Puidu renessanss aasta puitehitise võistlusel — Sirp\nŽürii: esimees Peeter Pere, arhitekt, Eesti Arhitektide Liidu aseesimees; liikmed: Sten Ader, arhitekt, SKAD arhitektid OÜ, aasta puitehitise peaauhinna võitja 2009. ja 2014. aastal; Epp Lankots, kunstiteadlane, Eesti Kunstiakadeemia teadusprorektor; Targo Kalamees, ehitusinsener, Eesti Ehitusinseneride Liidu liige, Tallinna Tehnikaülikooli ehitusteaduskonna professor ja õppetooli juhataja; Margus Sarmet, ehitusinsener, Riigi Kinnisvara teadus- ja arendusosakonna juhataja ja Henrik Välja, Puuinfo, Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liit.\nPeapreemia: Biokatlamaja Valgamaal Pühajärvel, OÜ Alver Arhitektid\nTraditsiooni tõlgendamise preemia: Kortermajad Veski 53a ja 55a Tartus, Kaido Kepp ja Marti Soosalu (Arhitektuuriklubi OÜ)\nRaitwoodi fassaadipreemia: Sõpruse pst 157 ärimaja Tallinnas, Indrek Suigusaar (Arhitektuuribüroo Pluss)\nArcwoodi liimpuidupreemia: Lemeksi peakontor Tartus, Eero Endjärv (Arhitekt11 OÜ)\nUPM-Kymmene Otepää vineeripreemia: Spordihall Ronimisministeerium, Kaur Talpsep (üldlahendus, Kauss Arhitektuur), Madis Tänav (seinadisain), Kadi Reial (värvimaailma, lounge’i, administratsiooni ala ja riietusruumide disain), Priit Tiimus (valgustus).\nŽürii tunnustuskirjad: Suvila Lääne-Virumaal, Edina Dufala-Pärn, Martin Pärn (Iseasi OÜ), Andres Lehtla (konstruktsioonid, Kuupmeeter OÜ)\nAasta puitehitis 2015 on biokatlamaja Pühajärvel. Diskreetselt keskkonda sobituva efektse puitehitise utilitaarne funktsioon jääb efektse arhitektuurse lahenduse varju (OÜ Alver Arhitektid).\nMis värk eestlastel selle puiduga ikka on? Puit on popp teema mitmel tasandil. Kodu arhetüübid on enamasti õdusad puitelamud, üha sagedamini valitaksegi koduks puitelamu, on see siis ajalooline või vastselt valminud. Sõnades on puit elukeskkonnas eelistatud materjal. Puidu allikas mets on populaarne sihtpunkt paljudeks vabaajategevusteks. Äsja lõppenud selle aasta puitehitise võistlus näitas, et ka ehitusmaterjalina on puit jõudmas läbimurdeni. Sellest kõneleb nii hoonetüpoloogia kui ka materjalikasutuse mitmekesistumine, rääkimata võistlusel osalenud objektide rohkusest: aasta-aastalt on see järjest kasvanud ning tänavu jõuti juba 55 osaleva ehitiseni.\nObjektide valik oli mitmekesine ning ulatus väikestest moodulmajadest ja mitmesugustest väikevormidest suurte tööstus- ja büroohooneteni. Just esimeste rohkus tekitas küsimuse, kas väikevormidel ei peaks olema omaette preemia, on ju varjualustel ja suveköökidel üsna raske võistelda n-ö päris majadega. Eripreemiate hulgast õnnestus neil siiski mõni ka ära noppida.\nRõõm oli tõdeda, et juba traditsiooniliselt puidukasutusega eramute-suvilate kõrval oli kandideerimas mitmeid tööstus- ja büroohooneid, samuti korterelamuid ja ühiskondlikke hooneid. Kuigi elanikkonna koondumine kahe suurema tõmbekeskuse Tallinna ja Tartu ümber oli tuntav ka võistlusele esitatud objektide paiknemises, ei tähenda see veel, et ülejäänud Eesti oleks kaardilt kadunud. Objekte oli kõikjal, suurematest linnadest väikeste külakesteni, mõni lausa päris metsas (maailma arhitektuurimeedias välgukiirusel levinud audioraamatukogu „Ruup“ Võrumaa metsas). Regionaalpoliitiliselt on lootustandev , et hea arhitektuur pole mingi pealinna privileeg, viiekümne viiest esitatud objektist on Tallinnas vaid üheksa, finalistide hulgas oli pealinlasi protsentuaalselt rohkem, seitse kahekümne viiest. Maakondadest olid seekord esindamata vaid Viljandimaa ja Ida-Virumaa.\nŽürii töö käis mitmes etapis ja esmalt valiti viiekümne viie objekti seast välja kakskümmend viis tugevamat, n-ö finalisti, kelle hulgast selgusid kandidaadid viiele preemiale. Žürii esimehe arhitekt Peeter Pere sõnul oli rõhuasetus just arukatel ja tehniliselt erilistel teostel, kuid mitte vähem tähtis ei olnud arhitektuurne terviklikkus. Oluline oli ka ehituse kvaliteet ja sotsiaalne kontekst. Traditsiooniliselt on eelisseisus objektid, kus puit mängib konstruktsioonis tähtsat rolli, pelgalt puitfassaadiga saab kandideerida vaid fassaadipreemiale. Ka kahekümne viie hulgast viit kõige paremat valida ei olnudki nii lihtne, sõelale jäänud objektid olid kõik ühes või teises kategoorias tugevad ja tunnustust väärt. Valik tuli siiski teha ja sai seekord siis selline.\nEesti Kultuurkapitali arhitektuuri sihtkapitali rahastatav peapreemia on alati põhjustanud vastakaid arvamusi. Peapreemia kandidaadina vaadeldi eelkõige läbivalt puitkonstruktsiooniga hooneid ja nii jäi nii mõnigi esmapilgul efektne hoone kandideerima vaid mõnele eripreemiale. Mitme tugeva kandidaadi seast kerkis esile Pühajärve biokatlamaja, kuivõrd seal on üllatusmomente ja leidlikke lahendusi õige mitu. Puit tootmishoonete materjalina ei ole just eriti tavapärane, on aga puidusektoris endas ja põllumajanduses siiski üksjagu kasutust leidnud. Puit katlamaja ehitusmaterjalina mõjub aga ootamatult ja intrigeerivalt, kusjuures seda leiab nii konstruktsioonis kui ka viimistluses. Diskreetselt ümbruskonda sobituva hoone arhitektuurne sõnum jääb varjatuks: vabalt võiks arvata, et tegemist on seminarihalli, näitusesaali, ujula või klubihoonega. Enim imponeeriski žüriile asjaolu, et funktsioonilt utilitaarne hoone, mille võinuks lahendada plekk-kastina, on projekteeritud professionaalselt kõrgel tasemel, terviklikult ja loodusega arvestavalt.\nTraditsiooni tõlgendamise preemia\nSel aastal lisandus uus preemia traditsiooni tõlgendamise eest. Auhinna eesmärk on tunnustada traditsiooniliste materjalide (kimm, laast, sindel, laudkatus, rõhtpalkkehand jms) ja ehitusvõtete jätkuvat kasutamist XXI sajandi professionaalses arhitektuuris ja traditsioonilise keskkonna ajakohast interpreteerimist. Sageli kiputakse arvama, et traditsiooni järgimiseks sobib hästi treitud palkidest tareke, mille arhitektuurivormid ja ehitusvõtted on iseloomulikud pigem šveitsi taluarhitektuurile kui meie pärandile. Traditsiooni püsimise eeldusi on aga ennekõike ajaga kaasaskäimine ja paindlikkus. Rahvamuusika interpretatsioonid, mis haaravad igal suvel Viljandi folgil masse, on selgelt XXI sajandi nägu. Miks peaks see siis arhitektuuris teisiti olema? Julgustamaks arhitekte ja tellijaid sellele suunale loovalt lähenema sündiski koostöös kultuurkapitali rahvakultuuri sihtkapitaliga uus preemia. Preemia kandidaadid olid kõik väga eriilmelised: traditsioonilise mereäärse kalurikoha teisendus, kimmidega kaetud moodne maakodu ja eestlasliku linnakultuuri lättest idee ammutanud väikeelamu. Just viimane võlus žüriid oma pieteeditundliku leidlikkusega. Tartus Veski tänaval paiknevate uute korterelamutega on tõlgendatud elegantselt sealset ruumitraditsiooni ja sobitatud need täiuslikult piirkonna linnaehituslikku struktuuri. Üks on Tartule omase kahekorruselise kuuri tõlgendus ning teine tsaariaja traditsioone järgiva hoovielamu uus lahendus. Mahult tänavaäärsest põhihoonest väiksema ning dekoorirohkusega üllatava n-ö peremehemaja fassaade ilmestab uuenduslikult lahendatud puitpits. Uued majad ei kopeeri naabreid ega ajalugu, kuid ei püüa ka edevalt soleerida. Need on ühekorraga delikaatsed ja särtsakad.\nTänuväärse traditsioonina on eripreemiad välja pannud mitmed Eesti Metsa- ja Puidutööstuse Liidu liikmed. Konstruktiivset edumeelsust tunnustab Arcwoodi kaubamärki esindav liimpuiduauhind. Liimpuitkonstruktsioonide võimalused näivad üha avarduvat: suuremad silded, elegantsed konstruktsioonivormid jms. Preemia pälvinud Lemeksi büroohoone Tartus lummas žüriid oma mitmekülgse puidukasutusega nii konstruktsioonis, fassaadil kui ka siseviimistluses. Puiduga tegeleva firma ideoloogiat toetab peakontori kontseptsioon: vahelaed ja katus toetuvad puutüvedest inspireeritud hargnevale konstruktsioonile, mis on piisavalt stabiilne, et loobuda piki hoonet kulgevatest jäigastavatest seintest. Siseruumides annavad tooni ristkihtpuidust vaheseinad, trepid ja liigutatavad vaheseinad, infolett sissepääsu juures on lahendatud vaimukalt prussivirnana. Žürii silmis oleks hoonel olnud peaauhinna potentsiaali, kui ägedast konstruktsioonist ja kontseptsioonist oleks välis- või siselahenduses rohkem aimu saanud.\nFassaadipreemiale, mida paneb välja Raitwood, saavad kandideerida ka need hooned, mille konstruktsiooni lahendus ei baseeru puidul. Kuigi puitu on fassaadimaterjalina kasutatud aastasadu, jõuti nõukogude ajal see harjumuspärasest rollist peaaegu välja tõrjuda. Õnneks on nüüdseks olukord muutunud ja puit fassaadil on saanud mitmete moodsate ideede (keskkonna- ja inimsõbralikkus, säästlikkus, naturaalsus, innovaatilisus jne) tänuväärt kandjaks ja ühendab sageli sillana eri ajastust pärit keskkonda. Preemia pälvinud Sõpruse pst 157 paikneva ambitsioonika (esimene keskkonnasäästlikkust ja energiaefektiivsust rõhutav büroomaja Eestis) ärihoone fassaadid paistavad silma visuaalselt soliidse ning läbimõeldud puidukasutusega, millega on väga täpselt tajutud hoone nõudlikku ja piiripealset asetust magistraaltänava mastaapsemate hoonete ja väikeelamute vahel.\nKuivõrd vineer Eesti ilmastikus ajale eriti vastu ei pea ja leiab seetõttu fassaadidel harva kasutust, kipuvad UPM-Kymmene Otepää vineeriauhinnad enamasti siseruume esile tooma. Nii läks ka seekord, kui preemia vääriliseks tunnistati spordihall Ronimisministeerium. Mägironijatele tehismaastikku pakkuva spordihalli õhustik on pisut koopalik ja robustne, mida väljendavad puitkarkassil vineertahvlid – materjalivalik toetab nii funktsiooni kui ka esteetikat.\nKuna viiekümne viiest osalejast sai preemia anda ainult viiele, siis soovis žürii eraldi tunnustada tänukirjadega veel kaht objekti. Martin Aunini loodud eramu Nõmmel vääris esiletoomist uudse konstruktiivse lahenduse poolest: liimpuidust konstruktsioon on tõstetud hoone mahust väljapoole ning jõuliselt eksponeeritud. Eraldi rõhutamist vajab ka hoone silmapaistev ehituskvaliteet. Tunnustuse pälvis ka suvekodu Lääne-Virumaal, kus traditsiooniline materjal (kimmid) ja moodne arhitektuur moodustavad veenva koosluse.\nSeekordne võistlus tõi esile arhitektide, ehitajate ja tellijate üha kasvava puidusõbralikkuse. Geograafiline, funktsionaalne ja arhitektuuriline mitmekesisus annab aimu puidukasutuse võimaluste rohkusest. Kuigi oleme praegu põhjamaadest kaugel maas, unistan siiski, et juba lähiaastatel võistlevad preemia nimel ka läbivalt puitkonstruktsiooniga büroohooned ja korterelamud. Oskusi meil juba on – mitmed suured puithooned Norras jm on kerkinud Eestis toodetud detailidest. Juba kolmeteistkümnendat korda toimunud võistlus näitab, et arhitektidel ideedest puudust pole. Kui vaid ka üha rohkem tellijaid suudaks näha puidu potentsiaali suurte objektide puhul. Kõrgtasemel puithooned võiksid olla sobiv väljund ühendamaks kaht olulist asja – innovaatilisust ja looduslähedust.\nTraditsiooni tõlgendamise eripreemia läks Tartusse Veski 53A ja 55A korterelamule. Arhitektid Kaido Kepp ja Marti Soosalu.\n3 x Martin Siplane\nLiimpuidu auhinna pälvis Lemeksi peakontor. Arhitekt Eero Endjärv.\nVineeripreemia laureaat Ronimisministeerium. Kaur Talpsepa üldlahendus, Madis Tänava seinadisain, Kadi Reiali värvimaailma, lounge’i, administratsiooni ala ja riietusruumide disain, Priit Tiimuse valgustus.\nFassaadipreemia pälvis Sõpruse pst 157. Arhitekt Indrek Suigusaar.


Siim Kallas: otsustajate võim ja teadlaste aeg - Arvamus\nSiim Kallas: otsustajate võim ja teadlaste aeg\n6. märts 2010, 10:12\nMida teha majanduskriisiga? Aga kliima soojenemisega? Aga vananemisega? Või sellega, et Hiina ostab teiste eest kokku toormaterjale ja kütust? Palju küsimusi, vähe vastuseid. Poliitilised otsustajad vajavad teadlaste abi, kirjutab euroopa komisjoni asepresident Siim Kallas. Aga see abi peab tulema õigel ajal või veel parem – enne õiget aega.\nÜhiskonna, riikide, inimeste vaimne jõud, vaimne tagavara on alati piiratud, nii ajas kui ruumis. Ainult rumalus on piiritu, nagu ütleb meile Murphy. Eelkõige väikese riigi puhul on tähtis, et inimesed, kellel on ideid, mõtteid, teadmisi, ei töötaks tühja, vaid et nende töö tulemused pälviksid ka otsustajate tähelepanu.\nMõned ajaloolised tähelepanekud kuluvad siinkohal ära.\nOli aeg, kus minagi nägin oma tulevikku eelkõige akadeemilise majandusteadlasena. Ühena võimalikest teemadest esimeseks kursusetööks pakuti mulle, muide, ülesannet uurida Euroopa ühisturgu! See jäi kõrvale paljudel objektiivsetel põhjustel, eelkõige juurdepääsu puudumise tõttu algandmetele ja originaalkirjandusele.\nKüll aga on mul meeles, kui vaenulik oli Nõukogude Liidu ametlik hoiak Euroopa ühisturu suhtes ja kui kindlad oldi selle moodustise peatses ebaõnnestumises. Samasugused seisukohad on Venemaal populaarsed ka praegu, enam kui 40 aastat hiljem.\nMinu kandidaaditöö teema oli keskkonnakaitse majanduslikud probleemid (see oli aastal 1972). Teadlast minust ei saanud. Pärast üht poliitiliselt ebakorrektset esinemist ütles rektor Koop minu juhendajale professor Bronsteinile, et Kallasel pole mingit tulevikku. Aga see oli ajend. Küllap oli peapõhjus minu rahutus hinges, et ma ei tundnud mingit erilist kutsumust teadlasena jätkata.\nÜks tähelepanek tollest ajast, mis mind kahtlemata mõjutas, oli, et otsustajad ei tundnud tegelikult mingit huvi majandusteaduslike uurimuste vastu. Teadlased töötasid nii-öelda omasuguste jaoks, suletud seltskonnale, nad polnud kuigi palju seotud tegeliku eluga.\nTsunfti sees kehtisid omad poliitilise korrektsuse reeglid. Kiiret teaduslikku karjääri tegid ühiskonnateadlased, kes oskasid oma väitekirja teema valida selliselt, et see ühtki tsunfti arvamusliidrit ei riivanud (loe: teema, mis kedagi ei huvitanud). Samas maksti kraadiga teadlastele väga head palka.\nÜlikooli dotsendi ametipalk oli kõrgem majandusjuhi ametipalgast. Veider, kas pole? Nähtavasti kehtis põhimõte, et meie maksame teile, teadlastele, aga teie ärge meid segage.\nTegelik majanduspoliitika töötati välja hoolikalt varjatuna partei ja valitsuse kontorites. Mul pole vähimatki ettekujutust, milline on tsunftisiseste reeglite roll praegu. Tahaksin väga loota, et ühiskonnateadlaste tsunfti sisene poliitiline korrektsus ei tähenda tänapäeval automaatset valitsuse kirumist.\nNagu alguses mainitud, pean erakordselt oluliseks ühiskonna vaimsete jõudude koostööd. Olen alati pidanud. Kuna olen sattunud peaaegu 30 aastat tegutsema otsustajate poolel, siis esitan isiklikule kogemusele (nii Eestis kui ka nüüd Euroopa Liidus) põhinevad tähelepanekud.\nAjad muutusid. 1991. aastal sai minust Eesti Panga president. Toona töötas Eesti Panga põhiosakondades 11 inimest. Tegin ettepaneku tolleaegsele Teaduste Akadeemia majanduse instituudile täies koosseisus üle tulla ja rakenduda ülikiireloomulisele tööle – Eesti oma rahasüsteemi väljatöötamisele.\nMulle vastati, et ollakse muidugi väga rõõmsad ja valmis Eesti Panka üle tulema, aga mingit võimalust seniseid uurimisteemasid muuta ei ole… Kaup jäi katki.\nHiljem on korduvalt kuuldud, et ühiskonnateadlased, teiste hulgas majandusteadlased, pole rahul, et otsustajad neid piisavalt ei kuula.\nKuidas siis tegelikult on? Kas puudub otsustajatel huvi teadlaste arvamuste vastu või ei anna teadlased otsustajatele seda, mida oodatakse?\nKõigepealt – otsustajate olemasolu on tegelikkus, millest ei saa üle ega ümber. See on niimoodi ärimaailmas ja muidugi avalikus elus, poliitikas. Üks definitsioon mingis vanas raamatus tundub mulle sobiv: poliitika on võitlus normide loomise ja avalike ressursside ümberjagamise nimel.\nPoliitika on põnev ja keeruline. See pole midagi fataalset, ettemääratut. Seda saab mõjutada ja peab mõjutama. Kui tahta ühiskonnas midagi muuta, peab aru saama demokraatliku poliitika kujunemisest.\nPeab teadma, kuidas otsused sünnivad ja kes otsustab. Nii tulevased majandusinimesed kui ka akadeemilised uurijad peavad poliitikat hästi tundma. See on minu sügav veendumus.\nPärast Eesti rahareformi 1992. aastal küsiti minult tihti, mis on eduka reformi saladus. Olen alati vastanud, et olema peab neli asja: hea idee, hea teostus, poliitiline (avalik, ühiskondlik) toetus ja õige ajastatus.\nPoliitikud ootavad majandusteaduselt palju.\nKõigepealt ideid ja teadmistel põhinevaid analüüse. Poliitikud, eriti kogenud poliitilised otsustajad, teevad üsna selgesti vahet, mis on idee ja mis analüüs ning mis ainult näib ideena ja millal on analüüsi asemel tühi sõnavaht.\nInimesed, kes topivad poliitikutele mingeid pakse pabereid, kus on ainult jutustus üldteada asjadest, tühi loba, ei saa loota, et nende vastu keegi edaspidi mingit huvi tunneb.\nPoliitilistel otsustajatel on alati kiire. Meie ajakava sõltub kindlatest sündmustest – valimistest, rahvusvahelistest kohtumistest, kokkulepete tähtaegadest ja muust sarnasest.\nKes tahab majanduspoliitika kujundamisel kaasa rääkida, peab seda ajakava järgima. Head mõtted on kasutud, kui need tulevad liiga hilja.\nMajanduspoliitiline otsus on keeruline tervik. Selle aluseks on idee, aga selleks, et kui tahes head ideed ellu viia, peab tegema kompromisse. Need põhinevad omakorda ühiskondlik-poliitilisel tegelikkusel.\nLäbi lähevad need ideed, mida avalikkus ja poliitilised jõud on valmis aktsepteerima. Sellest sai suurepäraselt aru Katariina II (kes ometi oli ametlikult absoluutne monarh), seda arusaama järgis väga läbimõeldult Euroopa Komisjoni president Jacques Delors, kui ta juhtis Euroopa ühtse siseturu loomist.\nTerviku nägemine tuleb kogemusega, tuleb ajaga. Selgub, et lihtsaid ja mustvalgeid lahendusi pole. Kui loed mõnda artiklit või mõne akadeemilise isiku pikemat kirjutist, siis märkad sageli, et autor libiseb sujuvalt üle mõnest ebamugavast tõsiasjast.\nLevinumad ebameeldivad tõsiasjad, mida paljud analüüsid piisavalt ei arvesta, on valimised ja nende mõju otsustele ning eelarve võimaluste piiratus.\nPoliitikud ei oota akadeemilistelt kirjutistelt poliitilist propagandat. See on poliitika pärusmaa. Kui loed mõnda ettekannet, kus autor kõigest väest sobitab fakte ja analüüse oma poliitiliste sümpaatiatega, ja see on kohe alguses väga ilmne, kahaneb töö väärtust oluliselt.\nMis loomulikult ei tähenda, et akadeemilistel teadlastel ei või olla poliitilisi sümpaatiaid või antipaatiaid. Aga mõistlik on katsuda tõsiseid analüüse nendest lahus hoida.\nPoliitilised otsustajad vajavad väga tõsise majandusteaduse abi. Aga see abi peab tulema teatud vormis – see peab rangelt järgima poliitilist ajakava, sel peab olema hea kvaliteet, see peab olema piisavalt lühike ja selge.\nMajandusteadusel on samas olulisi eeliseid igapäevaotsustamise ees. Teadlastel on aega. See ei ole vastuolus eespool toodud väitega. Teadlastel on aega luua alus headeks analüüsideks, mis on kasulikud otsustajatele.\nTeadlastel on aega õppida sügavuti tundma ajaloolist kogemust. Olen ise innukas ajalooraamatute lugeja ja korduvalt märganud, kuidas probleemide ja lahenduste ajaloo tundmine on aidanud tänases päevas tarvilikke seisukohti kujundada ja neid kaitsta.\nSamamoodi on teadlastel aega sügavuti tundma õppida teiste maade kogemusi. Kas meie teadmised teistest maadest on praegu rahuldavad? Mis õigupoolest toimub Hiinas? Loen hoolega rahvusvahelist ajakirjandust, aga seal ilmub Hiina kohta vastuolulisi kirjutisi.\nKui põhjalikud ja emotsioonivabad on meie teadmised sellest, kuidas areneb Venemaa ja teiste meie idapoolsete naabrite majandus ja ühiskondlik elu? Millised on Läti või Soome või Rootsi lahendused ühele või teisele probleemile?\nMuidugi võib suur otsustaja alati küsida ja saada mõnelt ametnikult nn memo huvitavate asjade kohta, aga hoopis kaalukam on küsida arvamust teadlaselt, kellel on teadaolevalt põhjalikud, pikaajalisel tööl põhinevad teadmised selle või teise maa olukorra või mõne probleemi ajaloo kohta.\nMida oleks vaja õpetada majandusüliõpilastele?\nPoliitilised otsustajad (arvan, et ka ärimaailma juhid) vajavad asjatundlikke, hästi ettevalmistatud töötajaid, kes oleksid suutelised langetatud otsused ellu viima.\nDemokraatia pole mingi valimistega pikitud jututuba, see on ühiskonna valitsemise vorm, kus langetatud otsused ellu viiakse ja kehtestatud reeglitest kinni peetakse. Selleks on vaja võimekat täitevasutuste võrku võimekate ja asjatundlike inimestega. Euroopa riikidest võin tuua rohkesti nii häid kui halbu näiteid. Tarvilike teadmiste ja oskustega inimesi on hädasti vaja.\nVeel üks oluline mõte tulevaste majandusinimeste ja ühiskonnateadlaste ettevalmistamisega seoses.\nMe elame vabadustel põhinevas ühiskonnas. See on hindamatu väärtus. Seda pole meie ajaloos palju olnud. Seda pole palju ka praeguses maailmas.\nVabadust on vaja kaitsta, hooldada, korraldada ja kasutada. Nagu poliitikas, nii ka majanduses.\nAjalugu on näidanud, et vabadused on kerged kaduma. Praeguses maailmas ohustab vabadusi pealetungiv populism, võõrasteviha, vaeste viha rikaste vastu, mida õhutavad osavad manipulaatorid. Nagu enamlased vanasti. Kui vabadused on olemas, siis neid ei märgata ja nende olemasolu ei osata hinnata. Märgatakse nende kadumist, aga siis on tihti liiga hilja.\nOlenemata poliitilistest vaadetest on vabadus kui väärtus midagi asendamatut. Meie Eestis oleme veel liiga vähe vabad olnud, et arusaam vabadusest oleks meie vaimus ja vereringes pöördumatult sees. See tuleb harituse ja kasvatusega.\nHästi kasvatatud inimene ei viska oma prahti metsa alla. Ta ei pea teadma, et see on keelatud. Ta lihtsalt ei tee seda. Vabaduse vaimus kasvatatud inimesed ei lase diktatuuril võimust võtta. Tulevaste poliitiliste ja majanduslike otsuste tegijate kasvatamine vabaduste kaitsmise ja arendamise vaimus on ülikooli üllas missioon, mida ei saa alahinnata.\nPoliitilised otsustajad vajavad hädasti majandusteadlaste, ekspertide, mõtlejate värskeid ideid ja asjatundlikke analüüse. Majandusteadlastel on soovi ja võimekust anda oma panus majanduspoliitiliste otsuste kujundamisse.\nKüsimus on, kuidas seda teha. Kuidas korraldada, et koostöö majandusteadlaste ja poliitiliste otsustajate vahel ei oleks juhuslik, ei jääks ajast maha, ei tekitaks mõlemapoolset pettumust? Milline võiks olla süsteemne lahendus?\nTippotsustajatel on tavaliselt head nõuandjad. Minagi saan praegu ja sain varemgi oma alluvatelt ja nõuandjatelt väga häid ammendavaid analüüse ja soovitusi. Aga kogenud otsustajale on sellest vähe.\nRaamatuid tuleb muidugi lugeda, aga palju ei jõua. Raamatud on olulised eelkõige n-ö pikas ajas, ajaloo mõistmiseks. Õnneks ilmub tõelisi tippraamatuid siiski väga vähe, nendega end kursis hoida on võimalik. Artiklid muidugi, aga nende mõju jääb juhuslikuks. Teatud väljaanded – The Economist näiteks.\nJa on veel üks tähelepanuväärne vorm ideede ja analüüside toomiseks otsustajateni, millel on suur mõju Euroopa Liidu asutustele. Need on mõttekojad (ingl think-tanks).\nNeid on palju, mõnikord jõuavad need oma ettekannete ja ülevaadetega ametnikest ette, need keskenduvad olulistele teemadele, nende kaudu on tuntuks saanud paljud mõtlejad, sealhulgas noored tegijad, nagu Leonard ja Popescu, aga ka Andre Sapir. Need saadavad oma ülevaated kiiresti otsustajate arvutiekraanidele ja neid loetakse huviga.\nKas poleks mõistlik kaaluda Eestis ühe sellise mõttekoja asutamist? See ühendaks majandusteadlased, see oleks avatud ka üliõpilastele, see käiks regulaarselt koos ja arutaks kõiki olulisi majanduspoliitilisi probleeme. Olulisi eelkõige Eesti otsustajatele ja Eesti olusid silmas pidades.\nKui sellise mõttekoja tegevuses tekiks teatud süsteem ning kui mõttekoja ettekanded ja ülevaated oleksid püsivalt hea kvaliteediga, need valmiksid õigel ajal või isegi kiiremini kui õige aeg, siis võiks vaimu ja võimu koostöö leida osalisi huvitava vormi.\nSee peaks muidugi toimuma tingimusel, et selline mõttekoda ühendaks tõepoolest nii noort kui ka kogenud loovat mõtet, mitte ei kujuneks kohaks, kus kibestunud inimesed hakkavad väljendama oma poliitilisi antipaatiaid ja sümpaatiaid.\nNii Euroopa Komisjon kui ka paljud valitsused toetavad selliseid mõttekodasid ka rahaliselt. Raha võimaldab tellida kvaliteettöid igasuguselt kodu- ja välismaistelt ekspertidelt.\nJälle meenub mulle midagi. 60ndate lõpus asutasid majandusteaduskonna üliõpilased ühe moodustise, mida nimetati majanduslike suhete klubiks ja mis oma töökorralduse poolest sarnanes väga praeguste mõttekodadega.\nMuide, meie esimene arutluskoosolek oli pühendatud Jugoslaavia majanduse tundmaõppimisele, me ei sukeldunud kohe Nõukogude majanduse kirumisse.\nSelline mõttekoda võiks olla ka koht, kus näiteks arutataks äsja valminud Euroopa Liidu strateegiadokumenti nimetusega EU2020, mis, nagu nimestki aru võib saada, kavandab Euroopa Liidu arengut 2020. aastani.\nEuroopa Komisjon on igatahes huvitatud, mida sellest dokumendist liikmesriikides arvatakse. Loomulikult huvitab meid lisaks Eesti parlamendi ja valitsuse arvamusele ka ühiskonna teiste oluliste mõjutajate ja mõtlejate arvamus.\nKomisjon korraldas 2020. aasta teemal avaliku arutelu, vastuseid tuli ligikaudu 1500, ametiasutustelt, äri- ja kutseliitudelt, eraettevõtjatelt, valitsusvälistelt organisatsioonidelt, eksperdirühmadelt, akadeemiliste ringkondade esindajatelt jne. Isegi kolmandad riigid, nagu näiteks Jaapan ja Norra, avaldasid arvamust. Eestist tuli vaid üks arvamusavaldus ja see oli valitsuse oma...\nMaailmas on palju olulisi küsimusi, millega kõikides tähtsates asutustes tegeletakse, probleeme, millele otsitakse lahendusi. Otsitakse Eestis, otsitakse Ameerika Ühendriikides, otsitakse Euroopa Liidus.\nLahenduste otsimisse on kaasatud ülikoolid, uurimiskeskused, mõttekojad, teadlased. Ruumi on kõigile mõtetele ja võimalikele lahendustele. Enamgi veel – kõiki värskeid mõtteid on hädasti vaja. Vaevalt et Eestis olukord kuidagi teistmoodi välja näeks.\nKuidas majanduskriisist välja tulla? Milline on Eesti tee?\nMida teha, kui kliima soojenemine ei peatu? Kas meri uputab meid varsti ära? Kas pealinn kolib Otepääle?\nMida teha, kui Hiina kogu kütuse ja kõik toormaterjalid kokku ostab, nii et teistele ei jäägi?\nKuidas suhtuda elanikkonna vananemisse? Mis on selles head ja mis on halba?\nKui minult soovib keegi saada ettepanekuid tulevase mõttekoja päevakorda, siis võin neid anda järgmiseks viieks aastaks ilma erilise vaevata.\nOleks mõistlik, kui majandusteadlased kohendaksid oma igapäevaseid töid ja tegemisi vastavalt poliitiliste otsustajate «kuumale» päevakorrale, vastavalt maailma ees seisvatele küsimustele, leides oma tööde esitamiseks ka sobiva süsteemi.\nSiis on kindel, et kõik majandusteadlaste põlvkonnad koos uute tulijatega tudengite näol leiavad põneva ja rahuldava rakenduse.\nArtikkel on koostatud Tartu Ülikooli majandusteaduskonna vilistlaskonverentsi ettekande põhjal.


Labasus teleekraanil | Eetikaveeb\n23. Aprill 2010 - 22:06 -- Laura Lilles-Heinsar\nViimasel ajal on tõstetud häält mõne Eesti telekanalites näidatava sarja labasuse ja kahjulike mõjude vastu. Kriitika alla on sattunud tõsielusari "Unistuste printsess" ja noortesari "Ühikarotid".\nValter Parve algatas allkirjade kogumise petitsioonile "Unistuste printsessi", "romantilise tõsielusarja edukast Belgia ärimehest ja seiklusteotsingutel Eesti tüdrukutest", vastu. Parve sõnul võib sari kahjustada rahvale olulisi väärtusi: muretsema paneb, et osalenud noored naised võivad saada külge märgi, mis kahjustaks nende edasist elu; kahjustatakse arusaamist väärikusest; sarjal on paralleele kupeldamisega. Petitsioonile allakirjutanud lisavad: saade solvab inimväärikust, on labane, jätab Eesti naistest müüdava mulje. Telesaate edastajad rõhutavad meelelahutussaadete tegijate tegutsemisvabadust, üks saates osalenud neiu aga süüdistab Parvet vanameelsuses ja kitsas silmaringis.\n"Ühikarotte" tutvustab tootja järgmiselt: "…suures linnas ootavad "ühikarotte" [Tallinna õppima tulnud noormehi ja neide] pöörased seiklused ja tulised armusuhted, aga ka draamad ja isegi kriminaalsed sekeldused. See on haaravalt hoogne lugu noorte inimeste eneseleidmisest ja elu õppetundidest, mis vahel on vägagi karmid, vahel aga hoopis pööraselt naljakad." Ramo Pener ütleb, et "Ühikarotid" levitab hedonismi- ja nihilismikatku, millele noored on eriti vastuvõtlikud. Sari on põhikooliealiste seas populaarne ja lapsed jäljendavad selle tegelaste kõnelemisviise ja hoiakuid – Peneri hinnangul vulgaarsust, nõmedust, vägivaldsust jms. Blogija portaalis Edumeel.ee ütleb aga, et sarja pakutav pilt uue generatsiooni argi- ja intiimelust on vajalik teavitustöö, mööndes siiski, et edastus on liialt intensiivne ja vajaks tasakaaluks helgust ja armastust.\nTahan selles mures sobimatute saadete pärast esile tõsta kahte peamist tüüpi küsimusi: mis on need nähtused (kui selliseid üldse on), mida peaksime nimetama sobimatuks või labaseks; ja missugune on meedia mõjuvõim inimeste käitumise ja hoiakute üle.\nKas telesaade peegeldab või mõjutab seda, mis ühiskonnas toimub? Nagu küllap enamjaolt selliste vastandavate küsimuste puhul, võib ka siin vastata, et nii üht kui teist. Miguel Valenti  kirjeldab seda protsessi nii: valdkondades nagu vägivald, uimastitarvitamine, sotsiaalsed tavad ja kombed peegeldab meedia ühiskonna norme, kuid nihutab piire veidi kaugemale. See võetakse omakorda massipubliku poolt omaks ja ühiskond muutub pisut vastavas suunas. Sellest tekib norm, mida meedia peegeldab ja nihutab jälle piire – ja nii edasi, lõputult.\nLondoni ülikoolis tehtud uurimuses meedia mõjust lastele ja noortele kirjutatakse, et vahet tuleks teha mitmesugust laadi negatiivsetel mõjudel – mõned on seotud konkreetse edastatava sisuga, mõned meediakasutusega; mõned on otsesed ja lühiajalised, mõned pikaajalised ja/või kaudsed; mõned on seotud käitumisega, mõned hoiakute või emotsionaalsete reaktsioonidega. Samast uurimusest võib lugeda ka mitmesugustest meedia positiivsetest mõjudest – esmapilgul sobimatu sisu võib ka olla suurepärane õppimisvõimalus.\nUuritud on näiteks filmides ja reklaamides näidatava alkoholitarbimise mõju noorte tegelikule joomisele. Madalmaade teadlased  said oma uuringu tulemuseks, et alkoholi tarbimise eeskuju filmides ja reklaam tõepoolest suurendavad alkoholitarbimist.\nTelevisioonis ja filmides näidatul on tänapäeval suur roll selles, kuidas inimesed nii maailma kui iseennast ette kujutavad ja mõistavad. Tahes-tahtmata võrdlevad vaatajad ennast ja ümbritsevat sellega, mis ekraanil näha on. Ühikarotte ja unistuste printsesse vaatavad noored (ja miks ka mitte mõned pisut vanemad) inimesed võrdlevad samuti, toimugu see siis samastumise või vastandumisena. Aga kui saade on eakaaslaste seas populaarne, kumb on siis lihtsam ja tõenäolisem valik?\nLapsed ei võta informatsiooni vastu samal viisil kui täiskasvanud publik. Tegemist ei olegi lastele mõeldud saadetega, võidakse vaielda - aga ometi on nii "Ühikarotid" kui ka "Unistuste printsess" eetris enne kella üheksat õhtul. Valenti  paneb veel filmide-saadete tegijatele südamele: sõnum, mida me enda arvates saadame, ei pruugi üldse olla see sõnum, mille laps vastu võtab. Oluline on kõik, mis seostub loo esitusega – loo sisu, tegelased, muusika, heliefektid jms. Saate tootja peaks püüdma märgata varjatud sõnumeid igal sammul ja pidevalt üle kontrollima, kas edastatud on ikka see sõnum, mida tootja enda arvates edastab.\nMõnevõrra keerulisem on küsimus – kas saame kokku leppida, millised on sobimatud nähtused, mille kasutamisest meelelahutamiseks tuleks hoiduda? Kust me teame, millised on rahvale olulised väärtused, mida ei tohi kahjustada? Kas ja miks peaks taunima või tsenseerima eelpool mainitud hedonismi ja nihilismi? Kui kõne all on alkoholi- ja uimastitarbimise näitamine sellises valguses, mis neid noorte silmis ihaldusväärseks teeb, siis ei ole üksmeelt ilmselt ülearu raske leida – vaevalt on palju inimesi, kes arvaks, et noorte tervis ei ole väärtuslik. Kuidas on aga näiteks ropendamise, kaksikmoraali ja seksuaalse kõikelubavusega? Kui rääkida labasusest, siis mis on kelle jaoks labane?\nIgal juhul peaks sääraste sarjade, saadete ja filmide looja endalt küsima:\nMida ma niisuguste nähtuste eksponeerimisega öelda tahan? Kas minu esitus nendest on tasakaalus ja proportsionaalne? Mis eesmärgil ma seda näitan? Millised soovimatud mõjud sellel olla võivad? Kes on mu arvatav publik?\n1. Engels, R.; Hermans, R.; van Baaren, R. B.; Hollenstein, T; Bot, S. M. Alcohol Portrayal on Television Affects Actual Drinking Behaviour. - Alcohol & Alcoholism, 2009, Vol. 44 Issue 3, lk 244-249.\n2. Valenti, F. M. More Than A Movie: Ethics In Entertainment. Westview Press, 2000.\nBuckingham, D.; Whiteman, N.; Willett, R.; Burn, A. The Impact of the Media on Children and Young People with a particular focus on computer games and the internet. Centre for the Study of Children, Youth and Media, Institute of Education, University of London, 2007.\nRamo Pener. Ühikarotid levitavad katku. – Virumaa Teataja, 14.04.2010\n"Ühikarotid" elustas tänased Tootsid, Teeled ja Arnod. – Elu24.ee, 08.03.2010\nMartin ja Tuuli: Ühikaelu on avastamisrõõmude aeg. – Eesti Päevaleht, 06.06.2010 "Ühikarotid"- Edumeel.ee\nKatrin Pauts. Õppejõu üleskutse reklaamiandjatele. - Õhtuleht, 18.03.2010\nKatrin Pauts. Ennenägematu protest: õppejõud võitleb "Unistuste printsessi" vastu! - Õhtuleht, 18.03.2010\nHendrik Alla. Printsessi-Agnes: protestijal on vananenud arvamused. – Elu24.ee, 18.03.2010\nKaupo Meiel. Juhtkiri: Harjumuspärased labasused. – Pärnu Postimees, 23.03.2010\nAsso Puidet. Kolledži õppejõud võitleb printsesside vastu. – Pärnu Postimees, 23.03.2010\nSisestas T. (verifitseerimata), 23. Aprill 2010 - 22:06\n\_\_\_"Mis on need nähtused (kui selliseid üldse on), mida peaksime nimetama sobimatuks või labaseks?\_\_\_"\nSelline nähtus ongi printsessi saade, mis rõhutab pealiskaudsust, pinnapealsust, eesti naiste nn pakendiväärtust. Kes tegelikkuses otsustab, et x on tema prints või printsess paari peo jooksul? Printsess üheks õhtuks oleks õigem pealkiri.\nTelekanal peaks olema niivõrd vastutustundlik, et ta ei võta selliseid saatepakkumisi vastu. Need on tehtud ju kasu nimel. On teada, et printsesse ja ühikarotte vaadatakse palju, kuid milline on nende saadete mõju vaatajatele? Tundub silmade sulgemisena see, kui sellistest saadetest hakatakse otsima midagi positiivset. Meelelahutus küll, huvitav case study ka sotsiaalteadlastele ja kultuuriuurijatele, kuid mis hinnaga? Nagu autor ütleb, siis ei võta lapsed seesuguseid saateid vastu samasuguse kaine ratsionaalsusega ja iroonilise kriitikaga nagu täiskasvanud. Lastel on lihtne leida endale nendest saadetest eeskujusid.\nSee on ikka eriti labane minu meelest, et mingi välismaa mees, kes on hedonismi võrdkujuks, mängib jahti eesti naistele ja et telekanal võtab sellise asja eetrisse.\nSisestas Mats (verifitseerimata), 23. Aprill 2010 - 22:06\nArvestades et paarsada aastat tagasi peeti avalikke hukkamisi, kuhu müüdi pileteid ning kuhu inimesed võtsid oma lapsed kaasa, siis võiks öelda, et oleme palju edasi arenenud.\nTeine nurk siinjuures on see, et kui ekraanilt nähtav on teatud \_"õigel viisil\_" üle võlli keeratud, siis vaataja reaktsioon peaks pigem olema \_"Midagi sellist ma küll teha ei tahaks\_". Umbes nagu oli filmiga \_"A Requim for a Dream\_" kus kujutati narkootikumide tarbimist viisil, mis ei tekitanud ilmselt kellegis tahtmist minna ja ise end nõeladega torkima hakata.\nIseasi on, et kas kõnealuste saadete puhul selline effekt on võimalik ja tegijate poolt soovitav. Nende kaitseks võiks ehk öelda, et juhul kui nad ongi süüdi selles, milles neid süüdistatakse (väärtuste hävitamine jne.), siis olen kindel, et nad ei tee seda sihipäraselt.\nSisestas Lota (verifitseerimata), 23. Aprill 2010 - 22:06\nMittesihipärasus võib antud juhul olla kaitseks, aga üldiselt võiks see ikkagi olla kriitikapunkt - kui läbimõtlematus.\nSisestas KA (verifitseerimata), 23. Aprill 2010 - 22:06\nVanasti sai telekat ja uudiseid päris palju vaadatud, kuid nüüd vaatan veel üksnes\nETV saateid \_"Pealtnägija\_", \_"Aktuaalne kaamera\_" ja \_"Välisilm esitleb\_" dokumentaale. Minu mõõt sai täis sellega, kuidas Kanal 2 kajastas tavaliselt Viljandi Folki. 20000 inimese seast leitakse üles mingid 3-4 kohalikku lakekrantsi, kellega tehakse\nintervjuu ja seejärel tembeldada kogu üritus suureks noorte joomapeoks on ikka labasuse ja vaimuvaesuse tipp. Kvaliteetseid saateid, saatejuhte ja tugevaid analüütilise mõtlemisega ajakirjanikke on Eestis kahjuks vähevõitu.


Tartus võisteldakse legorobotite tegemises : Õpetajate Leht\nTartus võisteldakse legorobotite tegemises\nTartus Ahhaa keskuses peetakse laupäeval, 10. jaanuaril robootikavõistlust „First Lego League”, milles sajad 9–16-aastased õpilased panevad proovile legorobotite ehitamis- ja programmeerimisoskuse.\nSel hooajal maailmas enam kui 265 000 last ühendava robootikavõistluse „First Lego League” (FLL) Eesti võistlusel on tänavu rekordarv osalejaid: ligi 500 koolinoort 68 meeskonnana.\nKui sel nädalavahetusel võistlevad poolfinaalis Lõuna-Eesti lapsed, siis järgmisel laupäeval, 17. jaanuaril toimub võistluse teine poolfinaal Tallinnas energia avastuskeskuses. Mõlemas poolfinaalis võisteldakse robotimängus, robotidisainis, innovatiivseid õppelahendusi kirjeldavates projektides, samal ajal õppides ka koostööd.\n„Üks võistluse interaktiivsemaid osi on robotimäng robotimänguplatsil. Võistlevad lapsed on võistluse eel üle kahe kuu tegelenud robotitele programmide kirjutamise ja robotiehitusega. Mäng kestab 2,5 minutit ja selle aja jooksul peab meeskond oma autonoomse robotiga lahendama ära niipalju ülesandeid kui jõuab,” rääkis FLL-i poolfinaalide koordinaator, MTÜ Robootika esindaja Janika Leoste.\nVõistluse, mida Eestis korraldatakse kolmandat korda, ühe põhiväärtuse kohaselt on võidust olulisem uute teadmiste saamine. „Võistluseks valmistumine on mitme kuu pikkune meeskondlik protsess, kus juhendajad küll toetavad, aga lapsed teevad ise kogu töö. „Meil on lõbus” on olulisim põhiväärtus, mida näeb ka võistluspäeval,” ütles Leoste.\nFLL-i teine eesmärk on Leoste sõnul arendada lastes võimalikult varajaselt STEM-oskusi ehk nii teaduse ja tehnoloogia mõistmist, insenerioskusi kui ka matemaatilist mõtlemist. „Nende oskuste arendamine laste seas on üks prioriteetseid arengusuundi, mis tõstab Eesti konkurentsivõimet,” lisas ta.\nLisainfot leiab sündmuse kodulehelt: www.robootika.ee/fll.


Ylar Lindepuu – puusepp, kes TEAB | Naine\nYlar Lindepuu – puusepp, kes TEAB\nKati Saara Vatmann, 23. juuli 2013 11:42\n“Meil kõigil esineb hetki, mil hõiskame: “Ma teadsin!” Tegelikult ongi nii. Me kõik oleme selgeltnägijad, teame tulevikku ja saame muuta minevikku. Ilma selleta me endale kuidagi restarti teha ei saagi – takerdume aina samadesse mudelitesse,” teab mitme diplomiga puusepast selgeltnägija Ylar Lindepuu (46), kes on juba aastaid tegutsenud Soomes.\nYlari sõnul on Soomes asuv Naantali maailma kauneim linnake. Soomlased on küll veel skeptilisemad ja konservatiivsemad minevikku takerdujad kui eestlased, kuid samas on tema selgeltnägemise koolitunnid nii tihedalt täis, et vaja on hakata filmima DVDsid, et ühe ja sama jutu rääkimine ära ei tüütaks. Ylari jutt on lihtne ja selge, õpetus praktiline ja ilma erilise filosoofiata, oluline on pidev praktika.\nYlar on teadmised omandanud Moskva selgeltnägemise akadeemias. Aastaid Soomes tegutsenuna tunneb ta nüüd endas süvenevat soovi jagada oma teadmisi ka eestlastega ja selle raames tuligi esimene sõpruskohtumine Sänna kultuurimõisas. Ühepäevases töötoas selgitab Ylar selgeltnägemise põhialuseid, õpetab eideetilist selgeltnägemist ja meditatsiooni. Tutvustab ka mitmemõõtmelist selgeltnägemist: siseorganite vaatlemist korraga nii seest kui ka väljast koos harjutustega. Juhendab elu piiravate rollimudelite ja ego seoste muutmist. Näitab väga lihtsate võtetega, millised on meie mineviku kajastused praegusel ajal ning kuidas on võimalik minevikuotsuseid muuta. Ka minevikuga seotud karma on muudetav, et seeläbi olevikku uuesti aktiveerida. Ylari üks õpilane Teresa Mängel kirjeldab meediumit kui suurt rõõmupalli, kes võtab selgeltnägemist üliloomulikult, mitte üleloomulikult. Ka Sänna kultuurimõisa perenaine Kadi Noor iseloomustab Ylarit läbi mehe siiruse: “Kui ma teda esimest korda Sänna mõisa hoovis nägin, siis üllatusin meeldivalt – kui lihtne, avatud ja siiras inimene. Olin arvanud, et tuleb midagi eriliselt esoteerilist ja ekstravagantset, aga tuli suur hunnik siirust ja rõõmsat olemist. Ma olin ja olen nii tänulik, et ta selline on. Tema meetodid on justkui samasugused nagu ta ise: äärmiselt lihtsad, siirad ja efektiivsed. See on nii äge, kuidas ta täiesti purustab ettekujutuse selgeltnägijast kui sellisest – ei midagi ülikülluslikku ja kilinal-kolinal liikuvat, esoteeriliste mustritega riietuses. Ylar oli julgustav, toetav ja meie jaoks kohal ja olemas. Ta mõjus inspireerivalt ja naerma ajavalt.”\nloe lähemalt ajakirjast Naised!


1984– 1Q84 - undefined - Eesti Päevaleht\nKultuur 20. jaanuar 2014\nMurakami räägib mõjusa ja paeluva loo armastusest paralleelreaalsustes, aga fännid teavad, et ta suudaks ka paremini.\nTokyo peatänav 1980-ndate alguses Foto: Ria Novosti / Scanpix\nRomaani „1Q84” kohta on kriitikud, eelkõige vist siiski mahtu silmas pidades, öelnud, et see on Haruki Murakami „Vennad Karamazovid”. Kahjuks ainult lehekülgede arvuga see võrdlus piirdubki.\nDostojevskil jäi „Vennad Karamazovid” lõpetamata ja lõpetamatust kiputakse ette heitma ka romaanile „1Q84”. Pärast ingliskeelse tõlke ilmumist hakkasid kriitikud võistlema, kes suudab pea tuhandeleheküljelist teost ilmekamalt maha teha.


šampoonide täitmise masin, šampoonide villimisseadmed - Npackfiller.com\nŠampooni villimisel võite valida mitut tüüpi täitemasinaid.\nNPACK kavandab ja ehitab šampooni täitmismasinaid ja pakendamisseadmeid.\nMeie šampoonide vedelike täitmise masinad on loodud vastama šampoonitööstuse muutuvatele vajadustele. Valmistame ideaalse masina teie šampooni täitmise vajaduste rahuldamiseks ja teie tootmiseesmärkide täitmiseks.\nNPACK pakub kvaliteetset ja kiiret šampooni täitmis- ja korkimismasinat, mis sobib igasuguste vedelike täitmiseks kindla viskoossusega vedelikuga. Kosmeetikatööstuses laialdaselt kasutatavad NPACKi automaatsed in-emulsioonide täitmise ja korkimise masinad.\n1. Automaatse kosmeetikatoodete puhastus- ja korgivedelik, vedelate täitemasinate seeria täite- ja korkimismasinad on mõeldud mitmesuguste vedelate ja poolvedelate toodete väljastamiseks.\n2. Ajendatud täpse mehaanilise jõuülekande abil, mis võib tõhusalt tagada toodete kvaliteedi. Kõik töökohad, sealhulgas täitmine ja korkimine, on varustatud ühe pöördplaadi ümber, seega saab nii tööruum kui ka operaatorid vajalikku koolitust 2016. aasta uueks uueks kosmeetikatoodete puhastus- ja korgivedeliku täitmise automaadiks.\nautomaatne 2 otsikuga servošampoonipudelite täitmise masin\nSee šampooni täitmise masin on spetsiaalselt valmistatud kõigi materjalide jaoks, näiteks šampoon, kreem, vedelseep, vedel pesuaine jne. See võtab vastu kolbpumpa ja täitmiseks. Positsioonipumba reguleerimisega saab see täita mitmesuguseid pudeleid ...\npesuvedeliku šampooni täitmise masina hind\nŠampooni pesemisvedeliku täitmismasin on spetsiaalselt valmistatud igasuguste materjalide jaoks, näiteks šampoon, pesuaine jne. Kogu keemiaõliga kokku puutunud osa on kõrgekvaliteediline roostevabast terasest pesuvedeliku täitmise masin, mis võtab vastu kolbpumpa täitmiseks. Kohandamisega ...


Toorainete kallinemine maailmaturul kandub üle tarbijahindadesse | Pressiteated | Eesti Pank\nToorainete kallinemine maailmaturul kandub üle tarbijahindadesse\nTarbijahindade kasv kiirenes nafta ja toiduainete kallinemise tõttu maailmaturul\nAasta keskmine inflatsioon jääb Eesti Panga detsembriprognoosi kohaselt 3% lähedusse; senine hinnaareng on olnud prognoosiga kooskõlas\nStatistikaameti teatel kallines tarbijate ostukorv jaanuaris aasta võrdluses 2,7%, detsembriga võrreldes oli hinnatase 0,4% kõrgem. Euroala ühtlustatud tarbijahinnaindeks tõusis eelmise kaheteist kuu jooksul 1,8%.\nTarbijahindade kiirema kasvu on põhjustanud energia ja toiduainete kallinemine maailmaturul. Toorainete hindade langustsükkel maailmaturul algas 2011. aastal, kuid 2016. aasta alguses pöördus nafta ja toidu hind taas tõusule. Viimastel kuudel on maailmaturul kallinenud ka metallide ja muude tööstustoormete hind. Võrreldes 2011. aastaga on nafta hind dollarites praegu siiski 50% odavam ja ka tööstustoormete hinnatase on veel 33% madalam. Toorainete hinna teeb aga vähem soodsaks asjaolu, et euro kurss USA dollarisse on kuue aasta jooksul nõrgenenud ligi 23%. Samal ajal soodustab odav vahetuskurss euroala eksporti ja majanduskasvu taastumist.\nToiduainete hulgas veavad Euroopa Liidu siseturul hinnakasvu piimatooted. Eestis on piima kokkuostuhinnad tõusnud samale tasemele kui 2014. aastal, enne Venemaa kehtestatud sanktsioone. Lisaks piimatoodetele on kiiresti kallinenud puu- ja köögiviljad, sest ilmaolud ei olnud Lõuna-Euroopas põllumajanduse jaoks soodsad. Köögiviljad kallinesid kahe eelmise kuu jooksul kokku 10% ja puuviljad 4,8%. Vahetu mõju tuleneb sellest, et umbes 40% värsketest köögiviljadest ning 90% puuviljadest ja marjadest, mis Eestis tarbitakse, on imporditud. Ligi kolmandik imporditud aiasaadustest on pärit väljastpoolt euroala riike (sh Poolast ja Põhja-Aafrikast), seetõttu võis hinnatõusu soodustada ka euro vahetuskursi nõrgenemine eelmise aasta lõpus. Puu- ja köögiviljade hinnad on järsult tõusnud ja langenud ka varem, kuid tavaliselt leeveneb hinnatõusu mõju kuni poole aasta jooksul.\nEesti Panga detsembriprognoosi kohaselt kallineb tarbijate toidukorv sel aastal kiiresti ja tõus peaks ulatuma üle 5%. Lähikuudel – pärast seda, kui ettevõtete laovarud lõppevad – hakkab toiduainete tarbijahindades avalduma ka veebruaris suurenenud alkoholi- ja tubakaaktsiis. Tarbijakorvi keskmine kallinemine ulatub 2017. aastal 2,8%ni.


Urmas Sutrop: rändrahnu abil võib arendada ökoturismi, aga kuidas sellega siduda e-riigi kuvandit? - Eesti Päevaleht - Arvamus\nUrmas Sutrop: rändrahnu abil võib arendada ökoturismi, aga kuidas sellega siduda e-riigi kuvandit?\n14.jaanuar 2017 11:51\nEesti bränd ja rändrahn\nEesti uus bränd ja lugu panevad heatahtlikult muigama. Mingid pastelsed, sekka mõni värvilisemgi laik. Mõnel täpid peal nagu rohelisel kärbseseenel.\nBrändi visuaalse osa kahvatud värvid kõnetavad maailmas väheseid. Eelkõige rohelise mõtteviisiga inimesi. Teisi mitte.\nMõni värvilaik meenutab ehk lammast või pilve. Ilma lugemata ei saa kuidagi aru, et tegemist on rändrahnudega. Kui kogu maailmale rääkida, et meil on rändrahnud, siis ei saa nad sellest ilmselt aru. Kui edasi seletada, siis ehk mõikavad, et ah-haa, Eesti on Põhjamaa, kus trollid kive loobivad.\nRändrahnude kuvand osutab millelegi arhailisele, muistsele. Aga kuidas sellega siduda meie tulevikku vaatavat, arenevat, nooruslikku e-riigi kuvandit? See jääb mõistatuseks.\nEesti brändi kodulehel brand.estonia.ee on ühe raamatu kaanel valged laigud, mõnest pildist ei saa üldse midagi aru, et seal miskitki oleks, mis rändrahne meenutaks.\nTekstiosas ei selgitata rändrahne, vaid antakse õpetust, kuidas me peaksime Eestist kõik ühte moodi sõbralikult rääkima. Selleks on sinna lisatud väike ingliskeelne seletav sõnastik, missugune Eesti on. Lehekülg on alles poolik, mõne koha peal on öeldud, et hakkab tööle kunagi veebruaris.\nKokkuvõtteks. Jälle on kõvasti vaeva nähtud. Pilte joonistatud. Eesti märk loodud. Aga kuidas need kahvatud värvilaigud meilt maailma sõnumeid saadavad, et siia tasub investeerida, et siin on e-riik, seda on väga raske ette kujutada. Aga ökoturismi võib uue brändi abil küll arendada.\nSuhtekorraldaja: kivi on Eesti märgina igati adekvaatne, arvatavasti välismaalased meid just sellistena näevadki (227) 13.01.2017\nKaljulaid kiidab uut Eesti märki: see mõjub usutavalt ning on kasutatav (147) 13.01.2017\nEestil pole märki, 200 000 euro eest saime endale brändi tööriistakasti (221) 14.01.2017\nSUVENIIRIDE GALERII: Kaheksa soovitust, kuidas ära kasutada Eesti uut rändrahnu märki (241) 13.01.2017\nRAHVAKÜSITLUS: "See on Eesti uus märk? Oh, mis te nüüd, nalja teete või?" (120) 13.01.2017\nImre Sooäär Eesti uuest märgist: kõike ei saa rahasse panna (52) 13.01.2017\nEkspert Eesti uuest kuvandist: loodetavasti sellest saab midagi (25) 13.01.2017\nKadri Taperson: karusloomafarmid piinavad loomi ja mürgitavad inimesi. Keelake need ometi! (34)\nLiina Kersna: kas tõesti algavad tunnid viimaks kell üheksa? (208) 160\nAndres Herkel: välireklaam on nii tobe, et raiskavatelt parteidelt tuleb raha vähemaks võtta (69)


Männik nõuab finantsjärelevalvelt töö parandamist - Äriuudised - Majandus\n5. aprill 2012, 8:30\nVäidetavalt heidab Eesti Panga nõukogu esimees Jaan Männik finantsinspektsioonile ette, et pankade kasumlikkus Eestis on kõrgem kui Rootsis.\nAllikate sõnul peaks inspektsioon nõukogu esimehe Männiku arvates olema Eesti Panga osakond – praegu on see Eesti Pangale alluv asutus. Osakonna staatus aitaks kokku hoida juhtimiskuludelt.\nAllikate kinnitusel soovib Männik, et finantsinspektsioon tegeleks siinsete pankade kasumlikkusega. Etteheited: miks on pankade kasumlikkus Eestis kõrgem kui Rootsis ning ka intressikäärid väljalaenatava raha ja hoiuste vahel suuremad?\n«Eestis tegutsevad Rootsi pangad. Kui vaadata Rootsi finantsinspektsiooni ja rahandusministrit, siis viimane sõidab alatasa kommertspankadele sisse, et teenustasud on liiga suured ja see või teine asi ei ole õige,» selgitas Männik eile oma arusaamu Postimehele.\nTeine teema, mida Männik Postimeest nõustanud allikate sõnul koosolekul arutas, oli Eesti Panga seadus. Eesti Panga nõukogu liige, õigusteadlane Irene Kull soovitas koosolekul, et Eesti Panga seaduse võiks uuesti kirjutada. Põhjuseks asjaolu, et Eesti on liitunud euroalaga ning mitmel korral muudetud seadus vajab juriidilist ühtlustamist. Kullilt eile kommentaari saada ei õnnestunud.\nMännikul on seadusse ka üks kindel parandus: keskpanga siseauditi osakonna juhi ametikoht tuleks muuta tähtajaliseks. Allikate sõnul soovib Männik praegusest siseauditi juhist Henn Oitist vabaneda. Männik ise ütles Postimehele, et ei soovi ühe ametniku kompetentsust meedias arutada.\nAllikad viitasid aga isiklikule solvumisele. Jäägitult Eesti Panga kvaliteedikontrollile pühendunud Oit olevat eelmise aasta kevadel Männikule öelnud, et viis, kuidas Männik viis läbi asepresidentide vahetuse, ei ole sobilik. Solvumisest polevat Männik üle saanud.\nNõukogu pole rolliga rahul\nKuigi siseauditi juht allub nii nõukogule kui ka juhatusele, pole Männik temaga sellest ajast saadik kohtunud. Ilmselt seetõttu pole ka nõukogu jaganud siseauditile ülesandeid peale ühe – kontrollida keskpanga veebi sisukust võrreldes teiste keskpankadega. Konkreetseid etteheiteid pole nõukogu Oitile esitanud.\nPostimehele oli juba eelmisel nädalal teada, et Oiti töö kirjeldamiseks kasutas Männik üht «mahlakat väljendit». «Kui kinnisel koosolekul keegi kasutab seda sõna, siis see ei peaks Eestis uudis olema,» ütles Männik oma sõnakasutuse kohta.\nKeskpanga nõukogu liikmed leppisid kokku, et seaduse muutmise arutelu jätkub ülejärgmisel koosolekul, mis peaks toimuma Kuressaares. Üks Eesti Panga nõukogu liige ütles Postimehele, et panganõukogu soovib endale võimu juurde.\n«Seaduses on mitu asja, mis meile ei sobi. Nõukogu ei ole rahul oma osaga panga töös,» ütles nõukogu liige, kes oli seda teemat nõus kommenteerima vaid anonüümselt.\nSamas on mõni allikas Postimehele kinnitanud, et seadusemuutmise algatamine on arusaamatu ja see ohustab Eesti Panga usaldusväärsust. Samuti nõudvat Männik endale õigusi, mis ei käi kokku keskpanga sõltumatusega. Eesti Panga nõukogu pole teatavasti panga juhtorgan, nii nagu see on näiteks eraettevõtluses.\n«Eesti Panga juhatus ei plaani teha ettepanekuid Eesti Panga seaduse muutmiseks,» kinnitas keskpanga pressiesindaja Viljar Rääsk.


Mida toita koer kodus? Toit koerale - Söötmine January\nKuidas ma saan koera süüa? Kõige populaarsem küsimus paljudest omanikudest, kes ostavad endale lemmiklooma. Mõned inimesed teavad koerale ligikaudset toitu, kuid siiski, kuidas õigesti koera kodus toita?\nKuidas toitu koera looduslikku toitu?\nToidu jaoks koerale väga tähtis roog on köögiviljade või liha lisanditega poog. On väga oluline valmistada iga toode eraldi ja seejärel segada see ühe nõusse. Reeglina keedetakse köögivilja ja liha kõigepealt keedetud veega. Samuti võite anda koerile need tooted eraldi ja mitte segada puderaga.\nPeamine toit koerale\nEnne serveerimist on keetmine või keetmine vajalik. Lubatud anda:\ntoores kõhre luud ja sabad;\nKaasa arvatud kõrvalsaaduste dieeti: toores süda, keedetud põrand ja maks. Pulsi ja neere ei ole soovitatav anda.\nAndke oma koerale järgmised teraviljad:\nKaerajahu ei soovitata liiga tihti. Keelatud on ka: herned, oder, värske leib, pasta.\nKanajalad ja torukujulised luud on keelatud anda. Samuti ei soovitata teie koera paljastada luudega.\nKasulik puu koer jaoks on:\nTe peate andma ainult väikestes annustes ja mitte liiga tihti. Kuivatatud puuviljadest on lubatud anda kuivatatud aprikoosid või ploomid.\nKöögivilju koertele peetakse kasulikuks tooteks. Toidule on soovitatav lisada:\nKoertele ei tohiks anda spinati, kartulit või peet. Samuti on regulaarselt või iga päev soovitatav anda koerale mitte rohkem kui 1 supilusikatäit. oliiv, mais, köögiviljad, linaseemned või päevalilleõli.\nKoerale saab osta looduslikku toitu. Soovitav on osta kvaliteet, tuntud tootjad. Looduslikku koeratoitu tuleb anda loomade kehakaalule tuginedes. Tavaliselt peaksid täiskasvanud koerad sööma mitte rohkem kui 5% oma päevas kaalust. Lisaks peate arvestama oma looma individuaalsusega, see võib olla väga aktiivne ja energiline, seega on vaja rohkem tooteid vitamiinide ja toitainete suurema hulga saamiseks.\nTõeline looduslik koeratoit tuleb anda koos väikese protsendimääraga lihast, puuviljadest, köögiviljadest ja marjadest. Oluline on hoolikalt valida oma lemmiklooma jaoks hea toit. Parem on lõpetada oma valik kvaliteetse toiduga, see on hea kvaliteediga ja sisaldab ka kõiki vajalikke toitaineid koerale.\nKoer on rangelt keelatud anna kondiitritooted koogid, suhkur, šokolaad, kuivatatud ja suitsutatud liha, nõud kuuma maitseained, kuuma koera ja vorstid, mahlad, hapukurgid, karastusjoogid, erinevad kastmed ja alkoholi. Need tooted võivad põhjustada tõsiseid mürgistuse või väga lühendatud elu looma. See on parim, et saada koer tooted, mis on kirjutatud eespool, kuid peamiselt liha, köögiviljad, puuviljad, teraviljad ja looduslikud, kõrge kvaliteediga sööda.\nSöötmine Kes on Airedale tõug kirjeldus ja omadused hoolt, see kõik on teada isik, kes otsustab, et on tõukoera. Tõeline sõber, hea valvur ja jahimees, kõik see on selle looma kohta.\nSisuUnenäos raamatus kutsikas tähistab sõprust. Kuupäeva unenäo üksikasjalikuks tõlgendamiseks vaadake unenäo üksikasju. Olulised üksikasjad: kutsikas liiki ja värvus - väike, valge, must, surnud; kutsikate käitumine unenäos - mängib, lööb, hammustatakse, vallab.<


Kümme meetrit terastorni – vaatemängust igavuseni - Uudised - Kultuur\nKümme meetrit terastorni – vaatemängust igavuseni\n6. juuni 2011, 15:43\nTantsiv torn: 90 minutit tantsu ja vaatemängu ning seda lausa kuuel tasandil.\nKahtlemata nõuab see esitajatelt, Aurinkobaletti tantsijatelt, Saša Pepeljajevi enda trupilt Apparatus Theatre Moskvast ja Venemaa inseneriteatri AKHE insener-näitlejatelt võimsaid, võib-olla isegi üliinimlikke pingutusi. 90 minutit kestval etendusel tuleb pidevalt liikuda kümnemeetrise terastorni kuue (!) tasandi vahel.\nJah, tantsijad on tublid. Nad teevad rasket füüsilist tööd hingeldamata ja komistamata. Huvitav on ka AKHE inseneride tegutsemine – torudest üliinimese ehitamine, hiigeltiibadega inimese lennutamine või kogu torni valgesse kilesse mähkimine.\nVaatamata sellele tükib vägisi pähe mõte, et seda kõike on juba nähtud. Kas või Peeter Jalaka «Eesti meeste lauludes», kus oli küll tantsu vähem, ronimist veel vähem, kuid võimsust ja jõudu, eelkõige aga ideed mitu korda rohkem.\nMis on «Tantsiva torni» idee? Sellele küsimusele vastamisega jään ma jänni, sest kõike on liiga palju. Torn, mis meenutab laeva ja mis korraga on ka sipelgapesa, sümboliseerib maailma. Ja selles maailmas tegutsevad inimesed, kes võitlevad ja otsivad õiget teed, jõudes mõistagi ummikuni (hukuni), et siis ehk uuesti sündida.\nKõik muundumised – üliinimeste sünd ja hukk, maailma areng – on ümbritsetud vana tehasehoone trööstituse, hammasrataste, torude, roostehõngu, nii kujutletava kui ka reaalse mustusega.\nPepeljajevi lavastuses on eraldi fookuses naine. Von Krahli teatri näitleja Riina Maidre kehastatava naise rollid muutuvad lavastuse jooksul: ta on kuninganna, ihaldatu, meeste poolt ärakasutatu, ema, korraga nii maailma algus kui ka lõpp. Võib-olla suudab haldjalikult hõljuv ning kõigest pisut eemal olev, kord hell, kord külm naine tõesti maailma päästa? Igatahes on Maidre laval lummav ja tema hääl kannab.\nVaatemängu «Tantsiv torn» pakub, vähemalt siis, kui suudad otsustada, mida ja keda vaadata. Aga kõik need vihjed, mitmetasandiline sümbolite virvarr väsitab lõpuks. Kohati isegi lämmatab. Ja siis on õige aeg panna silmad kinni ja kuulata muusikat, saades nii ehk võimsamagi elamuse. Sest «Tantsiva torni» kõige huvitavam osa on Ülo Kriguli lummav, hällilaulust tehnolike helideni ulatuv helimaailm.\nVõi võtta eeskuju Soome suurima päevalehe Helsingin Sanomat soovitusest mitte sundida end iga hinna eest mõistma, vaid avada oma meel ja lasta ennast viia assotsiatsioonide matkale. Naudingut pakkuvat ja ammulisui vaatama sundivat lõiked ülevast argipäevasesse ja pateetilisest koomilisse.\n• Lavastaja, koreograaf ja kunstnik Saša Pepeljajev. Torni konstruktsiooni autor Pavel Pepeljajev. Helilooja Ülo Krigul. Kostüümikunstnik Reet Aus.\n• Esitajad Aurinkobaletti (Soome), Apparatus Theatre Group (Venemaa), insenerteater AKHE (Venemaa) ja eesti muusikud.\n• Esietendus 14. aprillil Turus,\nEesti esietendus 8. juunil Kultuurikatlas.


Lõuna-Korea – Reisidiilid\n+- 14 p+- 7 p+- 3 pTäpne kpv.\nalates 505 €\nalates 289 €\nalates 265 €\nLufthansa edasi-tagasi lennupiletid Tallinnast Seouli (Lõuna-Korea) 455 €!\nKLMi edasi-tagasi lennupiletid Helsingist Seouli (Lõuna-Korea) 367 €!\nKLMi edasi-tagasi lennupiletid Tallinnast Seouli (Lõuna-Korea) 421 €!\nTurkish Airlinesi edasi-tagasi lennupiletid Tallinnast Souli (Lõuna-Korea) alates 416€ ning Tokyosse (Jaapan) alates 472€! Võimalik open jaw variant!\nEdasi-tagasi lennud Stockholmist ja Vilniusest Lõuna-Koreasse alates 360€! Majutuse ja hommikusöökidega Souli kesklinnas (10 ööd) kokku 534€!\nSoodsalt Aasiasse: edasi-tagasi lennupiletid Korea pealinna Souli + 8 ööd heas kesklinna hotellis kokku 670 eurot!\nKülasta Lõuna-Koread: edasi-tagasi lennupiletid alates 450 eurost!


PIISKOPILINN HAAPSALU. Tiit Salumäe tahtis juba lapsena piiskopiks õppida - Eesti Kirik\nIsa eeskuju viis noormehe õppima õpetajaks. Neljapäeval piiskopiks saanud Tiit Salumäe leiab, et kirik vastutab terve rahva käekäigu eest.\nTiit Salumäe, piiskop on karjane, keda karjatate?\nUku Masing võrdles piiskoppi aednikuga. Karjane on idamaa kultuurist pärit mõiste. Karjase ülesanne ei ole mitte ainult vaadata, et kari laiali ei läheks, vaid ka rohumaade otsimine. Pühal maal, kust see mõiste pärit, karjad rändavad, otsides kohti, kus on veel süüa.\nKui suur on praegu luteri kirik, kui palju on liikmeid, kelle eest peate hoolt kandma?\nEesti kirik on rahvakirik, traditsiooni järgi peab Eesti kirik end vastutavaks kogu rahva saatuse eest. See ei ole liikmete ega maksumaksjate küsimus, sest kirik ei ole teenindusasutus, mis teenindab maksumaksjaid. Kuigi kirikus tasutakse liikmemakse paremini kui parteides, kus tasub 1–2 protsenti liikmeist. Kirikul on 30 000–40 000 maksumaksjast liiget. Ristituid on vähemalt 200 000.\nMida piiskopi tööülesanded kaasa toovad?\nEestis ei ole piiskopkondi. Olen peapiiskop Urmas Viilma asetäitja, kodumaal on kolm piiskoppi. Einar Soonele asukohaga Tallinnas alluvad Tallinna, Ida-Harju, Järva ja Viru praostkond, Tartu piiskopile Joel Luhametsale Tartu, Viljandi, Võru, Valga ja Pärnu.\nMulle Lääne- ja Saaremaa ning Lääne-Euroopa diasporaa: Saksa, Rootsi, Brüssel, Helsingi, Inglise praostkonnad ning Venemaa kuni Siberini. [Välis-Eesti piiskopkonna piiskop on Andres Taul – toim]\nEelmine: Tarvo Siilaberg: erakoolide loomine ja kasvamine on tegelik kooliuuendus\nJärgmine: Tartu Maarja kiriku taastamisel lüüakse labidas maasse


Libeduse vastu aitavad sool, graniitkillustik ja kruus - Uudised - Sakala\nLibeduse vastu aitavad sool, graniitkillustik ja kruus\nViljandis teede korrashoidmisega tegelevate ettevõtete sõnul on kõige libedamad kohad mäekallakud. Pilt on tehtud Reinu teel.\nLinnavalitsuse teede spetsialisti Heikki Teearu sõnul hooldab Viljandis sõiduteid aktsiaselts Eesti Keskkonnateenused ning kõnniteid hoiavad korras osaühingud Kesklinna Pargid ja Floreas Viljandi. «Oma kinnistu ümbruse heakorra eest vastutavad eraomanikud ise,» lisas ta.\nParim vahend on killustik\nFloreas Viljandi juht Margus London selgitas, et linn on jagatud kolmeks hoolduspakmeks: Paalalinn ja Männimäe, Uueveski ja Kösti ning kesklinn. «Linnaga sõlmitud lepingu põhjal hooldab meie firma kahte esimesena nimetatud paket.»\nLondoni jutu järgi tegeleb neis piirkondades hooldustöödega kolm inimest. «Libeduse tõrjumine käib seal vajadust mööda,» rääkis ta. «Kui vajadus tekib, saadetakse välja traktor, mis killustiku maha puistab. Neis kohtades, kuhu traktor juurde ei pääse, näiteks treppidel ja kitsamatel teedel, tõrjutakse libedust käsitsi.»\nTeedele puistatakse Londoni sõnul peenkillustikku. «Soola ja liiva me linnavalitsusega sõlmitud lepingu kohaselt kasutada ei tohi.»\nLibeduse ajal nõuavad Londoni ütlemist mööda kõige suuremat tähelepanu Hiie puiestee, Valuoja oru, Reinu tee ja Uueveski oru kallakud.\nKesklinna ja lossimägede heakorra ees vastutava osaühingu Kesklinna Pargid juhatuse liikme Silver Kallase sõnul on ettevõtte hooldatava piirkonna suurus 24 hektarit.\n«Libedustõrjet tehakse seal sõltuvalt ilmastikuoludest ja vastavalt vajadusele. Seda kõike hooldusklassi nõudeid järgides,» lausus ta.\nKa Kesklinna Pargid kasutab libedal pinnasel killustikku.\n«Igapäevaselt tegeleb libedustõrjega kolm inimest ning kui ilmastikuolud on raskemad, paneme töökäsi juurde,» nentis Kallas. «Killustikku käib üldjuhul puistamas traktor, ent seal, kuhu traktoriga ligi ei pääse, tehakse töö ära käsit-si.»\nRaskusi tekib kallakute peal\nAktsiaseltsi Eesti Keskkonnateenused hooldada on Viljandis need sõiduteed ja tänavad, mis kuuluvad linnale.\n«Tänavate tarvis on kehtestatud hooldusnõuded ja need näevad ette teatud haardetegurit, millest me lähtume,» ütles ettevõtte Lääne regiooni juht Jaan Viljas ning täpsustas, et haardetegur sõltub lumesaju intensiivsusest ja lumekihi paksusest.\nLibeduse tõrjumiseks kasutab Eesti Keskkonnateenused traktoreid ning autosid, mis on varustatud sahkade ja puisturitega.\n«Kui lumesadu on lõppenud, käime ühe tänava üle neli korda: kaks korda ühte- ja kaks korda teistpidi. Vajadust mööda tuleb siis ka libedustõrjet teha,» kõneles Viljas.\nKui põhiliselt kasutatakse libeduse tõrjumiseks soola, siis mõnele tänavale puistatakse graniitkillustikku, mis on Viljase sõnul samuti tõhus materjal. «Viljandis on ka kruusateid ning sinna oleme puistanud purustatud kruusa,» lisas ta.\nLiiva ega tuhka tänavatel ei kasutata.\n«Tuhk ei ole õige libedustõrje materjal, sest hakkab kevadel, kui lumi ja jää on sulanud, tolmama. Linnaelanikele see kindlasti ei meeldi,» tähendas Viljas.\nSelles ettevõttes hooldab Viljandi sõiduteid 12 inimest ning meeskond on valmis tööle minema 24 tundi ööpäevas.\nKüsimusele, missugused tänavad on Viljandis talvel kõige libedamad, vastas Eesti Keskkonnateenuste Lääne regiooni juht, et konkreetseid kohti välja tuua ei saa, sest libedust tekib igale poole. «Kõige libedamad on aga mäekallakud, kuhu vesi peale valgub.»\nLibedusega võitlemise vahendite head ja halvad küljed\n• Jää lõhkumiseks ei lähe vaja füüsilist jõudu.\n• Sobib eakamatele ja füüsiliselt nõrgematele inimestele.\n• Pärast kasutamist ei jää pinnakattele jälgi.\n• Puistata tuleb harvem kui tavalist soola.\n• Kallim kui tavaline sool.\n• Et sisaldavad keemilisi komponente, pole need nii loodussõbralikud kui sool.\n• Murendavad betooni-, pae- ja tellispindu.\n• Ei külmu, seetõttu on mugav transportida ja ladustada.\n• On korduvkasutatav.\n• Kallis hind.\n• Ei maksa midagi, sest on ahiküttega elamutes igaühele kättesaadav.\n• Lõhub betoonpindu ja nahkjalatseid ning korrodeerib katuseid ja vihmaveerenne.\n• Määrib riideid.\n• Jää sulamise järel hakkab tolmama.\n• Jääsulatamisvahenditega võrreldes tunduvalt odavam.\n• Soolasegune lumepuder tekitab jalatsitele valgeid rante.\n• Ei soovitata kasutada kivimeid sisaldavatel teekatetel.\n• Soolalahus korrodeerib autode tsinkpindu.


Saetera » Need Nurgad On Diferentseeritud - 2019 | Nõuande viisard\nPõhiline Nõuande viisardSaetera: Millised nurgad on olemas?\nNurk tavaliste (piklike) saekettade suhtes\nNurk ümmarguse saeketta juures\nPositiivsed ja negatiivsed kaldenurgad\nSaetera geomeetria määrab, millised materjalid on ka lõigatud ja mis teeb saetera eriti sobivaks. Millised nurgad on saelehega ja mida need tähendavad, loe selles postituses.\nKui vaatate tavapärast saetera, saate määrata erinevad nurgad:\nkliirens nurk ja\nKaldenurk on nurk, mille juures hammaste tagakülg on horisontaalne. Seevastu ristmiku nurk on nurk horisontaalse ja nn hambapinna vahel (asub hammaste tagaosaga). Seevastu kiilu nurk viitab ühe hamba rinna ja külgneva hamba tagaosa vahelisele nurkale.\nNeed nurgad võivad olla väga erinevad sõltuvalt saetera geomeetriast ja hamba kujust. Saetera või selle lõikamisomaduste toimimise mõõdupuuks on ainult nurgad, kuid ainult eksperdile viitavad - kui võhik, siis erinevad nurkad tavaliselt ei ütle sulle palju. Teades, millest kumbki nurk on mainitud, ei saa ikka veel haiget teha.\nÜmmargune saeleht on samuti erinev hammaste kuju ja hammaste vahe. Oluline eripära lehtede suhtes on ka nn rake-nurk.\nHambapositsioon võib olla kas ettepoole või tahapoole, sõltuvalt kaldenurgast. Positiivse kaldenurga korral on saetera hambad kallutatud ettepoole ja töötavad kõvasti puidu sisse. Kui aga kaldenurk on liiga positiivne, suureneb saagist põhjustatud riputus kiiresti. Lisaks sobivad positiivsed rakeenurkad ainult pehmetele materjalidele.\nNegatiivne rakeenurk tähendab, et hammas lööb toorikule väga madalal nurgal. See on parem kõvade materjalide ja puhta sae lõikamise puhul. Siin on ka pingutus suurem kui positiivse rakeenurga saelehega.\nSaagide või saelehede teritamisel juhtige alati alati õige nurga all. Lõikenurga tuleb tabada täpselt nii, et sa saad tera teravamaks muuta. Abina on olemas ka integraalmõõturiga failijuhikud, mida saab täpselt joondada ja nurga all kinnitada.\nVideo Board: The Great Gildersleeve: Jolly Boys Election / Marjorie's Shower / Gildy's Blade


ingrid kohtla - teema viimased uudised - PostimeesSoov.eeKV.eeosta.eeTartu PostimeesPärnu PostimeesSakalaVirumaa TeatajaJärva TeatajaValgamaalaneKanal2ReporterKukuMyHitsElmarKavaTänane lehtPostimeesArvamusMajandusMaailmTeadus ja tehnikaKultuurSportTarbijaNaineTervisIlmElu24Kõik loodTänane lehtEestiTallinnTartuTMWSoome 100SetoMaa EluKrimiKoduReisLemmik60+KoomiksPaberlehe PDFPühapäev, 30. aprill 2017 |In English |На русском |Saada vihje |Tule tööle |ReklaamPostimeesTänane lehtPostimeesArvamusMajandusMaailmTeadus ja tehnikaKultuurSportTarbijaNaineTervisIlmElu24Kõik loodTänane lehtEestiTallinnTartuTMWSoome 100SetoMaa EluKrimiKoduReisLemmik60+KoomiksPaberlehe PDFPostimees > Teemad | Teavita veastingrid kohtlaIsikInfoSeotud isikud Mart Normet toomas puna Siim Nestor Owe Petersell Kristel Aaslaid Piret Järvis Seotud kohad denmarkingrid kohtla - Viimased uudisedEesti tuntuimate artistide osalusel toimub juba kolmas rahvusvaheline laulukirjutajate laagerMusic Estonia, Tallinn Music Week’i (TMW) ja Eesti Laulu Akadeemia eestvedamisel toimub käesoleval nädalal, 27.-30. märtsil järjekorras juba kolmas rahvusvaheline laulukirjutajate laager, kuhu on osalema kinnitatud 13 Eesti muusikut-laululoojat.\n27.03.2017, Tallinn Music WeekEluTäna on see põnev õhtu! Rokist EDMini: «Ringvaate» otse-eetris selguvad Eesti Laul 2017 poolfinalistidEesti Laul 2017 eelžürii on oma töö lõpetanud ning 20 poolfinalisti 242 esitatud laulust välja valinud. Poolfinalistid avalikustatakse täna õhtul kell 19.00 algavas ETV otsesaates «Ringvaade».\n07.11.2016, Meisi VoltEluElu24 soovitab: TMWi neljas päev alusta trammis Jüri Pootsmanni seltsis ja lõpeta klassikareivilTallinn Music Weeki neljandat päeva soovitab Elu24 ja TMW kommunikatsioonijuht Ingrid Kohtla alustada trammis ning lõpetada Kultuurikatlas klassikareivil.\n31.03.2016, Meisi VoltEluElu24 soovitab: TMW kolmandat päeva alusta Meisterjaani seltsis ja jätka nautides tänavatoidu-gurmeed!Festivali kolmandal päeval soovitab TMW kommunikatsioonijuht Ingrid Kohtla ja Elu24.ee end pühendada tänavatoidule, kinole ja linnalavale Viru Keskuses. 29.03.2016, Irene TambekEluElu24 soovitab: mõnusatest vestlusõhtutest kuni õhtuse kinoseansini ehk oivaline kombo alustamaks TMW-i!28. märtsil algab suurejooneline muusikafestival Tallinn Music Week, mida soovitab Elu24.ee ja TMW kommunikatsioonijuht Ingrid Kohtla alustada just nõnda:\n28.03.2016, Irene TambekEluSelgusid Eesti Laul 2016 poolfinalistidMart Normet avaldas tänases «Ringvaates» võistluse Eesti Laul 2016 poolfinalistid.\n05.11.2015, Elu24.eeEluHakka ETVs muusikasaadet juhtima!\n17.08.2010, Hendrik AllaEluTäna algab ETV uus kodumaiste muusikavideote saatesari\nETVs hakkab teisipäevaõhtuti jooksma tabelisaade «Eesti TOP 7» ja ETV2s näeb pühapäevaõhtuti Eesti muusikavideote paremiku retrospektiive.\n01.06.2010, Hendrik AllaPM+Suvi toob televiisorisse isemoodi muusikasaated\nJuunis alustab ETVs iganädalane Eesti muusikavideote tabelisaade «Eesti TOP 7» ning ETVs retrospektiivne video-show «Eesti muusika videod». Mõlema saate toimetaja Ingrid Kohtla sõnul tehakse praegu Eestis nii palju muusikavideoid, et mõlemad saated on igati õigustatud.\n24.05.2010, Karilin Engelbrecht Telli Postimehe paberleht siitKuuluta Postimehe paberlehesLIITU POSTIMEHE UUDISKIRJAGAja ole kursis huvipakkuvate uudistega!LIITUE-posti aadressKalenderSudokuRistsõnaPäevakavaJust nüüd30Apr Postimehe otsepilt:koolisõidu sisemeistrivõistlused>Täna16:5030Apr Võrkpalli otsepilt: kas Tallinna Selver tuleb meistriks või viib Tartu seeria otsustavasse mängu?>Täna19:0030Apr Jalgpalli otsepilt: Infonet ei tohi Paide vastu vääratada>Homme11:45 1Mai Otse: Viljandi järve jooks>Homme14:00 1Mai Käsipalli otsepilt: Kehra kohtub poolfinaalseerias kolmandat korda Viimsiga>Viimased uudised15:33Fotod: Siret Kotka ja Martin Repinski sõudsid abieluranda 15:25Mehhiko seadustas ravikanepi (1)15:19Anderson tuli neljandat aastat järjest Belgia meistriks 15:07Hea teada: kuidas saada konservikarp lahti ilma avajata 15:02Teistmoodi volbrisõit vallatu kujutlusvõimega naisele 15:01Tuski SS-ohvitserina kujutanud konsul eemaldati töölt 14:57Otse: Tänak asub Argentinas võitlusesse esikoha nimel (4)14:50Otse: kas keegi suudab Sotšis rikkuda Ferrari ülemvõimu? 14:46Paet: Trump on vähemalt korra suutnud ametis olles maailma üllatada 14:43Jalgpalli otsepilt: ekstreemsed ilmastikuolud lükkasid Infoneti ja Paide mängu tänaseks 14:41Ministritest paremini tasustatud riigiametnikud 14:34Liverpool võib saada olulisteks mängudeks vajaliku täienduse 14:14Britid võtavad pööraselt kiirlaene 14:02VAATA: nii pidutseb soomlane siis, kui eestlased peavad volbrit 13:58Nepalis hukkus kuulus Šveitsi mägironija 13:53Kuidas elada nii, et iga päev teeb rõõmu? 13:48Hannes Soomer näitas World Supersport sarja Asseni etapi ajasõidus kümnendat aega 13:40Liivi luuleauhinna sai Heljo Mänd 13:37Seitse kõhedat filmisoovitust volbriööks 13:35Marmara merel süttis naftatanker Kõik viimased uudised


First Reformed - Tartu Elektriteater\n2017, 1h 53m\nPastor Ernst Toller elab üksildast elu väikese koguduse õpetajana New Yorgi osariigi linnakeses. Kogudus valmistub tähistama oma 250. juubelit, kuid on muutunud pigem igavaks turistiatraktsiooniks kui tugisambaks kohalikule elanikkonnale, kes eelistab käia lähedalasuvas uhke hoone, rikkaliku huviprogrammi ja 5000-pealise kogudusega kirikus.\nÜhel päeval palub kirikuõpetaja abi lapseootel koguduse liige, kelle keskkonnaaktivistist mehe käitumine ja mõttemaailm on hakanud naisele muret valmistama. Vestlused radikaalsete vaadetega mehega viivad pastori oma kannatustest kantud mineviku radadele ning panevad tõsiselt mõtlema, kuhu edasi viib tulevik. Kust aga peaks saabuma sellises olukorras lunastus?\nPõneviku ja draama sugemetega filmi lavastaja ja stsenarist on Paul Schrader, kes olnud stsenaristiks ka mitme Martin Scorsese filmi juures (“Taksojuht”, “Raevunud härg”, “Kristuste viimane kiusatus”, “Viimase vindi peal”) ning lavastanud ise 18 täispikka mängufilmi, nende seas näiteks “Ameerika gigolo” ja “Kassinimesed”. Ethan Hawke’i valis ta oma filmi peaossa näitleja otsaesise kortsude tõttu.


Tarmo Tamming: December 2017\nPaso Pehuenche 1\nTeekond: Pata Mora – Buta Rancuil – Bardas Blancas – Las Loicas (209 km)\nReisi algusest 161 424 km.\nLihtsalt mõned Argentina pildid.\nPosted by Tarmo at 6:00 PM 0 comments\nTeekond: Malargüe – Laguna de Llancanelo – Pata Mora (416 km)\nReisi algusest 162963 km.\nLlancanelo järve kohta tegin paar googeldamist, ja vaatasin tulemuseks saadud pilte. Ilus järv, ja flamingod vulkaanide taustal. Ja pole üldse Malargüest kaugel. Wikipedia järgi 75 km, ja kaarti vaadates umbes sama kaugel.\nPosted by Tarmo at 6:55 PM 0 comments\nPaso Vergara, 2 päev\nTeekond: Paso Vergara – Las Loicas – Bardas Blancas – Malargüe (211 km)\nReisi algusest 162 320 km.\nVarahommikune ärkamine Tšiili piiripunktis.\nPosted by Tarmo at 2:53 AM 2 comments\nPaso Vergara, 1 päev\nTeekond: Chimbarongo Copec – Curico – Paso Vergara (Tšiili-Argentina piir), kokku 125 km\nReisi algusest 162 109 km.\nPaso Vergara on üks väga väike piiriületuskoht Tšiili ja Argentina vahel. Hooajaline, ja peaks olema avatud 1 novembrist kuni 30 aprillini, kuid sõltuvalt lumeoludest on mõnel aastal avatud alles detsembri keskpaigast.\nHommik algab aga korralise õlivahetusega Curico linnas. Mingit järjekorda ei ole. Auto tõstetakse üles, põhjakaitse saab lõpuks maha. Veidi aega hiljem on uus filter paigas, ja uus õli sees. Kuna enam pole kahte õlifiltrit, siis jäävad ära teise filtri otsingud.\nPosted by Tarmo at 11:23 PM 2 comments\nLabels: tehniline, Tšiili\nTeekond: Pichilemu – Chimbarongo Copec tankla (165 km)\nReisi algusest 161 984 km.\nSellel etapil tuli blogi kirjutamise vaim peale alles Pichilemus.\nPichilemu on u 14 tuhande elanikuga väikelinn Vaikse Ookeani rannikul. Wikipediast leiab lause “widely considered the best surfing in South America year-round”.\nPosted by Tarmo at 4:48 PM 0 comments\nAsukoht Pichilemu, VI Región, Chile\nTeekond: Lago Colbun – Talca – Siete Tazas NP – Teno – Santa Cruz – Pichilemu (395 km)\nAltos de Lircay pargist põhja suunas asub teine külastamist vääriv rahvuspark, mis on kuulus oma jugade poolest – Siete Tazas National Park. Seitsme tassi rahvuspark, oleks siis otsetõlkes. Park on nime saanud põhilise vaatamisväärsuse, kaljude vahel oleva seitsme järjestikuse joa järgi.\nPosted by Tarmo at 12:13 AM 0 comments\nRN Altos de Lircay, 2 päev\nTeekond: Lago Colbun – RN Altos de Lircay – tagasi Lago Colbun (79 km)\n"Arguably the best hike in the whole of Middle Chile, the Sendero Enladrillado takes you to the top of a 2300m basalt plateau".\nPosted by Tarmo at 3:10 AM 0 comments\nAsukoht Altos de Lircay National Reserve, San Clemente, VII Región, Chile\nRN Altos de Lircay, 1 päev\nTeekond: Lago Colbun – Talca – RN Altos de Lircay – tagasi Lago Colbun (148 km)\nReisi algusest 161 345 km\nSõidan hommikul Talcasse gaasi ostma. Senine elu on näidanud, et Tšiilis saab purgi kätte veidi alla 5 EURi, ja purgiga majandab ära peaaegu kuu. Seda juhul, kui kohvivee keetmisel kasutada elektrilist veekeetjat, ja muidugi, et on koht kust elektrit saab. Enamustes kämpingutes on, ja isegi mõnede Argentina tanklate kõrval asuvatel puhkeplatsidel on elektripistikud.\nTalcas läks päris pikalt. Käid ühes poes, ja siis toidupoes, ja siis teed linna peal pikema tiiru, ja siis otsid natuke aega postkontorit. Postkontoris on turismiinfo, ja saab päris häid turistikaarte, aga postkaarte ei ole. Küsimise peale saan teada, et postkaarte müüakse hoopis 8 kvartalit eemal asuvas kaubanduskeskuses, ja seal on kolmandal korrusel suveniiripood. Õiget kohta poleks ilma küsimata küll üles leidnud. Saan postkaardid ja ühe väga hea matkaradade kaardi.\nPosted by Tarmo at 9:48 PM 0 comments\nTeekond: Chimbarongo – Termas de Flaco – Chimbarongo – Curico – Lago Colbun (348 km),\nReisi algusest 161 197 km.\nHommikused Andid. Päevakava on sõita ülepoole mööda Termas de Flaco teed, niipalju kui võimalik, ja vaadata, kas siit tegelikult ka Argentinasse pääseb.\nPosted by Tarmo at 8:54 PM 0 comments\nLos Andes ja Santiago\nTeekond: Los Andes – Santiagos – Copec Tankla – uuesti Santiagos – Chimbarongo\nReisi algusest 160 849 km.\nHommikul. Camping El Sauce.\nLos Andes on 55 tuhande elanikuga Tšiili väikelinn, asutatud 1791 aastal. Niinimetatud piirilinn, sest seda läbib Tšiilit ja Argentinat ühendav Santiago-Mendoza maantee. Siia on ehitatud korralikud ümbersõidud, ja veoautode liikus ei pea linna läbima.\nPosted by Tarmo at 1:41 AM 0 comments\nTeekond: Buenos Aires – Pergamino - Rio Cuarto - San Luis – Mendoza – Uspallata – Paso de Libertadores (Argentina-Tšiili piir) – Los Andes, kokku 1274 km\nReisi algusest 160 372 km\nNational Road 8, ehk Ruta 8. Kohati on tunne, nagu sõidaks mööda Väikese väina tammi.\nPosted by Tarmo at 12:37 AM 2 comments\nLabels: Argentiina, Tšiili\nTehniline - mootoriremont\nAndean Roads kämping. Buenos Aires, Argentina.\nSee postitus on samuti täiesti tehniline jutt, mingeid ilusaid Lõuna-Ameerika loodusfotosid siin ei ole, ja midagi muud põnevat samuti ei toimu. Selline köögipoole jutt, mida võib-olla ei oleks vaja üldse siia lisada, aga see on samuti oluline osa autoreisist.\nLiigagi tihti juhtub nii, et midagi hakatakse parandama, või vahetama korralise hoolduse käigus, ja tulemuseks on hoopis suurem remont.\nPosted by Tarmo at 5:23 AM 7 comments\nLabels: Argentiina, tehniline\nTehniline - keevitustööd\nRicardo Rojas, Buenos Aires, Argentina\nTeekond – keevitusse ja tagasi, kokku 3 km\nReisi algusest 158 927 km\nÜritaks nüüd järjest edasi kirjutada.\nJärgnevad kaks postitust on puhtalt tehniline jutt.\nKui auto liigub, siis ta kulub ja laguneb, ja kui ta seisab, siis ta hakkab roostetama. Mingi piirini on võimalik roostetamist lihtsalt ignoreerida, ja maapiirkonnas liikudes sulandub veidi roostetanud auto ilusasti kogu ümbritseva liiklusega, aga lõpuks hakkab asi ennast häirima. 2010 aasta sügisel enne starti sai küll kõik vähegi kahtlased kohad puhtaks tehtud, üle pahteldatud ja värvitud, aga ikkagi jäi mingi roosteuss kuhugi alles, ning ümbritsev niiskus ja hapnik tegid oma töö.\nJa lisaks sool. Eriti käesoleval reisil soolajärvede piirkonnas sõitmisest. Kõigepealt Djibouti Lac Assaali ääres, ja siis Namiibias Skeleton Coastil. Namiibias sai hiljem tehtud päris korralik põhjapesu, aga midagi võis ikka kuskile jääda. Ja Lõuna-Ameerikas andis Uyuni oma panuse. Pruunid täpid mitmetes kohtades kasvasid järjest suuremaks, ja lõpuks sai juba mitmest kohast läbi vaadata.\nKämpingu omanik Cris soovitas valida kahe lihtsa lahenduse vahel, et kas keretöödele spetsialiseerunud “bodyshop” vastavate keretööde hindadega, või kohalik keevitaja poole kilomeetri kauguselt, kes põhiliselt on keevitanud metall väravaid ja muud sarnast. Pikalt polnudki vaja mõelda, sest kriteeriumiks oli tugevus ja muidugi töö maksumus. Vaja oli lihtsat ja tugevat keevitust, mis tagaks autol treppi sõidetud teedel ühes tükis püsimise.\nKuna mehaanik lubas mootori remondi ette võtta järgmise nädala alguses, ja et sellega läheb aega u 4 päeva, siis leppisin kokku kohaliku keevitajaga, et parandame kõigepealt ära küljekarbid. Ja siis vaatame, mida veel jõuab päeva jooksul teha. Või äärmisel juhul pooleteise päevaga. Küljeuste alumised servad näevad samuti halvad välja, ja veel mõned kohad.\nHommikul kell 7.55 keevitustöökoja ukse taga.\nPosted by Tarmo at 1:38 AM 0 comments


Tarbija soov saab seaduseks\n26. juuli 2009 kell 21:00\nTallinna korteriturul tehti juunis 339 korteriomanditehingut - neli korda vähem kui tehingute tipphetkel 2005. aasta novembris (1389). Nüüdseks on kogu võim kinnisvaraturul arendajate käest libisenud ostjate kätte. Rumal on arendaja, kes sellega ei arvesta ning jätkab iseloomuta hallide karpide ehitamist.\nKorteriostja on hoomanud, et kinnisvaraturu põhi on käega katsuda. Mõningaid turbulentse võib veel turul toimuda, kuid turu langus on toonud välja ostjad, kes ei lase mööda võimalust kasutada ära soodne hinnatase uue väärika kodu soetamiseks.\nÜhel hetkel n-ö lattu toodetud korterite turult on koor ehk paremad pakkumised riisutud. Üle 1500 küündiv uute korterite laovaru on petlik - alles on jäänud peamiselt sellised korterid, millel on halb asukoht, hoonetel on vaade aastateks tühermaaks tõotada jäävale ehitusplatsile või on eksitud näiteks asukohale ja/või arhitektuurile mittevastava odava materjalikasutusega. Toodetud on kaupa, mille arendamisel ei ole lähtutud lõpptarbijate vajadustest, vaid anonüümsest ostjast ning eelkõige maksimaalsest võimalikust ehitusmahust.\nNii võime väita, et korterite turul on praegu suur hulk pakkumisi, mida keegi ei taha. Väga vähe on pakkumisi, mille puhul saame vähemagi kõhkluseta öelda, et arendaja on teinud oma tööd vastutustundlikult ja hingega, pidades silmas eeskätt edukuse aluseks olevat tarbijate vajaduste rahuldamist.\nÜhe erandina võib mainida autentselt renoveeritud arhitektuurimälestist - korterelamut Villa Eha. Tegemist on renoveeritud hoonega, tervikliku lahendusega, mis on rajatud eeskätt tulevaste koduomanike vajadusi hinnates, mitte kiiret ehitusprotsessi ja kõigile sobivat universaallahendust silmas pidades.\nPraegune loid kinnisvaraturg näitab selgelt, et inimesed on tüdinenud standardsetest lahendustest. Vaja on enam kliendikesksust ning tarbijate vajadustest lähtumist. Kinnisvaraturu uus tõusufaas algab kindlasti just unikaalsetest nišiprojektidest, mitte järjekordsetest anonüümsetest kolossidest.\nNišiprojektide arendajad on väiksemad ja paindlikumad. Nad on tarbijaile lähemal, tahavad ja viitsivad tegelda unikaalsete, näputööd nõudvate projektidega, mille suured liigse keerukuse ja väikese mahu tõttu kõrvale jätavad.


Tanja Mihhailova Ohmygossip.ee’le: Elan oma unistuste elu! |\nTanja Mihhailova Ohmygossip.ee’le: Elan oma unistuste elu!\n02 May, 2013 by Tuuli Mäemat\n”Ühe muusiku kõrvale sobib teine muusik, kelle elugraafik on sama pöörane kui sinu oma ja kes saab sinu muredest/ probleemidest/ rõõmudest 150% aru,“ nii arvab alati särav laulja Tanja Mihhailova.\nKas muusika täitis teie elu juba lapsepõlves?\nJah! Olin nelja aastane, kui mu ema viis mind laulu- ja tantsustuudiosse ja esimese muusikali peaosa sain juba viieselt. Praegu võin tunnistada, et olen laulja ja tantsija juba 25 aastat.\nMillised projektid teil praegu käsil on?\nHetkel valmistun saate “Sinu nägu kõlab tuttavalt” finaaliks, esinen muusikalis “Viimane kauboi” Endlas ning just hakkasid “Thriller Tribute to Michael Jackson” proovid Vanemuises. Samal ajal tutvustan oma värsket albumit “Gemini” klubides ja ka esineme bändiga Swingers mööda Eestit. Paar suurt projekti on veel tulekul, nii et igav ei hakka!\nKuidas kirjeldaksite ühe muusiku elu Eestis?\nMuusiku elu Eestis ei ole roosa ja pilvitu. Sa pead töötama 24/7. Neid päevi, kui ma ärkan ja ei tee midagi (ehk siis söön ja vedelen diivanil) on väga vähe. Nädala sees on proovid, kokkusaamised, intervjuud, kontserdid jne. Nädalavahetustel on esinemised. See elu on põnev ja rutiinivaba ja see on tee mille endale ise valinud olen. Mina igatahes olen väga rõõmus ja tänulik, et saan oma unistustes elada.\nMilline kaaslane sobib muusiku tihedasse ellu?\nTeine muusik, kelle elugraafik on sama pöörane, kui sinu oma ja kes saab sinu muredest/probleemidest/rõõmudest 150% aru.\nTeie unistused ja eesmärgid tulevikuks?\nSuurelt ei oska unistada, mul on alati palju väikseid unistusi. Unistan, et kodu saaks lõpuks valmis!\nMida ütleksite inimestele, kes ei ole enda jaoks leidnud õiget teed?\nKõik tuleb elus omal ajal, ära loobu unistamisest.\nEnesekriitiline perfektsionist, kes armastab oma perekonda ning sõpru ja üritab kõiges näha ainult positiivsust.\nKuula ka Tanja Mihhailova uuelt albumilt laulu ”Supernatural“


Torm ründas punktipealt - Eesti Ekspress\nKohver 22. november 2017\nVÄLJA KISTUD: tunnismärk tormi jõust. Õnneks suudetakse paljud sellises olukorras puud Vietnamis tagasi kasvama saada. Leenu Treumuth\nKärbsed, kärbsed, kärbsed, ümmargused, piklikud, lendavad ja kõndivad … ning siis sipelgad, suuremad, keskmised, pisikesed, mustad, pruunid, kollakad. Neid on kõik kohad täis. Loomulikult istuvad nad kõikide puu- ja juurviljade otsas, sealhulgas ingverid, sibulad, sidrunheinad, aga neid on täis ka kõik riiulid, pestud nõud, vannitoa seinad ja isegi WC-paber. Nad ronivad välja ka arvutist ja pliiatsitopsist. Vahel on mul tunne, et lähen täiesti hulluks ega suuda siin loomaaias enam rahulikult elada.\nAh, no loodame, et see läheb mööda. Novembri algul tabas Nha Trangi viimase 20 aasta suurim torm Damrey, mis kiirelt sai sotsiaalmeedias hüüdnime „Dam(n)rey“. Üldse oli see 2017. aasta 12. suurem torm Vietnamis. Siin nimetatakse neid niimoodi, nummerdatuna. Purustuste ja kahjude rahaliselt poolelt oli taifuun suurim, sest ilmselgelt oli 20 aastat tagasi asjade väärtus väiksem, puudusid elektroonilised vidinad jms. Me polnud midagi sellist elus näinud ega kuulnud.\nJuba kaks päeva varem hakati rääkima tormist, mis pidi jõudma Khanh Hoa rannikule 4. novembri varahommikul kell 3.30. See oli laupäev. Reede ennelõunal läbi Nha Trangi jalutades nägin igal pool tormiks valmistuvaid inimesi. Rannas korjati toole ja varjusid kokku, kuigi oli imeilus vaikne ja päikseline ilm, koguti suurtesse kottidesse liiva ning merest olid välja toodud suured metallist merepoid.\nÜhes randauhutud elamus oli näha kahte eraldi tuba, mõningaid isiklikke asju ja isegi kollaseid värskeid krüsanteeme seinal vaasis.\nTerve reedene päev oli kuidagi eriti mahe ja soe. See oli täpselt see „vaikus enne tormi“. Nagu ilm narritaks inimesi, pannes neid unustama (või siis mitte ette arvama), mis tulekul on. Meri oli üsna rahulik, tuult polnud üldse, päike ei kõrvetanud, vaid oli mõnus ja pehme. Mõnes otse rannas asuvas populaarses ja kõrge hinnaklassiga restoranis olid kõik lauad, toolid, lilled, lambid, sildid ja teised lahtised esemed kokku korjatud. Sellisest käitumisest võis juba arvata, et tulekul on tõesti midagi suurt, mida põhjamaine inimene eluski ette ei kujutaks.\nVastavalt ennustustele hakkas õhtu poole ilm tusasema. Esmalt hallid pilvetekid, siis vihmasabinad ja viimaks tekkis ka midagi tuulesarnast. Pimeduse saabudes sadas päris korralikult, kuid torm see kindlasti polnud. Mu abikaasa ei uskunudki, et midagi üldse tuleb. Internet oli täis hoiatusi ja kaarte, kuidas Damrey liigub, kui suured on tuulekiirused ja vihmakogused. Telefoni peale saadeti SMSe, et tulekul on torm nr 12, palun laadige oma elektroonikaseadmed ning tõmmake seejärel kõik elektrit kasutavad masinad seinast välja.\nLäksime magama ja ärkasime juba kell 1.30 üles kohutava lärmi peale. Tuul oli tõusnud ning meie rõdudel käis mürgel – mõlemad markiisid, mis paigaldatud päikse kaitseks, olid lopendama hakanud ja peksid edasi-tagasi. Abikaasa käis mitu korda oma eluga riskides neid kinni sidumas. Kuigi asjad lendasid edasi-tagasi ja tuul vilises, suutsin mina kuidagi uuesti magama jääda.\nTäpselt ettelubatult kell 3.30 läks olukord väga hulluks. Siis ei saanud ka mina enam magada, kuigi proovisin lamada, pea kahe padja all. Oli tunne, nagu lendaks meie 10. korruse nurgapealne korter üksinda mööda linna ringi. Kõikidest akendest ja rõduustest puhus sisse vali tuul ja minu meelest ka maja kõikus pisut. Aga see võis olla puhas ettekujutus. Ma pole sellist tuult enne kuulnud ega looduse ees sellist hirmu tundnud. See tuul kolkis ja tuuseldas meie korterit kolmest küljest, tulles tohutult tugevate hoogudena. Üks hoog tuli, peksis segi kõik taimed, toolid, purgid, kardinad, kestis umbes pool minutit, ja siis vaibus, kogudes hoogu uueks rünnakuks. Ootasin hetke, millal meil katus pea kohalt lendab ja Damrey mind koos voodiga kuhugi mägedesse lajatab.\nKAS ELANIKUD PÄÄSESID?: seda on randauhutud maja vaadates raske öelda. Vietnamis pole paljudele elanikel dokumente ja suurte kataklüsmide puhul on ohvrite arvu keeeruline hinnata.\nMetsiku tuulega käis kaasas ka vihm. Vihm voolas mööda aknaid ja seinu, nagu oleks autopesulas. Lamasin tardunult voodis ja vahtisin, kuidas keegi lajatas hiigelämbritäite kaupa vett meie akendesse. Ja ega meil pole mingid euroaknad, igal pool on suured vahed sees, nii et see vesi ujutas üle magamistoa, elutoa ja vannitoa. Ainus kuiv nurgake oli köök. Mind tabas mingi imelik apaatia. Lihtsalt lamasin ja ootasin. Abikaasa seevastu oli täidetud kriisilahendamisenergiaga ning jooksis edasi-tagasi vannilinade, ämbrite ja kühvlitega. Ta kuivatas igal pool, väänas vett ja kallas seda minema. Kokku koristas ta mõne tunni jooksul tubadest kümme suurt ämbritäit vihmavett. Kolm T-särki ja viis vannilina olid läbimärjad.\nKorraga käis meeletu pauk ja sellega oli elekter läinud. Terve linn oli pime. Kuna oli juba hommik, polnud sest enam suurt midagi. Saime kogeda huvitavat tunnet, seistes näiteks keset tuba, kõik korteri uksed-aknad kinni, aga tuul puhus nii kõvasti, nagu seisaks tiiviku ees. Tuul pöördus mitu korda, puhudes kord põhjast, siis lõunast, siis läänest, nii et meie korter sai kõik ekstreemsused läbi proovitud. Lõunatuulega oli võimatu vannituppa minna, esiteks lendas uks sellise pauguga lahti, et hea, et ma ise oimetuks ei kukkunud, teiseks, kui juba sisse murdsid, oli ust võimatu kinni panna, lihtsalt ei jaksanud tõmmata. Vannituba lendas kiirelt täis krohvi- ja värvitükke ning igasugu tolmu, kivikesi ja muda.\nSiiski-siiski. Jällegi, nagu ennustustes öeldi, oli kella 7–8 ajal orkaan meist üle läinud. Vihm küll veel jätkus, kuid kell 12 oli seegi lõppenud. Pärast lõunat läksime jalutama. Linn oli väga nukker, meil oli tõesti väga hästi läinud, kuna ei lennanud minema ükski aken, uks ega katus. Kõndisime ringi nagu näitusel, hüüdes üksteise võidu „aaa, vaata seda, vaata toda“. See oli meeletu. Samas, inimesed ümberringi polnud kurjad, mornid ega ahastavad. Kohalikud päästsid oma ärisid ja kodusid, turistid turnisid niisama puude ja äralennanud plekk-katuste otsas. Mõni poeke ja baarike oli ka avatud.\nORKAAN RÜNDAB: Aovalguse tulles avanes rõdult vaade räsitud linnale, mida tuuleiilid jätkuvalt nuhtlesid.\nTõdesin taas, kui tugevad ja sitked on vietnamlased. Torm käis üle, katus on läinud, maja üle ujutatud, 80% puudest pikali kukkunud, saak hävinenud – no mis siis ikka. Hakkame koristama ja otsast peale. Elekter taastati üllatavalt kiiresti, juba lõunaks, kuid võeti seejärel korduvalt ära, samuti vesi. Elekter pole Vietnamis just kõige tugevam teema ja kui enamik puid pikali otsustab kukkuda, langevad nad ikka kaablitesse. Austus elektrikutele, kes töötasid peaaegu nädal aega vist vahetpidamata.\nKui rääkida puudest, siis tormile ei pidanud üldse vastu suured ja jämedad lehtpuud (mandlipuud) ning kadakalaadsed igihaljad puud. Pikad peenikesed palmid olid aga 98% püsti, ainult „juuksed“ natuke halvas soengus. Rannas nägime ka paari nukrat kala- ja mereannikasvataja maja, ja need olid ausalt öeldes ühed kurvemad pildid. Oleme nendes külades, mis paiknevad merel, eemal mandrist ja asustusest, mitu korda käinud. Inimesed elavad seal koos oma laste ja koertega ning kasvatavad suuri kalu, krabisid ja homaare. Nüüd, nähes neid maju oma küladest lahti rebituna üksinda keset merd triivimas, ei osanud arvata, kas inimesed pääsesid ja mis neist sai. Maja koos selle külge aheldatud kalavõrkudega oli ju kogu nende varandus. Ühes randa uhutud elamus oli näha kahte eraldi tuba, mõningaid isiklikke asju ja isegi kollaseid värskeid krüsanteeme seinal vaasis.\nTormile järgnesid ilusad rahulikud päevad. Justkui ideaalsed, et inimesed saaksid oma asju korda seada ja kodusid kuivatada, lisaks oli sobivalt nädalavahetus. Tänavatele päikse kätte olid tassitud voodid, padjad, linad, koolivihikud, printerid jne. Uulitsatele toodi ka sõdurpoisid labidate ja korvidega linna puhastama. Internetis olid üleskutsed, et igaüks, kel käed küljes, aitaks kaasa, et Nha Trang võimalikult kiiresti taas ilusaks ja puhtaks teha. Armas, väga armas.\nELEKTRIKAABLID: tormi järel mahakukkunud traadid on potentsiaalselt väga ohtlikud.\nVäljajuuritud puudel saeti vigastatud oksad maha ning puud ise lükati uuesti maa sisse tagasi, toestati neljast küljest suurte tokkidega ja oligi korras. Hämmastav. Siin lihtsalt „istutatakse“ tagasi enamik puid, mille peajuur on terveks jäänud. Muidugi oli ohtralt suuri oksi maha saetud ning paari päeva vältel oli terve kesklinn ja rand täis puuriitasid.\nKui Nha Trang taastus üsna kiiresti, siis väiksemates linnades, külades ja mägedes oli olukord tunduvalt halvem. Ametlikes uudistes oldi üsna napisõnalised ning hukkunute statistika ilmselgelt vale. Siin riigis on endiselt palju ilma isikutunnistuseta ja registreerimata inimesi, kelle olukorrast teab vaid lähedane ümbruskond. Tormi hävitavast mõjust oleme teada saanud peamiselt tänu abiorganisatsioonidele, kes kajastavad sündmusi sotsiaalmeedias. Samuti on ringelnud mõningaid kohutavaid pilte katusteta majadest ja hävinenud sisustusest, kuid üldist hala või kurvastamist silma pole hakanud.\nKõigest nädal peale Damreyt ilmus tore uudis Eesti naaberriigi presidendist, kes olevat andnud Vietnamile tormi kahjustuste likvideerimiseks viis miljonit USDd ning lisaks maandus Cam Ranhi ehk meie lennuväljal hiigelsuur transpordilennuk, tuues Ramenskojest Moskva lähistelt 40 tonni suhkrut, konservtoite, piima ja telke, et leevendada hävingut. Tundub, et Vietnam ja Venemaa on suured sõbrad.


Lottemaale tasub alati minna - Tänane leht\nLottemaale tasub alati minna\nSiiri Erala pärnakas, kommunikatsiooniekspert\n1. juuli 2016, 12:43\nJänes Albert ja peakangelane, koeraplika Lotte, mööda teemaparki ringi kihutamas. FOTO: Gertrud Alatare\nLeiutajateküla Pärnumaal avas väravad juba kolmandaks hooajaks, ja eks seal ole saanud käia mitu korda nii esimesel kui ka teisel aastal. Kas tasub taas minna? Lühike vastus on: jah!\n«Jah» seepärast, et alles nüüd on Lottemaa teemapargis asjad paika loksunud. Seda nii füüsilise keskkonna kui ka näitlejate tegevuse poolest. Toon kaks lihtsat näidet. Kui Leiutajateküla avati, võis majades igal pool välisjalatsitega käia. Paraku aga tekitas see Lotte ja Bruno tubades ning seaema Helmi beebipesas kiiresti ebameeldiva keskkonna – põrandad olid mustad ja emana ei tahtnud ma kuidagi oma last sinna mängima lubada.\nKuigi olukorda hakati lahendama juba esimesel aastal, on alles nüüd kõikide mängunurkade ustele ilmunud välisjalatseid keelavad sildid. Teine näide puudutab spordimees Mati korraldatavat maratoni. Ilmselt on see üks kõige popimaid atraktsioone Lottemaal ja pärast soojendusvõimlemist vudivad kuulsa vasaraheitja järel jooksudistantsile ka kümned väiksed jalapaarid. Mäletan esimesest aastast selgelt, et jooks käis ka treppidest üles-alla, ning hoidsin seal kõrval seistes hinge kinni, et keegi nüüd ei komistaks. Sel aastal kulges maraton palju turvalisemat rada pidi. Lahti on saadud tüütutest herilastest, restorani on laudu juurde pandud ning ka laste söögitoole on palju rohkem kui esimesel aastal.\n«Jah» seepärast, et taas leidub uusi rolle ja näitlejaid, mistõttu jagub üllatusi küllaga. Olen varem öelnud, et Lottemaa tegelik väärtus seisneb just näitlejates, kes viitsivad lastega suhelda, mitte niivõrd limonaadi- ja sepikumasinates. Jään selle seisukoha juurde ka pärast tänavust külastust. Kuigi minu hinnangul ei ole Lottemaa näitlejate valik sel aastal sada protsenti õnnestunud ning samuti on läbi aastate välja kujunenud tegelasi, kellega lapsed hästi ei suhestu. Pisut kurb on ka järjepidevuse puudumine: mullune Lotte on hoopis Lotte ema ja Lotte ise päris uus, Adalberdi osatäitja kannab nüüd rebasesaba, Mati meenutab kangesti esimeste aastate Brunot ning vaikse loomuga Bruno emast on saanud itaalia temperamendi ja miniseelikuga rebasedaam. Näitlejatele on see ilmselt hea vaheldus ja täiskasvanud külastajal ei teki probleeme, kuid minu kolmeaastane tütar oli kurb, et Lotte teda ära ei tundnud (Lotte ema tervitas aga küll soojalt!). Aga kokkuvõttes on mõnusaid tegelasi, kes lastega mängivad ja nalja heidavad, piisavalt.\n«Jah» seepärast, et kõike te eelmistel kordadel niikuinii teha ei jõudnud. Olen selles täiesti veendunud, et kuigi te olete Leiutajatekülas korra, paar või isegi mitu korda käinud, on teil mõni nurk ikka avastamata. Meie perel oli näiteks lõpuni uurimata putukate seikluspark ja selle ronimisatraktsioonid. Tänini on teostamata plaan võtta kaasa oma piknikukorv ning lõunatada kohviku asemel hoopis imelises rannas või vaiksemas metsatukas, kus on olemas ka lauad, pingid ja varjualune. Samuti on aastate jooksul arenenud laste võimed ja muutunud huvid ning seegi teeb külastuse omajagu teistsuguseks. Pealegi on teemapargi meeskond näinud vaeva uute atraktsioonide ehitamisega.\nLõpetuseks soovitus, mille on avalikult välja öelnud ka teemapargi turundusjuht: minge Lottemaale vihmasel esmaspäeval ja olge värava taga täpselt kell 10. Siis on tegelased ja teemapark teie ja ehk veel paari-kolme pere päralt. Uskuge, see kogemus on hoopis imelisem kui koos kuuma, päikese ja ülejäänud 3000 külastajaga.


Tüdrukute jalgpallifestivalidel osales üle 1000 tüdruku - Uudised\nTüdrukute jalgpallifestivalidel osales üle 1000 tüdruku\nKolmapäeval toimus Narva Spordikeskuses integratsiooniprojekti „Jalgpall ühendab 2017” raames jalgpallifestival tüdrukutele, millest võttis osa 114 Narva Pähklimäe Gümnaasiumi õpilast. Kokku osales erinevatel festivalidel selle aastanumbri sees 1093 tüdrukut.\n1.-3. klasside tüdrukutele viisid Narvas harjutusi ja mänge läbi jalgpalliliidu treenerid Aleksandra Ševoldajeva, Kaidi Jekimova ja Teet Allas, naiste koondislane Kethy Õunpuu ning Narva Transi treener Natalja Hansing. Lastel aitas tuju üleval hoida jalgpalliliidu maskott Siil.\nTegemist oli aasta viimase festivaliga, kus tüdrukutele pakuti võimalust jalgpalliga lähemalt tutvuda ja lõbusalt aega veeta. Fotogaleriid Narva festivalist on võimalik näha Eesti naiste jalgpalli ning rahva- ja noortejalgpallile pühendatud Kõik mängivad Facebooki lehel.\nSeptembris peeti sama projekti raames festival ka Kohtla-Järvel, kus osales lausa 401 noort neidu.\nMärtsist oktoobrini oli tüdrukutel võimalus osa võtta Rimi jalgpallifestivalidest üheksas linnas – Võrus, Viljandis, Rakveres, Paides, Tallinnas, Pärnus, Põlvas, Kuressaares ja Kärdlas.\nKokku osales selle aasta jooksul nii integratsiooniprojekti kui ka Rimi festivalidel rekordilised 1093 tüdrukut. Võrreldes eelmise aastaga kasvas see number 548 võrra.\nProjekti „Jalgpall ühendab 2017“ rahastasid Kultuuriministeerium ning Integratsiooni Sihtasutus. Rimi jalgpallifestivalide toimumist toetasid Rimi ja Sánte ning FIFA projekti Live Your Goals raames.\nPildil integratsiooniprojekti raames toimunud Narva festival.