni red.\nOvaj film nije namijenjen trudnicama.


Sportske novosti - ‘Nisam nimalo dvojio kad sam izabrao Hrvatsku! Haaland? On je mašina, evo što mi je savjetovao...‘\n‘Nisam nimalo dvojio kad sam izabrao Hrvatsku! Haaland? On je mašina, evo što mi je savjetovao...‘\nA prije godinu dana se još kao navijač slikao u dresu ispred Maksimira...\nPiše: Petar Zobec/JLObjavljeno: 06. rujan 2021. 09:29\nU razmaku od samo nekoliko dana prezime Pašalić je ovog ljeta drmalo nogometnom scenom. Dok je Atalantin Mario uveo hrvatsku reprezentaciju u dramatične produžetke protiv Španjolaca, Borussijin je Marco (20) zabilježio svoj premijerni pogodak za prvu momčad žuto-crnih. Marco je, naime, ovog ljeta Stuttgart zamijenio Dortmundom, a odlučio je i nastupati pod hrvatskom stijegom, iako je, s obzirom da je rođen u Karlsruheu, mogao odabrati i Njemačku. No 20-godišnji krilni igrač nam je pojasnio kako nije imao nikakve dvojbe oko nastupa za Hrvatsku i jedva je dočekao poziv izbornika mlade selekcije Igora Bišćana. Ovaj rujanski ciklus će propustiti zbog ozljede, ali već u listopadu bi Pašalić trebao zabilježiti debitantski nastup u Bišćanovoj momčadi.\nStigao je poziv hrvatske reprezentacije, a prije godinu dana ste se još kao navijač slikali u dresu ispred Maksimira. Kako se osjećate kada ste dobili poziv izbornika Bišćana?\n- Dobiti poziv za okupljanje hrvatske mlade reprezentacije mi je čast. Od malih nogu sam velik navijač hrvatske reprezentacije i uvijek mi je bio san da ću jednog dana predstavljati Hrvatsku. Oduvijek sam pratio naše utakmice na televiziji, bio sam i na utakmici protiv Češke u St. Etienneu 2016. godine, a krajem 2018. godine sam bio na utakmici između Hrvatske i Engleske u Londonu.\nA post shared by MP (@marco_pasalic)\nJeste li dvojili kada ste izabrali hrvatsku reprezentaciju?\n- Nisam nimalo dvojio – odrastao sam u Njemačkoj, no od malih nogu sam odgojen kako je Hrvatska domovina. Cijela obitelj bila je presretna kada je stigao poziv, a nadam se kako ću u listopadu upisati i prvi nastup. Igrao sam i za hrvatsku U-17, a kada nakon toga nisam ponovo dobio poziv, osjetio sam još veću motivaciju da treniram i dokazujem.\nU kratkom vremenu ste stigli od anonimnosti do reprezentacije...\n- Možda se iz vanjske perspektive čini kako je moj napredak brz, ali ja cijeli život zaista čvrsto i puno treniram, pa iz moje perspektive ovaj poziv nije nešto što je došlo preko noći, već je najbolja moguća nagrada za godine truda i treniranja.\nKako ste se uopće odlučili za nogomet, od kuda potječe ta ljubav?\n- Nogomet mi je prva ljubav – čim sam dotaknuo loptu, znao sam da je to to. U drugim sportovima osim nogometa nisam se oprobao, odmah sam znao da je nogomet ono čime se želim baviti u životu.\nKako je došlo do suradnje s Borussijom Dortmund?\n- S predstavnicima Borussije stupili smo u kontakt dok sam igrao u Stuttgartu – bio sam pred istekom ugovora te su mi ponudili priliku da igram za njih. Naravno, nisam puno razmišljao o tome hoću li prihvatiti njihovu ponudu – od malih nogu navijam za Borussiju, a također mislim da svi koji prate nogomet znaju koliko dobro Borussia radi s mladim igračima. Osim toga, riječ je o jednom od najboljih i najpoznatijih klubova u Njemačkoj i Europi - kada ti Borussia Dortmund pruži priliku, stvarno nemaš o čemu razmišljati.\nNedavno ste debitirali za prvu momčad Borussije i to protiv Bayerna, kakav je bio osjećaj?\n- Nastup za prvu momčad mi je bio veliki san, no ni sam nisam baš očekivao da će to doći tako brzo i da ću imati priliku debitirati na tako velikom stadionu i u jednoj takvoj utakmici. Ipak, taj prvi nastup je samo jedan od ciljeva koje sam si zadao – mlad sam igrač i ne bih za sebe rekao da sam već „uspio u životu“. Preda mnom je da se usredotočim i da još više zapnem na treninzima i na utakmicama kako bih se pokazao dovoljno dobrim za prvu momčad.\nKome se najviše divite od nogometaša u Borussiji u kojoj igra veliki broj zvijezda?\n- Divim se svim igračima u klubu – oni zaista igraju na najvišem mogućem nivou nogometa, brzina igre na koju su oni navikli je nevjerojatna. Svakome od njih se može diviti i od svakog od njih se može puno naučiti. Stvarno sam sretan i ponosan što mogu biti dio takvog kluba.\nJeste li stigli popričati s Haalandom, je li možda udijelio kakav savjet? Da li je i na treninzima gol-mašina kao i na utakmicama?\n- Upoznao sam se s Haalandom – on je odličan dečko, a još i bolji nogometaš, što je jasno svakome tko pogleda neku njegovu utakmicu na televiziji. On je mašina na treningu i mašina na utakmicama. Savjetovao mi je kako trebam uvijek čvrsto trenirati i dati sve od sebe na treninzima kako bih uspio.\nMožete li opisati kakvi su uvjeti u klubu te kakav je trener Marco Rose kojega se inače jako cijeni u Njemačkoj i u Europi?\n- Uvjeti su u Borussiji su izvanredni – točno onakvi kakvi se mogu očekivati od jednog takvog kluba. Stvarno imaju sve što je mladim igračima potrebno da se razvijaju na najbolji mogući način. Ogromna mi je čast što sam imao priliku upoznati Marca Rosea i trenirati pod njim, kao i to što mi je dao priliku da debitiram protiv Bayerna – želim mu se zahvaliti za ukazano povjerenje time što ću davati sve od sebe na svakom treningu i utakmici. Nadam se da ću se u drugoj momčadi dovoljno dokazati kako bih opet dobio šansu da pokažem sve što znam i priključim se prvoj momčadi.\nMože li Borussia ove sezone do naslova pored jakog Bayerna?\n- Naša momčad je izrazito dobra – mislim da se možemo natjecati s Bayernom za sam vrh.\n- Plan mi je ići korak po korak. Prvi cilj mi je dati sve od sebe za drugu momčad Borussije. Ako Bog da i ako ostanem zdrav, kroz asistencije i golove u trećoj ligi želim pokazati što mogu. To je ono na što sam trenutačno usredotočen – želim kroz puno rada na svakom treningu i na svakoj utakmici dokazati da sam dovoljno dobar za prvu momčad.\nŠto očekujete od budućih nastupa za hrvatsku reprezentaciju?\n- Kada prvi put nastupim za mlade, želim da svi vide kolika mi je čast predstavljati Hrvatsku i da svima bude jasno kako sam spreman „izginuti“. Na svakom ću treningu i u svakoj utakmici dati sve što znam i na taj ću se način pokušati zahvaliti izborniku na pozivu i opravdati povjerenje.\nDANAS NOVI POPIS Dalić mora odlučiti što će bivšim igračem Dinama, Modrić je na raspolaganju, no problema ipak ima...\nSKRIVENI ADUT ZA NBA DRAFT Hrvatska bi u njemu mogla godinama imati vrhunskog playa: ‘Težim tome da što više nalikujem Luki Dončiću‘\n#Crobet #hrvatska nogometna reprezentacija #Marco Pašalić\n20. rujan 2021 11:42


Što je Ugovor o dosmrtnom uzdržavanju? | Zaklada "Zajednicki put"\nŠto je Ugovor o dosmrtnom uzdržavanju?\nZgovorom o dosmrtnom uzdržavanju obvezuje se jedna strana (davatelj uzdržavanja) da će drugu stranu ili trećeg (primatelja uzdržavanja) uzdržavati do njegove smrti, a druga se strana obvezuje da će mu za života prenijeti svu ili dio svoje imovine.\nDavatelj uzdržavanja stječe stvari ili prava koji su predmet ugovora o dosmrtnom uzdržavanju kad mu, temeljem toga ugovora te stvari ili ta prava budu preneseni na zakonom predviđeni način stjecanja.\nKada je riječ o ugovoru o doživotnom uzdržavanju, tada je davatelj zdržavanja obvezan uzdržavati primatelja uzdržavanja (ili neku treću sobu), ali predaja imovine, koja mu pripada za davanje uzdržavanja, odgođena je do smrti primatelja uzdržavanja. Davatelj uzdržavanja može svoje pravo iz ugovora upisati u zemljišnoj knjizi.\nNaprotiv, kad je riječ o ugovoru o dosmrtnom uzdržavanju, tada se predaja nekretnina, koje su predmet ugovora (i drugih stvari) davatelju uzdržavanja, ne odgađa do smrti primatelja uzdržavanja, već pripada davatelju uzdržavanja (odmah) nakon sklapanja ugovora o dosmrtnom uzdržavanju. Stoga je i vrsta upisa u zemljišnu knjigu drugačija.


Sve serije za dugu zimu | JOURNAL\nSve serije za dugu zimu\nPlanirajte nadolazeće hladnije večeri pod dekicom, s toplim čajem, limunadom ili vrućom čokoladom u šalici, udobno smješteni na kauču i spremni na odlične dramske večeri ispunjene još boljim TV serijama.\nKao što smo već zaključili da je 2016. godina odličnih serija, tako će se i ove jeseni i zime nastaviti niz već zadan i utvrđen tijekom godine. Velika vijest bila je da se snima još jedna sezona legendarnih Gilmoreica koja donosi četiri epizode u ‘revival’ formi, u trajanju od 90 minuta i zvat će se ‘A Year in the Life’.\nNa male ekrane službeno dolazi 25. studenog, a Netflix je tim povodom u javnost pustio prvi teaser video, koji nas vraća ravno u kuhinju obiteljske kuće Lorelai i Rory i podsjeća na dinamične rasprave kakve je ovaj duo mame i kćeri posljednji put vodio prije više od osam godina, kada je serija posljednji put prikazana.\nMilo Ventimiglia već je zauzeo svoju poziciju na ekranima ove jeseni u seriji ‘This is us’. Kanal NBC počela je prikazivati prvu sezonu od 18 epizoda krajem rujna, a publika je nakon emitirane prve epizode reakcijama i ocjenom potvrdila da se radi o pametnoj i modernoj drami i komediji koja propitkuje pretpostavke o ljudima kojima smo svakodnevno okruženi. Pogledajte trailer, nećete moći odoljeti gledanju…\nU studenom također počinje najnovija sezona popularne serije ‘The Affair’, početak emitiranja najavljen je 20. studenog, trailer je već stigao, te ćemo jako skoro kroz svaku epizodu pratiti perspektivu nekog od glavnih likova, gledajući kako se priče razlikuju i gdje se preklapaju te kako se na kraju sve raspliće. Intrigantna, duhovita, napeta, ova serija opet će nas držati na rubu sjedala cijelih sat vremena koliko epizoda traje, a upravo joj je ta inovativna radnja donijela tri Zlatna globusa.\nPrva epizoda iščekivanje serije Westworld oduševila je sve ljubitelje dobrog i napetog SF-a, a dobre kritike se nastavljaju. Radnja se odvija u futurističkom tematskom parku na Divljem zapadu naseljenom robotima, gdje posjetitelji mogu isprobati različite uloge u alternativnoj stvarnosti i ostvariti svoje fantazije. Režiseri Jonathan Nolan i Lisa Joy donose još jedan pogled u vječnu moralnu borbu između svijesti robota i ljudi, a uz specijalne efekte danas dostupne, ovakve se ideje ne čine nemogućima kao nekad.\nTko voli intrige s kraljevskih dvora i uvid u funkcioniranje monarhija, a realizirano u do sada najskupljoj i najbogatijoj produkciji svakako će na svoj popis večernjih serija staviti i The Crown s kojom Netflix nastavlja svoj pobjednički niz fantastičnih serija, jednom epskom produkcijom. ‘The Crown’ prati kraljicu Elizabetu II. u njenim mladim danima i zavirit će ‘iza kulisa’ u borbu između privatne i javne persone najistaknutije ličnosti u Velikoj Britaniji. Ujedno je dosad najskuplja serija koju je Netflix snimio – na njen nastanak utrošeno je čak 156 milijuna dolara.\nIako je Netflix odjednom pustio za gledanje svih deset epizoda Narcosa i pogotovo ako seriju još niste pogledali, stavite ju na svoju ‘to do’ listu. U drugoj sezoni gledamo fantastičnog Wagnera Mouru kao Pabla Escobara, Boyda Holbrooka kao DEA agenta Stephea Murphyja i Pedra Pascala kao agenta Javiera Peñu, a ako još niste, obratite pozornost i na novu uvodnu pjesmu sezone, koja nagovješćuje još jedan odličan latino soundtrack.\nPrethodnI članakKako zaštititi kožu od isušivanja?\tSljedeći članakKuhajte sa Salvadorom Dalijem\tPOVEZANI ČLANCI


Žmikić, Ante: Knjiga ribljih specijaliteta\nPočetna Domaćinstvo kuharice / prehrana Knjiga ribljih specijaliteta\nAutor: Žmikić, Ante\nOpseg: 294 stranice.\nUvez: tvrdi. Manje oštećenje krajeva korica.\nKnjiga recepata vrhunskog kulinarskog majstora, dobitnika brojnih diploma i priznanja europskih i svjetskih kulinarskih udruga. Posebna vrijednost ovog kulinarskog priručnika je u tome što obuhvaća široki raspon receptura: od narodnih jela do onih najsofisticiranijih, te će biti jednako koristan i domaćici i vlasniku ribljeg restorana.\nPripremajući ovu knjigu više godina, autor je, osim ostalog nastojao da joj namjena bude bude mnogostruka. Recepti, savjeti i preporuke u ovoj knjizi vjerojatno će će korisno poslužiti ponajvećim domaćicama i privatnim izdavačima soba i apartmana, ne samo za pripravljanje jednostavnih svakodnevnih jela od riba, rakova i školjaka, nego i prigodom priređivanja svečanih objeda za manje ili više uzvanika.\nPogledajte sve od autora: Žmikić, Ante\nLuetić, Ivanka: Hrvatski način pripremanja jela


– Ja se zalažem za ravnopravnost i napredak Bosne i Hercegovine. Ni u kući ne donosim rješenja. Potičemo da u BiH svi građani žive na zadovoljstvo svih i na zadovoljstvo BiH, kategoričan je bio Leko.\nJosip Leko, predsjednik Sabora za posjeta BiH o položaju Hrvata u Brčkom, Oslobođenje, Sarajevo\n– Savjetnika je više-manje onoliko koliko i treba biti. Od kada sam došao u ured, proračun se smanjio za 15 posto, smanjio se broj ljudi, tako da je vidljivo da se radilo na uštedama tamo gdje je to, naravno, bilo moguće\nIvo Josipović, hrvatski predsjednik na opravdane kritike da puno troši na puno – 147 – savjetnika, Slobodna Dalmacija\n– No, dobro, ako već postoji zakon za taj period, vrijeme jugoslavenske države, zašto je Crkva prihvatila da joj se vrati imovina reda pavlina? Pavlinski red je ukinuo Josip II., sin Marije Terezije. On je imao puno reformi, a jedna od njih je bila ta da se sva pavlinska imovina prenese u vlasništvo Austrougarske monarhije. Koliko ja znam, Josip II. nije bio ni socijalist, a kamoli da je bio komunist – on je bio car, austrijski car. Ta imovina nije smjela biti vraćena Crkvi, niti ju je Crkva, ukoliko poštuje zakone ove države, smjela prihvatiti; a naravno, da nije ni smjela tražiti povrat te imovine.\n– Katalonski premijer Artur Mas vodi narod u avanturu s neizvjesnim ishodom, smatra\n– Još moramo postići ravnotežu između proračunske discipline – stroge štednje – i rasta. U prošlosti je ekonomska politika bila prilično neodgovorna. Ali semestar je vrlo dobar instrument za postizanje bolje discipline.\nHrvoje Marušić, zamjenik ministrice vanjskih poslova i europskih integracija, BBC, London\n– Pitanje identiteta Bunjevaca zapravo je političko i zakonsko pitanje. Političko, jer se zloupotrebljava u dnevno-političke svrhe i predizborne svrhe, i to s raznih strana. Zakonsko, jer zakonski svatko ima pravo nacionalno se izjasniti onako kako želi. Znanost je tu rekla svoje, etnologija je rekla svoje, povijest je rekla svoje: bunjevačka subetnija jest u okvirima hrvatskog nacionalnog korpusa. Bunjevci jedino u Srbiji figuriraju kao nacionalna manjina. U Mađarskoj ih, na primjer, nema jer je tamošnja Akademija znanosti i umjetnosti zaključila da se oni ne mogu tretirati kao nacionalna manjina. Isto je 2006. potvrdio i Mađarski parlament.\n– Nisam ja znao ni za kakve četničke ni paravojne formacije. Iskreno da vam kažem, nikada nisam priznao nikakvu paravojnu formaciju. To, uostalom, i nije bila paravojna formacija, već pripadnici sigurnosne službe Srbije na čelu s generalom Aleksandrom Vasiljevićem, tadašnjim šefom sigurnosne obavještajne službe Jugoslavije, koji su se pretvorili u paravojne formacije pod zapovjedništvom Teritorijalne obrane SAO Krajine. A što se tiče zarobljenika, tadašnji predsjednik SAO Krajine Goran Hadžić, koji se danas nalazi u Haagu, tražio je od JNA da se njemu predaju. Tada je JNA zarobljenike predala Hadžićevoj Teritorijalnoj obrani. To su moja saznanja i informacije koje imam. Tko ih je ubio i što se uistinu dogodilo, to znaju Goran Hadžić, Aleksandar Vasiljević i Mile Mrkšić. Ja sam trebao biti svjedok u Haagu na suđenju Goranu Hadžiću. Sa mnom su već i kontaktirali iz Haaga i pitali za jedan dokument koji sam potpisao i na engleskom i na srpsko-hrvatskom jeziku. Potvrdio sam im da je to moj potpis na tom dokumentu.\nAndrija Rašeta, general zločinačke JNA o paravojsnim četničkim formacijama s JNA i tko je pobio Hrvate nakon pada Vukovara, Večernji list\n– Kazneno djelo sramoćenja s doradom mora ostati u Kaznenom zakonu. Treba štititi čast i ugled.\nJadranka Kosor, nezavisna saborska zastupnica u Saboru\n– Hrvatska namjerava početkom sljedeće godine dati u najam velik dio svojih autocesta na razdoblje od 30 do 50 godina, u nadi da će dobiti oko tri milijarde eura kako bi smanjila javni dug koji raste i otplatila dug državnih poduzeća za ceste.\nIgor Ilić, dopisnik Reutersa\n– Bio je velik političar i dobar čovjek… Ustrajno je nastojao da od SDA stvara ne samo muslimansku stranku, nego bosansku stranku sa željom da u njoj budu i pripadnici drugih naroda BiH.\nProf. dr. Franjo Topić, predsjednik HKD-a Napredak u povodu smrti Sulejmana Tihića, Oslobođenje, Sarajevo\n– Sulejman Tihić je pokušao istinski reformirati SDA, jačati bošnjački identitet te stranke i iskreno je radio na sukladnom multietničkom životu u BiH.\nFahrudin Radončić, predsjednik Saveza za bolju budućnost BiH (SBB), Oslobođenje, Sarajevo\n– Hrvati u Srbiji, koji su malobrojniji nego Srbi u Hrvatskoj, dobili su velika prava samim tim što su manjine dobile velika prava zakonom iz 2005. godine. Ako neka od tih prava ne ostvaruju, zna se kako mogu do njih doći.\n– I te kako sam protiv ukidanja županija i uopće diranja u teritorijalni ustroj države. Pojam "županija" nalazi se na posljednjoj stranici "Minervina" leksikona iz 1936. Njime se često služim, jer nemam novaca za novi, a i sklon sam humoru. No dakle, pojam "županija" definira se ovako: "Staro upravno i samoupravno područje u Hrvatskoj nastalo u srednjem vijeku namjesto starih župa. Pod konac ih je bilo u Hrvatskoj i Slavoniji. Dokinute razdiobom zemlje na oblasti po Vidovdanskom ustavu.\n– Priča o identitetu Bunjevaca podgrijavana je u Miloševićevoj kuhinji, devedesetih godina prošlog stoljeća, kada su se počele igrati igre s bunjevačkim identitetom. Miloševićev režim je u vrijeme rata s Hrvatskom razbijao ovdašnji hrvatski nacionalni korpus i tako je oduzeta jedna trećina hrvatskog korpusa.\n– Milanovićevo izvješće (o stanju nacije) u maniri je najboljeg 'stand up' komičara kojeg sam ja vidio i slušao.\n– Nažalost, dogodio se strašan zločin u Vukovaru. Ja smatram da su za njega svi odgovorni, ako ne aktivno, onda pasivno. Najveću krivnju nosi general Mile Mrkšić i još neke starješine kao što je Veselin Šljivančanin. Jer dopustili su da vojska zarobljenike i ranjenike preda Teritorijalnoj obrani, nakon čega su svi ubijeni. Najveća je tu krivnja Mrkšića jer Šljivančanin tu nije odlučivao.\n– Zapadni Balkan izgubio je dosadašnju snažnu podršku Britanije, koju ovih dana uglavnom brine imigracija. Ali aktivnija je postala Njemačka.\nThe Economist, urednički komentar\n– Putin ima samo jedan cilj, a taj je održati se na vlasti i ugnjetavati sve one koji bi tu vlast pokušali smanjiti.\n– Kad prestanemo pričati o Domovinskom ratu, Vukovaru, tada Hrvatske neće biti. To je cilj Jugoslavena kao što je i Peđa Grbin.\n– Kad su objavljeni dokumenti o tajnom ortakluku i kad su Grubišić i Pavić pospremljeni na dvodnevni boravak u Remetincu, Bolković je u “Slobodnoj Dalmaciji” i “Večernjem listu” platio po stranicu oglasnog prostora, pa se onda poduhvatio pisanja o Grubišićevoj bezgrežnosti, njegovu talentu i svekolikoj ljudskoj veličini. Taj bi čin bio čudan i bez spoznaje da je upravo Bolković sudjelovao u distribuciji dokumenata o tajnome ortakluku moćne četvorke: njega je, naime, godinu dana prije izbijanja afere “Grupo” Miroslav Kutle opunomoćio za zastupanje svih svojih financijskih, ortačkih i poslovnih interesa, pa mu je zbog toga bila dostupna sva njegova poslovna dokumentacija.\n– Ima mnogo sličnosti u poslijeratnom položaju Srba na Kosovu i Metohiji i Srba u Hrvatskoj kada je riječ o poštivanju ljudskih prava.\nMilorad Pupovac, predvodnik pripadnika srpske etničke zajednice u Hrvatskoj tijekom posjeta čelniku kosovskih Srba Oliveru Ivanoviću u zatvoru u Kosovskoj Mitgrovici, RTV Bijeljina, www.rtvbn.com\n– Što je drugo bio Zbor narodne garde nego paravojna formacija? Za nas u JNA sve su one bile ilegalne jer je po Ustavu Jugoslavije jedina vojna sila mogla biti JNA.\n– Što ćemo sa onim inat – križom poviše Mostara Grada? To je simbol osvajačke zločinačke mašinerije. Taj križ (krst) nije izgrađen u sklopu bogomolje i to nema veze sa vjerom. To je nasilni simbol kršćanske dominacije nad tim područjem – narodom , a zna se na koga se misli. Misli se na Bošnjake koji su bili izloženi zločinima od tih istih ustaških dizajnera toga križa (krsta). To je simbol zločina nad Bošnjacima.\n– Kardinal Josip Bozanić, nadbiskup i katolički metropolit zagrebački, izrekao je u Šibeniku, na euharistijskom slavlju o katoličkoj svetkovini svetih triju arkanđela, homiliju koja je izazvala odjek prvo u Dalmaciji, a onda i u njegovoj i Porfirijevoj metropoli hrvatskoj. Ta trojica arkanđela su sv. Mihovil (zapovjednik nebeskih vojski i šef Božje policije, zaštitnik hrvatske policije i hrvatskoga grada Šibenika – eto zašto se ondje svetkovalo), sv. Gabrijel (Božji vjesnik, koji je Mariji navijestio i ona je začela po Duhu svetomu), te sv. Rafael (koji je donosio zdravlje). Lako je pogoditi koji je od njih trojice najčašćeniji u Hrvata – onaj koji vitla mačem, nismo mi narod za ljubav i zdravlje. Pa je u tom ozračju i kardinal zagrebački izrekao jednu od borbenijih svojih homilija, o kojoj se govori.\nVatikanske ugovore treba promijeniti.\nMirela Holy, predsjednica fvoriziranog Oraha, Novi list\n– Ugovori, koje je HDZ-ova vlada sklopila 1998, omogućuju goleme pogodnosti i izdašno financiranje Katoličke Crkve iz proračuna, za što ona ne mora polagati račun, a porezni obveznici ne mogu birati koju će religijsku zajednicu financirati. Zbog toga, ali i zato što zamagljuju granicu odvajanja Crkve od države, što je najvidljivije na primjeru vjeronauka u školama, Vatikanski su ugovori predmet žestokih polemika od trenutka kad su potpisani. Nijedna vlada ni ozbiljnija politička stranka, međutim, nikada ih se nije odvažila problematizirati, pa tako ni deklarativno lijevocentristička vlada Zorana Milanovića.\n– Banac inače ne zaslužuje neki poseban esej ili analizu, jer sve stane u nekoliko rečenica. Zato skraćujem – kad god čujete ili čitate tog uvaženog profesora s Yalea čuvajte se da vas ne lustrira. Zavrtjet će vam se u glavi od tih merkantilnih kalambura\n– Tekst prisege predsjednika“tako mi Bog pomogao” je Tuđmanova inovacija, koja je izazvala zgražanje ustavnih stručnjaka poput pokojnog Jadranka Crnića.\n– Ali pogledajte: tu se grade Prebendarski vrtovi, kolosalno sjedište Hrvatske biskupske konferencije, ni jedno ministarstvo nema takav objekt kakav ima HBK! Pogledajte Vojni ordinarijat – jasno da on nije bogznakakvo arhitektonsko rješenje, ali je skupo rješenje. A sve to država plaća.\n– Bunjevci nisu Hrvati, i to Zagrebu treba biti jasno.\n– Ta crkva, koja je prema Košiću progonjena i u današnjoj Hrvatskoj, dobila je 2003. saborsko pokroviteljstvo nad svojim nakaradnim udbinskim projektom, koji je hrvatska vlada odmah u startu pogurala s tri milijuna kuna, dok je zbog poznate netransparentnosti biskupa nepoznat stvarni udio poreznog novca u investiciji koja je na koncu stajala 40 milijuna kuna. Tadašnji predsjednik Sabora Zlatko Tomčić i kardinal Josip Bozanić bili su supredsjedatelji odbora za gradnju, u koji su bile uključene i druge nacionalne institucije, poput HAZU-a, Matice hrvatske i Instituta za povijest, a projekt je nastavila gurati i HDZ-ova vlada, da bi kardinal Bozanić 2011. posvetio Crkvu hrvatskih mučenika uz neizostavni kulturno-umjetnički program Marka Perkovića Thompsona.\n– „Besmrtni velikani“ hrvatske književne umjetnosti ustaški ministar Mile Budak, ustaški emigrant Vinko Nikolić, časna sestra Marija Petković Propetoga, Šuškov general Ivan Tolj i drugi njihovog kalibra u školskoj su lektiri i čitankama (sverežimskog autorskog monopolista Ante Bežena) izbacili ili sasvim marginalizirali velike „komunističke“ i pisce nehrvatske krvi Branka Čopića, Miroslava Krležu, Ivana Dončevića, Gustava Krkleca, Ivana Gorana Kovačića, Grigora Viteza, Ratka Zvrku, Vladimira Nazora, Simu Matavulja…\n– Jest, ali ne u dovoljnoj mjeri, ne do kraja. Jer u sekularnoj državi nema vjerskih obilježja u javnim objektima. Nažalost, kod nas ona postoje u mnogim školama, vojnim objektima i državnim institucijama. Po zakonu, u javnim objektima može biti izvješena samo zastava i hrvatski grb, nikakvi vjerski simboli.\nStipe Mesić, „pravnik i umirovljeni državnik“ na pitanje izvjesne Ane Bernardić "Je li Hrvatska, osim prema Ustavu, stvarno sekularna država?", www.lupiga.com\n– Hrvatska na približavanje regije EU-u više gleda kao na konsolidaciju EU-a nego na proširenje. Mi to tako doživljavamo. Naprosto, tim zemljama je mjesto u EU-u tako da je to konsolidacija. Na primjeru Hrvatske i drugih zemalja koje su ušle u EU vidimo koliko proces eurointegracija i pristupanja EU-u ima veliku transformativnu moć za društva i mi u to duboko vjerujemo. Mislim da smo mi dobar primjer kao zemlja i dalje ćemo biti aktivni u tome, da ne samo da politički podupiremo sve zemlje koje imaju europske aspiracije, nego i vrlo konkretno.\nHrvoje Marušić, pomoćnik hrvatske ministrice vanjskih i europskih poslova, Radio Slobodna Europa\n– Naravno, naši su odnosi još uvijek jednim dijelom opterećeni nedavnom prošlošću. Neki vinovnici tih događaja već su se našli pred sudom pravde, neki će se tek naći, no pred nama je budućnost, i to zajednička budućnost u zajednici naroda Europe, gdje Hrvatska već jest, a i Srbija će zacijelo u dogledno vrijeme biti.\nVojko Obersnel, riječki gradonačelnik sa srbijanskim konzulom Momčilom Radivojevićem, Novi list\n– Bila je to pogrješna poruka zapadnom Balkanu u pogrješno vrijeme. Izostaviti proširenje bilo bi vrlo loš signal i odreknuće od odgovornosti.\nCarl Bildt, švedski diplomat i srpski zet ljutito protiv EU-a, koji kaže kako sljedećih godina nema proširenja i da ne će biti „povjrenika za proširenje“, The Economist, London\n– Do sada je gospodarska suradnja išla na planu interesa kompanija naše regije. Mi smo sada raspravljali o tome koliko države sa svojim politikama mogu pridonijeti tome da se unaprijedi ekonomska odnosno gospodarska suradnja u regiji – u infrastrukturi, energetici, telekomunikacijama, zaštiti okoliša, europskim programima i europskim fondovima i posebno regionalnim ekonomskim političkim mjerama",\nMilorad Pupovac, domaćin i inicijator dvodnevnog sastanka čelnika vanjskopolitičkih odbora parlamenata državaa bivše Jugoslavije i predsjednik Odbora za vanjsku politiku Hrvatskoga sabora, Radio Slobodna Europa\n– Crkva nije poduzela ništa da se to promijeni, uopće nije reagirala, čak ni kada su se po zgradama ispisivale razne poruke. Recimo, onaj “u” s ušima i znakom križa, to je bio znak križara koji su poslije Drugog svjetskog rata nastavili rat protiv novouspostavljene vlasti sve do 1951. godine kad su likvidirane zadnje križarske jedinice. Crkva još nikad nije rekla da se ograđuje od takvih fašističkih simbola.\nStipe Mesić, „pravnik i umirovljeni državnik“ u današnjoj Hrvatskoj vidi križare, www.lupiga.com\n– Dobro ste i prošli jer se moglo postaviti pitanje kako ste uopće došli do takvog dokumenta.\nIngrid Antičević Marinović, bivša jugokomunistička političarka, sutkinja i današnja saborska zastupnica SDP-a u Saboru Duji Marasoviću što je osuđen iako je u pravu kada je rekao da je nelustrirani Duško Mucalo bio KOS-ovac\n– Kalelarga za mene uvijek bila i ostat će Kalelarga, a ne Široka ulica. Kome smeta Kalelarga, ja ne znam.\n– Vremena su se promijenila. Danas je i globalno vrlo malo političara karizmatika koji mogu pokrenuti mase. Ponosna sam što je djed bio jedan od najvećih i što njegovo naslijeđe ne mjerim materijalnim bogatstvom nego bogatstvom duha i načinom na koji je sudjelovao u mom odgoju i odrastanju. To je jedina ostavština koju priznajem. A što se tiče usporedbe današnjih političara s mojim djedom, nju doista ne radim. Tu vrstu procjene najpoštenije je ostaviti ljudima koji su živjeli u vrijeme kada je moj pokojni djed bio predsjednik i danas.\n– Hrvatska treba pokrenuti pregovore sa Svetom stolicom oko njihove izmjene zbog izmijenjenih ekonomskih i društvenih okolnosti.\n– Država, kao što smo mogli vidjeti, unatoč brojnim sumnjama civilnoga društva, nije pokazala veći interes za ispitivanje je li inicijativa U ime obitelji bila financirana upravo od strane Crkve, a vidjeli smo da im pružaju podršku, pa i kod referenduma o izmjeni izbornih pravila. Crkva je, doduše, ponudila svoju infrastrukturu peticiji za referendum usmjeren protiv prava srpske i svih ostalih manjina u Hrvatskoj.\n– Splitski mladići koji su krenuli u borbu protiv talijanskih fašista i njihovih ustaških pomagača – pri čemu su u rat krenuli u ponedjeljak, a poginuli u četvrtak – ne mogu dobiti natrag svoju ulicu, a s druge strane se otvara spomenik koji neskriveno asocira na ustaškog zločinca, koji se, da stvar bude luđa i neprobavljivija, tih okupatorskih godina prošetavao Splitom u društvu talijanskih fašista. Dakle, onaj tko se protiv fašističkog okupatora Splita borio, i u toj borbi poginuo, ne može dobiti ulicu, a onaj tko je tom fašističkom okupatoru asistirao može dobiti spomenik. To je, naprosto, previše nenormalno.\nDamir Pilić, novinar Slobodne Dalmacije o vandalskom bojanju crvenom bojom spomenika 9. bojni HOS-a u splitskoj četvrti "Split 3"i časnim Splićanima koji se opravdano protive da u njihovome gradu jedna ulica nosi naziv po partizanskim koljačima iz Drugoga svjetskog rata koji su branili Jugoslaviju, a borili se protiv hrvatske države.\n– Od ministra kulture akademika Vlatka Pavletića do nižerazrednih mu nasljednika na tom položaju, nitko se nije ni prenuo kad su mineri generala Miljenka Crnjca tri dana rušili TNT-om veličanstveni Spomenik narodu heroju Slavonije Vojina Bakića u Kamenskoj blizu Požege, kad se vandalski nasrtalo na monumente Dušana Džamonje, mozaike Ede Murtića… Nema veze što su to djela umjetnika svjetskoga glasa i što je neprocjenjiva kulturna baština bila pod državnom zaštitom!\n– Vratimo se u sadašnjost i popriča(j)mo o Vojnom ordinarijatu. U vrijeme kad je potpisan Ugovor sa Svetom Stolicom o dušobrižništvu vojske i redarstvenih snaga Hrvatska je imala dvije stotine tisuća vojnika. Vremena su se promijenila – taj broj je pao na nekih 16.000, a mi i dalje plaćamo Vojni ordinarijat i pritom imamo prilično glasnog biskupa, odnosno ordinarija Juraja Jezerinca i nitko se ne usuđuje dirati u izdvajanja iz proračuna u tu svrhu, nego se čak govori o izgradnji katedrale. Što bi se tu trebalo napraviti?\n– Prije svega, moram se vratiti nečemu što sam već napomenuo, trebalo bi konzekventno provesti da se u javnim objektima ne mogu održavati vjerske manifestacije, ali prije svega treba isključiti vjerske simbole iz škola, javnih ustanova, sudova i vojske. Treba, dakle, do kraja provesti naše zakone. No, čim je Crkva u pitanju, svatko je distanciran i oprezan, nitko se ne usudi. Trebalo bi se malo pozabaviti njome i govoriti o njoj kao i o svakom drugom subjektu u ovoj zemlji, pogotovo subjektu kojega plaćaju porezni obveznici, državni budžet.\n– Ja smatram da bi to bilo od koristi i Crkvi, da se ona vrati svojoj misiji i da se oslobodi tih trgovačkih ambicija. Vidite da pravne osobe Crkve osnivaju trgovačka poduzeća. I njima bi to bilo dobro.\nStipe Mesić, „pravnik i umirovljeni državnik“ Crkvu bi u „sakristiju“, www.lupiga.com\n– Hrvati imaju puna prava u Srbiji, ali Srbija ne treba sekundirati u pretvaranju Bunjevaca u Hrvate. Ako tako treba biti, onda neka netko sekundira Srbiji u pretvaranju Muslimana ili Bošnjaka u Srbe.\n– U Jugoslaviji bili smo socijalno zaštićeni, većina je imala posao, svoje stanove, besplatno školovanje, zdravstvo… I premda su bili možda siromašniji nego danas, imali su nadu. Život bez nade je životarenje. Ne znam baš pojasniti od kuda i danas ta kontinuirana popularnost djeda po svim osnovama, i to ne samo kod ljudi koji su bili dio tog vremena nego i kod mlađeg naraštaja. Ja sam ga uvijek gledala kao djeda, a ne kao političara.\nSaša Broz, redateljica i unuka Josipa Broza o svome djedu, Dnevni avaz, Sarajevo\n– Štitimo i štitit ćemo sva održiva prava hrvatskih branitelja i stradalnika Domovinskog rata.\n– Pitamo danas: dokle toliko iscrpljivanje hrvatskoga čovjeka, da je toliko zabrinut za budućnost svoje djece? Dokle ćemo slušati izvještaje o zatvaranju radnih mjesta i rastu broja nezaposlenih? Dokle ćemo trpjeti da se gazi život, od začeća, i čovjekovo dostojanstvo do smrti? Dokle ćemo gledati kako se olako postupa s javnim dobrima. Dokle će nam se u školama, na ulicama i medijskim ulicama servirati ideološki obroci koji su dosad zatrovali obitelji mnogih naroda i stvorili rijeke otuđenih, usamljenih i propalih ljudi? Dokle ćemo podnositi nasilje nad hrvatskom poviješću? Dokle ćemo slušati o tobožnjoj pogubnosti svake ideje koja nastoji ozdraviti hrvatsku demokraciju? Dokle ćemo gledati natjecanje struktura različitih predznaka u osiromašenju, materijalnom i duhovnom, hrvatskoga nacionalnog bića?\nKardinal Josip Bozanić, nadbiskup zagrebački u propovijedi u Šibeniku na sv. Mihovila\n– Ima li jednoga jedinoga današnjega člana udruženja "antifašističkih boraca" u Hrvatskoj – koji nije bio pripadnik i nositelj komunističkoga poretka! I jednoga jedinoga!?\n– Zašto je Tomislav Nikolić rekao da je od vlastitog novca donirao udžbenike Bunjevcima, kada je te knjige, u njegovo ime, uručila njegova savjetnica na mjestu predsjednika Republike? To baca sjenu na tu navodno iskrenu priču i to jest jasan politički znak za favoriziranje jedne manjine. Zašto, na primjer, nije otišao pa dao udžbenike vlaškoj manjini, gdje postoji također napetost na relaciji Vlasi-Rumunji, kao i u slučaju Bunjevaca-Hrvata?\n– Ima nešto, što nema direktne veze s ovim vašim pitanjima, ali s čime bi se trebala pozabaviti naša Vlada. Ako biskupi tvrde, a najžešći u tome je sisački biskup, da je ovo nenarodna, protunarodna, čak i zločinačka vlast, trebalo bi ići se obratiti pismom Svetoj Stolici i upozoriti je, preko nuncija u Zagrebu, da mi nemamo pravo tražiti od naših biskupa da budu licemjeri. Jer, nije li licemjerno primati novac od zločinačke vlasti?


Mirni prosvjed branitelja aktivirao gradske službe – ne može do stana jer ne ispunjava uvjete @ Opatija - PodUckun.net\nPodsjetimo, Berić mirnim prosvjedom traži da njegovoj obitelji Grad dodijeli stan budući je hrvatski branitelj, živi u podstanarstvu i nema dovoljno sredstava za život, međutim, iz odgovora Grada jasno je da se takav scenarij neće odigrati, jer ”gospodin Berić ne ispunjava osnovni kriterij iz Odluke a taj je da podnositelji zahtjeva moraju imati prebivalište na području Grada Opatije, i to najmanje posljednjih 10 godina bez prekida ili najmanje 20 godina sa prekidima”.\nOpatija – Prosvjed umirovljenog hrvatskog branitelja Željka Berića pred zgradom Grada Opatije, koji je započeo prošlog četvrtka, a nastavljen je jučer kada smo o njemu i izvijestili , potaknuo je i odgovor od strane gradske uprave.\nIz Grada su ukazali i na kronologiju zbivanja, prema kojoj se Željko Berić proteklih godina u više navrata obraćao Centru za socijalnu skrb, Gradu Opatiji i Gradskom društvu Crvenog križa Opatija za pomoć u rješavanju stambenog pitanja, kao i za financijsku pomoć.\n– Budući da ne ostvaruje pravo na zajamčenu minimalnu naknadu od Centra za socijalnu skrb sukladno Zakonu, ne ostvaruje ni pravo na podmirenje troškova stanovanja sukladno odluci Grada Opatije. Socijalno vijeće Grada je, unatoč tome, obzirom na tešku životnu situaciju u kojoj se gospodin Berić našao, donijelo već ranije odluku o isplati jednokratne novčane pomoći. Grad Opatija ga je i prošli tjedan uputio da ponovno podnese zahtjev. Crveni križ isto pomaže obitelji Berić u okviru svojih programa, poručili su iz Grada, te dodali kako se i Ministarstvo branitelja negativno očitovalo na Berićev zahtjev za rješavanjem stambenog pitanja budući da ne ispunjava propisane uvjete.\nIz Grada su poručili i kako je ”gospodin Berić samo jedan od onih građana Opatije koji su imali težak životni put i kojima je potrebna pomoć”.\n– Što se tiče stambenog zbrinjavanja Grad smije postupati samo po važećoj Odluci o davanju stanova u najam. Gospodin Berić ne ispunjava osnovni kriterij iz Odluke a taj je da podnositelji zahtjeva moraju imati prebivalište na području Grada Opatije, i to najmanje posljednjih 10 godina bez prekida ili najmanje 20 godina sa prekidima. Prema našim saznanjima gospodin stanuje u Opatiji 7 godina. Stoji i činjenica da je gospodin Berić bio vlasnik stana u Rijeci koji je prodao, doselio se Opatiju, i započeo privatan posao koji mu nažalost očito nije uspio, zaključili su predstavnici opatijske gradske vlasti.\nTags grad opatijahrvatskahrvatski braniteljkvarnerliburnialiburnijamirni prosvjedopatijapod učkunpoduckun.netsocijalna listaželjko berić\nPrevious article Večeras će se na Crekvini održati predstava 'Ritina škola'\nNext article Halucinacija Davora Žica: Ispovijed opasnog uma\nFOTO Wilke Miljenko i Medica Radoslav osvojili ‘Novogodišnji turnir u briškuli i trešeti’ ŠRK-a Jadran @ Opatija\nAkcijom uklanjanja automobilskih guma obilježen Međunarodni dan planina u Parku prirode Učka\nPovjerenstvo za odlučivanje o sukobu interesa pokrenulo postupak protiv Ive Dujmića @ Opatija


Grabar-Kitarović: Hrvatska se uvijek zalagala za BiH – NACIONAL.HR\nPredsjednica Republike Kolinda Grabar-Kitarović uputila je u ponedjeljak čestitku čelništvu i građanima Bosne i Hercegovine povodom podnošenja zahtjeva za članstvo u EU-u i istaknula da će se RH nastaviti zalagati za proces europskih integracija BiH.\n“Republika Hrvatska, kao vaš iskreni prijatelj i zagovornik unutar Europske Unije predano se zalagala za proces europskih integracija Bosne i Hercegovine te će Vam na tom zahtjevnom putu i dalje stajati na raspolaganju i prenositi stečeno iskustvo”, navodi se u čestitki.\nPredsjedavajući Predsjedništva BiH Dragan Čović predao je u ponedjeljak u Bruxellesu zahtjev za članstvo te zemlje u EU predstavniku zemlje predsjedateljice, nizozemskom ministru vanjskih poslova Bertu Koendersu.\n“Europske i euroatlantske integracije jugoistočne Europe imaju ključnu ulogu za trajnu stabilizaciju i napredak našeg kontinenta te konačno konsolidiranje Europe”, istaknula je hrvatska predsjednica u svojoj čestitki.\nČović je nakon predaje zahtjeva izjavio kako već za nekoliko mjeseci očekuje pozitivno mišljenje Europske komisije, a da sljedeće godine BiH dobije kandidatski status.\nTags: Kolinda Grabar Kitarović Bosna i Hercegovina bosna


Poznati vinar krstio 12 dijete, na krštenju je bila i Predsjednica – Maxportal\nHome Vijesti Poznati vinar krstio 12 dijete, na krštenju je bila i Predsjednica\nBy maxportaltra. 09, 2018, 23:40 pm\nU Vrbniku na otoku Krku Katarina i Franjo Toljanić krstili su svoje 12. dijete. Dvomjesečnoj Luci na krštenje je privatno stigla i predsjednica Republike Kolinda Grabar-Kitarović. Crkva je bila puna, a došli su gotovo svi mještani. Dijete je krstio krčki biskup Ivica Petanjak, a kum je bio njezin brat Stjepan.\nObitelj Toljanić u medijima je bila nekoliko puta i ne prestaje oduševljavati Hrvatsku. Vinar i hotelijer Franjo Toljanić vlasnik je hotela ‘Gospoja’ u Vrbniku. Njegova supruga Katarina prvo dijete rodila je u 21. godini, a posljednje kada je navršila 42 godine. Na svijet je donijela 12 djece – sedam kćeri i pet sinova.\nNajstarija kći Kate ima 21 godinu i studira na riječkom Pravnom fakultetu. Stjepan je mlađi dvije godine, zatim Ljubica, Zlatko, Marija, Franica, blizanci Mihael i Gabrijel. Na svijet je zatim stigao Gašpar, a onda još tri curice – Anđela, Karmen i Lucija.\nOva obitelj pozitivna je hrvatska priča jer je njihov biznis uspješan projekt u kojem sudjeluje cijela obitelj.\nFranjine sestre Marija i Ankica s njim su suvlasnice obiteljske zadruge ‘Gospoja’ koja gospodari i vinarijom. Franjo poručuje kako su u modernizaciju vinarije investirali šest milijuna kuna, od čega su 2,1 milijuna bila nepovratna sredstva iz EU fondova.\n“Može se dakle, itekako se može, samo se mora htjeti. I biti spreman raditi. Po cijele dane”, poručio je Franjo za Provjereno Nove TV.\nToljanićima u radu pomažu djeca, a kada se zbroje Marijina i Ankičina djeca, ima ih više od 20. U ovom poslu ukupno je stalno zaposleno 50 radnika, za vrijeme ljetne sezone taj se broj penje i iznad 80.\nMuški dio pomaže u vinogradu, dok cure pomažu mami i baki oko kuće. Vinograd je naslijeđen od djedova i očeva, a pansion posjeduju od 1987. godine, koji su u međuvremenu nadogradili.\nZanimljivo je da na putovanja idu autobusom, jer samo tako svi stanu u jedno vozilo.\nPremda nas neki pokušavaju uvjeriti u suprotno, ovo je savršen primjer kako se u Hrvatskoj može uspjeti i na sjajan način povezati poslovnu i obiteljsku sreću.\nMegy M. /foto:hrt/Dnevnik.hr\nTAGFranjo Toljanić obitelj toljanić vinar


ZADNJI PREOSTALI UVJET Vize za SAD bit će ukinute tek kad broj odbijenica padne ispod tri posto - Portal grada Kaštela\nDržavljani 22 zemlje članice Europske unije za SAD ne trebaju vize. Iznimka su Hrvatska, Bugarska, Rumunjska, Poljska i Cipar. Da bi ušla u program izuzeća od viza, Hrvatska bi trebala sniziti postotak odbijenih zahtjeva na manje od tri posto\n»Hvala što ste opet s nama u serijalu 'Do vize bez šize'«, poručuju djelatnici Veleposlanstva SAD-a u Hrvatskoj u kratkim videima na YouTubeu u kojima odgovaraju na najčešća pitanja o postupku dobivanja američkih viza.\nTaj serijal dio je, čini se, pokušaja da se stopa odbijenih zahtjeva za vizu smanji što je jedini preostali uvjet koji Hrvatska mora ispuniti kako bi i hrvatski državljani u SAD mogli putovati bez vize.\nDržavljani 22 zemlje članice Europske unije za SAD ne trebaju vize. Iznimka su Hrvatska, Bugarska, Rumunjska, Poljska i Cipar. Da bi ušla u program izuzeća od viza, Hrvatska bi trebala sniziti postotak odbijenih zahtjeva na manje od tri posto. Prema podacima Ministarstva vanjskih i europskih poslova (MVEP), u ovoj godini taj postotak iznosi 5,1 posto, što je ipak napredak u odnosu na prošlogodišnjih 6,78 posto.\nEuropska komisija je u svom izvješću istaknula da su EU državama čiji građani još trebaju vize za SAD ponudili pomoć na ispunjavanju preostalih uvjeta, »uključujući načine da se snizi stopa odbijenih zahtjeva za vize«. »U tom smislu Komisija je predložila da bi se informativne kampanje, namijenjene građanima koji putuju u SAD, mogle financirati iz nacionalnih programa Fonda za unutarnju sigurnost EU-a«, navodi se u izvješću.\nPitali smo stoga MVEP razmatra li i Hrvatska mogućnost pokretanja javne kampanje da bi se na taj način snizila stopa »odbijenica«. Iz MVEP-a su nas, pak, uputili na YouTube.\n»Na inicijativu Ministarstva vanjskih i europskih poslova, Veleposlanstvo SAD-a u Zagrebu već je pokrenulo projekt unutar kojeg djelatnici Veleposlanstva SAD-a putem snimljenih kratkih videa na YouTubeu odgovaraju na najčešće postavljana pitanja vezana uz postupak ishođenja američkih viza«, odgovorili su nam iz Ministarstva.\n17-05-2016 - Olakšan proces izdavanja viza za SAD određenim kategorijama hrvatskih državljana


Štednjaci na drva: tradicionalni i suvremeni uređaji za - Udžbenik vodoinstalacije\nMožda najisplativija goriva u zemlji do danas su drva za ogrjev. Budući da centralizirano grijanje nipošto nije posvuda, potrebno je pribjeći dobrim starim tradicijama - utopiti ono što je pri ruci.\nZa ljetne stanovnike ili kuće koji dolaze u svoje posjede na kratke posjete, drvo-gori grijanje peći je vrsta magičnog štapića. I to će te zagrijati i dat će vam vrući čaj, a kuhanje će vam pomoći.\nDizajn peći na drva\nKućište. Izrađen od lijevanog željeza, čelika ili opeke.\nLožišta. Ovdje je postavljeno ogrjevno drvo, gdje se spaljuje, stvarajući toplinu.\nRešetke. Željezna rešetka od željeza gdje leži ugljen.\nAsh tavi. Mala komora u kojoj se nakuplja pepel.\nDimnjak. Cijev koja uklanja štetne proizvode izgaranja na ulicu.\nAko je štednjak za grijanje namijenjen za kupanje, to je dovršeno s ladicom - štednjakom, gdje su stavili kamenje, koje daju vruću paru. Osim toga, mnogi modeli opremljeni su pločom za kuhanje, što znači da nije teško zagrijati vodu ili kuhati hranu.\nOvisno o preferencijama i značajkama unutrašnjosti, vlasnik može odabrati uređaj koji voli, jer postoji mnogo ponuda na tržištu. Suvremena grijača na drva iznenađuju ne samo oblik i dizajn. Oni su sigurni i funkcionalni, izdržljivi i atraktivni u izgledu.\nAlati od lijevanog željeza\nNajbolja opcija za ljubitelje berba stavki. Izuzetno moderan retro stil u interijeru savršeno će nadopuniti dobar i pouzdan uređaj.\nEvo prednosti koje su kamenice od lijevanog željeza imaju za kućanstvo.\nIzvrsna disipacija topline. Debeli zidovi su vrlo dugi i postupno odustaju od akumulirane topline, održavajući željenu temperaturu u kući nakon što se gorivo ugasi.\nU pravilu, ove štednjake imaju kompaktne dimenzije i sofisticirani dizajn.\nO trajnosti materijala su legende. Nije ni čudo da su proizvodi iz nje naslijeđeni i također su zaštićeni kao sjećanje na njihove drage predake.\nObratite pažnju! Od nedostataka jedinice može se zabilježiti, možda, samo jedna - znatna težina. Za transport ili premještanje peći od lijevanog željeza prilično je problematično.\nČelični grijači su vrlo popularni zbog pristupačne cijene i širokog izbora modela.\nOni su lagani, pokretni, raznoliki u vanjskim kvalitetama.\nOd analoga, čelične peći se razlikuju po najnižoj cijeni s pristojnom kvalitetom.\nKoristi se materijal otporan na toplinu, tako da za sigurnost možete biti mirni.\nDovršeno s mnoštvom korisnih dodataka.\nObratite pažnju! To može razočarati prebrzo hlađenje. Slaba točka i šavovi koji se mogu raspršiti od intenzivnog grijanja.\nNajpouzdaniji, ali i najskuplji dizajn. Vrlo je rijetko da stanari odluče graditi ognjišta za grijanje kapitala od samog početka vlastitim rukama. Trebat će iskusan majstor, pravi materijal i strpljenje.\nSve će to biti skupo, ali rezultat će vam se svidjeti.\nStjecanje pravilnim radom trajat će više od desetak godina.\nDizajn je u stanju zagrijati dvije sobe.\nStacionarna konstrukcija opcionalno se isporučuje s pločom za kuhanje i klupom na štednjaku, grijanje drvenih štednjaka s kaminom nisu neuobičajeni.\nIako je grijanje sporo, grijači od opeke daju toplinu jako dugo vremena.\nUkusno ukrašen, peć je u stanju ukrasiti bilo koji interijer.\nJasno je da je nemoguće premjestiti već izgrađen na drugo mjesto. Nepravilno postavljene ili korištene drvene peći za grijanje mogu uzrokovati znatnu štetu.\nZahtjevi za opeke\nVaša je sigurnost više ovisna o vještini štednjaka. Profesionalni će učinak topline peći uravnotežiti gubitak topline prostorije, održavajući konstantnu temperaturu u kući.\nJasno je da kada temperatura pada van, intenzivnije ćete zagrijavati uređaj.\nVaš bi štednjak trebao dati maksimalnu toplinu, inteligentno koristeći gorivo.\nDizajn se mora zagrijati na cijeloj površini (uključujući dno) jednako.\nPriručnik osigurava siguran rad kad se površina grije na +95 °.\nPoželjna je konstruktivna i operativna jednostavnost i sigurnost uređaja.\nTrajan životni vijek uporabe kvalitetnih materijala je najmanje 20 godina.\nDimenzije peći su napravljene kad god je moguće maksimalno. U tom slučaju, drvo će gorjeti dulje.\nKroz pukotine su isključeni, kroz koji dim može prodrijeti unutar sobe.\nŠtednjak treba biti estetski atraktivan. Njegova funkcija također uključuje stvaranje ugodne atmosfere u kući.\nSuočavanje s posebnim pločicama će poboljšati učinak, vizualno i toplinski.\nLako se zbuniti s velikim brojem prijedloga, a prodavatelji vas pokušavaju uvjeriti u skuplji model.\nPotrebno je odabrati, nastavljajući s vašim zahtjevima i svojstvima života.\nNedavno je na tržište pojavio drvosječa i štednjak Pepeljuga, tvrtka Termofor, čije ime govori sama za sebe. Uređaj je neophodan za ljetne stanovnike ili vlasnike malih kuća. Štednjak od 27 kg s malim dimenzijama (465? 300? 460 mm) zagrijava sobu do 50 kubnih metara.\nKuhinja omogućuje kuhanje ili zagrijavanje hrane. Trošak je oko 7.000 rubalja.\nProgrameri iste tvrtke nude jedinstveni pomoćnik koji daje toplinu i udobnost. Ovo je električna pećnica Indigirka, koja nema nikakve analoge bilo gdje u svijetu. Ugodno iznenađenje je da se toplina koja se oslobađa iz izgaranja drva pretvara u struju s snagom od 50 W i naponom od 12 volta.\nZagrijavanje ili priprema hrane istodobno ćete dobiti hranu za par žarulja ili možete napuniti telefon, laptop baterija ili video kameru. Istina, cijena će koštati 40 000 rubalja.\nDobijte više i toplu vodu za grijanje ili potrebe za kućanstvom pomažu modernom peći s vodenim krugom. Oprati, kupati, osigurati radijator s autonomnim rashladnim sredstvom - što bi moglo biti prikladnije? Najviše tražene mogu se smatrati ponudama domaćih i finskih proizvođača.\nPrije nego što odete u trgovinu, pažljivo razmislite je li kupnja korisna ne samo u materijalu (cijena može premašiti stotinu tisuća), već i u svakodnevnom životu. Ako vam je potrebna mobilnost, male veličine i bez problema s ogrjevnim drvetom, sigurno kupujte. Stručnjaci savjetuju građane koji su razoreni gradskim životom da razmišljaju o štednjaku.\nUostalom, netko ih možda ne želi nositi, slijediti vatru i ukloniti pepeo.\nAko želite pouzdanu, stvarajući pomagač za udobnost i toplinu, kupite ili izgradite štednjak. U doba ludih cijena, drvo za ogrjev može se nazvati najjeftinijim, pristupačnim i praktičnim gorivom.\nNaš video pokazat će i pokazati koji modeli grijanja peći na drva najbolje odgovaraju u unutrašnjost vaše kućice.\nСледующаяKako odabrati bimetalne grijaće radijatore: pregled\nOpskrba vodom iz bušotine - detalji organizacije


Bus Krakov → Lodz već od 53 KM | GetByBus\nGetByBus🚌 Autobus Krakov - Lodz\nKrakov do Lodz Lodz do Krakov\nIzmeđu stanica Krakov i Lodz pronađeno je do 4 autobusne linije. Prvi polazak iz Krakov je u 00:30 i dolazi u Lodz u 04:00. Zadnji polazak je u 15:10 i dolazi u 19:25. Cijena jednosmjerne karte za odraslu osobu iznosi od 14 KM do 20 KM.\nPopularni polasci između stanica Krakov i Lodz\nPutovanje autobusom na liniji Krakov - Lodz\nAutoprijevoznici na liniji Krakov - Lodz\nCijene karata od Krakov do Lodz\nNajkraća udaljenost između Krakov (PL) i Lodz (PL) je 270 km. Najbrži autobus, koji kreće u 00:30, vozi 03:30h. Najduže vrijeme putovanja na ovoj ruti je 04:20h. Dodatne informacije o svakoj liniji možete vidjeti klikom na linije iz rezultata pretrage.\nRuta između Krakov i Lodz je ocijenjena ukupno 0 puta.\nLondon do Pragprije 17 min\nLondon do Pragprije 45 min\nSplit do Dubrovnikprije 50 min


Krypton - Supermanov djed u borbi za pravdu\nFilmovi o superjunacima odavna su osvojili Hollywood, a sada i svaka televizijska kuća želi imati svoju seriju o superjunacima. Arrow, Flash, Daredevil, Gotham, Agenti Shielda samo su neki od superjunačkih naslova koji se pojavljuju u obliku serija, a za nekoliko će im se dana pridružiti još jedan naslov. Prošle su tri i pol godine otkako je najavljen prequel “Supermana”, čija je radnja smještena u vrijeme prije nego što je Superman uopće došao na svijet, a fokusira se na njegova djeda Seg-Ela (Cameron Cuffe), koji priča o svojoj obitelji.\n“Priča o mojoj obitelji jest priča o pobjedi i žrtvama. Kako smo predvodili revoluciju protiv tiranije i kako je sada na meni da spasim svoj svijet”, govori Seg. Planet Krypton u opasnosti je od uništenja, ali je još prerano za kraj, koji bi trebao doći tek nakon rođenja Čovjeka od čelika, i netko dolazi iz budućnosti kako bi to spriječio. Upozorenje na nadolazeću propast dolazi od Adama Strangea (Shaun Sipos), arheologa sa Zemlje koji se našao na Kryptonu. “Tamo odakle ja dolazim, tvoj je unuk najveći junak u svemiru”, Strange govori Seg-Elu. U stripovima je Strange uz pomoć Zeta-Beama transportiran iz Perua na planet Rann. Koristeći se njihovom naprednom tehnologijom štitio je ljude i surađivao sa Supermanom i Greenom Lanternom. Osim što mora osigurati da se njegov unuk rodi, Seg-El također mora sačuvati reputaciju svoje obitelji nakon što su izopćeni iz kryptonskog društva. Kako će mu sve to poći za rukom, otkrit ćemo nakon iduće srijede, 21. ožujka, kad se serija “Krypton” počinje prikazivati na kabelskoj mreži Syfy.\nGlavne uloge tumače relativno nepoznati Cameron Cuffe kao Seg-El, zatim Shaun Sipos kao Adam Strange (sjećamo ga se iz druge SF serije, “Tamna tvar”), Georgina Campbell kao Lyta Zod (“Broadchurch”), Elliot Cowan kao Daron-Vex (“Da Vincijevi demoni”), Ann Ogbomo kao Alura Zod (“Svjetski rat Z”), Rasmus Hardiker kao Kem, Wallis Day kao Nyssa, Aaron Pierre kao Dev-EM, Ian McElhinney kao Val-El (“Igra prijestolja”), Paula Malcomson kao Charys i Blake Ritson kao Brainaic. Glavni izvršni producent serije je David S. Goyer (“Čovjek od čelika”, “Batman v. Superman: Zora pravednika”, “Vitez tame” trilogija), a izvršni producent i showrunner je Damian Kindler (“Sanjiva dolina”). Na TCA turneji David S. Goyer dao je naznake da bi se u seriji mogli pojaviti likovi Greena Lanterna i Omege Mana. Rekli bismo da će serija, s obzirom na to koliko ju čekamo i koliko su imali vremena da ju izglancaju, biti prava bomba, ali bojimo se da su čelnici mreže premijeru odgađali upravo zato što nisu zadovoljni serijom i nemaju povjerenja u njezin uspjeh.\nULOGE: Cameron Cuffe, Georgina Campbell, Ian McElhinney, Elliot Cowan


Domaći rezanci od pirovog brašna | Mama, ja sam gladan\nSavršena kombinacija uz pileći tingul ili neki drugi mesni saft. Svaki puta kad radim domaću tjesteninu, zažalim što još nisam nabavila mašinu za izradu tjestenine, umjesto da se ubijam kako bih je razvaljala što tanje, pogotovo kada je u igri integralno brašno koje je nemoguće razvaljati sasvim tanko.\nOvo je bila jedna od tih situacija….U startu su bili planirani široki rezanci, ali kada sam vidjela da će biti deblji, nakon što sam razvaljala tijesto, umjesto široko, rezala sam sasvim tanko pa je ispala neka suluda kombinacija između linguina i bucatina. Ispalo je jako dobro.\nPodijelite na dva dijela. Svaki razvaljajte što tanje moguće pa režite na što tanje, duge trakice. Neka se tjestenina suši na pobrašnjenoj podlozi do kuhanja. Kuhati u kipućoj, posoljenoj vodi 10-15 minuta.\nintegralna tjesteninaintegralno brašnopirpirovo brašnorezancitjestenina


Na Festivalu traminca posjetitelji moći će kušati više od 130 različitih traminaca iz više od 70 vinarija Festival traminca će u svom drugom izdanju na prelijepim iločkim lokacijama Starog podruma Iločkih podruma te u dvorani Princeps na Principovcu, unatoč ubrzanim i kratkrotrajnim pripremama, premašiti prošlogodišnje premijerno...\nOSIJEK 031 – Festival traminca – “Traminac je naš ljubimac”\nFestival traminca će u svom drugom izdanju na prelijepim iločkim lokacijama Starog podruma Iločkih podruma te u dvorani Princeps na Principovcu, unatoč ubrzanim i kratkrotrajnim pripremama, premašiti prošlogodišnje premijerno pojavljivanje na karti vinskih festivala i čvrsto zasjesti na mjesto vodeće vinske manifestacije koja promovira ovu...\nOrganizatori su osigurali dolazak u Ilok dvojice velikih vinskih zvijezda iz Alsace, Juliena Trimbacha i Michela Ginglingera Nešto manje od tri tjedna od početka drugog izdanja Festivala traminca možemo se pohvaliti da će ova prva velika hrvatska vinska smotra u razdoblju poslije korone postaviti novi standard...\nAko ste istinski zaljubljenik u vino, točnije traminac, onda je krajnji istok Hrvatske mjesto koje morate posjetiti. Sorta koja je ponajviše proslavila vinsku Hrvatsku prošle je godine dobila svoj festival u Iloku, a u svom drugom izdanju, 26. i 27. lipnja, organizatori najavljuju oko 70...\nMožemo se pohvaliti da će ova prva velika hrvatska vinska smotra u razdoblju poslije korone postaviti novi standard za organizaciju ovakvih događaja - poručuju organizatori, Vinko Ručević iz Vinoteke Vinita i Željko Garmaz, autor bloga Vinske priče Svi putevi vodit će toga vikenda u Ilok. Ovaj...\nKULT PLAVE KAMENICE – TRAMINAC 2020. Slavna alzaška vinarija Trimbach dolazi na prvi hrvatski vinski festival nakon pandemije\nTrimbach je jedna od najuglednijih i najstarijih alzaških vinarija. Osnovana 1626. godine, i danas je u obiteljskom vlasništvu. Uz Hugel, Weinbach i Zindt Humbrecht, Trimbach je najvažnija alzaška vinarija 20. stoljeća, poznata po rizlinzima i tramincima. Masterclass na ovogodišnjem Festivalu Traminca u Iloku na kojemu...\nSiB – Ilok: Festival traminca\nVeć drugim izdanjem uspjeli su etablirati ovaj festival kao jedan od najzanimljivijih svjetskih festivala posvećenih samo jednoj sorti, a za sve posjetitelje iz Osijeka organiziran je i bus Nešto manje od tri tjedna od početka drugog izdanja Festivala traminca možemo se pohvaliti da će ova prva...


Slonjšak kroz suze u Saboru: Pandemija je zatvorila mnoge osobe s invaliditetom - tportal\nSlonjšak zaplakala u Saboru: Pandemija je zatvorila mnoge osobe s invaliditetom\nZadnja izmjena 09.10.2020 14:44\nObjavljeno 09.10.2020 u 14:44\nPravobraniteljica za osobe s invaliditetom (OSI) Anka Slonjšak u petak je, plačući, upozorila kako je pandemija koronavirusa mnoge osobe s invaliditetom zatvorila u mjestima gdje žive, a da je najteže onima koje su u ustanovama socijalne skrbi\n„Poručujem im da ćemo se kao pravobraniteljstvo potruditi da im omogućimo pravo na kretanje, da mogu izaći i da ne proživljavaju zatvorenost, zapravo preživljavaju u tim ustanovama", rekla je Slonjšak koja je kroz plač objasnila da joj je o tome teško govoriti jer osjeća koliko je tim osobama teško.\nPravobraniteljica je to rekla u Hrvatskom saboru kojem je podnijela Izvješće o svom radu u prošloj godini u kojem je navela da su napravljeni neznatni kvalitativni pomaci u politikama prema osobama s invaliditetom. Posebno je, ističe, vidljiv nedostatak sustavnih rješenja za posebne kategorije kao što su osobe s mentalnim i intelektualnim oštećenjima, osobe s autizmom, roditelji s invaliditetom, djeca s teškoćama u razvoju najranije dobi.\npohvale za rad\nZakinuti u pravima; pravobraniteljica: Lani su napravljeni neznatni kvalitativni pomaci u politikama prema osobama s invaliditetom\nSlonjšak oštro osudila udaljavanje djeteta s Down sindromom iz kafića u Zadru: Vjerujemo da se radi o izoliranom incidentu\nPravobraniteljica: Poštujte pravo osoba s invaliditetom da biraju i budu birani\nZastupnicima, od kojih je redom dobivala pohvale za rad, poručila je kako je na njima veliki zadatak. Trebate se što više educirati i posjetiti različite institucije, udruge, razgovarati s osobama s invaliditetom, one su dio ovog društva, zaslužuju punu pažnju i podršku, kazala je.\nUpozorila je na brojne probleme tih ljudi, od povećanog rizika od siromaštva, slabe zaposlenosti, do neriješenog međugradskog i međužupanijskog prometa.\nPomaka ima, ali osobe s invaliditetom su u mnogim krajevima Hrvatske nevidljivi ljudi, jer nemaju izaći, kretati se, uključiti se.\nZastupnicima je poručila i kako kontinuirano treba raditi na promjenama, da osobe s invaliditetom ne mogu imati ista, linearna prava, jer to nije pravedno. Svaka osoba s invaliditetom je osoba za sebe, dok zakonski i podzakonski ne uredimo da te osobe dobiju ono što im je potrebno, imat ćemo probleme o kojima govorim 12 godina, rekla je Sonjšak.\nNajavila je da će uskoro biti objavljeno „izvješće u sjeni“, odnosno izvješće koje je njen Ured krajem 2019. podnio UN-ovu odboru za prava osoba s invaliditetom ukazujući na stanje i položaj tih osoba u Hrvatskoj, naglašavajući pozitivno i negativno, odnosno preporuke koje nisu ispunjene od 2015.\nPOZIV NA UZBUNU\n'Nasilje nad ženama s invaliditetom je triput veće nego nad tzv. zdravim ženama'\nU domovima za starije počelo cijepljenje trećom dozom\nUdruga 'Sjena' nezadovoljna novim Zakonom o socijalnoj skrbi\nrizik od siromaštva