Eneseteostus & kuulsusejanu | Obesega Riiga\nEneseteostus & kuulsusejanu\nLugesin täna mitmelt poolt rõõmsat uudist sellest, et ümber maailma purjetada üritav 16a-ne Abby Sunderland, kes oma paadiga rannikust tuhandete km-de kaugusel tõsisesse tormi sattus, on elus & terve. Kummastama panid mõned kommijad, kes heidavad neiule ette kuulsusejanu, nõuavad vanemailt vanemlike õiguste äravõtmist & esinevad veelgi mingite imelike seisukohiga. 1pidi võib lehesabakommide lugemist pidada küll kirjaoskuse raiskamiseks (nagu tabavalt on öelnud Andrei Hvostov), IIlt aga näitavad need minu arust üldisemalt mingit zeitgesti, viitavad mingeile ühisk-s aktuaalseile hoiakuile, sestap on mõtet nendegi üle pisut järele mõelda.\nViidat kirjutise sabas viitamise hetkel veel väga jubedaid seisukohti polnud, aga leidus neid mujal, kuhu’i viitsi enam ekstra linkima hakata. Üldiselt võib siis minu jaoks kummalised seisukohad kokku võtta järgmisisse kategooriaisse:\nTegu on puhta haibiga, tglt ei ohustanud neiut ega tema paati miski, uudis on ajendet kuulsusejanust – Meenutab visalt vastu pidavat vandenõuteooriat, mille kohaselt inimese jalg pole iialgi Kuule astunud, vaid kogu kuupealne kosmosemissioon filmiti kokku mõnes täiesti maapealses televisioonistuudios.\nMis on see, mis inimesi ajendab mõne IIe inimese julges teos nägema puhtalt kuulsusejanu? Kas ainult puhas kadedus? Või põrkub sedavõrd julge eneseteostus mingi kollektiivselt omandet kultuurinormiga? Viimasele näikse viitavat järgmine kategooria:\nTüdruku vanemalt tuleks vanemlikud õigused ära võtta, sest teismelise neiu lubamist taolisse oluxa ei saa sallida\nIalt tundub, et sellise arvamuse avaldajad ei saa neiu oluxast lihtsalt aru. Ta oli küll kõigist muist inimesist 1000deid kmeid eemal, ent tal oli siiski raadioühendus muu maailmaga (mille kaudu ta hädasignaali saatis) ning kogu ettevõtte peadpööritavusest hoolimata ei olnud hakkaja tüdruk kindlasti nakatunud juba täiesti eluvõõra hulljulgusega. Vastasel xal poleks ta häiresignaali välja saatnudki, vaid lootnud puhtalt oma jõule.\nKahtlemata on ümbermaailmapurjetamine selle neiu jaoks teatav initsiatsiooniriitus, tähistamaks üleminekut lapsepõlvest täiskasvanuikka. Initsiatsiooniriitused on sageli olnud jõhkrad & eluohtlikudki ning enamasti on neid ette võet vabast tahtest (st. on olnud vastav kultuurinorm, kuid sellega on kaasnenud osalejate aktiivne tahe normile alluda). Ning samas siiski teatava maani kontrollit, mitte täiesti stiihiline initsiatsioon. Miks peaks vanemad seda oma lapsele keelama? Minu arust peaks taolist pigem soodustama, mida Abby vanemad ju teevadki.\nPurjereis annab Abbyle enesekindlust, eneseusaldust, teadmist, kuidas raskete oluxadega on võimalik ka oma käe peal hakkama saada. Tegu on suure & olulise eneseteostusega, millest võib loota, et see inimene edaspidigi enda teostamisel – ainus põhjus, miks üldse on mõtet elada – hätta’i jää ning suudab elada elu, mis talle meelepärane ning millega ta surmatunnil rahule jääb. Suudab võtta elult maksimumi, oskab teada, mida ta õigupoolest tahab ning tahetava ka saavutada.\nSamas on initsiatsiooniline purjesõit üldühiskondlikult aktsepteeritav, siin ei ole midagi seadusevastast ega ka selle piiril olevat. Neiu on leidnud enda proovilepanekuks legaalse viisi, mis samas pakub eredaid elamusi. Väga hea kompromiss!\nEriti ei saa ma aru seisukohist, mille kohaselt “selles vanuses tütarlaps peaks hoopis koolis käima” & “keset merd ei valva keegi tema distsipliini järele“. Kummaliselt passeistlikud ning (äraspidi) moralistlikud avaldused, mille varjust pole raske ära tunda hoiakut “noorile (aga küllap ka täiskasvanuile elu lõpuni, teatav eliit välja arvat) ei tohiks anda üldse mingeid vabadusi, igasugune isetegemine on kurjast”. Kusjuures, arvestaden sellele meresõidule algusest peale osaks saanud avalikku tlp., vaevalt küll et sel neiul kooliharidusega mingeid probleeme on olnud, ilmselt ei tohi ta tänu sellele meresõidule & kaasnevale tlple endale neid hoopiski lubada, sest noblesse oblige. Ning jutt distsipliini järele valvamisest viitab jälle kahjuks üsna levinud paranoilisele arusaamale, mille kohaselt usaldus ei maksa midagi, ning, eriti laste & noorte järele, tuleb pidevalt nuhkida. Viitab arvaja ideaalühiskonnale, mis seisneb pideval vastastikusel nuhkimisel ning ühisk. kontrollil. Totalitaarne arusaam.\nAga et kuidas mina ise sesse neidu suhtun? Minu arust on ta julguse & teotahtelisuse eeskuju ning pos. näide maksimaalsest eneseteostusest. Samas on oluline, et ka temasugusist ning nende vägevaist tegudest ei tehtaks normi, üldist kohustust. Eluohtlikke riskidega hakkamasaamine peaks vähemalt ideaalis olema siiski miski, millega tegeleb inimene vabatahtlikult muidu igati turvalises & igavas ühisk-s. Ehk siis – ühisk. on hea, kui tõsiselt riskantseks eneseteostuseks tulebki paadiga ookeanile minna, mitte ei ole juba igapäevane elu & elatise hankimine sama ohtlik ning riskirohke. Turvalisuse kestast väljumine peab olema alati rangelt vabatahtlik, riik & ühisk. seda sundida ega igapäevases elus soodustada’i tohiks kohe kindlasti.\nLoodetavasti võtab Abby ümberilmareisi veelgi ette & siis juba õnnestunumalt. Soovin talle omaltpoolt tuult purjisse, teades väga hästi, et paraku’i jõua see soov temani iialgi:)\nPosted by Punane Hanrahan on 11. juuni 2010 in Hingamispäev inimese jaoks, humanspotting.\n11. juuni 2010, 1:28 p.l.\nOlen sinuga täiesti nõus. Eneseteostus on mu jaoks väga oluline ja ma austan kõrgelt selliseid inimesi, kelles on eesmärgikindlust ja tahtejõudu end ületada. Igal inimesel asub see piir, kus ta tunneb, et on end ületanud, erineval kõrgusel. Peaasi on ise endaga rahul olla ja tunda uhkust enda saavutuste üle. Need kommenteerijad on lollid. 🙂\n11. juuni 2010, 4:58 p.l.\nAh, head uudised igal juhul!\nAga ma mõtlen, milleks võtta üldse ka vanemate kallal. Vanemad teavad, mille suhtes ja kui tugevalt oma lapsi usaldada.\nJa minu arvates on ka väga oluline, et lastaks noorel valida, mida ta teha suudab ja lasta tal oma piire tunnetada. Ma ei kujutaks näiteks ka ette, kui mulle hakataks tegema ettekirjutusi lihtsamate teemade kohta (ilmselgelt ei räägi ma praegu ümbermaailmapurjetamise teemadel). Olen õnnelik, et mulle pole millegi suhtes kätt ette pandud. Olgu siis vanemad või inimesed eemalt. Nii, et laskem inimestel enda õigem koht leida – olgu siis purjekal või maapinnal.\n11. juuni 2010, 5:23 p.l.\nSiin võib muidugi sel teemal vaielda, et üldiselt on olemas mitmeid sääraseid säädusi, mis mingeid tegevusi liig noortele inimestele keelavad, põhjendusega, et nad on veel liiga noored, et ise täielikult ohtudest jms aru saada jms. (üldiselt on siin minu mäletamist mööda täiesti neurobioloogiline põhjendus taga, kus mingid aju osad, mis otsustamisvõimet juhivad, on teismeeas veel arenemas; samas, minu info selle kohta põhineb sellel koomiksil http://scienceblogs.com/neurophilosophy/brain%20development%20infographic2.jpg nii et ehk pole ma kõige pädevam arvaja)\nSelle 16-aastasena ümbermaailmapurjutamise kohta võib muidugi vaielda, et kust see otsustamise piir minna võiks + eneseteostuse ja siirderituaalide häädus ja vajalikkus võrrelduna võimalike ohtudega.\nKeit T. ütles:\n12. juuni 2010, 10:44 e.l.\nAga mul tekkis siinkohal küsimus, et kui tegu on inimese personaalse proovilepaneku ja nö. initsiatsiooniriitusega, siis miks on vaja seda nii suureks puhuda? Tehku asi vaikselt ära ja pole ka kommentaariumitäite kaupa õiendajaid.\nAsjast jääb siiski mulje, et üritatakse saavutada mingit rekordit ja sensatsiooni ja no sel juhul on avalikkusel ikka õigus oma arvamust avaldada küll. Kui tüdruk oleks paar aastat oodanud ja nt. 18-aastasena selle retke ette võtnud, siis oleks kõik öelnud, et oma asi, on ju täiskasvanu ja asi oleks võinud suht (ka negatiivse) tähelepanuta jääda…\n13. juuni 2010, 10:11 e.l.\nTagasiside on väga oluline. Me ei ela vaakumis. Mina tahan ka alati oma saavutustele tagasisidet ning arvestan, et inimestelt tulla võib nii head kui halba. Pangu aga edasi!:)


juhuslikult.) Oct 11, 2009 12:55:36 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 12:55:36 GMT -5\nTunnid käisid küll veel, kuid Delilah ei saanud lihtsalt enam vastu panna ning oli tulnud kooli alustesse keelatud käikudesse. Tüdruk lihtsalt ei mõistnud, miks need keelatud olid, kui ta pisikese taskulambiga tolmust käiku enda ees valgustas. Ilmselgelt polnud siin praktiliselt keegi käinud, kuigi tolmukorras oli näha ühte jalapaari rada minemas - seegi oli omakorda juba õrnemat sorti tolmu alla jäänud. Huvitunud pilguga ümbruses ekseldes, kõndis neitsik edasi, pöörates siis paremale, kus ta komistas ning enda taskulambi maha pillas. Koheselt oli kõik pime. "Oi, kui super," pomises Deli turtsatades ja kätt kobamisi vastu seina toedates.\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 12:59:32 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 12:59:32 GMT -5\nRobert istus käigu põrandal ning vahtis vastasseina. Järsku kuulis ta millegi maha kukkumist ja kellegi häält. Uudishimulikult ajas noormees end püsti ja suundus hääle poole. Ta nägi lõpuks, kes seal oli, kuid jäi ise pimedusse seisma, et tüdruk teda ei näeks.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:05:34 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:05:34 GMT -5\nDelilah aevastas, kui ta tolmust õhku sisse hingas ning pilgutas silmi. Tal võttis alati pimedusega harjumine aega ja oma taskulambist oli ta ilmselgelt nüüd ilma. Saaks veel paremaks minna? Kobamisi läks tüdruk veidi tagasi, kätt endiselt vastu seina hoides, kuid jäi siis ebakindlalt seisma. "Ja kuhu edasi?" küsis Delilah vaikselt ise enda käest: ta oli enne siia jõudmist mitmeid koridore läbinud, kuid nende tagurpidi meenutamine ei olnud ilmselgelt lihtne.\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:12:13 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:12:13 GMT -5\nRobert jälgis, kuidas Delilah talle lähemale tuli. "Oled eksinud?" küsis ta enda häält madalaks ning jäiseks tehes ning pani enda käe aeglaselt ning vaikselt tüdruku õlale.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:16:23 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:16:23 GMT -5\nDelilah piiksatas vaikselt, ehmatusega, kui kellegi käsi tema õlale langes ning ta neid sõnu kuulis. "Issand jumal," sosistas tütarlaps, tundes kuidas tema süda oli puperdama hakanud. Seda jäist häält tal ära tunda ei õnnestunud. "Kipub sinna poole jah," vastas Deli viimaks sügavalt sisse hingates. Tema silmad eraldasid vaid tumeda kuju tema ees.\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:21:05 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:21:05 GMT -5\nRobert naeris hääletult ning pilgutas silmi. "Ausalt, ma ei ole jumal," ütles ta külmalt ning tõmbas Delilahi haaret tugevdades endale lähemale. Noormees vaatas tüdrukule silma, ning kuigi inimese jaoks oli liiga pime, nägi deemon ideaalselt. Poiss naeratas kõveralt, kummardus, ning suudles Delilahi õrnalt.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:25:25 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:25:25 GMT -5\nKui kellegi huuled korraga vastu tütarlapse omi vajusid, tundis Delilah, kuidas tema kõhust kummaline jõnksatus läbi käsi ning seejärel praktiliselt võimetuks tegevaks soojus kogu kehas levis. Täiesti automaatselt vastas neitsik nendele huultele ka omapoolse suudlusega, kuigi mingi väike osa kuskil taga pool tema ajus hoiatavalt karjus.\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:26:57 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:26:57 GMT -5\nRobert naeratas kergelt läbi suudluse ning tõmbas tüdrukut endale lähemale. Tema siiani vaba käsi libises ümber tüdruku piha ja noormees süvendas suudlust.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:31:51 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:31:51 GMT -5\nDelilah' käed libisesid ümber veel tundmatuks jäänud isiku kaela, kuid karjuv osa tema peas üritas ennast järjest rohkem kuuldavaks teha, mis sellest, et tüdruk seda ignoreeris, tekkis temas siiski korraga mingi kahtlus, kui ta ennast viimaks eemale rebis. "Kes sa oled?" küsis Deli, hääl endiselt sosin.\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:34:55 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:34:55 GMT -5\n"Sa ei taha seda teada," ütles Robert enda häält endiselt külmana hoides, kuigi ta tegelikult soovis tüdrukule öelda, kes ta on. Noormees hoidis tüdrukut endiselt endale lähedal.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:38:47 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:38:47 GMT -5\n"Tahan," vaidles Delilah kindlalt vastu, oma häält kontrolli alla saades veidikene valjendades, kuid endiselt suht vaikselt rääkides. Tüdrukul polnud endiselt võimalik pimedas midagi näha, kuid ta tajus, kus asusid teise silmad ning ta kinnitas oma pilgu nendesse.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:41:03 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:41:03 GMT -5\n"Sa jooksed siis minema," ütles Robi enda häält veidike enda omale sarnasemaks tehes, kuid endiselt polnud aru saada, kellega tegu on.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:44:49 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:44:49 GMT -5\n"Ei jookse," jätkas Delilah endiselt vastu vaieldes, just kui selle märgiks, et ta mõtleb seda tõsiselt, veelgi kindlamini teise ümbert kinni võttes.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:47:26 GMT -5\nPost by Robert Shire on Oct 11, 2009 13:47:26 GMT -5\nRobert ohkas alistunult. "Olgu... Ma olen... Robert," ütles noormees silmi kinni pannes.[/i]\njuhuslikult.) Oct 11, 2009 13:52:07 GMT -5\nPost by Delilah Swallow on Oct 11, 2009 13:52:07 GMT -5\n"Robert?" kordas Delilah vaikselt. Ennist ei olnud tal võimalik häält kuidagi selle näoga kokku viia, kuid nüüd oli see hääl täiesti soe ja tuttav. "Näed, ma ei jookse kuhugi," märkis tütarlaps, pimeduses eksimatult naeratades.[/i]


Üürilepingu pikendamine > Tallinn\nTallinna Linnavalitsuse 7. detsembri 2016 korralduse nr 1840-k alusel pikendatakse OÜ–ga GoNetwork (registrikood 12267949) Mustamäe tee 59 hoone neljanda korpuse teise korruse koridori lae osa (edaspidi äriruum) üürilepingut kuni 31. oktoobrini 2017.\nÄriruumi kasutatakse GSM ülekandevõrguseadme hoidmiseks, äriruumi kasutusega kaasneb õigus paigaldada hoone neljanda korpuse teise korruse fassaadile antennid ja aparatuur ning ühendada omavahel kaablitega ülekandevõrguseade, antennid ja aparatuur.\näriruumi kasutamise eest üüri 3,7 eurot kuus;\näriruumi kasutamisega seotud kõrvalkulud (sh hooldus- ja halduskulud) ning üüritava äriruumi eest tasumisele kuuluvad kohustuslikud riiklikud ja kohalikud maksud proportsionaalselt äriruumi suurusega.\nüürnik tagab tasuta traadita avaliku andmeside üheaegselt kuni kolmekümnele kasutajale Mustamäe tee 59 hoones;\nüürnik hoidub tugijaama ekspluateerimisel tegevusest, mis võiks põhjustada üüritava linnavaraga samas hoones asuvate raadio- ja telefoniseadmete häireid;\näriruumi üürilepingu muud tingimused tulenevad Tallinna Linnavalitsuse 13. augusti 2003 määrusest nr 73 „Tallinna linna omandis oleva äriruumi üürilepingu tüüpvormi kinnitamine“;\näriruumi allkasutusse andmine on keelatud;\nüüri ja kõrvalkulude tasumise kohustus on alates 1. novembrist 2016.


Kadri Jakobson • 30. jaanuar 2008\nSilver Meikar oli 11.-26. jaanuarini välislähetusel Tais, kus ta osales Myanmari Liidu korraldatud Birma konflikti teemalisel õppereisil.\nSven Mikser on 26. jaanuarist 2. veebruarini USAs NATO parlamentaarse assamblee kaitse- ja julgeolekukomitee väljasõiduistungil. Peagi sõidab temagi Jordaaniasse, Egiptusesse ja Iisraeli.\nPraegu viibib Ameerikas Ott Lumi ja Suurbritannias Taavi Veskimägi. Lumi osaleb 14. jaanuarist kolmenädalasel Euroopa noortele juhtidele suunatud sotsiaalpoliitilisi ja majandusküsimusi käsitlevas projektis, Veskimägi aga energiamajanduse koolitusprogrammis.\nAndres Herkel ja Mart Nutt naasid hiljaaegu ekspeditsioonilt Indiast, kus nad kohtusid ka dalai-laamaga.


Kommentaarid - Ametist lahkuv riigikontrolör Alar Karis hoiatab: Eesti ei tohi välisabist sõltuvusse jääda - ärileht.ee\nAmetist lahkuv riigikontrolör Alar Karis hoiatab: Eesti ei tohi välisabist sõltuvusse jääda - kommentaare 1-9\nTänu pikka ajalisele oravate valitsemisele, oleme juba sõltuvad. Oravad ei soovinud tugevat riiki, sest iga riigi tugevust näitab tema keskklass ja see on Eestis peaagu olematu.Nemad rahmeldasid vaid raha ja selle omajate heaoluks.\nEi tea, kas Eesti nn. keskklassi keskmine palk küünibki euroliidu miinimumpalgani või ületab ainult vaesuse künnise?\nPapi nael - meie sotsialistlik keskvalitsus on jubedad tegijad. Riigikassat üritatakse täita maksude ja aktsiisitõstmisega. Alkoaktsiisi tõus juba tõi loodetud tulu asemel kümneid miljoneid miinust. Tugev Riik?\nAhah. No ja selle, mis oravatel krabamata jäi, krabavad lõpuni kesikud ja sotsid. Nüüd on ju keskklass ka maksudega kinni poodud. Kusagilt alates 1700 brutost hakkad maksma rohkem makse, sest oled justkui "rikas". Vaesuse põlistamine. Just selle Papinaela poolt soovitud "tugeva riigi" poolt. Lisaks ka, et ega ma ei tea ühtegi rikast ühiskonda, kus samas on väga tugev riigisektor - see viimane on omane pigem sotsialistlikele riikidele. Ehk siis riigid, kus papinaela parafraseerides, riigid, mis rahmeldavad selleks, et riik olekski rahaomaja. Ja mitte selle kodanikud. Kõrini neist kanapoegadest, kes ise midagi teha ei taha ega suuda ja vahivad, nokk laiali, riigi laualt poetatavate almuste poole. Teadagi, miks kanu nuumatakse.....\nMiks Karis ei julgenud seda ametis olles välja öelda? Kahjuks on see kurb tõde, et me oleme abist sõltuvuses. Ma ei tea kedagi, kes teaks kedagi, kes ei ole käsi pikalt eest mõnda toetust küsimas. Kui toetus ära võtta, siis jäävad konkurentsivõimest alles vaid riismed. Kui me kohe midagi ette ei võta, siis lõpeb see meile päris valusalt, täpselt nagu Karis ütles.\nSee on ju elementaarne teadmine, milleks seda korrata? Seda teab iga kaine Eestlane.\nPole see olukord nii hull ühti.Riigikontroll jätab mainimata,et Eesti valitsussektori välisvõlg langeb 2021-ks aastaks 7,7%-ni SKT-st, mis on häbematult vähe. Pole nagu mingi kunst hakata investeeringuid tegema võlarahaga. Ja paluks mitte ajada demagoogiat, et võlad peavad lapsed ja lapselapsed maksma. Jah peavadki, sest NENDELE on lõppude lõpuks need koolid,spordirajatised,teed,haiglad ja kultuurimajad ehitatud.Täiest loogiline et järgnevad põlvkonnad ka maksavad selle eest, mida tarbivad. Miskipärast on meist palju rikkamad riigid üsna julgelt võlgu võtnud, ka Saksamaa. Reservide kogumine tänases EL-i majandusolukorras on absoluutne idiootsuse tipp. Arvestades intressitasemeid ja inflatsiooni ei ole see otstarbekas.\nSee, et me toetuse või laenuraha toel siseriiklikult vanglaid ja paari suuremat teed ehitades "investeerime" ei tee meid kui riiki suures plaanis rikkamaks. Jätkub sama, mis praegu, st osad ettevõtjad saavad selle najal elada ning osad ehitavad oma äri, et "investeeringuid" saada. Rikkamaks saab meid teha ainult kombinatsioon tootmine ja eksport. Tänasel päeval ma ei tea, ühtegi asja, mida toodetakse Eestis aga mida Saksamaa ei suuda samahästi või paremini toota. Kui ka mõni selline asi on olemas, siis toimub see toetuse najal ning kui see toetus ära võtta, eu jäe midagi järgi.\nParaku, normaalne võlg on enamasti nullis ja ainult aeg-ajalt tekib et siis jälle kaduda. Et maailm on ebanormaalne ei tee sest uut normaalsust.\nÜhesõnaga toetus kui selline on saatanast, kui see on eesmärk omaette ning kui selle najal tegelikult ei sünni konkurentsivõimelist ettevõtet. See ei ole tegelikult ainult Eesti mure vaid terve Euroopa oma. Kui me jätame autotööstuse ja veel mõned sektorid kõrvale, siis kui hästi Euroopa ettevõtetel globaalses konkurentsis läheb?\nEesti peaks majanduslikult väga võimas riik olema kui ei ole välisabist sõltuv.\nsõltub millist elatustaset hoida.\nKas eeskujuks saab isemajandav ERM\nEesti riiki museaaliga võrrelda pole päris kohane. Elu käib, majandus kasvab.\nKuidagi poolikuks jäi see artikkel.\nValitsuse osa likviidsetest reservidest ammendus 2015. aasta sügisel. 2017. aasta mai lõpu seisuga oli valitsus oma kulude ning kohustuste katmiseks kasutanud ligikaudu 500 miljoni euro ulatuses töötukassa ja haigekassa raha, mida alates 2012. aastast hoitakse riigikassas ja mille valitsus peab olema valmis sotsiaalkindlustusfondide töö tagamiseks igal hetkel kasutamiseks võimaldama.\nRiigikontrolli hinnangul on sotsiaalkindlustusfondide raha ja reservide liitmisel n-ö valitsuse rahaga tekkinud olukord, kus haigekassa ja töötukassa raha on kasutatud vastuolus nii Eesti Haigekassa kui ka töötuskindlustuse seadusega. Nende seaduste järgi ei ole haigekassa ega töötukassa raha lubatud kasutada millekski muuks kui vaid nende seadustes sätestatud ülesannete täitmiseks.\nEhk siis millal võetakse seadust rikkunud poliitikud vastutusele?\nRail Baltic! Selle läbisurumise võiks öelda et ainuke eesmärk ongi Euroopast võimalikult palju raha välja kaubelda. Niisugust grandioosset raiskamist keegi oma raha eest teha ei taha.\n/Karise sõnul peaks riik praegustel võrdlemisi headel aegadel koguma reserve ja ja vältima kulutuste kasvu./\nValitsus käitub risti vastupidi.


Gratitude | Tellimistingimuste arhiiv\nTingimused kuni 25.05.2020 kuupäevani\nKäesolevad tingimused (edaspidi tellimistingimused) reguleerivad gratitudeservices.com veebisaidil asuva Gratitude Services OÜ, registrikood 14824443, aadress Telliskivi 60/1, Tallinn 10412, Eesti, kontakttelefon +372 527 4846 (edaspidi: Gratitudes Services) internetileheküljel tellimuste esitamist.\nGratitude Services tellimiskeskkond pakub teile mugavat võimalust tellida hooldusteenuseid ning saata hauaküünlaid allpool loetletud surnuaial asuvale teie poolt määratud kalmule. Tellimusi veebisaidi gratitudeservices.com kaudu saate esitada ööpäevaringselt.\nGratitude Services jätab endale õiguse tellimistingimusi ja teenuste hindasid ühepoolselt muuta, kajastades seda veebisaidil gratitudeservices.com.\nGratitude Services OÜ on isikuandmete vastutav töötleja ja edastab maksete teostamiseks vajalikud isikuandmed volitatud töötleja Maksekeskus AS-le.\nSisestage Otsingu väljale inimese nimi, kelle hauale soovite teenuseid tellida. Otsingut maetute kohta teostame avalikest andmebaasidest. Kui otsing on teostatud, tuleb tellimusega jätkamiseks vajutada nimel või VALI nupule. Kui nime otsing ei anna tulemust, valige rippmenüüst nimekirjast kalmistu, kus asub soovitud hauaplats, millele soovite teenust tellida.\nValige välja teenused ning lisage need ostukorvi. Teenuseid konkreetseks kuupäevaks saab tellida minimaalselt 10 kalendripäeva enne kliendi poolt soovitud päeva.\nTellimuse vormistamiseks tuleb täita nõutud andmeväljad – tellija nimi ja e-maili aadress ning nõustuda tellimistingimuste ja privaatsustingimustega (kättesaadavad https://gratitudeservices.com/privaatsustingimused/). Isikuandmete töötlemine on vajalik lepingu täitmiseks.\nSoovi korral saate liituda ka Gratitude Services OÜ uudiskirjaga.\nValige sobiv maksemeetod – aktsepteerime tasumist pangalingi kaudu (SEB, LHV, Krediidipank, Luminor, Swedbank), Pocopay, VISA ja Mastercard krediitkaartidega.\nSeejärel vajutage nuppu „Maksma“, mis viib edasi Maksekeskuse veebilehele, kus näete tellimuse summat eurodes ja saate makse sooritada.\nPärast tasumist vajutage kindlasti nuppu “Tagasi kaupmehe juurde”! Kui peale nupu vajutamist jõuate tagasi Gratitude Services veebilehele, on tellimuse edastamine õnnestunud.\nSaate kinnituskirja tellimuse meieni jõudmisest ka oma e-posti aadressile. Kui te pole e-kirja saanud, võtke palun ühendust info@gratitudeservices.com.\nKüünalde põlemine on ilmastikust sõltuv ning Gratitude Services ei saa vastutada, et tellitud küünal põleb kalmul pakendil märgitud aja. Gratitude Services tagab, et küünla kalmule asetamise hetkel see põleb. Asetame küünla(d) otsinguga leitud maetu kalmul sobivaimale kohale (võimalusel hauakivi läheduses), tagamaks küünla kõige pikem põlemisaeg.\nKui küünlale lisaks on tellitud ka kuuseokstest pärg, siis asetame selle hauakivi ette sobivale kohale.\nGratitude Services ei teosta küünalde kohaletoimetamise teenuse käigus haudade koristusteenust, kuid eemaldab võimalusel varasemalt põlenud ühekordsed küünlad.\nPärast küünalde kohaletoimetamist saadab Gratitude Services hiljemalt 2 tööpäeva jooksul foto kalmust koos põleva küünlaga tellimuses märgitud meiliaadressile. Teenus loetakse osutatuks ja tellimus täidetuks ka juhul, kui Gratitude Services pole jõudnud saata tellijale vastavaid fotosid 2 tööpäeva jooksul.\nHooldusteenus koosneb: hauaplatsi lihtsam koristus lehtedest, okastest, okstest, närtsinud taimedest jms hauaplatsi pealt ja ümbrusest, muru pügamine, prügi äraviimine (sh vanad küünlad) ja olemasolevate lillede ning taimede kastmine vastavalt kliendi poolt tellitud teenusele ja perioodile (1×, 2× või hooajaline hooldus – 6×). Kui klient soovib, et jätaksime alles klaasist küünlad või mõne kindla taime (kuuseoksad või vana kanarbik jmt), siis palume märkida kommentaaridesse.\nÜhekordse hooldusteenuse osutamist ei alustata varem kui 1 nädal enne kliendi poolt määratud kuupäeva ja teostatakse hiljemalt kliendi poolt valitud kuupäevaks.\nKahekordset hooldusteenust osutatakse kevadperioodil (1 hoolduskord vahemikus aprill-mai) ja sügisperioodil (1 hoolduskord vahemikus september-oktoober).\nHooajaline hooldusteenus on 6 ühekordset hooldust perioodil aprillist oktoobrini. Esimene hooldus teostatakse perioodil aprill-mai.\nPeale hoolduse teostamist saadab Gratitude Services hiljemalt 2 tööpäeva jooksul foto kalmust enne ning pärast koristust tellimuses märgitud meiliaadressile. Teenus loetakse osutatuks ja tellimus täidetuks ka juhul, kui Gratitude Services pole jõudnud saata tellijale vastavaid fotosid 2 tööpäeva jooksul.\nGratitude Services jätab endale õiguse meist mittesõltuvate asjaolude korral keelduda tellimuse täitmisest (nt teenuse osutamise asukohta ehk kalmu ei leita, raskendatud ligipääs kalmule), tagastades kogu tasutud summa. Juhul, kui tellimuse täitmisest keelduti tellijast tuleneval põhjusel (nt tellija on edastanud vale asukoha), tagastatakse tellijale tellimuse summa, millest on maha arvestatud tellimuse täitmise ettevalmistamiseks kantud kulud (sh transpordi- ja tööjõukulu).\nTellijal on õigus küünlatellimusest taganeda igal hetkel peale tellimuse esitamist, saates Gratitude Services OÜ-le sellekohase avalduse e-posti aadressile info@gratitudeservices.com hiljemalt 2 kalendripäeva enne teenuseosutamise algust. Tellijale tagastatakse kogu tasutud summa. Kui tellija ei saada vastavat avaldust ettenähtud aja jooksul, kuid tellimust ei ole täidetud, tagastatakse tellijale 50% tellimuse summast. Kui tellimus on täidetud, puudub tellijal õigus nõuda tellimuse eest tasutud summa tagastamist.\nTellijal on õigus hauahoolduse tellimusest taganeda igal hetkel peale tellimuse esitamist, saates Gratitude Services OÜ-le sellekohase avalduse e-posti aadressile info@gratitudeservices.com. Tellijale tagastatakse summa, millest on maha arvatud teenuse osutamisele selleks hetkeks tehtud kulu. Kui tühistamise hetkeks pole ühtegi hooldust teostatud, tagastab Gratitude Services OÜ kogu ettetasutud summa.\nHooajalise või mitmekordse hauahoolduse tühistamisel peale osalist teenuste osutamist arvestatakse tagasimaksed proportsionaalselt osutamata teenuste maksumusega. Nt 90 euro suuruse hooajalise teenuse tühistamisel peale esimese hoolduse teostamist kantakse tagasi ostjale tagasi 75 eurot (90/6*5). Teenus loetakse osutatuks ja tellimus täidetuks ka juhul, kui Gratitude Services pole jõudnud saata tellijale vastavaid fotosid 2 tööpäeva jooksul.\nTellimistingimustes reguleerimata küsimustes juhindutakse Eesti Vabariigis kehtivatest õigusaktidest. Eriarvamused ja vaidlused lahendatakse läbirääkimistega. Kui lepingust tulenevaid vaidlusi ei õnnestu lahendada läbirääkimistega, on osapooltel õigus pöörduda Tarbijakaitseametisse ja kohtusse.\nHauaplatside hooldusteenust osutame 323 kalmistul üle Eesti, nimekirjaga saab tutvuda siin. Küünlasaatmise teenust, ilma hooldusteenust tellimata, osutame vaid digitaliseeritud andmetega kalmistutel, nimekirjaga saab tutvuda siin.


Burundi – Vikipeedia\n(Ümber suunatud leheküljelt Burundi Vabariik)\nprantsuse République du Burundi\nrundi Republika y'Uburundi\n(prantsuse keeles 'ühtsus, töö, progress')\nprantsuse ja rundi\n10 864 245 (2017)\n1. juulil 1962\n3,478 mld $ (2017)\n292 $ (2017)\nRiigi pindala on 27 834 km², rahvaarv 9 511 130 (juuli 2010, hinnang).\n1 Piir ja mõõtmed\n2.8 Keskkonna seisund\n3 Sümbolid ja tähised\n4.1.2 Sündimus ja suremus\n4.1.3 Vanuseline struktuur\n4.2.1 Vaata ka\n4.3 Etniline koosseis\n5.5.2 Osalemine rahvusvahelistes organisatsioonides\n5.6 Burundi riigipühad\n6.1 Majanduse üldnäitajad\n7.1 Esimene Vabariik\n7.2 Teine Vabariik\n7.3 Esimene Buyoya periood\n9 Rahvatervis ja tervishoid\nPiir ja mõõtmedRedigeeri\nBurundi piirneb põhjas Rwanda (290 km), kirdes ja läänes Kongo DV-ga (233 km) ning lõunas, edelas ja idas Tansaaniaga (451 km). 24 km piirist Tansaaniaga läbib Tanganjika järve.\nBurundi, Kongo DV ja Rwanda piiri kolmikpunkt asetseb Tanganjika järve mediaanjoonel. Kolmikpunkti Rwanda ja Tansaaniaga määravad Mwibu ja Kagera jõe voolunõvad. Tanganjika järvest idas on piir märgitud jõgede ja piiripostidega.\nPraegune Burundi ja Tansaania vaheline piir on määratud Inglise-Belgia protokolliga Tanganjika-Urundi piiri täpse kindlaksmääramise ja demarkeerimise kohta 5. augustist 1924. Selle järgi jäi Bugufi Briti mandaadi alla. Aastal 1934 lepiti kokku veeõigustes.\nBurundi ja Rwanda vaheline piir kulgeb läänest itta Rusizi ja Kagera jõe vahel. Suurem osa piirist kulgeb mööda jõgesid, millest põhilised on Ruhwa jõgi (Ruwa, Luhwa), Kanyaru jõgi (Akanyaru) ja Kagera jõgi. Samuti läbib piir Cohoha ja Rweru järve. Osa piirist moodustavad jõgedevahelised sirglõigud. Pole teada, et Burundi ja Rwanda vahel oleks piiriposte. Piiri määras kindlaks Ruanda-Urundi asekindralkuberneri määrus 14. augustist 1949 nr 21/258.\nRusizi jõe määrasid oma alade piiriks Belgia ja Saksamaa 11. augustil 1910 allkirjastatud leppega. Aastal 1924 määras Belgia ja Suurbritannia vaheline protokoll Tanganjika ja Rwanda-Urundi piiri kohal, kus praegu on Burundi, Rwanda ja Tansaania piiri kolmikpunkt Mwibu ja Kagera voolunõvade liitumiskohal. Pärast Esimest maailmasõda anti Kisaka ehk Kissaga ringkond (praegu Gisaka ringkond) Rwanda kirdeosas lühikeseks ajaks Briti mandaadi alla, et saaks rajada läbi Briti alade raudtee Ugandasse. Samuti anti Bugufi piirkond Ruvuvu ja Kagera jõe vahel praegusest Burundi-Tansaania piirist läänes Tanganjika osaks.\nBurundi pindala on 27 834 km² või 25 680 km²[viide?] (umbes pool Eesti pindalast).\nBurundi on suuremalt jaolt mägine, enamasti kiltmaa, mille kõrgus merepinnast on 1400–1900 m[viide?]. Kiltmaa keskmine kõrgus on 1450 m. Läbi Burundi kulgeb Niiluse ja Kongo jõgikonna vaheline veelahe.\nBurundi lääneosas on põhja–lõunasuunaline Mweri ahelik, mille keskmine kõrgus merepinnast on 2000–2500 m. Selles ahelikus on ka riigi kõrgeim tipp, mis on eri andmetel Karonja mägi (üle 2760 m [viide?], teistel andmetel 2685 m), Mweri mägi (2670 m[viide?]) või Heha mägi (2670 m). Mweri ahelik on Kesk-Aafrika murrangu perifeerne osa, mis on kerkinud. Piirkonnas on rida piklikke ahelikke ja palju üle 2500 m kõrgusi massiive. Mweri ahelikust idas on rida 1500–2000 m kõrgusi kiltmaid.\nTansaania piirini idas laskuvad mäenõlvad laugjalt. Idas on Mosso nõgu, kirdes Bugesera nõgu ja Bwery piirkonna tasandik.\nLääne poole langevad nõlvad järsult. Seal on Rusizi jõe ja Tanganjika järve vahelised kitsad madalikud, mis moodustavad Burundi madalaima osa (alla 1000 m). Need tasandikud on osa Aafrika murranguvööndist (Ida-Aafrika riftivööndist). Riigi madalaim maismaaosa ja ainus madal tasandik on 780–1000 m kõrgusel paiknev Imbo tasandik kitsa ribana riigi läänepiiril. Rusizi jõgi suubub Tanganjika järve, mille pind asub umbes 770 m kõrgusel merepinnast. Ka Tanganjika järv asub alangus. Nõlvad langevad ka lõuna poole. Kiltmaa kaguserva kõrval on veel üks kõrgem piirkond, mille nõlv laskub järsult Kumoso nõkku.\nBurundi asub lähisekvaatoriaalses kliimavöötmes, nii et õhutemperatuur aasta jooksul peaaegu ei muutu. Troopikakuumuse teeb mõõdukamaks suur kõrgus. Aasta keskmine õhutemperatuur sõltub kõrgusest üle merepinna: Rusizi jõe äärsel tasandikul ja Tanganjika järve rannikualadel on see +23 °C (sealhulgas Bujumburas, kus see on nii jaanuari kui ka juuli keskmine temperatuur), veelahkmel +16...+17 °C.\nSademed on aasta lõikes ebaühtlaselt jaotunud. Sademete hulk on piirkonniti oluliselt erinev, 500–2000 mm aastas. Keskmine aastane sademete hulk Burundis on 825 mm. Riigi kirdeosas on sademeid keskmisest veidi rohkem. Lääne mägedes sajab rohkem kui ida kiltmaal. Veelahkmel on aasta keskmine sademete hulk 1300–1600 mm, kiltmaadel umbes 1200 mm, Rusizi jõe äärsel tasandikul 750–1000 mm ümber, Tanganjika järve ääres umbes 750 mm.\nKagera vooluhulga muutumine\nMweri ahelik on veelahe Kongo ja Niiluse jõgikonna vahel. Sealt algabki Niiluse lähtejõgi Kagera, mis saab alguse Ruvuvu ja Nyabarongo jõe ühinedes Gitega linna lähedal. Rusizi jõgi voolab Kivu järvest Tanganjika järve ning moodustab osa Burundi ja Kongo DV piirist. Suuremate jõgede seas on veel Ruhwa ja Kanyaru põhjapiiril, põhja poolt Tanganjika järve suubuv Mpanda, Niiluse lättejõeks loetav Ruvyironza, kagupiiril voolav Maragarazi ning osalt idapiiri moodustav Rumpungwe.\nSoid oli enne põuda üle 120 000 hektari, üle 5% riigi piirkonnast. Orupõhjad on sageli soised. Akyanyary jõe ja selle lisajõgede ääres on suured turbarabad. Suur osa soodest on juba põlluharimiseks kuivendatud.\nJõehobud Rusizi jões Burundis\nVarem oli Burundi ala kliima niiskem ning Burundi ala oli üleni kaetud ekvatoriaalse vihmametsaga. Praegu kasvavad looduslikud metsad peaaegu ainult mäenõlvadel ja moodustavad 2000. aasta andmetel 4% riigi territooriumist (varem 46,3%). Kaks suuremat mägimetsaala on lõunas Bururi provintsis (Bururi looduskaitseala) ja põhjas Kibira rahvuspargis. Kibira metsaala jätkub Rwandas Nyungwe metsa rahvuspargina. Tanganjika järve ääres Kigwena looduskaitsealal on veel säilinud madalama ala vihmametsa.\nKüngaste nõlvadel kasvavad madalad hõrendikud. Vihmavarjusarnaselt laiuva võraga akaatsiad, lühter-piimalilled, õlipalmid, jaanikaunapuud ja astelpõõsastikud varju praktiliselt ei anna. Need "heledad metsad" (miombo) soodustavad rohttaimede kasvu, kuid kaitsevad mulda halvasti otseste päikesekiirte ja paduvihmade eest. Seetõttu laguneb huumus kiiresti ja toitaineid uhutakse mullast välja, esineb mullaerosioon. Riigi kiltmaaosa on osaliselt kaetud sekundaarse, kohati pargisavanniga.\nLoomastik on rikkalik: elevandid, lõvid, leopardid, jõehobud, krokodillid, pühvlid, tüügassead, laanesead, jõesead, paavianid ja antiloobid. Imetajaid on 107 liiki. Palju on madusid, sisalikke ja linde.\nJõehobud, vesiantiloobid ja arvukalt linnuliike elavad Tanganjika järve ja Rusizi jõe vahelistel märgaladel.\nBurundi looduslik taimestik ja põllumaad\nBurundis leidub maavaradest niklimaaki (suurel hulgal), uraani, haruldaste muldmetallide oksiide, koobaltit, vaske, vanaadiumimaaki (varud on ühed rikkalikumad maailmas) ja tinamaaki. Leidub ka kulda ja plaatinat (viimast veel ei kaevandata), samuti fosforiiti, turvast ja kaoliini. Tanganjika järve all ja Rusizi jõe orus on naftat (ei ole kasutusele võetud). Maavarad ei ole hästi kaardistatud.\nBurundis on kolm rahvusparki: Kibira, Rusizi ja Ruvubu rahvuspark.\nKuni 1980. aastateni puudusid seadused looduskaitsealade kohta. Sellest ajast saadik on moodustatud 8 uut kaitseala. Nende koguarv on nüüd 13 ja nad katavad 5% riigi territooriumist.\nLooduskaitset korraldab Maakasutus-, Turismi- ja Keskkonnaministeeriumile alluv Institut National pour L'Environnement et la Conservation de la Nature (INECN; varasema nimega Institut National pour la Conservation de la Nature (INCN)), mis juhib rahvusparke, looduskaitsealasid ja loodusmälestisi ning korraldab bioloogilise mitmekesisuse ja looduskaitse alast uurimistööd.\nMaa nappuse tõttu on hakatud harima järske õhukese mullakihi ja vähese viljakusega suure erosiooniohuga mäenõlvu, mis on intensiivse põlluharimise ja sagedaste tugevate vihmade tõttu erodeerunud. Tegu on ühe suurema erosiooniprobleemiga maailmas.\nPõlluharimine on jõudnud ka madalatele märgaladele, kus kuivendamine ning vee saastumine mäenõlvadelt pärineva aleuriidi ja saviga hävitavad väärtuslikke ökosüsteeme. Enamikku soid haritakse oskamatult, mistõttu mõned kuivavad ära. Riik ei hoolitse märgalade säilimise eest.\nPärismaisest loomastikust ja taimestikust on vähe järel. Näiteks elevandid ja gorillad on Burundis välja surnud. Algne looduslik elustik on säilinud ainult Kibira ja Ruvubu rahvuspargis ja võib-olla mõnel väikesel metsakaitsealal.\nBurundil on riigilipp, riigivapp ja riigihümn "Burundi bwacu".\nBurundi rahvaarvu muutumine aastatel 1950–2010 ja prognoos 2050. aastani\n1.[viide?] juuli 2010 seisuga oli Burundi arvestuslik rahvaarv 9 863 117, kusjuures mehi oli 49,5% ja naisi 50,5%.\n2007: 8 390 505 (1.6.2007; arvestuslik rahvaarv; mehi 49,6%, naisi 50,4%)[viide?]\nSündimus ja suremusRedigeeri\nBurundile on iseloomulik väga suur sündimuse üldkordaja (41,43 promilli, teistel andmetel 33,3 promilli) ja väike suremuse üldkordaja (9,87 promilli, teistel andmetel 12,9 promilli), mistõttu on ka loomuliku iibe üldkordaja väga suur (vastavalt 31,56 või 20,4 promilli). Aastatel 1995–2000 oli sündimuse üldkordaja keskmiselt 39,7 promilli ja suremuse üldkordaja keskmiselt 17,4 promilli.\nImikusuremus on suur (63,38, teistel andmetel 98,3 surma 1000 elussünni kohta).\nKeskmine eluiga on väike (58,29 aastat, sealhulgas meestel 56,65 aastat ja naistel 59,98 aastat, teistel andmetel vastavalt 50,3 aastat, meestel 48,8 ja naistel 51,7 aastat). Aastal 2000 oli see meestel 44,6 ja naistel 47,3 aastat. Keskmine eluiga tõuseb. Eluiga mõjutavad malaaria, leetrid, gripp, kiiresti levinud AIDS ja teised haigused, suurest rahvastiku tihedusest ja maanappusest tingitud halvad elutingimused ning kodusõda, massimõrvad, põgenikevood ja alatoitlus.\nUmbes 85% elanikest on hutud, umbes 14% tutsid ja ülejäänutest on enamik pügmeede hulka kuuluvad batvad ehk tvaad. Tutsid on traditsiooniliselt kontrollinud sõjaväge ja valitsust. Põliselanikud on batvad; hutud ja tutsid immigreerisid 14–15. sajandil. Burundi hutude, tutside ja batvate koondnimetus on rundid.\nAmetlikud keeled on rundi ja prantsuse keel, kuigi kõneldakse ka suahiili keelt (kaubanduskeel).\n67%[viide?] või 80%[viide?] rahvast on kristlased, sealhulgas 62%[viide?] või 65%[viide?] on katoliiklased ja 5%[viide?] või 14%[viide?] protestandid, sealhulgas anglikaanid. 23 protsenti[viide?] või 19%[viide?] on põlisusundite järgijad ja 8–10%[viide?] või umbes 1,6%[viide?] on muslimid.\nRiigi ametlik nimi on Burundi Vabariik (Republika y'u Burundi), ametlik lühivorm on Burundi.\n1992. aasta 13. märtsi põhiseadus nägi ette pluralistliku süsteemi. 6. juunil 1998 hakkas kehtima üleminekupõhiseadus, mis suurendas Rahvuskogu ja nägi ette kaks asepresidenti.\nÕigussüsteem põhineb Saksamaa ja Belgia tsiviilkoodeksil. Rahvusvahelise Kohtu kohustuslikku jurisdiktsiooni ei tunnustata.\nBurundi on presidentaalne vabariik. Riigipea ja täitevvõimu juht on president (alates 2005. aastast Pierre Nkurunziza). President valitakse 2004/2005. aasta üleminekupõhiseaduse järgi üldistel valimistel 5 aastaks; esimese presidendi pärast üleminekuaega valis Rahvuskogu 2005. President on ka valitsusjuht ja tal on kaks asepresidenti. Üks asepresidentidest peab olema hutu, teine tutsi.\nParlament oli varem ühekojaline Rahvuskogu (Assemblée Nationale), nüüd kahekojaline. Rahvuskogus oli varem 81 kohta, kuid 1998. aasta üleminekupõhiseaduse kohaselt (1998) suurenes see 121-le. Selle valis rahvas 5 aastaks. Valimissüsteem oli võrdeline. Ülemkoda on Senat, millel on 49 kohta. Neist 34 valib etniliselt tasakaalustatud valijameestekogu 17 provintsis. Alamkoda Rahvuskogu koosneb nüüd vähemalt 100 liikmest (pärast 2005. aasta valimisi valib rahvas 5 aastaks. Valimissüsteem on võrdeline. Kummaski kojas peab olema vähemalt 30% naisi. Rahvuskogus on hutude ja tutside proportsioon 60:40; kolm kohta on ette nähtud batvatele.\nPresident nimetab Ministrite Nõukogu. 60% ministritest peavad olema hutud ja 40% tutsid. Vähemalt 30% valitsuse liikmetest peavad olema naised.\nKõrgeim kohtuorgan on ülemkohus (Cour Suprême). Esimese astme kohtud on 17 provintsikohust ja 123 väiksemat külakohust. On ka kolm apellatsioonikohust. Peale selle on kaubanduskohus, töökohus ja halduskohus. Uue põhiseaduse järgi rajatakse vabamat kohtusüsteemi; kodusõja tagajärjel on kohtusüsteem lakanud funktsioneerimast. Seadustiku koostamisel on eeskuju võetud Saksamaalt ja Belgialt.\nAlates 1966. aasta põhiseadusest on Burundi vabariik ja unitaarriik.\n"Üleminekupõhiseadusteks" on nimetatud 1998. aasta, 2001. aasta ja 2004/2005. aasta põhiseadust.\nBurundi pealinn on Gitega.\nMärtsis 2007 kuulutas Burundi president välja, et riigi uueks pealinnaks kavatsetakse teha riigi suuruselt teine linn Gitega, mille asukoht riigi keskel võimaldab elanikke paremini teenindada. Uueks pealinnaks nimetati Gitega 2019. aastal, senise pealinna Bujumbura asemel.\nBurundi koosneb 18 provintsist:\nBujumbura Mairie provints\nBujumbura Rurali provints\nUPRONA (Rahvuslik Ühtsus- ja Progressipartei): põhiliselt tutside partei, mida juhib Luc Rukingama.\nOsalemine rahvusvahelistes organisatsioonidesRedigeeri\n5. veebruar – ühtsuspäev\n1. juuli – iseseisvuspäev\n15. august – Maarja uinumispüha\n13. oktoober – Rwagasore päev\n21. oktoober – Ndadaye päev\n28. november – Vabariigi päev\nMaal etendavad olulist osa kitsed\nBurundi sisemajanduse kogutoodang on väga väike: sisemajanduse kogutoodang ostujõupariteedi järgi on 2009. aasta andmetel 3,245 miljardit USA dollarit. Selle põhjuste seas on etniliste põhjustega kodusõjad, mille tagajärjel hukkus üle 200 000 inimese ning üle 48 000 inimese põgenes Tansaaniasse ja 140 000 elanikku kolis riigi sees.\nRiigis on suur korruptsioon, hariduse kättesaamatus (kahest lastest ainult üks käib koolis) ning HIV ja AIDS, mis on peaaegu igal täiskasvanul. Riigis on toidu, ravimite ja elektri nappus.\n1990ndate algul alanud kodusõda kahjustas Burundi majanduslikku arengut tunduvalt. Turvalisuse puudumise tõttu vähenesid investeeringud mäendusse ning langes tööstus- ja põllumajandustoodang. Olukorda halvendasid veelgi 1990ndate teisel poolel kehtestatud rahvusvahelised majandussanktsioonid. Need olid suunatud peamiselt tutsidest koosneva linnaeliidi vastu, kuid koos sõjaga tõid nad kaasa suure majanduslanguse. Tekkis importkaupade nappus ja väljavedu raskenes, kuigi sanktsioonide mõju leevendas salakaubandus. Sõda naaberriigis Kongo DV-s 1990. aastate keskel tõi kaasa kaupade, sealhulgas mäendussaaduste illegaalse väljaveo sealt Burundi kaudu.\nPeamised eksportkaubad on kohv (valdav ekspordiartikkel) ning tee, mis annavad 90% valuutatulust. Ekspordi osakaal SKT-s on väga väike. Ekspordi maht ja tulud sõltuvad ilmastikust ja maailmaturu kohvi- ja teehindadest. Kohvikaubandust kontrollivad tutsid.\nTanganjika järv on Burundi jaoks oluline nii kalapüügikoha kui ka veeteena\nPeamine kaubanduslik põllukultuur ja eksportartikkel on kohvipuu (kohvioad moodustavad 90% ekspordist). Kohvi kasvatavad hutud, töötlevad ja turustavad aga tutsid. Kaubaks kasvatatakse ka teepõõsast ja puuvilla. Oma tarbeks kasvatatakse ube, maniokki, maisi, riisi, bataati, jamssi, maapähkleid, hernest ja sorgot. Kasvatatakse ka banaane, soja, aafrika õlipalmi ja suhkruroogu. Jamssi, maniokki, riisi, bataati ja ube kasvatatakse madalamatel nõlvadel. Kõrgemal kasvatatakse hirssi, nisu ja otra.\nTähtsamad ekspordikultuurid on kohv ja tee. 1980ndate lõpus muutus oluliseks ekspordiartikliks puuvill, kuid 1990ndate keskel selle tootmine langes järsult. Ka suhkrut jääb ekspordiks veidi üle. Suurema osa kohvist moodustab araabika. Kohvi kasvatab umbes miljon väiketalupoega. 2000. aastal moodustas kohv umbes 70% riigi ekspordituludest, tee umbes 25%. Tootmine, eriti kohvitootmine on 1990. aastate algusest tugevasti kõikunud, põhjuseks kodusõda ja maailmaturuhindade kõikumine. 1990ndate teisel poolel kahjustasid kohvi tootmist ka majandussanktsioonid, kuigi kohvi veeti välja ka salakaubana. 1999. aastal moodustasid kohvitulud veel ainult 30 miljonit USA dollarit. Peale sõja vähendas tootmist ka põud.\nVäheviljakaid alasid kasutatakse karjamaadena, kus peetakse kodukitsi, lambaid, veiseid. Karjatamise intensiivsus on suur. Karjamaad katavad umbes kolmandiku riigi pindalast. Veiseid ja kitsi kasvatatakse liha- ja piimaloomadena. Kasvatatakse ka sigu. Tootlikkus on väike. 1990ndate alguses olid ka nahad tähtis ekspordiartikkel. Sõda kahjustas ka karjakasvatust.\nMetsad on maanappuse ja puiduga kütmise tõttu väheseks jäänud.\nRaudteid ei ole. 1987. aastal esitleti plaani ühendada Burundi ja Rwanda raudteega, mis viib Mombasast (Keenia) Kampalasse (Uganda) ja Kigomasse (Tansaania); neid ei ole ellu viidud.\nSuurimas linnas Bujumburas on Bujumbura rahvusvaheline lennujaam.\nBurundil on suur väliskaubanduse defitsiit. Ta sõltub tähtsaimast ekspordiartiklist kohvist; 1980ndate lõpust on tähtis tuluallikas ka tee.\nVäliskaubandust pärsib meresadamate kaugus ja vajadus transiidiks kolmandate riikide kaudu. Tähtsamad väliskaubandussadamad on Dar es Salaam Tansaanias (1400 km Bujumburast) ja Mombasa Keenias (2000 km Bujumburast). Kaubad liiguvad üle järve Tansaaniasse ja vähesel määral Kongo DV-sse ning maitsi Rwanda ja Uganda kaudu Keeniasse. 1990. aastate keskel kehtestatud sanktsioonide tõttu naaberriikide poolt kasutas Burundi teisi teid, eriti Sambia kaudu Durbanisse (Lõuna-Aafrika Vabariik).\nMaa esmaasukad olid praegu valitseva seisukoha järgi batvate ehk tvaade esivanemad.\nHiljutise ajani valitses arvamus, et sajandeid tagasi vallutasid riigi kõigepealt hutud (4.–7. sajandil pKr), siis tutsid (14.–17. sajandil), kusjuures viimased saabusid kahe lainena praeguse Etioopia või Egiptuse alalt, ning viimastest moodustusid kaks omavahel vaenujalal olevat tutside rühma; pärast tutside saabumist kujunes ka ühine rundi keel. See seisukoht kujunes 19. sajandi lõpul. 1990ndate algul levis seisukoht, et hutude ja tutside vahel puuduvad etnilised erinevused ning need postuleeriti alles koloniaalajal. Uuema seisukoha järgi on need kaks rühma algselt nimetatud erineva sotsiaalse staatuse järgi (tutsi tähendab 'veisterikas' ja hutu 'allutatud') ning pärast nimede saamist hakkasid need rühmad eralduma, omavahelised abielud muutusid harvaks ja nõnda kujunes erinev genofond, mis avaldub ka välimuses. On olemas ka arvamus, et hutud ja tutsud võivad küll olla eri päritolu, kuid praegune grupikuuluvus ei ole etnilise iseloomuga.[viide?]\nBurundi oli 16. sajandil kuningriik (Burundi kuningriik). Burundi kuningas (mwami) oli 300 tutside sugukonnast koosneva ülikkonna (gwana) eesotsas. Ülikud nõudsid põlluharijatelt ja karjakasvatajatelt andamit või maksu. Kohalikul tasandil olid ülikud kuningast üsna sõltumatud. Õigused kuningaseisusele olid ainult neljal sugukonnal: Bataga sugukonnal (kuninganimi Mutaga), Bezi sugukonnal (kuninganimi Mwezi), Bambutsa sugukonnal (kuninganimi Mwambutsa) ja Batare sugukonnal (kuninganimi Ntare). Ülikkonnast allpool olid tavalised tutsid. Ainult tutsidel oli õigus omada maad ja veiseid. Hutud, kes moodustasid alama seisuse, harisid maad. Arvukate segaabielude tõttu hutude ja tutside vahel kujunes etniline kuuluvus sajandite pikku eluhoiaku küsimuseks: karjakasvatajaid peeti tutsideks, põlluharijaid hutudeks. Mõlemad kõnelesid rundi keelt.\n18. sajandil kindlustasid tutsidest kuningad oma võimu maa, tootmise ja jaotamise üle, arendades välja ubugabire süsteemi: elanikud olid kuninga kaitse all ning pidid selle eest maksma andamit ja jätma maa kuninga valdusse.\n19. sajandil pidid Burundi elanikud end kaitsma Ida-Aafrika orjakaubanduse eest: Aafrika idarannikult tulnud araablastest orjakaupmehed pidasid orjajahti.\nKuigi Euroopa maadeuurijad ja misjonärid külastasid seda piirkonda juba 1856. Esimesed nimeliselt teada olevad eurooplased, kes praeguse Burundi alal viibisid, olid Richard Francis Burton ja John Hanning Speke. Niiluse lätteid otsides jõudsid nad Tanganjika järveni. Neile järgnesid 1871 Henry Morton Stanley ja David Livingstone. Järgmistena tulid 1879 misjonärid valgete isade ordust; aastal 1881 süüdistati neid sõpruses orjakaupmeestega ning kohalikud tapsid nad.\nKongo konverentsil määrati Burundi ala 8. novembril 1884 Saksamaa mõjupiirkonda. Esialgu sakslased maad ei hõivanud. Aastal 1885 määrati kindlaks piir Kongoga, 1886 Briti aladega. Aastal 1892 käis austerlane Oscar Baumann maal, mis moodustas Ruanda-Urundi ala Saksa Ida-Aafrika koosseisus. Alles 1896 saabusid esimesed saksa sõdurid ja misjonärid. Rajati sõjaline jaam Usumbura (praegu Bujumbura linn).\nPraeguste riigipiiridega Aafrika kaardil on näidatud Saksa Ida-Aafrika sinisega ning ülejäänud Saksamaa kolooniad halliga\nAastal 1899 sai Burundi alast osa Ruanda-Urundi protektoraadist Saksa Ida-Aafrika koosseisus; pealinnaks sai Usumbura. Saksa koloniaalvõimud valitsesid maad kohaliku kuninga ja aadlike abiga. Kuni 1906 moodustas Burundi ala sõjaväelise ringkonna, hiljem oli ta tsiviilhalduse all.\nAastal 1916 okupeerisid Ruanda-Urundi protektoraadi Esimese maailmasõja käigus Belgia väed. Versailles' rahuga anti Burundi ala 28. juunil 1919 Belgiale. Aastal 1923 andis Rahvasteliit Belgiale mandaadi Ruanda-Urundi üle, mis hõlmas tänapäeva Rwanda ja Burundi territooriumi. Belglased haldasid seda ala kaudselt, toetudes ülikkonnale, milles domineerisid tutsid. Aastal 1924 keelustas Belgia igasuguse orjanduse. Alates 1925. aastast valitseti Burundi ala Kongost.\nPärast Teist maailmasõda sai Ruanda-Urundist 13. detsembril 1946 ÜRO hooldusterritoorium Belgia halduses. 1948 lubas Belgia tekkida võistlevatel parteidel. Kohalikel valimistel võitsid 1953 hutude parteid, piirkondlikel valimistel tutside parteid. See viis tutside ja hutude võõrdumiseni, sest viimased tundsid end endiselt rõhututena. Alates septembrist 1959 loodi arvukalt parteisid, mis järgisid etnilisi või sugukonnapiire. Erandiks oli tutsi printsi Louis Rwagasore juhitud partei Liit Rahvusliku Progressi Eest (UPRONA), mille juhtkonna seas oli nii tutsisid kui ka hutusid. Teine suurem partei oli Kristlik-Demokraatlik Partei, mida toetas Belgia. Novembris 1959 puhkesid hutude ja tutside vahel suured rahutused, mille belglased alla surusid.\nKevadel 1961 sai maa autonoomse ajutise valitsuse Joseph Cimpaye juhtimisel (Joseph Cimpaye valitsus), milles osalesid paljud parteid. 26. septembril 1961 toimusid ÜRO järelevalve all esimesed parlamendivalimised; UPRONA sai selge võidu. Uueks peaministriks sai prints Louis Rwagasore. Juba 13. oktoobril 1961 mõrvas peaministri, kes oli abielus hutuga, kreeka päritolu palgamõrvar Ioannis Kageorgis. Mõrva tellimises süüdistati Kristlik-Demokraatlikku Parteisse kuulunud Batare sugukonna liikmeid; nad hukati avalikult jaanuaris 1963. UPRONA lõhenes etnilisel alusel. Uueks valitsusjuhiks sai 20. oktoobril 1961 Tare sugukonna tutsi André Muhirwa, kes jäi sellele ametikohale 1963. aastani, nii et temast sai iseseisva Burundi esimene peaminister.\n1. juulil 1962 lõhenes valitsuspartei rivaalitsevateks rühmitusteks. Monrovia rühm koosnes mõõdukatest läänemeelsetest tutsidest ja hutudest hutu Paul Mirerekano juhtimisel, Casablanca rühm radikaalsetest tutsidest. Esialgu pääses mõjule Monrovia rühm, kust tulid peaministrid André Muhirwa ning 18. juunist 1963 Pierre Ngendandumwe. Kui kuningas Mwambutsa IV viis läbi nelja hutust ministri vabastamise, astus Ngendandumwe peaministri ametist tagasi. Ta asendati radikaalse tutsi Albin Nyamoyaga, kes moodustas 6. aprillil 1964 uue valitsuse. Nyamoya loobus oma eelkäijate läänemeelsest poliitikast ning toetus Hiina Rahvavabariigile. Tekkisid piiritülid Kongo DV-ga. Kui detsembris leiti suuremal hulgal Hiina päritolu relvi, kaotas Nyamoya kuninga usalduse. 8. jaanuaril 1965 vabastati ta ametist. Tema asemele nimetati tema eelkäija Ngendandumwe, kelle aga 15. jaanuaril mõrvas rühm radikaalseid tutsisid. Kuningas nimetas uueks peaministriks UPRONA esimehe Joseph Bamina. 10. mail 1965 toimusid esimesed parlamendivalimised pärast iseseisvuse väljakuulutamist. UPRONA saavutas 64% häältega veenva võidu. Radikaalne tutside Rahvapartei sai 30% häältest ning läks UPRONA-ga konfrontatsioonile. Hoolimata valmisvõidust sundis kuningas hutust peaministri Bamina tagasi astuma. 24. juulil kuulutas kuningas välja erakorralise seisukorra. Uueks valitsusjuhiks sai 13. oktoobril 1965 kuninga erasekretär, Bezi sugukonda kuulunud tutsi Léopold Biha. Nii radikaalsed tutsid kui ka võimust ilma jäetud hutud üritasid oktoobris 1965 riigipööret. Tutsidest koosnev armee tappis seoses sellega üle 5000 hutu, sealhulgas endise valitsusjuhi Bamina ja UPRONA endise esimehe Mirerekano. Diskrediteeritud kuningas suundus Euroopasse. Riik oli kodusõja äärel. 24. märtsil 1966 määras kuningas regendiks prints Charles Ndizeye. Tegeliku võimu pärast riigis võitlesid armee ülemjuhataja Michel Micombero ja prints Charles Ndizeye.\n8. juulil 1966 kukutas kuningas Mwambutsa tema poeg prints Charles Ndizeye (Ntare V) ja põhiseaduse kehtivus peatati. 11. juulil 1966 sai Biha asemel valitsusjuhiks Michel Micombero Ntare V asus troonile 1. septembril.\n28. novembril 1966, kui kuningas viibis välismaal, kukutas ta veretu riigipöördega peaminister kapten Michel Micombero, kes kuulutas välja vabariigi ja enda selle presidendiks. Michel Micomberost sai esimene Burundi Vabariigi president. Seda loetakse Esimese Vabariigi alguseks. Ühtlasi kaotati peaministri ametikoht. Tegelikult tekkis sõjaväeline režiim. Micombero oli Rahvusliku Revolutsiooninõukogu (kaotati 1968) eesotsas.\nMõne aastaga kõrvaldas Micombero kõik hutud juhtivatelt kohtadelt sõjaväes, politseis ja halduses. Septembris 1969 tekid viimased sõjaväkke jäänud hutudest ohvitserid riigipöördekatse. See ebaõnnestus ning detsembris 1969 hukati 23 inimest. Micombero toetus üha enam oma kodukandi tutsidele ning pahandas sellega teisi tutside sugukondi. Aastal 1971, pärast Revolutsiooni Ülemnõukogu asutamist, kõrvaldati juhtivatelt positsioonidelt viimased mõõdukad tutsid. Loodud 30-kohalisse organisse kuulus veel vaid kaks hutude esindajat ja kaks ganwa esindajat.\nKui Ntare V 30. märtsil 1972 teadmata põhjusel (oletused ulatuvad tema julgeoleku ja isikliku amnestia kinnitusest vägivaldse röövimiseni) Ugandast kodumaale naasis, ta arreteeriti. 16. aprillil algas pärast hutude massilist arreteerimist hutude mäss. 29. aprillil vabastas Micombero kogu oma valitsuse ning valitseva partei esimehe ning võttis riigi täielikult enda kontrolli alla. Bujumburas puhkesid rahutused. Micombero pooldajad mõrvasid Ntare V tema maamajas, kus ta vahi all viibis. 6. mail sai Micombero endale ustavate vägede abil mässust jagu. Kõik 450 armeesse jäänud hutut mõrvati. Armee mõrvas järgnenud kuudel 100 000 – 250 000 hutut. Samal ajal hukkus kättemaksuaktsioonide käigus 3000 – 10 000 tutsit. Kogu hutude eliit oli 1973. aasta keskpaigaks surnud või eksiilis. Sajad tuhanded burundilased põgenesid. Rahutused jätkusid 1960. aastate lõpus ja 1970. aastate alguses. Püüdes võita USA poolehoidu, süüdistas valitsus, milles domineerisid tutsid, hutudest mässajaid poolehoius kommunismile, kuid see pole usutavalt tõendatud.\n1. novembril 1976 kukutas Micombero sõjaväeline riigipööre, mida juhtisid kolonel Jean-Baptiste Bagazaja kolonel Édouard Nzambimana. Moodustasti Kõrgema Revolutsioonilise Nõukogu, mis võttis valitsusvastutuse. Micombero põgenes Somaaliasse. Sellest sai alguse Teine Vabariik. Jean-Baptiste Bagazast sai uus riigipea ning Édouard Nzambimanast valitsusjuht ajavahemikuks 12. novembrist 1976 kuni 13. oktoobrini 1978, mil peaministri ametikoht jälle kaotati. Kuid vaid vähesed 1972. ja 1973. aasta veresauna süüdlased arreteeriti ja mõisteti süüdi. Kuigi Bagaza oli peamiselt tutside sõjaväelise režiimi eesotsas, ajas ta pigem vasakpoolset poliitikat (algatas maareformi ja valimisreformi) ning püüdis saavutada rahvuslikku leppimist. Pärast uue põhiseaduse vastuvõtmist ja väljakuulutamist 1981 sai Jean-Baptiste Bagaza ametlikult presidendiks. Oktoobris 1982 toimusid esimesed parlamendivalimised pärast 17-aastast vaheaega. Igas ringkonnas kandideeris kaks kandidaati valitsevast parteist UPRONA-st. 31. augustil 1984 valiti Bagaza ainsa kandidaadina riigipeaks tagasi. Pärast seda hakkas ta maha suruma usulist tegevust ja kinni pidama poliitilisi vastaseid. Aastal 1986 asutati esimene opositsioonipartei FRODEBU. Selle esimees oli Melchior Ndadaye.\nEsimene Buyoya perioodRedigeeri\nBagaza, kes võttis osa frankofoonia tippkonverentsist Kanadas, kukutati septembris 1987 sõjaväelise riigipöördega major Pierre Buyoya juhtimisel. Ta saatis opositsiooniparteid laiali, peatas põhiseaduse kehtivuse ning asutas oma Sõjaväelise Komitee Rahvuslikuks Päästmiseks (CSMN). Buyoya ohjeldas repressioone ja tegi lõpu Bagaza katoliiklusevastasele poliitikale. 1988 viisid kasvavad pinged valitsevate tutside ja enamusrahva hutude vahel vägivaldsete kokkupõrgeteni sõjaväe, hutu opositsiooni ja konservatiivsete tutside vahel. Augustis puhkesid lahingud. Tol aastal tapeti hinnanguliselt 150 000 (teisel hinnangul 20 000[viide?]) inimest. Naabermaadesse, eriti Rwandasse[viide?], voolas kümneid tuhandeid põgenikke. Kumbki pool süüdistas teist sõja alustamises. Buyoya moodustas komisjoni rahutuste põhjuste uurimiseks ja demokraatlike reformide kavandamiseks. Oktoobris 1988 moodustati uus valitsus. Peaministriks määrati hutu ja esimest korda olid hutud valitsuses enamuses.\n1989. aasta keskpaigaks olid peaaegu kõik hutud, kes olid 1988 põgenenud, tagasi tulnud. Aastal 1991 kiitis Buyoya heaks põhiseaduse, mis nägi ette presidendi, mitmeetnoselise valitsuse ning parlamendi. Aastal 1993 valiti ootamatult[viide?] presidendiks peamiselt hutudest koosneva partei FRODEBU esindaja Melchior Ndadaye. Oktoobris 1993 ta mõrvati peamiselt tutsidest koosnevate relvajõudude riigipöördekatse käigus. Riik sattus kodusõtta, milles hukkus kolme aasta jooksul üle 150 000 inimese[viide?] ja mis sundis põgenema sadu tuhandeid. Riik kannatas majandusprobleemide all ning sõltus endiselt rahalisest ja tehnilisest välisabist.\nFRODEBU valitsus taastas lõpuks kontrolli sündmuste üle ja valis jaanuaris 1994 presidendiks Cyprien Ntaryamira. Ent julgeolekuolukord halvenes endiselt. Aprillis 1994 hukkusid president Ntayamira ja Rwanda president Juvénal Habyarimana, kui nende lennuk alla tulistati[viide?]. Sellest sai alguse Rwanda genotsiid. Burundis pärast Ntaryamira surma vägivald ja rahutused küll ägenesid, kuid üleüldisi tapatalguid ei olnud. 8. aprillil 1994 sai neljaks aastaks presidendiks Sylvestre Ntibantunganya, kuid julgeolekuolukord halvenes veelgi. Režiimi destabiliseerisid sadade tuhandete Rwanda põgenike sissevool ning hutude ja tutside relvarühmitused. Novembris 1995 kuulutasid Burundi, Rwanda, Uganda ja Zaire (praegu Kongo DV) välja Burundi rahuläbirääkimiste algatuse endise Tansaania presidendi Julius Nyerere vahendusel.\n2015. aasta mais toimus Burundis massirahutuste järel sõjaväeline riigipöördekatse protestiks president Pierre Nkurunziza otsuse vastu kandideerida põhiseadust rikkudes ametisse ka kolmandat korda. Sel ajal oli president visiidil Tansaanias, katse kukkus mõne päevaga läbi.\nProbleemiks on malaaria, leetrid, gripp, kiiresti levinud AIDS ja teised haigused. Malaariaepideemiaid on põhjustanud metsade raie. Umbes 8% kõigist 15–49-aastastest on nakatunud HIV-sse; Burundi on üks suurema HIV ja AIDS-i levikuga riike. Sagedased on kõhulahtisushaigused, eriti düsenteeria. Mägise asendi tõttu napib joodi, mistõttu kilpnäärmehaigused on epideemilised.\nToidu ebapiisava tootmise tõttu kannatab 2/3 rahvastikust alatoitluse all (päevane toit sisaldab alla 2100 kalori energiat[viide?]).\n1990ndate kodusõda halvendas tervishoiusüsteemi. 1990ndatel tervishoid detsentraliseeriti. Kohalikel omavalitsustel osutus raskeks tervise olukorda parandada. Keskvõimud viivad ellu vaktsineerimise ja elutähtsate ravimitega varustamise programme. Samuti on käigus perekonna planeerimise ja AIDS-i tõkestamise programm.\nBurundi rahvatants on maailmakuulus.[viide?]\nOluline osa Burundi kultuuripärandist on trummimäng. Tavaline on ingoma-trummide ansambel 24 trummiga poolringis ja trummiga keskel.\nMuusika on pentatooniline. Eriti tutsidel on lauludes peenemaid kõrguseristusi, mis võivad olla mõjutatud araabia muusikast.\nTähtsaim keelpill on sitritaoline inanga, mida mängitakse nii soolopillina kui ka laulu saateks. Tavalised on ka ühekeeleline viiul, likembe (mbira) ning flöödid.\nLaul on enamasti ühehäälne, kuid batvadel polüfooniline ja joodeldamist sisaldav.\nTeatud pidustustel juuakse banaanikoduveini (urwarwa). Sorgost tehakse tehaseõlut ja koduõlut (impeke). Koduõlut joovad sõbrad ja pereliikmed ühtsuse märgiks kõrrega ühest suurest anumast.\n↑ ÜRO liigituse järgi on Burundi Ida-Aafrika riik.\n↑ 5,0 5,1 5,2 About Burundi\n↑ Quelques données pour le Burundi. ISTEEBU, vaadatud 19.04.2019.\n↑ 7,0 7,1 7,2 7,3 7,4 7,5 7,6 CIA – The World Factbook (vaadatud 2010)\n↑ 8,0 8,1 8,2 8,3 Clifford J. Mugnier. Grids & Datums. Republic of Burundi\n↑ "Online Encyclopedia". Inglise.\n↑ EE 15. köide, lk 120\n↑ 11,0 11,1 B. Gryseels, L. Nkulikyinka, E. Kabahizi, E. Maregeya. A new focus of Schisostoma mansoni in the highlands of Burundi. – Ann. Soc. belge Méd. trop., 1987, 67, lk 247–257.\n↑ Страны и народы. Восточная и Южная Африка. М., Мысль, 1981. стр. 126–127\n↑ 14,0 14,1 14,2 14,3 14,4 14,5 14,6 14,7 14,8 World Population Prospects: The 2008 Revision Population Database\n↑ 15,0 15,1 15,2 15,3 15,4 15,5 15,6 15,7 15,8 15,9 World Gazetteer\n↑ 16,0 16,1 16,2 16,3 Burundi lehekülg CIA Factbookis\n↑ 17,00 17,01 17,02 17,03 17,04 17,05 17,06 17,07 17,08 17,09 17,10 17,11 17,12 17,13 17,14 17,15 17,16 17,17 17,18 17,19 17,20 17,21 17,22 17,23 17,24 17,25 17,26 17,27 17,28 17,29 17,30 17,31 17,32 17,33 17,34 17,35 17,36 17,37 17,38 17,39 17,40 17,41 Sissekanne USA Riigidepartemangu saidil\n↑ Burundi väed on riigipöördekatse maha surunud, president naasis riiki ERR, 14.05.2015\n↑ [ http://www.bc.edu/bc_org/avp/soe/cihe/inhea/profiles/Burundi.htm Juma Shabani. Burundi, The Boston College: The Center for International Higher Education]\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Burundi&oldid=5628260"\nLehekülje viimane muutmine: 11. mai 2020, 15:57


Urmas Kruuse: Eesti asub toetama vähenenud töövõimega inimesi - Arvamus - Tartu Postimees\nUrmas Kruuse: Eesti asub toetama vähenenud töövõimega inimesi\n16. oktoober 2014, 15:00\nUrmas Kruuse, tervise- ja tööminister (Reformierakond)\nErivajadusega inimestest pole kunagi varem Eestis nii aktiivselt räägitud. Selle arutelu oleme ellu kutsunud seetõttu, et piiratud töövõimega inimeste osakaal Eesti tööelanikkonnast on suurem kui pea kusagil mujal Euroopas ja nende käekäik mõjutab mitte ainult neid ennast ja nende lähedasi, vaid kogu ühiskonda.\nOleme seetõttu algatanud kaks töövõimereformi nimetuse alla koondatud eelnõud, mis püüavad ühel ajal teha inimlikumaks ja väärikamaks erivajadusega inimeste kohtlemise, toetades neid individuaalse juhtumikorralduse kaudu, samal ajal suurendades nii erivajadusega inimestele, tööandjatele kui ka omavalitsustele mõeldud teenuseid.\nErivajadusega inimestel on muudatuste ees hirmud – kas need ikkagi arvestavad reaalselt paljude igapäevaste raskustega, millega erivajadusega inimene peab nii tööd otsides kui ka seda tehes silmitsi seisma?\nJah, arvestavad, oleme nüüdseks juba poole aasta jooksul peetud tulistelt koosolekutelt ning ka miitingutelt saanud tagasisidet. Oleme ka muutnud oma lahendusi.\nVeel mõni kuu tagasi oli erivajadusega inimeste põhiline hirm, et pensionist toetuseks muutuv abiraha väheneb.\nNüüd on taas hea selgitada, et esiteks on uus toetus suurem kui praegune keskmine töövõimetuspension.\nTeiseks, kui erivajadusega inimene saab tööle ja hakkab saama palka, siis töövõimetustoetus ei hakka vähenema enne, kui ta saab vähemalt 960 eurot palka, ning toetust ei maksta, kui inimene teenib üle 1280 euro. Peame siin meeles, et keskmise töötava töövõimetuspensionäri palk on praegu alla 600 euro.\nArutelude käigus selgitasime välja põhilised muudatused, mida on vaja ellu kutsuda. Jõudsime kolme sellise muudatuseni.\nMuudatus 1: peame lähtuma konkreetse inimese vajadustest\nTöövõimereformi tuum on individuaalne lähenemine igale inimesele. Igal inimesel on oma ainulaadsed oskused ja tugevad küljed, kõige tähtsam on osata neid õigesti rakendada. Töötukassa hakkab hindama inimese säilinud võimet teha tööd, mitte seda, mida ta ei suuda teha.\nNäiteks kui professionaalne korvpallur vigastuse tõttu enam palliplatsile ei pääse, saab ta oma teadmistega mõnele meeskonnale treenerina toeks olla.\nHindamise tulemusel vaadatakse, milline töö inimesele sobib, ja aidatakse leida võimalikku tööandjat. Koos tööandjaga arutatakse läbi, kas ja kuidas on töökohta vaja kohandada. Ka rahvusvaheline kogemus kinnitab, et parimaid tulemusi annab just individuaalne lähenemine.\nVähendatud töövõimega inimeste tööturule toomine nõuab aktiivsust riigilt ja omavalitsuselt, aga ka tööotsijailt endilt.\nErivajadusega inimeste puhul räägime sisulisest aktiivsusest, tühikäike kedagi tegema ei sunnita. Aktiivsuseks loetakse töötamist, osalemist töö otsimisele suunatud tööturumeetmetel, õppimist sõltumata vanusest, alla kolmeaastase lapse kasvatamist ja puudega inimese hooldamist.\nTöövõimereformi fookus on aidata inimesed tööle, pakkudes selleks toetuse näol rahalist tuge, tervislikule seisundile vastavaid tööturumeetmeid, kohandusi töökohas, töötamiseks sobivat abivahendit ning tööalast rehabilitatsiooni. Seda kõike on palju rohkem kui seni, peame hakkama koos tööle, et uus süsteem rakenduks.\nEestis on mastaapne tööjõupuudus. Töötukassa telefonid helisevad juba praegu alalõpmata, sest tööandjad ootavad uusi meetmeid, et nende toel erivajadusega inimesi tööle võtta. 68 protsenti tööandjatest on juba valmis erivajadustega inimesi tööle võtma, nad vajavad ja saavad selleks riigi tuge.\nPalju on räägitud töövõimetoetuse suurusest. Hindamise tulemusel selgub, kas inimene on töövõimeline, on ta töövõimeline osaliselt või tal puudub töövõime.\nOsaline töövõime tähendab, et inimesele pakutakse talle vajalikke ja sobivaid teenuseid ja abivahendeid ning otsitakse talle kõige paremini sobivat töökohta. Ka tema tulevasele tööandjale pakutakse vajalikke teenuseid. Inimesele makstakse toetust 180 eurot.\nPuuduv töövõime tähendab, et inimene ei pea osalema tööturul, aga ta võib seda teha. Kui ta seda soovib, osutatakse talle kõiki vajalikke teenuseid. Talle makstakse toetust 320 eurot – see on suurem kui praegune keskmine toetus, ehk et puuduva töövõime korral saab inimene toetust rohkem. Kui osalise töövõimega inimene käib tööl, sõltub tema toetuse täpne suurus sellest, kui suur on ta palk.\nPuudega inimeste organisatsioonide ettepanekul tõusis piir 960 eurole (varasemalt 641 eurolt), alates sellest hakkab toetussumma eurohaaval vähenema. Kui vaadata, kui palju praegu töötavad töövõimetuspensionärid teenivad, siis valdav enamik teenib kuus kuni 560 eurot. Toetus on kahtlemata väga oluline, see aitab paremini toime tulla.\nMuudatus 2: viime sisse toimivad sotsiaalteenused\nKäisin möödunud nädalal nii erivajadusega inimeste piketil kui ka enne seda kohtumas Pärnu, Rakvere ja ka Tartu puudega inimeste kodade liikmetega.\nNeid inimesi oli hirmutatud, et edaspidi on rehabilitatsiooni teenust vajavatel inimestel seda raskem saada. Tegelikult on asi vastupidi.\nKui praegu tuleb rehabilitatsiooni teenuse saamiseks oodata puude määramist, olla järjekorras, siis reformi jõustumisel järjekorrad peaaegu kaovad ja rehabilitatsiooni on võimalik saada oluliselt kiiremini. Puude määramist ootamata, esimesel võimalusel – kui inimese tervis halveneb või on temaga juhtunud õnnetus, vajab ta kiiresti abi. Ehk siis: rehabilitatsioon ja vajalik abivahend kiiresti kätte, et inimesel oleks võimalik naasta tööjõuturule.\nSama oluline on abivahend, mis aitab inimesel toime tulla. Abivahendite saamist korraldasid seni maavalitsused. Edaspidi muutub see tsentraliseerituks ning abivahendeid saab ühtsetel alustel üle Eesti.\nEttevõtjatega sõlmitakse raamlepingud ning inimene saab ise valida, millisest ettevõttest ta abivahendi soetab. See tekitab konkurentsi ka firmade vahel, sest raha hakkab liikuma inimesega kaasas – enam ei arvutata igale maakonnale eraldi summasid.\nKa välistab see olukorra, kus abivahendite raha saab maakondades lihtsalt otsa. Tööl toimetulekuks vajalike abivahendite soetamiseks on perioodil 2016–2020 ette nähtud 16 miljonit eurot. Sotsiaalseks toimetulekuks vajalike abivahendite jaoks on juba järgmise aasta eelarvesse planeeritud 5,3 miljonit eurot.\nKohalike omavalitsuste võime pakkuda oma inimestele vajalikke teenuseid on üle Eesti üsna ebaühtlane. Teenuste arendamist toetame 50 miljoni euroga avatud taotlusvoorude kaudu.\nÜks olulisimaid aspekte on omastehooldajate toetamine, mille arendamiseks on ette nähtud 7 miljonit eurot.\nSellele lisandub eaka või puudega inimese päevahoiule ette nähtud 2,4 miljonit eurot. Kui kodust hooldust vajavatele inimestele saab pakkuda erinevaid teenuseid, annab see nende lähedastele ja hooldajatele võimaluse kasvõi osaajaga tööle minna.\nMuudatus 3: riigi eeskujul muudame avatumaks nii ühiskonna kui tööandjad\nSeaduste muutmisest jääb väheks, et töövõimereform õnnestuks.\nTuleme ühiskonnast, kus puudega inimesed aeti peitu, silma alt ära. Oleme aastatega saanud targemaks, muutunud avatumaks ja kaasavamaks. Sarnased muutused on ka tööturul – tööandjad on juba praegu avatumad palkama erivajadusega inimesi.\nTöövõimereformi arutelu jooksul on hüppeliselt sagenenud tööandjate pöördumised töötukassasse – soovitakse teavet, kuidas ja millise riigipoolse toega saaksid nad palgata vähenenud töövõimega inimesi. Oma roll on siinkohal ka demograafilistel protsessidel – sünde on vähem, inimesed elavad kauem, samuti jätkub linnastumine.\nRegistreeritud töötus on praegu neli protsenti, mis sisuliselt tähendab tööjõupuudust. Iga inimese potentsiaal ja oskused on tööjõuturul vajalikud ning selle kasutamiseks peame riigina looma lisavõimalusi.\nKa tööandjad on heas mõttes avastanud erivajadusega inimesed.\nTargad tööandjad on avatud ja huvitatud leidma häid ja pühendunud töötajaid. Valdavalt on tagasiside positiivne – vähenenud töövõimega inimesed ongi väga pühendunud ja motiveeritud töötajad. Vähenenud töövõimega inimesed vajavad keskmisest pikemat väljaõppeaega ja algul rohkem tuge, ent seda sujuvam ja parem on hilisem koostöö.\nSelleks, et erivajadusega inimesel ei jääks töö leidmine ja tööle asumine üksnes tema tervisest tulenevate takistuste taha, pakub riik nii talle kui ka tööandjale töötukassa kaudu erinevaid teenuseid.\nKahjuks teavad tööandjad üsna vähe juba kehtivatest soodustustest – paljud tööandjad on olemasolevatestki võimalustest kuuldes üllatunud. Näiteks maksab riik töövõimetuspensioni saava töötaja eest sotsiaalmaksu riigieelarvega kehtestatud kuumäära ulatuses. Tema eest ei pea maksma sotsiaalmaksu töötasu alammääralt, vaid selle arvestamise aluseks võetakse talle tegelikult makstud tasu.\nSoodustusi on teisigi, millele lisanduvad toetused, mida töötukassa tööandjaile pakub. Väga populaarseks on osutunud ka Astangu kutserehabilitatsioonikeskuse koolitused tööandjaile, kes soovivad olla valmis vähenenud töövõimega inimeste värbamiseks.\nMida avatum on ühiskond ja mida oskuslikumad meie tööandjad inimeste oskuste rakendamisel, seda suuremat kasu tõuseb sellest Eesti majandusele ja riigi arengule.


Kolumn: unistus liberaalsest riigist • Objektiiv\nArvamus » Kolumn: unistus liberaalsest riigist\nKultuurikriitik Mihkel Kunnus tõdeb, et viimasel ajal on liberaalne hoiak Eesti ühiskonnas mandunud “õige ägedaks ideoloogiatööks”, ja kirjutab, et liberaalne riik peaks tagama õiguse eksisteerida kõigile erinevate vaadete ja uskumustega rühmadele – natsidest sooanarhistideni –, sest liberalismi alternatiiviks on olukord, kus “üks mitteliberaalne huvigrupp saab kõige tugevamaks ja hävitab eriarvamused.”\nEt seda ei juhtuks, peab Kunnuse sõnul “liberaalne valitsus vaatama, et mitte ükski vähemusgrupike ei hakkaks oma väärtussüsteemi jõuga teiste peal rakendama.” Mõeldes ilmselt Sihtasutusele Perekonna ja Traditsiooni Kaitseks märgib ta, et riik “ei tohi sundida katoliku kirikut aktsepteerima homoabielusid, aga ka katoliiklik vähemus ei tohi saada oma väärtusi kehtestada kui universaalseid ja riiklikke.”\nSeejuures ei ole liberalism Kunnuse sõnul “eriti ka mingi valik, see tuleb pigem võimetusest kokku leppida ühtses väärtussüsteemis. Veelgi täpsemalt: pluralistlik liberalism on paratamatuks tagajärjeks sellele, et kokku suudetakse leppida ainult täielikus miinimumis, selles, et eriarvamusel olijat maha ei või lüüa.”\nKehtiva põhiseaduse preambuli järgi on Eesti Vabariik ühelt poolt “rajatud vabadusele, õiglusele ja õigusele”, teisalt aga peab riik “tagama eesti rahvuse, keele ja kultuuri säilimise läbi aegade”. Mõistetega vabadus, õiglus ja õigus viidatakse üldiselt väärtustele, mis on aluseks liberaalsele demokraatiale. Kuidas aga saab liberaalne pluralistlik riik, mis ei suuda kokku leppida ühtses väärtussüsteemis, tagada “eesti rahvuse, keele ja kultuuri” säilimist läbi aegade? Rahvuskultuur ei ole ju ainult laulupeod või rahvatants, vaid sisaldab ka domineerivat, sajandite jooksul kujunenud ja oma loomulikus arengus muutuvat väärtussüsteemi, mis võib omakorda tugineda religioonile või traditsioonile. Või on liberaalses riigis kultuuriga selle sõna kõige laiemas tähenduses nõndasamuti nagu nõukogude ajal: see võib olla vormilt rahvuslik, kuid peab olema sisult ühetaoliselt sotsialistlik?\nOlen mõelnud seoses aastaid väldanud debatiga kohustusliku religiooniõpetuse teemal, kui jabur on seisukoht, et koolis tuleb kõiki religioone õpetada neutraalselt, nagu ei tohiks meil olla omaenda väärtussüsteemi. Religioon, sellega seotud uskumused ja väärtused, kombed ja tavad on samuti lahutamatu osa ühe rahva kultuurist – ja mõnede arvates koguni kultuuri aluspõhi. Kultuur aga kujundab meie rahvuslikku identiteeti. Me oleme eestlased mitte ainult tänu oma keelele, vaid ka ühisele kultuurile, seda kokku siduvatele väärtustele, moraalile ja uskumustele. Kuidas võib mõelda, et meie Eesti riik peaks suhtuma siinse põlisrahva juurtesse ja identiteeti kuidagi teisiti kui erapoolikult ja kirglikult jaatavalt?!\nLiberalism sellisel kujul, nagu Kunnus seda ülaltoodud tsitaatides kirjeldab, sobib hästi individualistlikele, üleilmastunud ja multikultuursetele ühiskondadele, kus igaüks võib eraviisiliselt järgida oma rahvuslikke tavasid, kõneleda kodust “salakeelt”, minna kirikusse, mošeesse või mõne muu nimetusega pühapaika, kuid kus avaliku elu aluseks on erapooletud, kiretud reeglid, mis eelistavad üksikisiku õigusi ja vabadusi rahvusel või religioonil põhinevate rühmade kollektiivsetele väärtustele (nt traditsiooniline abielu- ja perekonnakäsitus, põlisrahva vajaduste ja huvide esikohale seadmine rahvusriigis jne).\nKüllap just see vastuolu – individualistlike ja kollektivistlike väärtuste kokkupõrge – on ka praegu Eesti ühiskonnas pingeid tekitanud “kultuurisõja” ehk väärtuskonflikti keskmes. Mõnedele Silicon Valley või London City eluga harjunud eestlastest ilmakodanikele on tulnud ebameeldiva üllatusena, et nende öeldavasti usuleiged ja individualistlikud rahvuskaaslased kodumaal on teatud küsimustes jäänud kinni 19. sajandisse. Ja nii tundubki kosmopoliidi progressiivsele pilgule, et siin kauges ja kõrvalises Maakonna kääbikukoopas “ussitab” täiega.\nKa praeguse rändekriisi-teemalise vaidluse keskmes on liberaalide-humanistide arvates küsimus põgenike kui meiega samaväärsete inimeste aitamisest, seejuures mitte ainult nende otsese turvalisuse, vaid ka üldise heaolu tagamisest, mis peab seisma kõrgemal kõigist rahvuslikest, kultuurilistest või religioossetest kaalutlustest (s.t asjaoludest, et nad on teist usku ja kujutavad endast potentsiaalselt ohtu meie rahvuslikule iseolemisele vms). Teine osapool – rahva valdav enamus – pole küll vastu põgenike jõukohasele aitamisele, kuid on õigustatult mures võimaliku massiimmigratsiooni tagajärgede pärast.\nKuid lõppude lõpuks kujutavad ka liberaalsed väärtused endast täiesti konkreetset väärtussüsteemi, mis liberaalses riigis kehtestatakse riikliku sunniaparaadiga, ja üldsegi mitte neutraalset väärtusvaba ruumi. Ja kui nende liberaalsete (euroopalike, läänelike jne) väärtuste juurde öeldakse kuuluvat näiteks homoabielud – eesrindlikumates riikides nimetatakse seda “abieluvõrdsuseks” –, siis pole imestada, et elanikkonna teatud rühmade (religioosse või konservatiivse hoiakuga inimesed) vastuseis tuleb viimaks seaduse jõuga maha suruda – sest dogma ütleb, et sallimatust ei saa sallida. Selleks on terves reas “liberaalsetes” lääneriikides vastu võetud nn vihakõneseadused, mille alusel jonnakaid dissidente reaalselt karistataksegi. Ka meie riigikogu ette peaks taoline seadusandlik initsiatiiv üsna peatselt jõudma.\nTegelikult näib ainus edasiviiv tee olevat mõistliku ja põhjendatud tasakaalu leidmine üksikisiku vabadusi tagavate õiguste ja meie rahvuslik-kultuuriliste väärtuste säilitamise vahel, mille juurde mina arvan ka kristlikud väärtused. Liberalismi diktatuur oma politrukkide, meediainkvisitsiooni ja eksimatu usudoktriiniga ei ole parem ühestki teisest diktatuurist.\nKirjutis avaldati esmalt blogis Huige 27. septembril 2015.\nSildid kultuurisõda liberalism rahvuskultuur


Lugejakiri | Kas politsei valetab? | Õhtuleht\nLugejakiri | Kas politsei valetab? (19)\nKäesoleva kirjutise ajendas 14. septembri Õhtulehe juhtkiri pealkirjaga „Politsei peab pakkuma turvatunnet igaühele“. Politseiautodel on kiri „info tel 612 3000“. Oleme ühistu juhatusest korduvalt helistanud abi saamiseks sellel telefonil. Pärast numbri valimist vastab automaatvastaja selgitusega, et „kõik meie kõned salvestatakse, et saaksime parimal moel teid aidata“. Selgub aga, et parimal moel aitamine toimub valikuliselt.\nMeie ühistu kesklinna kinnistu värava ees on parkimist keelav liiklusmärk koos tekstiga „Välja arvatud kinnistu valdaja loal“. Kinnistuga seotud autode juhid panevad nähtavale parkimist lubava sedeli ja nendega probleeme ei ole. Kuid on olemas liiklusmärke eiravad autojuhid, kes pargivad auto loata meie kinnistule ja hõivavad ühistu liikmete parkimiskoha. Püüame niisuguseid autojuhte korrale kutsuda sedeli panemisega kojamehe vahele, millel juhime tähelepanu, et on eiratud sissesõidul olevaid liiklusmärke. Osa juhte teeb sellest järeldused ega tule enam meie kinnistule parkima.\nKuid on ka autosid, mille omanikud ei hooli ka korduvatest meeldetuletustest. Sel juhul oleme helistanud politsei ülalviidatud telefonil ja palunud, et politsei edastaks parkimiskeelu märgi eirajale palvega auto ära viia. Korduvate helistamiste põhjal oleme jõudnud arusaamisele, et sageli me ei kuulu politsei silmis nende „igaühe” hulka, kellele abi osutatakse. Tegemist on nagu loteriiga, kord meid aidatakse, siis jälle abist keeldutakse kommentaariga, et erakinnistul toimuv polevat nende rida.\nPurjuspäi sõitnud Peeter Oja võeti kinni kodu juures, mis ilmselt on erakinnistu. Miks erakinnistul parkimise keelumärgi jälgimine pole politsei rida, aga miski muu jälle on?\nAbi saab reeglina siis, kui helistades satume naispolitseinikule. Kui aga vastab meespolitseinik, siis abi lootus on oluliselt väiksem. Kuna politsei kõned salvestab, siis on soovi korral asjassepühendatutel võimalik ka vastav analüüs teha ja selgitada, kui palju politsei valetab.\nhulgus 16. september 2017, 06:08\nNorman 15. september 2017, 18:17


Android: Androidi telefoni andmed teie arvutisse\nTekstuurimine, pinnatöötlus, UV-kaardi genereerimise tarkvara\n126 Tasuta allalaaditavad kuldlause stiilid fotodele\nParim 4 ajurünnakute tööriistad 2018 jaoks\nMiks peaks TPMS-valgus jätkuma?\nArvuti Kingitused Apple Enthusiast\nMagic Numbers in traadita ja arvutivõrgud\nKiire näpunäited huvitavate CG valgustamiseks\nAlgajatele mõeldud Torrendi juhendid Allalaadimine\nWeb Design Jobs Outlook 2022\nTwitter Hashtag Game Trend: piiratud sõna fraasid\nKuidas veebipõhiseid varundusteenuseid oma hinnangutes jagada?\nKuidas kasutada Photoshopi Dodge, Burn ja Sponge tööriistu\nBusiness Wiki töökohas\nAndroid Action kaartide kasutamiseks peate esmalt seadistama paar asja:\nVärskenda Google'i rakendust oma telefonis. Sirvige oma telefoni telefoni Google Play kaudu, et seda uuendada.\nLülitage Google Now märguanded Google'i rakendusse sisse. Minge Google'i rakendusse, koputage vasakus ülanurgas ikooni Menüü ja seejärel Seadistused > Nüüd kaarte . Lülitu sisse Kuva kaardid või Kuva märguandeid vms.\nGoogle'i konto lehel lülitage sisse Veebi- ja rakenduste aktiivsus\nVeenduge, et olete logitud sisse Google'i sama kontoga nii oma telefoni Google'i rakenduses kui ka arvutis www.google.com.\nNende sätete abil saate selles artiklis kasutada otsingutermineid teabe saatmiseks oma töölauale oma Android-telefoni.\nSaate suunata oma telefoni\nSaada Google'ile viiteid oma telefonile. Melanie Pinola\nKasutage Google.com-i või Chrome'i omnibaarit telefoni teabe edastamiseks. Sisestage Näpunäidete edastamine , näiteks otsingukasti, ja Google leiab teie telefoni asukoha ja kuvab sihtkoha sisestamiseks vidina. Klõpsake lingil Saatke minu telefonile juhiseid , et koheselt neid andmeid oma telefonile saata. Sealt on see lihtsalt Google Mapsi navigeerimise käivitamiseks kursor.\nMärkus. Kuigi teatis saadab juhised oma telefoni praegusest asukohast sihtkohta, saate muuta Google Mapsi lähtepunkti.\nSaada oma telefonile märkus\nMärkide saatmine Android-ile Google'i otsingult. Melanie Pinola\nKui teil on midagi, mida soovite hiljem kommenteerida - toidupoes või kasulikku veebisaiti, kellega olete teiega lihtsalt teiega jagatud, tippige Google.com-is Saada märkus või Chrome'i omnikaalist ja saate märguande sisu oma telefoni. Kopeerige märkme tekst lõikepuhvrisse või jagage seda mõne teise rakendusega, näiteks lemmikmärkmuse või ülesandega rakendusega.\nMäära alarm või meeldetuletus\nMäära häire Androidis Google'ist. Melanie Pinola\nHäire seadmise võti on otsida Häire seadistamine, ja seada meeldetuletus Google'is. Häire on ainult praeguse päeva jaoks ja see on seadistatud teie telefoni vaikeseadetele. Meeldetuletus on loodud uue Google Now-kaardiga, mis meenutab teie seadmeid meeldetuletuse ajal või seal.\nKui telefon on lingitud, võite sisestada Leidke oma telefon või Otsi minu seadet , et leida telefon ja helistada. Kui peate oma telefoni lukustama või kustutama, kuna see on kadunud või varastatud, koputage Android-seadme haldurile jõudmiseks kaardile.\nMärkus. Kui olete väljaspool USA-d ja ei näe kaardid sisestamisel selles artiklis mainitud fraasid, lisage otsingu URL-i lõpuni & gl = us .\nCD-i vöötkoodi korduma kippuvad küsimused - UPC ja ISRC-koodid\nMis on Acquia? Kuidas Acquia on seotud Drupaliga?\nNaiste poolt eelistatud värvide nimekiri\nOVA-fail (mida see on ja kuidas seda avada)\nGuitar Hero World Tour Cheat koodid (Xbox 360)\nAnthem MRX 720 7.2 kanaliga kodukino vastuvõtja vaadatud\nCisco vaikimisi määratud paroolide loend (uuendatud mai 2018)\nÕIge pildi perspektiiv GIMP tarkvara kasutamine


ULTratransport - uus viis jalavaeva säästa | tehnikamaailm.ee\nLinnatranspordi üha kasvavad hädad – suurenevad liiklusummikud, keskkonna saastamine heitgaasidega ja sagenevad liiklusõnnetused – on kõigile hästi teada. Nende probleemide kallal töötavad paljud insenerid. Üks uus tehniline lahendus – ULTra – käivitub juba 2008. a märtsis Õnglismaal Heathrow lennujaamas, et vedada reisijaid autoparklast samal ajal avatava uue suurima ja kaugeima 5. terminali juurde 4,2 km trassil.\nLinnade elanikkonna ülikiire kasv ja nende kiindumus isiklikesse autodesse on viinud olukorrani, kus teede- ja tänavatevõrk lämbub autode üliküllusesse. Õsikliku auto mugavustega harjunud inimesed ei taha kuidagi hakata kasutama ühiskondlikku transporti, sest loomulik soov on startida igal soovitud ajahetkel igast punktist, kus inimene elab, töötab või viibib, et jõuda igasse soovitud punkti otse ilma vahepeatusteta ja ümberistumisteta. Kui aga seda seni võimaldanud auto enam tänavatele liiklema ei pääse, siis tuleb otsida uusi liiklusviise, mille mugavused oleksid autoga omadega võrreldavad, kuid efektiivsus märksa suurem. Nende liiklusviiside kohta on käibel nimetused Personal Rapid Transit (PRT) e personaalne kiirtransport, Automated People Mover (APM) või ka Cybercar.\nMida need projektid endast kujutavad? Enamasti peituvad nende taga umbes autosuurused, tavaliselt neljakohalised automaatjuhtimisel (ilma juhi ja konduktorita) liikuvad sõidukid, mille kasutamise eest tuleb maksta. Lihtsustatult võiks neid võrrelda juhita taksodega.\nSedalaadi transpordisüsteemide väljatöötamisega tegelevad paljud asutused, firmad ja organisatsioonid enamikus tehniliselt arenenud riikides. Euroopas on seda laadi ettevõtmised koondatud ka ELi teadus- ja arendustööde raamprogrammi RP6 kuuluvasse koondprojekti CityMobil, mille üldmaksumus on 40 miljonit eurot ja mis ühendab 28 asutust 10 riigist. CityMobil on analoogsete projektide CyberMove ja CyberCar edasiarendus. CityMobili allprojektide hulgas on kolm suuremat piloot- ja demonstratsioonprojekti. Need on ULTra Londonis, Cybercars Roomas ja linnatranspordi uuendamine Castellanis Hispaanias. Loomulikult on igal neist oma raskused ja probleemid. Rooma süsteemi teeb tehniliselt keerukaks nii teedevõrgu iseloom kui ka liiklustihedus sellel – 12 sõidukit 2 km pikkusel ristmikega trassil, kus tuleb reguleerida nii lühikest pikivahet teiste sõidukitega kui ka nende eesõigusi ristmikel. Hispaania projekt näeb ette, et liikuma hakkavad hübriidsed bussid/trammid kahes koridoris kogupikkusega üle 40 km, teatud lõikudel suudaksid need liigelda ka üldistel trassidel.\nULTra (Urban Light Transport)\nSee on personaalse kiirtranspordi uuenduslik vorm, mille eesmärgiks on muuta linnatransport mugavaks, odavaks, usaldusväärseks ja ohutuks. Süsteem töötaks põhimõttel ìsõiduk peab ootama reisijat, mitte vastupidiî ja viiks inimesed vahepeatusteta otse sihtpunkti.\nSüsteem ULTra töötati välja Bristoli ülikoolist välja kasvanud arendusfirmas ATS (Advanced Transport Systems), millega alates 1995. a liitusid mitmed teised partnerid, ning selle investeeringute üldmaht ulatus 15 miljoni naelani. Projekti juht on prof Martin Lowsoni, kes on töötanud ka NASA Apollo Kuu-lendude programmis 50mehelise töögrupi juhina. Tema juhtmõtteks ja eesmärgiks ULTra arendamisel on kasutada juba olemasolevat tehnoloogiat, kuid teha seda uudses ja efektiivsemas kombinatsioonis, et saavutada maksimaalne odavus ja töökindlus.\nMida siis Ultra endast kujutab? See on selline liiklussüsteem, mis kasutab kergeid ja väikseid neljaistmelisi sõidukeid, mille kabiinid on pikkusega 3,7 m, laiusega 1,4 m ja kõrgusega 1,8 m ning kandevõimega 500 kg. Nendesse mahub hästi nii käsipagas kui ka ratastool või lapsevanker. ULTra sõidukid liiguvad selleks eraldi ehitatud betoonist trassil, mille laius on 2,1 m ja servabarjääride kõrgus 0,25 m. Kus võimalik, kulgeb trass maapinnal, kuid autoteedega ristumistel tõuseb ta autotee kohale, kusjuures toetub kuni 5,7 m kõrgustele (kõnniteede kohal vaid 2,5 m kõrgustele) ja 18 m vahemaaga tugipostidele. Trassi maksimaalne tõusunurk on 20% ning minimaalne pöörderaadius 5 m. Trassi võib suhteliselt hõlpsasti sobitada olemasoleva infrastruktuuriga tänavate ja teedega ning tänu konstruktsioonide ja sõidukite kergusele kinnitada ka olemasolevate hoonete külge või isegi viia neist läbi, mis aitaks tunduvalt kokku hoida maad uute liiklustrasside rajamisel. Sõidukite liikumiskiirus on 40 km/h, mis on 2-3 korda suurem kui autode reaalne keskmine tänapäeval, kui arvestada peatusi ristmikel ja liiklusummikuid. Arvutused on näidanud, et ULTra vähendab mastaapse rakenduse korral bussidel põhineva linnatranspordi opereerimiskulusid 40% võrra ja inimeste reisimiseks kuluvat aega isegi 60% jagu.\nULTra sõidukid liiguvad kummist rehvidega ratastel ja akudelt toidetava 2 kW elektrimootori abil. Aku lisab küll kaalu (8%), kuid tal on mitmeid eeliseid: paindlikkus, trassi ehituskulude vähenemine 30% võrra elektriliinide mittekasutamise tõttu, immuunsus katkestuste suhtes elektri toiteliinides, samuti traumade vältimine juhuslike kontaktidest toiteliinide elementidega, mis on tavaliselt 600 V pinge all. Erinevalt varasematest PRT-süsteemidest, kus meelismootoriks oli lineaarne induktsioonmootor, mis muudab trassi kalliks väga väikest tolerantsi nõudvate toite- ja juhtelementide tõttu, kasutab ULTra odavat ja töökindlat elektrimootorit.\nKõige olulisem on õhusaaste puudumine ja energiakulu vähenemine. ULTra kulutab ühe inimese veoks 1 km kaugusele keskmiselt vaid 0,55 MJ, mis on 2-3 korda vähem kui senised transpordiliigid. Väga oluline on ka keskkonnakaitseline aspekt. Nimelt võimaldaks ULTra saavutada Kyoto kokkuleppes püstitatud eemärgi – vähendada autode poolt õhku paisatava süsihappegaasi kogust 60% võrra aastaks 2050 – tervelt 35 aastat varem! Samuti on positiivseks küljeks sõiduki väga väike mootorimüra (ainult 35 dB) – tavalisel autol on detsibelle kaks korda enam.\nULTra puhul on taksole omased mugavused kättesaadavad bussi- või trammipileti hinnaga. Jaamad või peatused paiknevad kogu trassivõrgu ulatuses umbes 500 m vahedega ja igas on mitu ìsildumiskohtaî, millest mõnes on tavaliselt juba ootevalmis sõiduk. Õgaühega neist on võimalik reisida soovitud sihtjaama, mille valik toimub juba varem lunastatud kiipkaardi sisestamisega igas sõidukis olevasse vastavasse automaati ja nupuvajutusega sihtkoha tähisel juhtpuldi ekraanil. Sisestatud andmed liiguvad süsteemi keskjuhtimisarvutisse, kus nende andmete alusel töötatakse välja antud sõiduki ja valitud marsruudi jaoks vajalikud juhtimiskäsud ja suunatakse need tagasi sõidukis paiknevasse autonoomsesse juhtimissüsteemi.\nSõidukite juhtimisel rakendatakse Hollandis välja töötatud navigeerimisprogrammi FROG (Free Ranging On Grid), mis põhineb rataste pöörlemisel ja liikumisnurkadel ja mida täiendavad regulaarsete vahemikega trassile paigutatud ultraheli- või radartransponderid. Nendelt saadud signaalide alusel hoiab juhtimisseade sõiduki ohutul kaugusel teeservadest ja jälgib distantsi teiste trassil liikuvate sõidukitega. Keskkontrollisüsteem jälgib kogu liiklusvõrgu koormust ja vabade sõidukite paiknemist ning suunab neid sinna, kus neid kõige enam vajatakse. ULTra süsteemi arvutisimulatsioonidel põhinevad uurimused näitavad, et keskmine ooteaeg sõiduki jaama saabumiseni on 12 sekundit ning et 95% reisijatest jääb ooteaeg alla minuti. Sellise süsteemi (sõidukid, trass, jaamad, juhtimis- ja kontrollikeskus) maksumus oleks suurusjärgus 5 miljonit USA dollarit kilomeetri kohta.\nPraktikas selgub tõde\nULTra süsteemi igakülgseks katsetamiseks ehitas arendusfirma ATS 2001. a Cardiffi (Suurbritannia) lähistele 1 km katsetrassi, milles olid olemas kõik vajalikud elemendid: maapinnal ja kuni 5,7 m kõrgusele kandepostidele tõstetud lõigud, tõusud ja langused, kurvid vasemale ja paremale, trasside ühinemis- ja hargnemiskohad ning muidugi jaam ja juhtimiskeskus. Valmistati ja katsetati nelja erinevat sõiduki prototüüpi, mis on nüüdseks katsetrassil läbinud tuhandeid tunde kestnud katsete käigus tuhandeid kilomeetreid.\nKatsetuste käigus kontrolliti juhtimissüsteemi ja selle tarkvara, kabiini sisustuse mugavust ja selle automaatselt sulguvaid uksi ning isegi purunemiskindlust kunstlikult esile kutsutud avarii korral. Kõige selle juures ei esinenud ühtegi ebaõnnestumist. Katsetes on osalenud üle 500 reisija, kes said proovida erinevate sihtjaamade valikut vastaval paneelil, sõidukisse sisenemist, reisi alustamist, sihtjaama saabumist ja seal väljumist. Kõigi arvamused ja hinnangud on olnud eranditult positiivsed. Süsteemi suudavad iseseisvalt kasutada ka lapsed.\nTöötati välja kolm näidis-rakendusprojekti:\n1. Reisijate veoks Heathrow lennuväljal autode parkimisplatsi ja terminalide vahel – koormus 8000 reisijat ööpäevas.\n2. Linnatranspordiks Cardiffis, selle keskrajooni ja uue arendatava puhkerajooni vahel rannapiirkonnas – 15 000 reisijat ööpäevas. Reisi hinna korral 1 £ arvestatakse kasumiga 6%.\n3. Corby’s linna keskuse ja äärealadele arendatava rohelise vööndi vahel – ööpäevaseks koormuseks 37 000 reisijat. Võrreldes alternatiivse LRT (Light Railway Transit – trammilaadsed sõidukid)-projektiga, oleks ULTral 70% rohkem reisijaid ja lisaks tuleks 17% praeguseid autode kasutajaid. Kasumiks kujuneks ka siin 6%, LRT aga satuks kiiresti kahjumisse.\nEsimene projekt on leidnud endale juba ka tellija ja finantseerija British Airports Authority ehk Briti lennujaamade näol, kes on ostnud ka ATSi aktsiaid 7,5 miljoni naela eest. Et reisijatevedu on ülimalt vastutusrikas tegevus ja seotud suurte kulutustega avariide korral, siis lähtuti põhimõttest ìüheksa korda mõõda ja üks kord lõikaî. Seetõttu nõuti tellija silme all veel täiendavate katsete läbiviimist, kontrollimaks süsteemi täielikku töökindlust ja ohutust. Jälgiti: 1) sõiduki liikumist ühest peatuspaigast teise, 2) automaatset akude laadimist, mis tähendab sõiduki iseseisvat automaatset liikumist jaama ja seal ühendumist laadimisseadme kontaktidega, 3) veakindlusest – võimet säilitada täpset liikumist antud marsruudil ka mõne trassile paigutatud positsioonianduri puudumisel või selle vigastuse korral.\nLisaks nendele korraldati ohutusinspektorite ja tellijate ning koostööpartnerite esindajate silmade all veel demonstratsioon sõiduki automaatse pidurdussüsteemi töökindluse kohta. Selle käigus veenduti, et sõiduk suudab efektiivselt pidurdada ja vältida otsasõitu mingil ettearvamatul põhjusel tema ees peatunud sõidukile.\nKõigi seniste katsetulemuste põhjal töötati välja sõiduki senisest täiuslikum lõplik mudel C, mille tootmist Heathrow lennujaama tarvis alustati äsja firmas ARRK Technical Services. Esimesed 18 sõidukit, mis hakkavad vedama reisijaid sealsel ULTra-trassil autoparkla N3 ja lennujaama uue terminali T5 vahel, peaksid sõiduvalmis olema juba tuleva aasta märtsiks, mil toimub ka uue terminali suurejooneline avamine. Need 18 väikest sõidukit suudavad vedada ööpäevas kuni 8000 reisijat. 4,2 km reisi sooritamiseks kulub vaid 8,4 minutit ja reisi maksumus oleks vaid 0,80 naela.\nTranspordispetsialistid kogu maailmas ootava suure põnevusega selle projekti tulemusi. Kui tulemused osutuvad ootuspäraselt positiivseteks, siis lisaks see kindlasti indu ja hoogu ka teiste CityMobil projektide realiseerimiseks.