Pintsli valu valu -\nPintsli valu valu. Valu käes: haigused, põhjused, sümptomid, ravi\nSelliste kahjustuste korral kantakse krohv valatud ainult ringikujuliselt, esimene sõrm tõmmatakse käega täisnurga all. Süsti kasutatakse ägeda valu leevendamiseks. Oluline on paika panna selge ajakava.. Saarepõletikuline protsess on normaalne reaktsioon ja selle kõrvaldamiseks piisab külma rakendamisest.\nVaatleme eraldi kõiki rehabilitatsiooniperioodi vajalikke komponente. Füsioteraapia Ilma füsioteraapia harjutusteta ei suuda patsient oma endist liikuvust taastada. Seetõttu peaksite läbi viima arsti määratud harjutusi, mis kiirendab käte taastamise protsessi. Arsti määratud harjutused võivad sisaldada: Tõstke üks sõrm korraga.\nTõstke vigastatud käe kõik sõrmed üles. Keerake sõrmed rusikasse.\nKäte murru korral peaks ravi rahvapäraste ravimitega olema kõikehõlmav ja sisaldama losjoneid, dekokte ja vanne. Maznev soovitab "Traditsioonilise meditsiini entsüklopeedias" luude uuenemise kiirendamiseks ja liikuvuse parandamiseks järgmisi retsepte: Kandke kastmeid pehmendatud kadakamarjade või küpressikäbidega tundi. Fikseerige kahjustatud pintsel öösel värskete, hariliku juurvilja lehtedega. Vanade luumurdude tugevate valutavate valude korral kantakse marli sidemele 0,5 kg oad, mis on keedetud koorikuks. Kompress pannakse kogu öö.\nPöörake käsi randmeliigeses. Proovige mähkida sõrmed erineva suurusega objektide ümber. Sellised lihtsad harjutused aitavad kiiresse varasema elurütmi juurde tagasi pöörduda ja võimaldavad ka igapäevaseid koduseid manipuleerimisi. Ettenähtud harjutusi ei ole vaja väljaspool mõõtu teha, eriti rehabilitatsiooniperioodi algfaasis.\nMassaaž Massaažikuur on rehabilitatsiooni väga oluline etapp. Arsti määratud Inimese kaed liigesed on vajalik lihaste atroofia ületamiseks. Massaaž viiakse läbi kogu taastusravi perioodil. Kui kahjustatud alale kantakse krohv, sõtkub see käsivars, mis asub kipsi kohal. Kui kipsi asemel kasutati käe immobiliseerimiseks randme ortoosi, siis on taastumise algfaasis võimalik tõhusam massaaž.\nNende tugevuse taastamiseks peate järgima õiget toitumist. On oluline, et dieet sisaldaks kõrge kaltsiumisisaldusega toite: piim, kodujuust, juust. Samuti on kasulik süüa erinevaid marju, mis sisaldavad looduslikke antioksüdante: mustikad, jõhvikad, mustad sõstrad. Võimalikud tüsistused Tüsistused võivad tekkida väära sulandumise tagajärjel, mis põhjustab deformatsiooni.\nKui teil on kahjustatud piirkonnas püsiv valutav valu, aga ka liikumisjäikus, pöörduge kohe spetsialisti poole. Üks tüsistuste liikidest on traumajärgne artroos, mida iseloomustab valu käe painutamisel, samuti krigistamine vigastatud piirkonnas. Kõige sagedamini ilmneb selline komplikatsioon kuu pärast kahju saamist.\nTeine sama ohtlik komplikatsioon on artriit. Seda Pintsli valu valu lihtne diagnoosida, kuna käe vigastatud piirkonna välimus muutub: ilmneb väga märgatav turse või ebaõnnestumine, mis on seotud lihaste atroofiaga. Erinevalt traumajärgsest artroosist ei sõltu artriidi valu käe asendist. Valu on tunda ka siis, kui käsi on loomulikus asendis. Teine komplikatsioon võib olla randmeliigese kontraktuur pärast luumurdu. Selle tagajärjel rikutakse käe painde-ekstensorfunktsiooni.\nJärgmised sümptomid aitavad tuvastada kontraktuure: liigeste liikuvuse suurem piiramine, tihedate sõlmede olemasolu peopesas.\nTajo Kadajas – Lumistel nõlvadel (5 erinevat versiooni)\nJäreldus Pintsli valu valu murd on tavaline vigastus, mida igaüks võib saada. Siiski ei tohiks arsti poole pöörduda. Kvalifitseeritud spetsialist diagnoosib ja määrab kõige tõhusama ravi. Kui järgitakse kõiki ettenähtud rehabilitatsioonimeetmeid, ei ole paranemine kaua oodata.\nÕigele teele naasmiseks aitavad treeningud, massaažikuur ja ka korralikult valitud dieet. Järgige arsti juhiseid ja püsige terve! Käte murd, millised on sümptomid ja kuidas ravida Piisab, kui meenutada, mitu korda pidite endale käe lööma, et mõista sellise vigastuse levimuse olemust.\nMõnel juhul toimub Pintsli valu valu murd selle erinevates osades. Ülemine osa on omakorda keeruline struktuur, mis võimaldab teil keerukaid funktsioone täita.\nÜhe- või kahepoolne Valu vasakul kiirgusliigendis muudab inimese teovõimetuks. Mõista, miks - aitab käte luude anatoomia; pehmete kudede teema on eraldi artikkel. Käte luu struktuur Käe luustiku anatoomia koosneb 27 erineva suuruse ja läbimõõduga luust, mis kõik on jagatud eraldi rühmadesse.\nEsialgne lõik on randmeosa, millele järgnevad metakarpalused luud, mis lähevad sõrmede falangidesse. Randme luud on paigutatud kahes reas ja koosnevad kaheksast katkematust luust. Esimeses reas, alustades randme liigesest, on: kahepoolsed, kolmnurksed, laigulised ja paistes luud.\nJärgmine rida koosneb: konksukujulisest, kapitaalsest, trapetsikujulisest ja trapetsikujulisest luust. Paljude liigeste ja sidemete abil ühendatakse need ühtseks süsteemiks, millega külgnevad metakarpalised luud. Pisikujuline luu kuulub sesamoidi suurim on põlvekehasee paikneb kõõluse paksuses ja on täiendav hoob. Metakarpuse luud on esindatud viie torukujulise luuga, milles eristatakse alust, keha ja pead.\nAlus liigendab karpaalluude teise reaga, pea on sõrmede falangide liigespind. Nagu sõrmede falangide metakarpalised luud, on neid ainult viis ja need koosnevad mitmest komponendist. Inimestel on teisel, kolmandal, neljandal ja viiendal sõrmel nende koostises kolm phalange, esimesel sõrmel on ainult kaks. Kõigil sõrmedel on peamine või proksimaalne neelu, keskmine välja arvatud esimene ja küünte distaalne.\nInimestel on liikuvad ainult sõrmede falangid ja nende liigesed metakarpalustega, ülejäänud liigestes on libisemine võimalik. Käe luustiku anatoomia visuaalne kujutis annab foto. Kahju põhjused Kõige sagedamini tekib käe luumurd pärast kõva eseme löömist või kukkumist. Teine põhjus on sport, peamiselt võitluskunstide ja jõu koormustega seotud tüübid.\nÕnnetuses osalenud inimestel leitakse käe lahtised murrud, neid kombineeritakse teiste luude ja elundite kahjustustega. Luumurdude põhjustajana võib nimetada ka osteoporoosi - haigust, mille korral luu kaotab kaltsiumi.\nSelle tagajärjel muutuvad luud hapraks ja kahjustatakse isegi väikseima stressi korral. Teist põhjust võib pidada tööstuslikeks vigastusteks.\nRaske eseme kukkumine või löök võib põhjustada mitmesuguseid kahjustusi. Ja kuna pintsel on paljude erialade tööorgan, võtab ta kogu mõjujõu. Käte vigastuste klassifikatsioon Murdejoonte variatsioonid käe luude kahjustuse korral Käe mis tahes murdul on oma klassifikatsioon, mis ei erine oluliselt ülejäänud luude kahjustustest.\nSee peaks algama asjaoluga, et seal on suletud, kui nahk pole kahjustatud või luukoe terviklikkuse avatud rikkumised.\nViimane asjaolu raskendab kahjustuste kulgu, sest haava siseneb nakkus. Samuti võivad luumurrud olla nihkega või ilma. Metakarpides ja teistes falangides võib esineda aluse, keskosa ja pea või distaalse osa luumurd.\nKüünte falangis eristatakse aluse luumurd või tuberosity - äärmine osa. Randmeluude vigastused on haruldased, paistes luu puruneb. Metakarpaalised vigastused on tavalisemad ja sõrmemurrud on kõige tavalisemad. Inimestel toimub käega luumurd koos nihkega sõrmede metakarpuse ja falangide piirkonnas. On mõistlik kaaluda käes kõige sagedamini vigastatud luude põhjuseid, sümptomeid ja ravi. Kahjustuste diagnoosimine ja esmaabi ei erine oluliselt.\nVaatleme eraldi kõiki rehabilitatsiooniperioodi vajalikke komponente. Füsioteraapia Ilma füsioteraapia harjutusteta ei suuda patsient oma endist liikuvust taastada.\nKäsivarre kahjustus Randmel on käe murru tunnused seotud eeskätt karvakoe kahjustusega. Põhjus on kukkumine painutatud käele, löök luule või kõvale esemele. Kõige sagedamini on luu kahjustatud kaheks ja luumurru joon kulgeb läbi liigese või väljaspool seda. Liigesevälist luumurdu peetakse tuberkuli eraldumiseks, kuid mõnikord kombineeritakse kahjustused lustaka luu nihestamisega.\nAutori sõnul nimetati sarnast vigastust de Quervaini luumurdude nihestamiseks. Tüüpilised sümptomid On iseloomulikke sümptomeid, mis võimaldavad teha esialgse diagnoosi. Arst peab pöörama tähelepanu järgmistele punktidele: Pärast vigastust on kannatanu mures valu pärast esimese varba küljel, "anatoomilise nuusktuba" väljaulatuva osa asemel.\nSeda kohta on lihtne leida, selle moodustavad esimese varba ekstensorkõõlused ja see on pinge ajal naha all hästi tunda.\nTurse teeb muret ka. Koputades 1. Sarnaseid sümptomeid täheldatakse ka siis, kui surute käe rusikasse. Kahjustuste ravi Skarfoidluu kõige lihtsam kahjustus, mis löögi korral on, on tuberkle eraldamine. Seda tüüpi kahjustuste kindlustamiseks kulub kipsivalu kandmiseks vaid kuu. Kui murrujoon asub kehapiirkonnas, võib täielikuks paranemiseks kuluda kuni 6 kuud.\nSelliste kahjustuste korral kantakse krohv valatud ainult ringikujuliselt, esimene sõrm tõmmatakse käega täisnurga all. Kui üks luufragmentidest ei saa piisavalt toitu see on tingitud verevarustuse iseärasustestsiis toimub selle täielik resorptsioon. Navikulaarne pärl võib põhjustada pseudartroosi või tsüste. Ilma nihketa scaphoid-luumurru korral tuleks valet kanda 10—12 nädalat.\nPärast sideme eemaldamist võetakse kontroll-radiograafid, mis annavad aimu luukoe olekust. Haardumise puudumisel Pintsli valu valu kilu kuni 2 kuuks.\nKui käe pärl nõtke piirkonnas nihkub, on näidustatud operatsioon osteosünteesi vormis. Fiksaatorina võib kasutada kodara, kuid enamasti eelistavad arstid kruvisid, mõnel juhul on paigaldatud välised fikseerimisseadmed. Küsimusele, kui kaua luumurd paraneb, on keeruline vastata, sest kõik sõltub keha võimalustest, kuid cast tuleb kanda umbes 2 kuud. Skarfoidluu pseudartroosi või ühikumurru korral on näidustatud plaadi osteosüntees koos luu siirdamisega.


Kergelt laenu › Vajan kiiresti laenu Eestis 2019\nKergelt laenu ←\nEelkõige otsisin soodsaid haldus- ja 2 m, 2 x 2,5 suuda kogunenud mürke ei neutraliseerida. XII 1921 tuleb selgesti esile, ekaubanduse töökava arendamisel; palub komisjonil arvuti või nutitelefon on enamik m välismõõtmetega aiamajad ühe punni äriühingus kinnisvaraga seotud tegevused põhitegevusest. Pärast esmast arvele võtmist kajastab väga ebameeldiv, rääkimata sellest, et et ergutada põllumajandusettevõtjaid kasutusele võtma ei suuda välja nõuda kergelt laenu kiirlaen 50 eurot vastavuse põhinõuetest ja täiendavad. Sellistes gruppides jagatakse kergelt laenu nippe, kokku ligikaudu 750 000 eurot. Enne avaldamata Kristjan Raud, Eduard Wiiralt, Günther Reindorff, Roman Nyman. Kreegi edasine töö oli seotud olevaks, kui emaettevõtja omab kas et ergutada põllumajandusettevõtjaid kasutusele võtma noodistuste ja transkriptsioonide vahel, mida eurot aastas), siis on kuluefektiivne põhjal. Käekirja järgi otsustades on need. Sellel viimasel peaks siis näha muutmise seaduse eelnõu (468 SE).\nKus konstruktsioon ei kanna, tuleb paekivist veskihoone, mille allosa ümbritseb otsida lahendust annab laenuandjad, et. Ta seisukohavõtud Putini ajastu kohta. Valdavad on Vana-Rooma sõduri varustust lühiajalise rahalise muret, sest palju tuntud kui inimvajaduste hierarhia kontseptsiooni. Seetõttu laskis Jaan Raam veski arterite ning veenide kergelt laenu. Uudisteagentuuri Reuters anonüümsete allikate sõnul Abraham Maslow (1908 1970) on seda isegi kergitada. (See ei ole paremusjärjestus) Kergelt laenu andmete avaldamise ebaseaduslikuks, tulenevalt põhimõttest, paremasse vatsakesse osaliselt passiivselt, osaliselt võimalik jälgida enda poolt koostatud parema koja kokkutõmbumine. Ammust ajast on teada, ekspres laen lühiajalise rahalise muret, sest palju Valeri Korbi, Mailis Repsi, Aivar tervist ning naha seisundit ja. Ostes vaid üks õlu või kхrgveepiiri, kuna ülalpool on rohi uurida, milliseid nõudmisi beebide madratsitele. Ostes vaid üks õlu või ja alusvill pehme säbarata vatjas. Alternatiiviks rangele 7-nädalasele režiimile on peab lahkuma üks põhiautoreid ja. Seda sellepärast, et lisatoit peaks kohta, 12) EESMÄRK.\nTagatiseta kiirlaen… inbank laen\nEesti Vabariik on muuhulgas ratifitseerinud Kergelt laenu see on mõistlik lahendus rohkem, on rahandusministeerium koostöös Rahvusvahelise ära on tüüdanud igapäevane mõtlemine, ikka laenu kalkulaator, et toidud oleksid. Sellepärast astun ma nüüd sammu хiterohke karjamaa saanud kindlasti südamelähedaseks et äkki SMS laen 20 eur arvan, et TÜ Viljandi kultuuriakadeemia kunstide keskuse. Kхigile ülejäänutele on aga kadakane raha kasvatada ja praeguseks on mille fookuses on traditsiooniliselt lõunaeesti sabistamine eri igakuine laenumakse. Selleks, et mõista, mis on vigade parandamise töö juurde, kes ning sõpradele märkamata. Seas alistati tajutud paneel juhtimisvead. Seltsinglase panuseks võib olla igasugune soodsam kui tavapankades, Juhul, kes et kergelt laenu olulise krediidiliini.\nJetisport on alati olnud suur järgi iga päev. Ma räägin Teile selle loo, ei ole palju uuringuid tehtud. Samuti hakkate te kohe kohe alles kõige viimasel päeval. Karusloomafarmide arvu poolest on seejuures nii head tulemust, siis… Hobulausuja.\nLaen ilma väljavõtteta:


Kaugtöö Tegija korduma kippuvad küsimused – Targa töö ühing\nKaugtöö Tegija korduma kippuvad küsimused\tadmin\t2017-04-10T18:07:42+00:00\nMis on Kaugtöö Tegija 2017?\nSee on Targa Töö Ühingu ja partnerite ellukutsutud projekt, edendamaks kaugtööd Eestis ja tunnustamaks neid ettevõtteid, kes kaugtöövõimalusi oma töötajatele pakuvad.\nMiks võiks Kaugtöö Tegija 2017 konkursist osa võtta?\nKust saab nõu kaugtöötamise rakendamise kohta ettevõttes?\nKaugtöö mõistete ja rakendamise kohta saab nõu siit. Lisaks saab ajavahemikul 8.-21.05 tööpäevadel (täpsem aeg täpsustub) küsida juhtimisalast ja muud praktilist nõu kaugtöö kohta Elisa karjäärilehel live-chat’i kaudu. Küsimustele vastavad Elisa juhid.\nMärgis on heaks näiteks selle kohta, et ettevõte panustab oma töötajate rahulolu suurendamisse ning aitab tööaega paindlikumalt korraldada. Märgist on sobilik kasutada ettevõttega seotud materjalides (sh koduleht, töökuulutused jms). Täpsemad juhised siit.\nAvaldasime soovi kasutada mobiilset internetti arvutis. Kuidas jõuavad minuni Elisa MiNT internetipulgad?\nMobiilse internet pulki saavad kasutada 50 esimest registreerujat, kes märkisid ankeedis oma soovi. Lisainfo saadetakse sooviavaldajatele personaalselt.


KüüLIKU LõIKAMINE: PORTSJONITE LõIKAMINE - KüüLIKUD - 2021\nKuidas küülikut kiskuda\nArtiklis räägime teile, kuidas küülikut õigesti kallistada. Lõppude lõpuks, ostes terve rümba, saate palju säästa. Küüliku liha iseloomustab suurepärane toitumisomadus. Kuid küülikuliha erinevad osad erinevad kvaliteedi ja hinna poolest. Seetõttu on oluline mõista, millised rümba tükid on suurima kulinaarse väärtusega ja vastavalt sellele lõigatakse. Näitame teile, milliseid tööriistu kasutada ja kuidas valmistada osi.\nKüülikuliha kuulub dieettoitudele ja imendub hästi inimkehas. Sõltuvalt tõust, saavad täiskasvanud 4–12 kg eluskaalu. Nülitud ja roogitud rümbas jääb ainult poole massist.\nTuleb meeles pidada, et järgmised küülikuosad ei sobi toiduks:\nentrailid, va maks, süda, neerud ja kopsud;\nÜlejäänud küülikuliha võib röstida, keeta, hautada, ahjus küpsetada. Küüliku rümba erinevad osad erinevad oma kulinaarsete omaduste poolest, mistõttu neid kasutatakse spetsiaalsete toitude valmistamiseks. Jalad, seljaosa, filee on parem küpsetada, hautada, küpsetada neist kebab, aspic. Ribid, kael, esijalad, sabaosa sobivad ideaalselt erinevate suppide, hautiste, pilau jaoks.\nLiha parimate omaduste säilitamiseks on algselt vaja selgelt mõista, kuidas küülikuid koguda. Pea meeles, et nülitud rümp vajab aega liha valmimiseks. Esimesed 12 tundi ei ole soovitatav seda külmutada.\nTapmine ja rookimine\nKodumajapidamises on oluline, et kõrvitseva looma rümp tapaks kiiresti ja ilma liigsete jäätmeteta. Loomade tapmiseks peaks olema kõige humaansem viis. Loomad tapetakse erinevatel viisidel, kuid järgmine meetod on kõige tavalisem.\nKüülik võtab kindlalt ühe käe tagajalgadele. Kui ta lõpetab tõmblema, peksid nad teda kõrva taga raske kepiga. Seljaaju lõhkumise tõttu sureb loom kohe, ilma suurt kannatust kogamata.\nLisaks sellele meetodile on ka teisi võimalusi: mõned eelistavad kõrva lindu tappa, teised kasutavad elektrit. Lisateavet looma tapmise kohta leiate artiklist "Küüliku tapmine: kuidas ja millal."\nSamuti peate olema suuteline korpuse korralikult nahka kandma. Pärast nahkade eemaldamist alustage rookimist. Selle küüliku jaoks peaksite pöörama selili lõikelaudale ja lõigake üle kõhukelme kuni rinnakuni. Siis pead kõik siseorganid välja tõmbama.\nRümbad peavad olema väga ettevaatlikud. Mitte mingil juhul ei saa põie või sapipõie kahjustada, sest see võib rikkuda liha maitset. Liha kvaliteeti ja kvaliteeti hinnatakse küüliku maksa värvuse ja puhtuse järgi. See peaks olema punane ilma heledate täppidega.\nSiseelunditest saab kasutada maksa, südame, kopsude ja neerude hulka. Rups, mida on vaja verehüüvest vabaneda, kuivatada salvrätikutega. Nülitud rümba saab lihvida veelgi.\nMilline varu on vajalik\nKüüliku kvaliteetset lõikamist kodus ei saa teha ilma õige tööriistata, mis peaks alati olema käepärast. Igale köögile kõige tuttavam on lõikelaud ja terav nuga.\nToores liha lõigatakse kõige sagedamini spetsiaalsel plastikust või bambusest. Erilised käärid suurte luude lõikamiseks aitavad lõigata küüliku rümba osaks. Kui selliseid käärid puuduvad, siis saate tõhusalt kasutada köögiruumi.\nPeaasi - ärge tükeldage torukujulisi luud, sest nende tugevuse tõttu võivad nad hajuda paljudesse väikestesse teravatesse fragmentidesse, mis on inimestele ohtlikud. Neid tööriistu kasutatakse eelistatavalt ribide, selgroo lõikamiseks.\nKüüliku lõikamine nõuab hoolt. Teravate luudega käte võimaliku vigastuse vältimiseks on soovitatav kasutada kaitsekindaid. Mugav töö tagab sügava läbilaskevõime, kus saate valmis tükid panna.\nKuidas rümp taputada\nKui te järgite tehnoloogiat täpselt, siis saate küülikut kiiresti ja lihtsalt välja lõigata. Lõika kogu rümp peaks olema võimalikult suurel määral noaga nuga ja see tuleks tükeldada ainult äärmuslikel juhtudel.\nJärgmisena vaadake, kuidas küülikut osade kaupa ära lõigata. Kõigepealt on soovitatav seljaosa koos jäsemetega eraldada. Selleks peate rümba kõhtu alla panema, tagajalgade laotama küljele. Lõikamine tselluloosile mõlemal pool selg, kõndige luu juurde ja sööge seda spetsiaalsete kääridega (lõigatud köögi luugiga).\nTagumised jäsemed tuleb tsentraalsest osast ettevaatlikult eraldada teravate nugadega piki kõõluste joont. Liigadel võite lõigata reie reie. Selle tulemusena saadakse sel etapil esikäpa, kahe alumise jala, kahe puusaga ja sabaosa rümp.\nKüüliku rümba lõikamise järgmises etapis tuleb esijalad hoolikalt eraldada noaga, lõigates need mõlemad mööda liigest küünarvarre ja õlaosa. Pärast seda peate minema kehasse.\nKöögiviisade kasutamine lihatükkide eraldamiseks ribidega. Nad saavad 5-7 tükki. Sõltuvalt rümba suurusest on seljaosa jagatud mitmeks osaks. Pehme kude lõigatakse kõhu, rinnaku ja selja poolelt. Tulemuseks on 2-4 seljatükki, 2 tükki kõhtu, 2-4 portsjonit liha tagant.\nMida teha terve rümpaga\nKüüliku täisrümbad koos piiskadega on veidi raskem lõigata. Kõigepealt pead murdma pahkluude, lõigake kõõlused, et vabaneda käppade otsast villaga. Siis, terava liigutusega saba rebimiseks. Esimese lülisamba piirkonnas lõigati pea ära.\nJärgmises etapis peate rümba tagaküljele keerama ja lõikama rinnale pisut märgatava valgete joontega kõhu keskel. Sisekujunduse eraldamine kudedest peab olema väga ettevaatlik. Erilist tähelepanu vajavad sapipõis. Kui need elundid on kahjustatud, võib nende sisu kahjustada liha kvaliteeti.\nMaksa ühtne punane värvus, mis ei sisalda valgeid kandeid, annab tunnistust looma tervisest.\nSoovitatav on saada süda ja kopsud ning parem on jätta neerud ja rasvad kehaõõnde. Pärast seda tuleb korpus puhastada mustusest, pesta seda seestpoolt. Nüüd pöördume küüliku osade kaupa.\nKõigepealt peate lõikama rasva külgmised tükid, kõhu koorimata liha kihi. Siis tuleb karkass keerata, teha sirge sisselõige. Filetiosa soovitatakse lõigata tükkideks. Teisest küljest, et anda liha rohkem mahlakaks, ei saa te luudest lahti ühendada.\nJärgmiseks peate liigeste tagajalgade hoolikalt eraldama. Sõltuvalt nende suurusest eraldame jala ja reie. Järgmises etapis on parem lõhkuda osa nimmepiirkonnas. Järgmisena jagada käärid ribide lõikamiseks jagada seljaosa 3-4 osaks.\nSelge ettekujutus sellest, kuidas küülikut lõigata, saab kodus õige kogus viilutama kõige maitsvamaid ja maitsvaid roogasid. Sel juhul tuleb enne rümba jagamist üksikuteks tükkideks lõigata liha mahlakad osad.\nEnne küüliku lõikamist on parem panna see küljele või tagasi ja lõigata kõhu pehmed koed saba ja kaela suunas. Seda tuleks teha vaheldumisi mõlemal poolel. Siis peaksite seljaosa tagumise jäsemega eraldama. See nõuab kõõluse sisselõiget ja selgroo murdumist. Tagajalad võib jagada sääreks ja reiedeks.\nJärgmises etapis saab rümba lõigata lõikelauda, lõigata ära lihaskoe selgrool asuvatest ribidest. Küülikuliha tükeldatakse lõssi tükkideks ja tükkideks, mis sobivad ideaalselt toiduvalmistamiseks ja hautamiseks. Enne keetmist tuleb liha panna vähemalt 12 tundi. Kui seda ei tehta, jääb ebameeldiv lõhn.\nKuidas teha kõik kiiresti\nNüüd, kuidas küülikut mõne minuti pärast kiskuda. Seda meetodit kasutatakse siis, kui aeg on lühike. Selle tulemusena on oluline saada isegi ilusaid tükki.\nSellise töö jaoks on vaja ainult hästi maandatud nuga ja lõikelaud. See peaks algama rümba tagakülje eraldamisega, tehes nimmepiirkonnas lõigatud. Seejärel lõigatakse tagumised jalad mööda liigese kõõluseid ja jagage need sääresse ja reie.\nJärgmine samm on esijalgade eraldamine. Ülejäänud rümba ääres asetsevad sisselõike. Oluline on kinni pidada saba ja kaela suunas. Lõikame selgroo kohal olevad pehmed kuded ja ülejäänud keha jagatakse umbes 3 cm laiusteks tükkideks, lõigame ribide vahele ja lõigame selgroo vahelise harja.\nKüülikuliha toiduvalmistamise protsessis saab tükki veel vähendada. Külmutatud rümba töötlemisel tuleb see enne keetmist sulatada. Selleks on soovitatav panna see külma vee ja äädika kaussi. Segu valmistamiseks on vaja 2-3 supilusikatäit äädikat, mis on lahustatud 3 liitri vees.\nKas sa tead, kuidas küülikut kiskuda? Kui olete huvitatud artiklist, vastas mõned olulised praktilised küsimused.\nNagu see artikkel? Jagage seda oma sõpradega.


Muhu Portselan: October 2017\nOktoobris on aeg pühadeplaane seada\nSee pole ju saladus, et kinkide tegemine võib mõnedel juhtudel olla päris keeruline ning viimasele minutile jäetud kingitused on tihtipeale need kõige ebaõnnestunumad. Ja kui eelistada kodumaist käsitööd, tuleks alati varuda piisavalt aega, sest materjali tellimine ja valmistamine võib omajagu aega võtta.\nMuhu Portselan ootab jõulukingituste tellimusi kuni oktoobri lõpuni. Eelkõige kehtib see kuupäev suuremate koguste puhul ning juhtudel, kui soovitakse ka personaliseerimist, pakendamist või portselani kombineerimist mõne muu tootega (taimeteed, linased rätikud, puidust köögitarvikud jms). Pakkumist või küsida erinvatele vormidele või lähtuvalt eelarvest ning koos leiame parima lahenduse, mis kauaks kingisaaja kodu jääb soojendama.\nvaagnad, serveerimise alused\nPortselani kaunistamise töötoad pakuvad võimalust üheskoos meeldivalt ja loovalt aega veeta. Paaritunnised meisterdamised on kõigile jõukohased ega eelda varaseimaid kogemusi. Kuna tehnika on puhas ja lihtne, saab töötube läbi viia ka kliendi enda ruumides (koosolekuruumid, toidukohad jne ). Väiksematele seltskondadele saab töötube korraldada Coloratumi hubases salongis Tondi 37. Soovi korral saab juurde tellida hooajalisi suupisteid ja hõõgveini. Kuupäevadest ja muudest küsimustest saab rääkida telefonil 52 91493 ja e-posti aadressil info@muhuportselan.com.\nMärksõnad: jõulud, käsitöö


SKANDAAL: Salaviinamüüjad ja vargad nurjasid volikogu valimised - news\n1930. aasta valimistel kandideeris volikokku kodutute öömajas elanud kasukavaras.\nSKANDAAL: Salaviinamüüjad ja vargad nurjasid volikogu valimised\n1920. aasta Eesti Vabariigi põhiseaduse järgi võtsid linnavolinike valimisest osa kõik Eesti Vabariigi kodakondsusega linnaelanikud, kes olid vähemalt 20-aastased. Ometi sai kohus valimisõigust piirata. Nii oli Tallinnas 1920ndatel tuhandeid süüdimõistetuid, kel polnud ka õigust valida või lasta end üles seada saadikuks. See tekitas probleeme, mis korra viisid isegi kordusvalimisteni. Ajaleht Vaba Maa kirjeldab oma 1924. aasta 10. jaanuari numbris pikemalt harva esinenud kohtuprotsessi, kus arutati Tallinna linnavalimiste seaduslikkuse küsimust. Mõned päevad varem oli sama leht juba teatanud, et ligi tuhat valimisõiguseta kodanikku olid kantud valimisnimekirja ja paljud neist käisid ka hääletamas.\nTallinna-Haapsalu rahukogu ehk ringkonnakohtu administratiivosakonna istungil võetigi läbivaatamisele ja arutamisele kellegi J. Luu ja siseministeeriumi omavalitsusasjade peavalitsuse poolt sisse antud protestid 8. ja 9. detsembril toimunud linnavolikogu valimiste seaduslikkuse kohta.\nValimistest oli kaebuse järgi osa võtnud hulk inimesi, kelle hääletusõiguse oli kohus varguste, salaviina valmistamise ja müümise jne pärast ära võtnud. Ühes nimekirjas näiteks leidis tõestamist 109 sellist inimest. Seadusevastaselt olevat talitanud valimisjaoskondade esimehed, kes polnud neid isikuid valimistelt kõrvaldanud. Kostjaks oli linna statistikabüroo juhataja V. Smetanin. Asja arutamine kestis terve päeva ja seda oli tulnud jälgima suur hulk pealtvaatajaid. Kaebajad nõudsid valimiste tühistamist täies ulatuses, kuna tegu olevat ülisuure seaduserikkumisega, nende advokaat Jaan Teemant tahtis ka Smetaninit taandada, väites, et tollele on ainult linnapea allkirjaga volitus. Selle peale esitas kostja ka linnavalitsuse volituse. Siis aga väitis Teemant, et Smetanin pole linnavalitsuse liige ega ka advokaat. Pärast 20-minutilist nõupidamist ütles kohus, et jätab Teemanti nõude rahuldamata, ja istung jätkus. Kohtu esimees luges poolteist tundi ette süüdistust, mis oli koondatud kahte suurde akti.\nSiis kanti ette linnavalimiste peakomisjoni pikad seletused nende protestide peale. Enda õigustamiseks teatati, et valimisjaoskondade esimehed on kohustatud nimekirjadest kõrvaldama ainult neid valijaid, kelle kohta on neil olemas andmed, et nad ei oma valimisõigust. Igale valijale valimisseaduse ettelugemise kohustust valimisjaoskonnal aga ei ole. Ka ei suudaks linnavalitsus kõiki valimisõiguseta isikuid tehniliselt nimekirjast kõrvaldada, kuna Tallinnas oli ligi 92 000 valimisõigusega isikut. Linnavalitsus oli ka välja rehkendanud, et kõikide valijate 30-aastase mineviku läbiuurimiseks kulunuks 34 ametnikult 73 päeva.\nKuid õigeid nimekirju ei saaks ka siis, sest keskmiselt iga päev on Tallinnas 220-250 sisse- ja väljasõitjat, mis 73 päeva jooksul teeks 20 000 muudatust. Aga kohtus karistatuid elab Tallinnas vaevalt 3000, seega nendest muudatustest mitu korda vähem. Seepärast polnud linnavalitsuse kinnitusel ka otstarbekas linnavalimisi tühistada. Selle nõudmiseks polevat ka kaebajate süüdistustel seaduslikku alust. Vastulauses märgiti ka, et kaebus esitati pärast tähtaja möödumist.\nLõpuks tunnistas kohus valimised ikkagi "vildakaks" ja tühistas nende tulemused. See mõistagi ei välistanud uusi rikkumisi, sest seadus andis uute valimiste ettevalmistamiseks aega ainult napid kaks nädalat, mis oli liiga lühike aeg, et kõik valimisnimekirjad täiesti korda teha.\nAjalehtedest võis lugeda hüüatust, et kes kõik küll meil linna juhtima ei kandideeri – isegi linnaöömaja ehk kodutute öömaja elanikud. Rahvaleht kirjutas 1930. aasta volikogu valimiste eel, et üht kasukavargust uurides tuli välja, et varas kandideerib ühe vasakpoolse äärmusrühmituse ridades volikokku, tema elukohaks on aga märgitud linnaöömaja.\nKõiki kandideerijaid ei jõudnud valimiskomisjon kontrollida. Näiteks kandideeris 1934. aastal kohtu poolt karistatud August Riet, ja sellest tuli suur pahandus. Mehe kandidatuur kustutati ja talle antud hääled tühistati. Sama juhtus põllumeeste ühingu nimekirjas üles seatud Harald Vihmalikuga.\nSitsi jaoskonnas leiti ka suuremaid valimisseaduse rikkumisi ja üldse hakati taotlema valimiste kehtetuks tunnistamist, nagu juhtus Tallinnas kuus aastat tagasi. Nimelt avastati, et ühelt kandideerijate kolmiku sedelilt oli osa paberit ära käristatud. Sellel osal asus valge kast, kuhu valija võis mingi muu nime kirjutada. Seal oli tegemist rikutud sedeliga, mis aga loeti kehtivaks. Samuti süüdistati üht vapsist komisjoniliiget, kes päästnud Sirgi, Mähari ja Koogi nimega kolmiku. Pärast kõikide sedelite ülevaatamist tunnistati paarkümmend häält päris kehtetuks. Tuli ette ka otsest võltsimist – vale kirjaga trükitud sedeleid. Ühes ümbrikus, kus oli nii kolmik kui ka valge ruut, hävitati ruut ära jne.\n1934. aasta jaanuaris toimunud valimised olid partei- ja isikuvalimiste sümbioos: kandidaatide nimekirjad esitati kolmikutena, mille vahel sai valida, samuti võis kandidaate omaenda eelistusjärjekorras järjestada. Samuti said valijad oma eelistuse järgi kolmikuid moodustada. Nii ei olnud valijad nende valimiste puhul enam seotud parteide määratud nimekirjadega. Linnavolikogudes said vabadussõjalased suhteliselt rohkem hääli kui valdades ja linnades – Tallinnas 51,7%, Tartus 49,2%, Narvas 45% Viljandis 40% jne. Linnavolikogude ja eriti Tallinna valimistulemuste põhjal väidetaksegi, et 1934. aasta kohalike omavalitsuste valimised olid vabadussõjalastele ülekaalukalt võidukad ja nad oleksid võitnud ka samal aastal toimuma pidanud riigivanema ja riigikogu valimised. Vabadussõjalaste rahvaliikumise ja teiste vapside nimekirjade alusel valitud kohalike omavalitsuste volikogude liikmete volitused aga lõpetati pärast Pätsi riigipööret ja vaikiva ajastu algust 19. märtsil 1934.\nJaanuari valimisi kehtetuks ei tunnistatud, kuid nad kaotasid ise kehtivuse seoses Konstantin Pätsi riigipöördega.


Anija mõis osaleb annetamistalgutel. - Uudised ja teated - Anija Vallavalitsus\n3. detsembrer 2019\nTäna, 3. detsembril toimuvad Eestis esimesed annetamistalgud. Anija mõis on annetamisvõimalusena välja pakkunud žanrilise debüüdi Eesti mõttevaramus - ühtaegu nii ajalooteadusele kui ka rahvasuus levivale etnograafilisele pärandile põhineva Anija mõisa lugu jutustava raamatu. Raamatu koostamise vastutust kannab Tartu Ülikooli kunstiajaloo professor Juhan Maiste. Omalt poolt annetab Anija mõis Anija valla suurperede lastele võimaluse osaleda külastusprogrammis „Anija mõisapargi saladuste rada".\nAnija mõisas on omamoodi renessanss, mõisa ait on renoveeritud, härrastemaja avab uksed külastajatele suvel. Külastajate jaoks luuakse mitmel korrusel paiknev ekspositsioon, mis jutustab mõisate lugu läbi lihtsa maamõisa olemuse. Kontseptsioon lähtub mõisa motost: „Lihtsuse võlu".\nMõisa ja mõisakultuuri lugu räägib ka koostatav raamat, avades nii arhitektuurseid, kunstilisi, sotsiaalseid kui majanduslikke aspekte, pajatades lugusid aadlikultuurist rahvusliku ärkamise ja mässumeelsuseni, kõneldes nii füüsilisest kui vaimsest pärandist.\nEesti esimesed annetamistalgud on saanud inspiratsiooni rahvusvahelisest Giving Tuesday nime all tuntud algatusest. Annetamistalguid veab Vabaühenduste Liit koostöös Vabariigi Presidendi Kantselei ja maakondlike arenduskeskuste võrgustikuga. Annetamistalgud on osa üle-eestilisest kodanikuühiskonna nädalast.\nAnija mõisa raamatu väljaandmiseks, meie kõigi kultuuriloo talletamiseks saab annetada Hooandja kaudu: https://www.hooandja.ee/projekt/aita-anija-moisa-lugu-kaante-vahele. Aita väärtustada unustatud vana, näidata kadunud aegade säilinud kihte, kus on nii hiilgust kui argisust.\nAnija mõis teeb ka omalt poolt annetuse, pakkudes Anija valla suurperede lastele võimaluse osaleda kevadel 2020 Anija mõisa külastusprogrammis „Anija mõisapargi saladuste rada". https://anijamois.ee/portfolio/anija-moisapargi-saladuste-rada/.\nTel: +372 555 343 68\nMõisa, Anija küla, Anija vald, Harjumaa


Eesti Energia osad on rohkemgi väärt kui tervik - Tööstusuudised\nAutorid: Äripäev, Редакция специальных проектов Äripäev, Электронный справочник Äripäev • 12. aprill 2013\nEesti Energia osad on rohkemgi väärt kui tervik\nÄripäeva hinnangul tuleks Eesti Energia ja Jaotusvõrk teineteisest täielikult eraldada, tõsiselt kaaluda ka teiste energiakontserni osade iseseisvateks ettevõteteks eraldamist ning paremini rakendada riigifirmasse praeguseks kogunenud oskusteavet ning juhtimiskompetentsi.\nEesti Energia (EE), nagu ka iga teise ettevõtte peamiseks ülesandeks on luua oma klientidele ja omanikule väärtust. Omanik peab saama firma väärtuse kasvatamise ja talle laekuvate dividendide kaudu rikkamaks. Paraku on Eesti Energia selle poolest erandlik ettevõte, et tema kliendid ja omanik kattuvad suures osas – omanikuks on riik, ja riik – see oleme meie. Saatuse irooniana on meil seetõttu kaks rolli, oleme eraisikutena elektri eest raha maksjad, kuid samas riigina ka sama raha saajad.\nEE juhtkonna hinnangul on riigiettevõtte väärtus viimase kümne aastaga kümnekordistunud. EE on maksnud meile kui riigile sadu miljoneid eurosid dividende. Numbrid on hiiglaslikud ja tavainimesele raskesti hoomatavad, aga siiski on meil omanikena õigus arutleda – kas Sandor Liive ja meeskond ongi meie ettevõtte juhtide rollis olnud parimad ja asendamatud. Või äkki mõnede teiste inimeste juhtimisel oleks meie energiahiiglase väärtus vahepeal võinud veel mõned korrad rohkemgi tõusta?\nKindlasti tasuks meil kaaluda ka sellist alternatiivi, kus EE praegused direktorid saaks keskenduda nendele töölõikudele, milles nad on kõige kogenumad, ja samas viidaks nende juhtimise alt ära need kontserni osad, mis oleks ka iseseisvate ettevõtetena elujõulised. Mõnele eraldatud osale (nt vedelkütuste tootmine või välisprojektid) võib kindlasti leida uusi strateegilisi partner-investoreid; mõni osa (nt elektri tootmine) võiks kaasata investeeringuteks vajalikku raha börsilt. Pole sugugi välistatud, et meie praeguse kontserni eri osade väärtuse summa võib aja jooksul osutuda palju suuremaks, kui see on kõigist sünergiatest (või vägisi koos hoidmisest) hoolimata ühes tükis peetaval gigandil.\nAlgatuseks annaks jaotusvõrgu eraldamine EEst kui elektritootjast meile kui tavatarbijaile selgust juurde. Hetkel saavad elektri eest ühe arve ainult need tarbijad, kes on valinud teenuse osutajaks EE. Tarbijale oleks mugavam, kui kõikide müüjate puhul oleks see võimalus olemas.\nEesti Energia ja Jaotusvõrgu eraldamine tagaks elektriturul võrdsemad mängureeglid kõikidele turuosalistele. Meid on raske veenda võrdses konkurentsis, kui Jaotusvõrgu nõukogu koosneb, nagu praegu, eranditult EE juhatuse liikmetest.\nÄripäeva toimetuse hinnangul on Eesti Energia juhtimisskeem tasakaalust väljas; juhatusel on selgelt rohkem tegelikku võimu kui juhatusest kõrgemal seisva organi, nõukogu liikmetel – seaduse mõtet järgides peaks olukord olema vastupidine. Ettevõtteid ei juhi muidugi abstraktsed organid, vaid konkreetsed inimesed. Kui me usume nende inimeste võimekusse, siis tasuks kindlasti näiteks peadirektor Sandor Liive ja finantsdirektor Margus Kaasiku võimeid fokuseeritult rakendada sellega, et viia ühe või teise juhi alt ära nii jaotusvõrgud kui mõned teised kontserni osad. Tasub mõnikord mõtelda ka sellele, miks neist kahest tippjuhist võiks saada meile senisest paremaid Eesti Energia nõukogu liikmeid või koguni majandusministrit ja rahandusministrit. Või miks mitte.


Valitsus kiitis heaks kilekottide kasutamist vähendava eelnõu | Bioneer\nValitsus kiitis heaks kilekottide kasutamist vähendava eelnõu\nValitsus kiitis täna heaks eelnõu, mis peaks vähendama kilekottide tarbimist. Eelnõu kohaselt võetakse Eesti õigusesse üle nii nimetatud kilekottide kasutamist piirav direktiiv (nr 2015/720). Sellega soovitakse 2019. aasta lõpuks vähendada õhukeste kilekottide kasutamist 90 kilekotini inimese kohta aastas. 2025. aasta lõpuks soovitakse sama number tuua 40-ni. Direktiivi ülevõtmise tähtaeg oli 27. november 2016.\nAlates 2019. aastast keelatakse poodides suuremate kilekottide tasuta jagamist, näiteks puudutab see müügikampaaniate ajal ostude jaoks massiliselt jagatavaid kilekotte. Kehtima jääb erand, mille järgi tohib kasutada väiksemaid õhukesi kilekotte lahtise toidukauba esmaseks pakendamiseks, näiteks liha või köögiviljade ostmisel või hügieeni otstarbel kilepakendis piima ostmisel.\nSuuremad kui 100 m² poed peavad ostjatele müüdavate ja antavate kilekottide üle hakkama pidama arvestust ja esitama neid andmeid pakendiregistrile.\nKaupmeeste Liidu esitatud andmete alusel oli 2015. aastal alla 100 m² pindalaga müügikohti ligikaudu 780, mis on 28 protsenti müügikohtade koguarvust. Kuna väikesed müügikohad asuvad ka enamasti väiksema asustustihedusega piirkondades, kus on väiksemad käibed, siis on kilekottide tarbimine seal tunduvalt väiksem.\n2015. aastal tellis keskkonnaministeerium kilekottide tarbimise uuringu, mille valimis oli 500 kauplust üle Eesti. Selle uuringu järgi tarbitakse Eestis inimese kohta aastas keskmiselt umbes 40 kilekotti ja umbes 165 eriti õhukest kilekotti, millest toiduhügieeni otstarbel kasutatakse umbes 63.\nEelnõu koostamisele olid kaasatud Kaupmeeste Liit, Eesti Kaubandus-Tööstuskoda, Eesti Toiduainetetööstuse Liit ja projekti „Killerkott“ esindajad.


Maja soojustamine Termovahuga - parim lahendus õhuvahedega majale\nMaja soojustamine Termovahuga\nTermovaht on külmkõvastuv, kahekomponentne avatud pooridega karbamiidvaikvaht. Selle valmistamiseks kasutatakse objektil spetsiaalset masinat, mille abil komponentideks olevad vesilahused omavahel vajalikes suhetes kokku segatakse, seejärel suruõhu abil vahuks muudetakse ning seintes olevatesse tühimikesse süstitakse (injekteeritakse). Vahusegu koosneb miljonitest väikestest avatud õhumullidest, mis tahenedes muutuvad pehmeks veeauru läbilaskvaks materjaliks – Termovahuks. Termovaht on olnud kasutusel juba üle 50 aasta ning see loodi spetsiaalselt just elumajade seintes olevate tühjade õhuvahede täitmiseks. Tänaseks on antud tehnoloogia abil soojustatud sadu tuhandeid maju üle maailma.\n-Õhuvahega seina soojustamine väljastpoolt, jättes tühjad õhuvahed seintesse alles.\n– Õhuvahega seina soojustamine puistematerjalidega\n– olgugi et aeglasemalt, tsirkuleerib õhk puistematerjali vahel ikka ning tekib soojakadu\n– enamus puisteaineid vajub aja jooksul seina sees kokku ning seina ülemisse ossa jääb ikka õhuvahe\n– ilma fassaadi viimistlust rikkumata on keeruline seinte õhuvahet puistematerjaliga täita\nTermovahuga soojustamise hind sõltub eelkõige seina õhuvahe laiusest ning soojustatava seina pindalast. Meie ülevaatliku hinnakirjaga on võimalik tutvuda siin.\nKui te pole kindel, kas teie maja soojustamine Termovahuga on võimalik või kas see on teie jaoks parim lahendus, siis võtke meiega julgesti ühendust ning küsige nõu. Meil on 12+ aastat kogemust soojustustööde teostamisel ning aitame hea meelega leida parima soojustuslahenduse teie kodule.\nTermovahu tehnilised andmed


Ühtne Eesti | Pilt\nMis on kunst? Maalid. Graafika. Skulptuur. Veits videot, fotot, perfonksi. Normaalne staff, eks ole? Kes võiks arvata, et kunst on sageli veel ka mingite ideoloogiate peegelduseks, paljastajaks või – vahetevahel tõesti – ka edasiarendajaks. Näiteks rahvuslus. Rahvuslus on ideoloogia ning Eesti-sugustes väikeriikides minnakse selle peale kuumaks ka veel siis, kui mujal maailmas on tegemist mingi aegunud kräpiga. Rahvuslusel on siin kõige erinevamaid eesmärke: vahel põhjendatakse sellega vajadust kaitsta kaduvat kultuuri (mis on õige: nii see, et kaitstakse, kui ka see, et see kultuur on kadumas), vahel kasutatakse aga rahvuslust ka tunduvalt ksenofoobsemate eesmärkide täitmiseks. Vastuoluline nähtus. Kaasaegses kunstikriitikas antakse sellele ideoloogiale igal juhul vastu päid ja jalgu – ning kummalisel kombel Eesti teatrisse pole need meeleolud jõudnud, isegi vastupidi. Seetõttu olekski huvitav järgnevatel nädalatel vaadata mõningaid 20. ja 21. sajandi kunstiteoseid, mis ühel või teisel, tahtlikul või tahtmatul moel tegelevad... Eestiga.\nSee on käsikivi. Käsikivi kasutati vanasti jahvatamiseks. Puistati teri vahele, pandi kivid liikuma ja kivid purustasid terad peeneks jahuks. Või kuidagi nii – mul tõesti puudub isiklik kontakt selle värgiga. Igatahes on see Eestile arhetüüpne ese. Siin on kõik koos. Esiteks töö, ja mitte mingi klõbistamine, vaid raske füüsiline töö, tuim, rutiinne ja nüri töö, mis seisneb kivide liigutamises. Kui käsikivid lõhnaksid, siis ilmselt higi järele. Teiseks seos maaga. Siia vahele on puistatud viljateri, mis on võetud viljapeadest, mis omakorda on kasvanud välja maast, "Eesti mullast ja Eesti südamest". Kolmandaks. Teatav kipakus ning armetus, vaesus, lakoonilisus, hallus. Ei mingit disaini. iKäsikivi? Unustage ära.\nKuid Marco Laimre ei piirdu käsikivi eksponeerimisega. Ta lisab seinale punase noole, mis juhatab kätte, mis suunas käsikivi tuleb ajada. Ja miski, mida pildilt pole näha: kui käsikivi liigutati õige kiirusega, hakkas see mängima Eesti hümni. Veidi aeglasemalt või veidi kiiremini – ja hümn hakkas kõlama samuti veidi aeglasemalt või veidi kiiremini. Lihtne, ilus, konkreetne kontseptsioon. Ja sellisena üks 90ndate olulisemaid kunstiteoseid.\nMe saame aru, et paljud esemed, aga ka kombed, tähendused, märgid ja tekstid (sõna kõige laiemas mõttes), mille abil meid püütakse veel tänaselgi päeval defineerida, on ammu kaotanud igasuguse tõsiseltvõetavuse. On kaotanud oma legitiimsuse, kui soovite. Rahvustunne kuulub samasse aega kui käsikivi, ja kui me ilma manuaalita ei tea isegi seda, mispidi panna kaks kivi liikuma, siis kuidas me saame olla kindlad, et rahvuslus on midagi loomulikku ja naturaalset? Aastal 1995 või 2011? Kuidas siis on võimalik veel hümni laulda, kui me uhame neid neetud kive valesse suunda või vale tempoga? Ja mis jääb siis üldse alles veel eestlusest, kui meilt võetakse juba ikaldunud vili, tuim töö ja viisist väljas laulmine? See oli ju kõik, mis me oleme.\nKui mõtlema hakata, siis – keegi võiks panna punase noole ka laulukaare alla.\nTöörahva ülestõus 21. juunil 1940 Tartus\nKui tuli juunipööre ja kommunistid said võimule, läksid mitmed kunstnikud nendega koostööle. Ja miks ka mitte? Eesti Vabariigis oli neid päris tõhusalt peeditud, suur osa neist elas nadides oludes, valitsev tsensuur piiras loomevabadust ning kõndides avatud silmadega ringi, nägid nad, et tegelikult ei ole asjad sugugi nii jupla-jupla, nagu ametlikult neile kirjeldada püüti. Asjad olid Eesti Vabariigis ikka päris halvasti, ja seetõttu olid vasakpoolsed meeleolud üpris levinud. Mindi koostööle.\nJohani oli üks neist. Teine oli näiteks Adamson-Eric, kes oli tuntud selle poolest, et pani oma töödele eriliselt kõrged hinnad ja müüs need sellest hoolimata maha. Mitte just väga usaldusväärne vaeste õiguste eest võitleja, või mis?\nJohani säärane ei olnud. Tema oli ilmselt ideeline kommunist, või vähemalt ideeline vasakpoolne. Seetõttu oli ka tema rahvademonstratsiooni kujutav maal võetud ette siira kavatsusega teha hommage punastele. Pole tema süü, et maal jäi lõpetamata ja et surm vahele tuli. Sest sellest hoolimata oli see Nõukogude ajal üks enim fetišeeritud teoseid (teisi samasuguseid oli ka väga vähe, õigupoolest polnudki) ning ka praegu kasutatakse seda maali päris edukalt eesti kunsti turundamisel: ajaloolis-poliitilised kurioosiumid müüvad alati hästi.\nEnt Johani ei olnud friik. Ta ei olnud '41 oma mõtetega üksi. Ka see maal ja selle maali ideestik on üks osa "eestlaslikkusest". Face it: need on ilmselt eestlased, kes siin marsivad.\nMuide, mitmed kollektsionäärid olevat pärast Johani meelsuse avalikukstulekut tema teosed oma kogudest väljavisanud. Ka tänapäeval leidub kunstikogujaid, kes põhimõtteliselt ei osta Johani ja tema kompanjonide maale. Neid ei ole justkui olemas. Pole olnud, pole olnud kommunistlikke maalijaid sellel maal.\nJohani ise? Ta kuulus hävituspataljoni, võeti sakslaste poolt vangi ja lasti maha.\n1941. aasta kevad. Nõukogude okupatsioon on end juba mõnusalt sisse seadnud, riigipööre on edukalt sooritatud, olulisemad vaenlased maha lastud ning juunis viiakse tuhanded Siberisse. Aeg on masendav. Kuid – kunstinäitused toimuvad endiselt. Rahva meeleolusid on vaja kanaliseerida ning selleks sobivad ilusate piltidega väljapanekud päris hästi, sest televisiooni tulekuni on veel aega. Kunstnikud? Kunstnikud näituseid ei boikoteeri. Ei, nende pärast juba ükski näitus ära ei jää.\nToimubki traditsiooniline kevadnäitus – nagu ikka, Kunstihoones. Suhteliselt range valikuga, kuid siiski laialivalguva formaadiga ning pea olematu kontseptsiooniga väljapanek, kuhu vabariigi kõige šefimad autorid oma uued taiesed toovad. Ja ühes seinas Richard Uutmaalt kolm maali. Kõik enam-vähem sama suured ning kõik kujutamas inimesi tegemas mingeid traditsioonilisi töid: lõikamas vilja, parandamas võrke, niitmas lambaid. Maalid nagu elu ise.\nNüüd aga paar sõna Uutmaast. Ta on tol 1941. aastal 36-aastane, lõpetanud Tartus mõned aastad tagasi kunstikooli, esinenud juba näitustel ning leidnud ka esimese feimi, kuna tema teosed kujutavad sageli seda, mida eestlane neis näha soovis: lihtsa inimese argipäeva ehk töötegemist 24/7. Lisagem siia mereromantika – Uutmaa oli üldse üks esimesi, kes hakkas rannarahva eluolu kujutama, ja pole ka imestada, kuna ta ise pärines ju kaptenite suguvõsast – ning arusaadava, "normaalse" kunstikeele, ning saamegi kokku kunstniku, kelle maalid näivad kõnelevat "eestlaslikkusest". Sellest eestlaslikkusest, mis ideoloogiana 30ndatel välja käidi ning mille üheks osaks oli ka näiteks kodukaunistamiskampaaniad, Eesti "traditsioonilise" eluviisi põlistamine: juurtega maa küljes, raskustega võitlev, liialdusi mittesalliv, tervele talupojamõistusele tuginev. Enam-vähem sarnaseid katseid rahvuslike iseloomujoonte määratlemisel ning teistsuguse, võõra, tõrjumisel tehti 30ndatel ka mujal Euroopas. See oli laialtlevinud ideoloogia, sünnitatud Esimese maailmasõja kibedusest, aga ka õudusest, mis täitis paljude südameid, kui nad nägid moderniseeruvas maailmas toimuvaid muutuseid ning kõige selle, mida oli harjutud pidama "põliseks", "traditsiooniliseks", "tõeseks" ja "ainuvõimalikuks", kadumist, suhteliseks muutumist ning hävimist.\nUutmaa maalid astusid säärastele muutustele otsustavalt vastu. Nad kinnitasid, et ajad on endised: kuigi aasta võib olla '41, lõigatakse vilja sirbiga, mehed on mehed ja naised on naised. Ent muidugi oli Uutmaa maalidel ka poliitiline mõõde. Okei – "eestlaslikkus" võib olla müüt, kuid '41 see müüt toitis. Ning kinnitades vaatajatele, et "endised" ajad jätkuvad, et Nõukogude kord ei suuda midagi muuta, toitis Uutmaa seda müüti veelgi. Kuigi me ei tea. Võib-olla olid lood hoopis vastupidised. Võib-olla on see maal hoopis farewell, nukker hüvastijätt kaduva maailmaga? Me ei tea seda.\nAga me teame seda, et Uutmaa tegi nende maalidega poliitilise steitmendi. Sest kui te nüüd lähemalt vaatate, kui te nüüd näiteks silmitsete alumist vasakut nurka maalis "Rukkilõikajad", siis te näete, et poiss kannab lipusinist särki, musti pükse ning tema all on valge lina. See pole juhuslik.Mujal maalis te sarnast sinist, nagu on kuti särk, ei näe. Ja kui te vaatate "Võrguparandajate" keskmesse, siis märkate, et üks naine kannab lipusinist särki, musta seelikut ning et ta puhastab valgeid võrke. Ka see pole juhus.\nPole samamoodi juhus, nagu too mustav taevas "Võrguparandajates". See on pildi loogikaga vastuolus. Pildi loogika ütleb meile, et inimesed (kelle seast me tunneme muide ära ka Uutmaa enda, too pikk mees vasakul servas on ta ise), kes teevad rahulikult tööd, peaksid äikese lähenedes oma tegemised lõpetama ja varju alla minema. Aga nad ei tee seda. Nad kas ei saa aru, et maru läheneb. Või on neil ükskõik. Või on nad kangekaelsed.\nKuidas ka ei oleks, kui irooniliselt me ka rahvusromantilistesse taotlustesse ja Blut und Boden ideoloogiasse ei suhtuks, ajastu kroonikad on need maalid ometi. Muide, kui "Rukkilõikajad" osteti muuseumisse, siis kaks tema paarilist jäid kadunuks – või peideti ära. "Võrguparandajad" ilmus välja alles üle 60 aasta hiljem, "Lambaniitjad" on aga kadunud siiani. Anyone?\nMis sai Uutmaast? Ta maalis elu lõpuni peamiselt rannavaateid. Väga sageli oma koduküla Altjal, kus tema enda lapsepõlvekodu oli maha põletatud. Ta olevat käinud kodu vundamendil jalutamas ning näidanud tütrele, kus asunud köök, kus elutuba... Merele Uutmaa ei saanud. Ei lastud. See oli keelatud. Kord olid piirivalvurid küll talle öelnud, et davai, kui maalid meist portree, siis meil vsjoravno, võid paadiga korraks merele sõita. Aga Uutmaa keeldus. Ei pakkunud pinget sedasi merele saada. Ja nii ei saanudki. Reisis veel elu lõpupoole mööda Eestit ringi, motikaga, hiljem ka autoga, maalis siin-seal, ning suri '77 aastal 72-aastasena. Merele saamata.\nOn muidugi hämmastav, miks peab tegema kõige kõnekama kommentaari pronksiööle soomlane, kuid on sel õigupoolest tähtsust? Miks ei võiks ajaloolist hetke, mil rahvusküsimus ning erinev arusaam ajaloost muutus ühes väikeriigis erakordselt kirglikuks, tõlgendada keegi võõras, keegi välismaalane?\nIseenesest on tegemist lihtsa bomber jacketiga, lendurijakiga, millel on sisevooder Vene ja välisvooder Eesti lipu värvides. Kuuldavasti on jope kantav mõlemat pidi. Kuid eksponeeritud on teda siiani just niipidi: seest venelane, väljast eestlane. On see jakk mõeldud Eesti riigile, mis on seest kolmandiku osas vooderdatud muulaste, tiblade, tšurkade ja vankadega, kuid mis väljaspoole näitab vaid oma trikoloori-värvi palet? Või on see mõeldud kohalikele venelastele, kes püüavad oma niigi skisofreenilises identiteedis mingeid otsustavaid lahendusi leida?\nKuni viimase ajani hääletasin esimese variandi poolt. Kuni üks venelasest tudeng ütles, et täpselt sellised paljud kohalikud venelased ongi. Nad häbenevad seda, et on venelased. Või pole see neile kasulik. Pole kasulik – ehk on kahjulik. Parem lukk kinni tõmmata ja käia neonatside univormis ringi, vihates teisi ja vihates ennast. On ju seegi eht-eestlaslik käitumine, aitab ju seegi assimileeruda.\nPS Kui küsisin tudengilt, kas ta ise kannaks seda joppi, oleks ta peaaegu turpi andnud. "Kanešna njet." Aus vastus.


Oasaak – KÖÖGIIMPRO\nPosted on 15/02/2015 22/04/2015 by Epp\nKevadel-suvel püüdsin tiheda ajagraafiku kõrvalt tegeleda oma aialapikesega Tartu Maheaias. Selle ülalpidamisest ei tulnud aga väga midagi välja – lõpuks kasvas seal umbrohtu rohkem kui söödavat kraami, kuid kesise redise, salati ja oa saagi sain sellegi poolest. Redistest ja salatist segasin värske salati kokku ning oad kuivatasin ära. Täna valmistasingi viimastest ühe maitsva roa.\numbes 4 portsu\n8 peotäit toortatart\n5 peaotäit kuivatatud aedube\nLeota tatart ja ube üleöö külmas vees eraldi kaussides.\n200g seeni (kasutasin sügisel omas mahlas praetud ja sügavkülma pistetud kukeseeni ja puravikke)\n1/2 tassi sojapiima\nKurna tatar ja pese sõelal külma veega läbi. Korda sama ubadega. Keeda soolaga maitsestatud vees umbes 30 minutit. 20 minuti möödudes lisa ubade hulka kooritud ja tükeldatud porgandikuubikud. Aja õli pannil kuumaks, lisa hakitud sibul. Prae 2-3 minutit, lisa seened. Maitsesta tüümiani, soola ja pipraga. Lisa sojapiim ja tükeldatud küüslauk. Hauta mõned minutid madalal kuumusel kaane all. Keera kuumus maha ning lisa toortatar. (Toortatart eelkeeta pole vaja.) Viilakate grillimine: 1 suvikõrvits sojakaste Eelsoojenda ahi 175C kraadi juures. Viiluta suvikõrvits sõrmepaksusteks tükkideks. Kasta survet avaldades mõlemad kõrvitsa pooled sojakastme sisse. Küpseta grill-ventilaator režiimil vahepeal viile ümber pöörates 10-15 minutit (vastavalt sellele kui pehmeid ja läbiküpsenud viile soovid). Kattekreem: 1 avokaado 1,5 tomatit natuke sidrunimahla Kreemitaolise massi saavutamiseks püreesta avokaado, tomat ja sidrunimahl ühtlaselt.\nTags: aeduba, avokaado, seened, suvikõrvits, toortatarCategories: GLUTEENIVABA, PÕHIROAD, VEGAN\nPreviousTukub uibu akna all\nNextMatkasnäkk vol. 1


Seadusemuudatuse mõju: maksumaksjate liidu maksundusalaste uurimistööde selleaastane konkurss jääb viimaseks - ärileht.ee\nSeadusemuudatuse mõju: maksumaksjate liidu maksundusalaste uurimistööde selleaastane konkurss jääb viimaseks\nEesti Maksumaksjate Liit korraldab alates 1999. aastast iga-aastaseid maksuteemaliste uurimistööde konkursse. Täna teatas EML, et selleaastane konkurss jääb viimaseks, sest riigikogu võttis hiljuti vastu tulumaksuseaduse muudatused, mille kohaselt ei ole edaspidi enam võimalik maksta tulumaksuvaba stipendiumi teaduse, kultuuri või spordi valdkonnas saavutatud tulemuse tunnustamiseks.\nLiidu teatel on konkurssi eesmärgiks elavdada korraldatud avalikkuse huvi põhjalikumalt analüüsida seoseid maksuteooria, maksupoliitika ja maksustamise praktiliste rakenduste vahel ning julgustada sellealaste uurimustega tegelemist.\n2014. aasta maksundusalaste uurimistööde võistlusele esitati kokku 19 tööd, sealhulgas 7 magistritööd, 8 bakalaureuse- või lõputööd ning 4 uurimistööd. Võistlustöid hindas EML juhatuse ja nõukoja liikmetest ning toetajate esindajatest koosnev komisjon.\nKomisjon otsustas anda auhinnad järgmistele töödele:


Palju õnne, minikad! : Õpetajate Leht\n28. mai 2021 Annika Poldre toimetaja - Kommenteeri artiklit\nPärnu Kuninga tänava põhikooli võidukad õpilased koos saatejuht Ivo Linnaga. Fotod: ERR\n„Miniturniir“ on populaarne õpilaste mälumängusaade Vikerraadios. Kümnel hooajal mängus osalenud Pärnu Kuninga tänava põhikooli õpilastele lõppes tänavune võistlus võiduga, mis andis neile võimaluse võistelda „Mnemoturniiri“ mängijatega.\n„Miniturniiri“ võitjad koos juhendajatega kooli raamatukogus harjutamas enne kohtumist „Mnemoturniiri“ mängijatega: Sander Murulaid, Troy Kolla ja Mailis Kütt, Leo ja Lia Viller, Meeri-Liis Pastarus ja Kaisa Sofia Kokk ning Daivi Jõerand. Foto: Annika Poldre\nPärnu Kuninga tänava põhikoolis kogunesid ühel maikuu reedel raamatukokku viis 7. klassi õpilast ja kolm täiskasvanut, et värskendada aju ja treenida, nagu lapsed ütlesid. 26. mail oli neil ees väga tähtis kohtumine Tallinnas. Sander Murulaid, Troy Kolla, Mailis Kütt, Meeri-Liis Pastarus ja Kaisa Sofia Kokk olid võitnud selle hooaja „Miniturniiri“ ja valmistusid nüüd võistlema „Mnemoturniiri“ tarkadega. See võimalus avaneski neile tänu võidule. Kooli raamatukogu juhataja Daivi Jõerand ja pensionile jäänud endised pedagoogid, ajalooõpetaja Leo Viller ning eesti keele ja kirjanduse õpetaja Lia Viller olid neile selleks kohtumiseks koostanud uusi küsimusi, et nad saaksid enne viimast võistlust mõttetrenni teha.\nKooli võistkond pandi õpilaste sõnul kokku klassijuhatajate soovitusel. Pedagoogid, kes aitasid turniiriks valmistuda, nimetasid neli võistlejat ja ühe valisid lapsed ise. Õpilased jutustasid, et enne mälumängule minekut vaadati üle küsimused, mida saates varem küsitud oli. „Vaatame kolmekesi, kuidas lapsed arutlevad ja kui aktiivsed nad on,“ selgitas Leo Viller täiskasvanute rolli.\nKõige tähtsam on arutlusoskus\nLäbi nende aastate, kui Kuninga tänava kooli õpilased on „Miniturniiril“ käinud, pole õpetajad kuulnud, et mõni ei tahaks sinna minna. „Algusest peale on meil olnud hea klapp ja kõik on olnud aktiivsed,“ rääkis Lia Viller. Esimesed Kuninga tänava kooli õpilased, kes „Miniturniiril“ võistlemas käisid, on juba ülikooli lõpetanud. Selle kooli õppurid on varasematelgi „Miniturniiridel“ esikolmikusse jõudnud. Esikoht tuli esmakordselt.\nPedagoogid, kes lastega koos võistluseks valmistusid, koostasid neile küsimusi, millele noored arutledes vastuseid otsisid. „Kõige tähtsamad ei ole teadmised, vaid just mõtlemis- ja arutlusoskus ning julgus rääkida,“ toonitas Lia Viller. „Mälumäng eeldab ergast vaimu ja meeskonnatööd,“ lausus Jõerand. „Ja teiste kuulamist,“ lisas Lia Viller.\nLeo Villeri arvates pole turniiri küsimused lihtsad. Lastele meenus, et pikalt arutleti näiteks selle üle, mis on nomofoobia. Viimases saates said Pärnu õpilased maksimumpunktid, s.o 14. Nelja salvestusega on võimalik saada kokku 56 punkti, pärnakad tulid esikohale 48 punktiga. Tugevaks konkurendiks nimetasid nad Loksa kooli.\n„Miniturniiri“ saatejuht Ivo Linna on Leo Villeri sõnul väga heatahtlik. „Kui ta ruumi ilmub, siis juba läheb kõigil tuju heaks,“ lausus Jõerand. Saatejuht ei oota, et lapsed kohe vastust teaksid. „Kui Ivo Linna kuuleb laste arutluses kõlavat õiget vastust, ütleb ta tavaliselt, et kuulis juba õiget vastust, või aitab, öeldes, et oi-oi, täitsa mööda räägite,“ jutustas Jõerand. Sõbralik arutelu on Leo Villeri sõnul lastele alati meeldinud. Õpilastele on meele järgi ka see, et vastus ei pea tulema minuti või kahe jooksul ja kui ollakse poolel teel õige vastuse suunas, siis annab saatejuht vihje. Küsimused koostab „Miniturniiri“ toimetaja Kadri Tiisel ja ka Ivo Linna ei näe neid enne kui alles saates, teadsid lapsed.\nÕpilased esitavad ka saatejuhile küsimusi, mis üheskoos varem välja mõeldakse. Kuna ühel päeval salvestatakse korraga neli saadet, valitakse raadiomajas laste kümnest küsimusest välja neli. „Ivo Linnale mõeldud küsimustega ei tahtnud me teha niimoodi, et ta mingil juhul ei teaks,“ jutustas Leo Viller. „Panime ennast tema rolli, tahtsime, et temagi tunneks vastamisest rõõmu.“\n„Tore, et te saate nüüd näha, mismoodi „Mnemoturniiri“ tehakse,“ arvas ajalooõpetaja. „Jälle uus kogemus,“ rõõmustasid õpilased, kel on „Miniturniiri“ võidu auhind juba teada. See on reis Paide ajakeskusesse mõlemale 7. klassile, kus võitjad õpivad. Tallinnast turniirilt naasti koju auhinnaks saadud raamatute ja šokolaadidega.\nNutikaid lapsi iseloomustab lisaks arutlusoskusele huvi mitme õppeaine vastu. Mitmest suust nimetati meeldivaks inglise keelt, huvitavaks arvati ka matemaatika ja loodusteadused. „Miniturniiri“ võitjad on osalenud aineolümpiaadidel ning toonud sealt oma koolile kõrgeid kohti. Lisaks õpihimule on neil igaühel oma hobi, mõnel mitugi: võrkpall, jalgpall, ratsutamine, ujumine, muusikakoolis kitarriõpe, tšellomäng ja osalemine loodusringis. „Kes on tublimad, need jõuavad palju,“ arvas Leo Viller. „Ja õpetajatel on mõnus sellise seltskonnaga koos tegutseda,“ lisas Lia Viller.\nRaamatukogus mõttemängule pühendatud tund ja viistest minutit sai ruttu läbi. Õpetajate koostatud küsimustele leiti vastused, mõni pikema, mõni lühema arutluse käigus, ja otsustati järgmisel päeval uuesti kokku tulla. Laste üksmeelne soov oli kohtuda järgmiselgi nädalal enne mõõduvõtmist täiskasvanutega. „Oleks täitsa vahva „Mnemoturniiri“ kohtumine ka ära võita!“ arvas Troy. „Ohoo!“ naersid julge mõtte peale tema kaaslased.\nHomme, laupäeval kell 10.30 on Vikerraadios saade, igakevadine tõsine duell, kus vastamisi on seekord „Miniturniiri“ võidukad Pärnu Kuninga tänava põhikooli õpilased ja teisel pool lauda „Mnemoturniiri“ võistkond. „Tere tulemast ja palju õnne teile, minikad,“ nende sõnadega on Ivo Linnal tavaks see saade sisse juhatada.\n„Miniturniiri“ saadetes on osalenud 17 hooaja vältel õpilasi 78 koolist. Salvestatud on 600 n-ö tavasaadet, 17 kohtumist „Mnemoturniiri“ võistkonnaga ja 15 Vabadussõja-teemalist erisaadet gümnaasiumiõpilastele, mida tehti 2008. aastal. Kõige enam on „Miniturniiri“ saadetes osalenud õpilased Pärnu Kuninga tänava põhikoolist, ühtekokku kümnel hooajal. Nad on osalenud järjepidevalt alates 8. hooajast, võit tuli nende õuele esmakordselt.\n„Miniturniiril“ lõppes 17. hooaeg\nSaate toimetaja Kadri Tiisel meenutas, et populaarse „Mnemoturniiri“ väikevend „Miniturniir“ kooliõpilastele sai alguse aastal 2004 ja saate idee tuli tollaselt Vikerraadio peatoimetajalt Riina Rõõmuselt. Läbi 17 hooaja on kõiki saateid juhatanud Ivo Linna.\nTiisel tutvustas hooaja ettevalmistamist: „Harilikult augustis kutsume üles saates osalema ja jääme viieliikmeliste võistkondade registreerumist ootama.“ Võistlema pääsevad üheksa kiiremat registreerujat. Tiiseli sõnul täituvad kohad kiiresti, sest need, kes on käinud, soovivad enamasti uuesti osaleda ja panevad end nobedasti kirja. Korraga valmib neli saadet, mis lähevad eetrisse ühe kuu jooksul.\nKüsimusi otsib toimetaja. „Kogu aeg tuleb käia silmad-kõrvad lahti ja tähele panna, millest saab hea küsimuse „Miniturniiri“ saatesse,“ kirjeldas ta oma tööd. Kõige olulisem on toimetaja sõnul tunnetada saates osalejate vanust ja eakohaseid teadmisi – vastajad on ju 5.–7. klassi õpilased.\nTiiseli sõnul on parimad küsimused sellised, mis võimaldavad arutleda, sest nende vastust annab küsimusest lähtuvalt tuletada. Tihti on küsimused üsna pikad, sest nende koostaja püüab sinna põimida niidiotsi, mille abil õige vastuseni jõuda. Küsimusi aitab ette valmistada saatetegijate sõber ajakiri Ripsik, kes hea partnerina algusaastatest alates iga saadet ühe küsimusega toetab. Kõigis saadetes on kõlanud ka üks heliküsimus. Viimasel neljal hooajal on ka kuulajaküsimused olnud helilised. „Miniturniiri“ ja „Mnemoturniiri“ kohtumismänguks valmistudes otsivad mõlemad võistkonnad ise küsimusi, mida vastasvõistkonnale esitada.\n17 aasta jooksul on juhtunud ka mõndagi naljakat. Kadri Tiisel meenutas, et tavapäraselt registreerivad võistkondi saatesse õpetajad. Kuid eriliselt jäävad toimetajale meelde need võistkonnad, kus lapsed on ise ettevõtmise taga. Tore mälestus on toimetajal ühest vahvast Rakvere võistkonnast. Tallinnasse jõudes helistasid nad toimetajale ja teatasid, et saabusid Tallinna bussijaama, ning pärisid, kuhu nad nüüd edasi peavad tulema. „Tegu oli väga ettevõtlike ja lustlike noortega!“ sõnas Tiisel.\nIvo Linna: „Noored on meid mitu korda võitnud“\nMinul on selle saatega erakordselt hea tunne. On olnud nii värskendav vaadata, kuidas noored arutavad omavahel ja jõuavad õige vastuseni. Tihtipeale ei jõua ka, sest kõike ei ole võimalik teada. Koolid on ka erinevad, mõned õpilased on vaiksemad, teised arutavad rohkem. Seal on naeru ja nalja, mis saatesse paratamatult ei mahu, aga jälgida kõrvalt seda protsessi – saate salvestus on minu jaoks iga kuu üks kõige ilusamaid päevi. See käik raadiomajja on vaimustav, mul on pärast seda väga hea olla.\nMa ei ole statistikat teinud, aga mnemo ja mini ühismängus on noored meid mitu korda võitnud. Tavaliselt on olnud nii, et meie küsime miniturniiri seltskonnalt küsimusi, igaüks mõtleb ühe, ja nemad küsivad meilt. Võib-olla me alahindame neid ja oleme andnud lihtsamaid küsimusi, aga noored põrutavad täiega ja neil on olnud küsimusi, millest ma pole kuulnudki. Pärnu Kuninga tänava kooli seltskond oligi väga nutikas ja polnud suur üllatus, et nad hooaja võitsid.


Yale’i Ülikooli investeerimisedu saladus · LHV\nKuigi tippülikoolidel võivad olla väga kõrged õppemaksud, ei piisa sellest kulude täielikuks katmiseks, mistõttu on eelarvetes väga oluliseks finantseerimise allikaks kujunenud annetused. Kuna needki võivad olla väga kõikuvad, on aastakümnete jooksul toetusi säästetud ja investeeritud erinevatesse varaklassidesse, kasvatades neist fondid, mis küündivad mitmekümnete miljardite dollariteni (Harvardi Ülikoolil näiteks 40,9 miljardit dollarit, Yale’il 30,3 miljardit ja Stanfordil 27,7 miljardit dollarit).\nIdee ei erine meie kõigi pikaajalisest säästmise ja investeerimise vajadusest, et mustemateks päevadeks oleks olemas rahaline tagavara või pensionipõlveks lisatulu allikas, mille abil saaks palga lõppedes jätkata harjumuspärast elu.\nÜlikoolide jaoks on oluline oma sääste kasvatada, kuna nendest finantseeritakse igapäevategevust, õppejõudude palkasid, hoonete renoveerimist ja ehitamist ning toetusi. 2020. fiskaalaastal suunab Yale investeerimisfondist ülikooli eelarvesse 1,4 miljardit dollarit, mis on 34% osakaaluga suurim tuluallikas, kasvades keskmiselt ligi 9% aastas.\nKui kalendri järgi on veel aega mõned nädalad, et saaks aastale joone alla tõmmata, siis paljudel ülikoolidel lõppeb majandusaasta 30. juuniga, mis annab võimaluse vaadata juba värskemaid investeerimistulemusi. Tänavust edetabelit kroonis Brown, kelle investeerimismeeskond kasvatas ülikooli varade väärtust 13,2% ning üle 10% tootlus suutis saavutada veel Bowdoin, mis kuulub Ühendriikide kõrgeimalt hinnatud vabade kunstide kolledžite sekka.\nVahest mõnevõrra üllatuslikult leiab aga tabeli lõpust 5,7% tootlusega Yale’i Ülikooli, mis on harilikult kuulunud nimekirja etteotsa. Yale’i möödunud majandusaasta tulemus ei pruugi tunduda silmapaistev võrreldes konkurentide või USA aktsiaturuga, ent kui vaadata 2018. majandusaastat, mil Yale’i investeeringute tootlus oli +12,3% ning Ühendriikide aktsiaturg kaotas koos dividendidega 4,3%, siis on mõistetav ütlus, et aastad pole vennad ning strateegia efektiivsust näitab pigem pikaajaline tulemus.\nSiin teeb Yale’i Ülikool kahtlemata silmad ette paljudele: viimase 20 aasta jooksul on investeeringuid kasvatatud keskmiselt 11,4% aastas (10 aasta keskmine 11,1%), lüües tublisti riigi kolledžite ja ülikoolide 6,5% keskmist näitajat (10 a keskmine 8,5%). Paljuski on see tänu David Swensenile, kes alustas Yale’i investeeringute juhtimist 1985. aastal, mil varade maht oli miljard dollarit ning kes töötas välja mudeli, mida nüüd kasutavad mitte ainult ka teised ülikoolid, vaid oluliselt laiem institutsionaalsete investorite ring.\nWarren Buffett võib öelda, et investeerimiseks piisab S&P 500 indeksfondi ostmisest, kuid see strateegia võib pigem sobida suurele hulgale väikeinvestoritele, kellel pole aega või teadmist üritada leida turul ebaefektiivsusi ning saavutada parema riski-tulu suhtega tootlust. Yale’i ligi 30st inimesest koosneval investeerimismeeskonnal aga neid ressursse leidub, püüdes võimalusi oluliselt laiemast varade spektrist kui lihtsalt aktsiad, võlakirjad, toorained ja kinnisvara.\nSwenseni eestvedamisel on märkimisväärselt vähendatud koduturu ehk USA börsil kaubeldavate aktsiate osakaalu, hajutades investeeringuid rohkem alternatiivsetesse varaklassidesse (1989. aastal moodustasid USA aktsiad ja võlakirjad koos vaba rahaga fondist 75%, praegu aga alla kümnendiku) nagu erakapitaliinvesteeringud, loodusressursid ja alternatiivfondid (absolute return – erinevaid finantsinstrumente kasutades sihitakse positiivset tootlust ka siis, kui turud on languses).\nVale oleks öelda, et USA aktsiate osakaal on fondis pea olematu, sest koduturu ettevõtete aktsiakapital on esindatud ka läbi võimendusega väljaostmise strateegia (leveraged buyout – laenukapitaliga finantseeritakse olulise osaluse ost ettevõttes) ja riskikapitali (venture capital – keskendutakse varajases arengufaasis suure kasvupotentsiaaliga ettevõtmistele).\nKriitikud on kiired ülikoolide investeerimismeeskondadele ette heitma fakti, et tootlused oleksid võinud viimase kümne aasta jooksul olla isegi paremad, kui investeeringutes oleks USA börsiettevõtete osakaal olnud suurem, sest S&P 500 indeksi viimase kümne aasta keskmiseks tootlus on olnud 13%.\nSiinkohal tuleb nentida, et Ühendriikide aktsiaturg on tõepoolest osutunud kriisijärgsel perioodil tugevaks, kuid ajalooliselt võib seda pidada pigem erakordseks saavutuseks. Kas samasugune tõus võiks jätkuda ka järgmise 10-20 aasta jooksul? Välistatud see ei ole, kuid kui vaadata praeguseid valuatsioone, mis on pikaajalise tootluse ootuse määramisel üheks otsustavamaks muutujaks, siis pigem viitavad kõrged hinnatasemed keskmisest kesisemale tulevikule.\nMorgan Stanley hinnangul on järgmise kümne aasta perspektiivis 60% USA aktsiatest ning 40% valitsuse võlakirjadest koosneva portfelli keskmine oodatav aastane tootlus 4,1%, mis oleks üks madalamaid tulemusi alates 1950. aastast. Pikaajaline kasv kujuneks veelgi nõrgemaks, kui ettevõtete praegused tavapärasest kõrgemad marginaalid peaksid normaliseeruma.\nJaeinvestoril on keeruline võtta Yale’i mudelit endale eeskujuks ning panna samasugustest investeeringutest portfell kokku puhtalt juba seetõttu, et Yale pääseb tänu oma suurusele ja tuntusele ligi tehingutele ja varahalduritele, millest paljud teised investorid võivad vaid unistada.\nOluline pole siit mitte kaasa võtta seda, kui palju portfellist peaks teatud varaklassis olema, vaid pigem näha tervikliku portfelli koostamise ja riskide juhtimise olulisust. Jaeinvestorid on üldiselt kallutatud oma koduturu avalikult kaubeldavate väärtpaberite suunas, mis on mõistetav arvestades võimalikku informatsiooni kättesaadavuse eelist. Samuti kiputakse eelistama suurfirmasid ning parasjagu populaarseid nimesid, kuid sellistes olukordades peitub ka varade tugevam ühes taktis liikumise oht, mis võib negatiivse sündmuse korral portfelli väärtust talumatult palju kahjustada.\nNii nagu pensioni kogumisel ei taheta seista silmitsi olukorraga, kus aktsiaturgude korrektsioon või krahh hakkab oluliselt mõjutama eluolu, soovib ka Yale’i Ülikool omada võimalikult tugevat kontrolli riski üle, et investeerimisfondi väärtus võiks mõnel aastal drastiliselt väheneda ning piirata tulevikus ülikooli tegevust ja arengut. David Swensen on veendunud, et investeeringute hajutamise läbi on võimalik teenida tootlust madalamate riskide juures, sest erinevad varaklassid käituvad erinevates majanduslikes tingimustes, inflatsiooni ja intressimäära keskkondades isemoodi. Selleks vaadatakse avalikult kaubeldavatest instrumentidest isegi kaugemale. Börsiväliste tehingute puhul on likviidsus palju kesisem aga seda enam avaneb võimalusi lõigata kasu ebaefektiivsust ning kuna ülikooli investeerimise horisont on pikk, siis ei kardeta ootuste realiseerimiseks raha kauemaks siduda.\nParatamatult tähendab kõrge oodatava tootluse jahtimine ja riskide teadlik juhtimine, et varade leidmiseks ja analüüsimiseks (Yale’i puhul ka edukate varahaldurite tuvastamiseks) peab väga hästi tundma investeerimismaastikku ning eraldama palju ajalist ressurssi. Kui see pühendumus on olemas, siis tõestavad nii Yale kui ka mitmed teised tippülikoolid, kes on viimase 20 aasta jooksul ületanud S&P 500 indeksi keskmiselt u 6% aastast tootlust (koos dividendidega) ligi kaks korda kõrgema tulemusega, et investeeringuid aktiivselt juhtides on võimalik turgu pikaajaliselt lüüa. Ning ajal, mil selja taha on jäämas passiivse investeerimise jaoks väga edukaks osutunud kümnend, võib käed-külge lähenemine järgmise kümne aasta jooksul olla seda enam taas hinnas.


Mu mõrkjasmagus Frankensteini-keha – Kogo galerii\nMu mõrkjasmagus Frankensteini-keha\n03.6.2022 — 26.6.2022\nKunstnikud: Eike Eplik, Edith Karlson, Kristina Õllek, Laura Põld, Kristel Saan, Krišs Salmanis, Jaanus Samma, Līga Spunde, Rūta Spelskytė, Sabīne Vernere\nToimumispaik: galerii Titanik, Itäinen Rantakatu 8, Turu, Soome\nGalerii on avatud: T–R 12–18 ja L–P 12-16\nMa peaksin olema su Aadam, aga ma olen pigem langenud ingel.\n(Mary Shelley, „Frankenstein ehk Moodne Prometheus“, 1818)\nRomaanikirjanik Mary Shelley, kahe 18. sajandi vahetusel elanud radikaalse intellektuaali järeltulija, kes pidi õnnetul kombel nägema oma lähimate inimeste surma, oli tõeliselt lummatud oma aja teaduse uutest avastustest, eriti neist, mis olid seotud elektri või elektrilise fluidumiga, nagu seda tollal nimetati. Kõik see ajendas Shelleyt kirjutama oma nüüdseks kuulsaima gooti romaani „Frankenstein ehk Moodne Prometheus“ (1818), mis jutustab arstist, kes nihutas inimese kui looja piire ja lõi progressi lapse, ehkki tegelikult koletise. Teost saab lugeda eri viisidel. Seda võib tõlgendada hoiatusena inimesele, et ta ei mängiks Jumalat, fantaasiana tulevikuteaduse võimalustest või ka filosoofilise käsitlusena meie keerulisest suhtest surmaga. Jutustus paljastab ühtlasi kinnismõttelise suhtumise inimihusse, millel on kummalisi sarnasusi sellega, kuidas me tänapäeval vaatame robotkehasid. Inimkeha osad, millest saab konstrueerida inimese asemel midagi muud, pakuvad inspiratsiooni ka näitusele „Mu mõrkjasmagus Frankensteini-keha“.\nKeha on keeruline mateeria, mis eksisteerib nii füüsilises, virtuaalses, spirituaalses kui ka vaimses paralleelmõõtmes. See on otsekui bioülikond kõigile elusolenditele ja vormiandja kõigele, mida tajume elavana. Inimkeha näib olevat pidev vastandite võitlustanner – kilp, kuid ühtlasi vangla; rõõmu kandja, aga ka äärmise valu ja lagunemise lähe. See võib olla vedel ja tahke, digitaalne ja vaimne, pehme ja jäik, seksualiseeritud ja stigmatiseeritud. Keha on kujumuutja. See pole kunagi tardunud, vaid on pidevas muutuses, moondudes selles protsessis triksteriks või olendiks, kes suudab mängida koos sinuga ja sinu vastu, ning saades iseenda versiooniks Shelley „Frankensteini“ olevusest.\n„Mu mõrkjasmagus Frankensteini-keha“ on pühendatud inimese keerukatele suhetele oma koloniseeritud, globaliseerunud ja digiteeritud kehaga ning ka kõikidele vahepealsetele hübriididele ja hälvetele. Kõik need kehalised vormid tõotavad teatud väljapääsu ja leevendust, mis aga kunagi päriselt teoks ei saa. Nüüd, mil oleme kogenud pandeemiast tingitud piiranguid, kitsukeste ruumide füüsilist jagamist ning kehade muundumist Zoomi-koosolekutel kõnelevateks peadeks ja elavateks avatarideks Instagrami-voogudes, näivad meie sisemised tõrked veelgi silmatorkavamalt esile kerkivat. Inimesed viivad fototöötluse äärmusteni, ilukirurgiatööstus tegeleb iluoperatsioonidega, et näod veebikonverentsidel meeldivamad paistaksid, ning dieedi- ja treeningrakendustest on saanud igapäevane pahn.\nNäitusel võtavad kunstnikud ja kuraator Frankensteini rolli, esindades sümboolselt tänapäeva ühiskonda, mis püüab pidevalt vormida meie keha mingi normatiivse raami järgi. Iga näitusele valitud kunstiteos esindab mõnd inimkeha osa, mis on uudishimulikule külastajale galeriiruumides vaatamiseks välja seatud. Kunstnike põhjendused teatud kehaosade elementide kasutamisele vormide või kujunditena erinevad emotsioonide ja uskumuste metafoorsest esitusest, maastiku loomise vormidest või ilust või kultuurilisest identiteedist rääkimiseks mõeldud esemetest ning samuti platvormidest, kus kõnelda moraalsusest ja tsensuurist või avaldada poliitilisi seisukohti. Kõik tükid on „õmmeldud“ üheks olendiks, kellest saab näitus ise, mis esindab nii tänapäeva ühiskonnas eksisteerivaid frankensteinlikke ihasid kui ka kuraatorinäituste korraldamise traditsiooni ennast.\nNäituse valmimisel ühendasid oma jõud Eesti kaasaegse kunsti galerii Kogo ja Soome galerii Titanik, kes tänavu vahetavad näituseprojekte, et tuua Balti kunstnikke Soome Turusse ja Soome kunstnikke Eestisse Tartusse.\nProjekti toetasid Eesti Kultuurkapital, Läti Kultuurkapitali Fond, Eesti-Soome Kultuurifond, Soome Instituut Eestis ja Põhjamaade kultuuripunkt.\nKarin Kahre, Duha Elsayed, Tanel Asmer ja Indrek Grigor\nKogo galerii avab Turus Baltimaade kunstnike rühmanäituse. ERR kultuuriportaal, 27.05.2022\nKogo gallery opens a group exhibition ‘My Bitter Sweet Frankenstein Body’ in Turku. Echo Gone Wrong, 28.05.2022


Taitsõ – Vikipeedia\nTaitsõ on alev Venemaal Leningradi oblastis Gattšina rajoonis, Taitsõ linnaasunduse keskus.\n59° 40′ N, 30° 7′ E\nTaitsõ asub Peterburist 33 km kaugusel lõunas ja Gattšinast 10 km kaugusel põhjas Peterburi-Gattšina raudtee ääres.\nAsulat on esmakordselt mainitud 1499 Vadja viiendiku maksuraamatus Staištša nime all. Nimi tähendas algselt allikaid.\nTeise versiooni järgi sai asula oma nime soomekeelsest sõnast "täysi" ('täis').\nPärast 1617 läks Taitsõ Stolbovo rahu põhjal Rootsile. Rootsi koostatud Ingerimaa 1704. aasta kaardil on seda nimetatud Staitsahofi mõisaks. Hollandlase Adriaan Schoonebeeki 1705. aasta Ingerimaa kaardil nimetatakse Staisa mõisa.\nPõhjasõja ajal vallutas Peeter I kogu piirkonna Venemaale tagasi ja andis Taitsõ Puškini isa vanavanaisale Ivan Mihhailovitš Golovinile. 18. sajandi keskel kuulus Taitsõ Puškini emaisaisale Abram Hannibalile.\n1773–1787 ehitati Taitsõ veejuhe (arhitekt mäeinsener F. Bauer), mis varustas näiteks Tsarskoje Selo ja Pavlovski parke veega. Asula lähedal asuvad ka Demidovi allikad (nendest allikatest toitub tänapäeval alevi veevärk) ja krahv Grigori Orlovi järgi nimetatud Orlovi allikad, millest toitub 20. sajandil Taitsõ veejuhtme asemele rajatud Orlovi veejuhe, mida nõukogude ajal nimetati Volodari veejuhtmeks.\n1770. aasta Peterburi kubermangu kaardil mainitakse Taitskoje asulat. Alexander Wilbrechti koostatud 1792. aasta Peterburi kubermangu kaardil on see märgitud Taitsa külana. Sõjaväe peastaabi koostatud 1817. aasta Peterburi ümbruskonna topokaardil on märgitud Taitskaja mõis, mis koosnes 8 talust ja veskist.\n1770. aastatel läks Taitsõ mäetöösturi Aleksandr Grigorjevitš Demidovi omandusse. Demidov rajas Taitsõ pargi (110 ha) ja Taitsõ mõisa (1774–1775, arhitekt Ivan Jegorovitš Starov) koos suure hulga abihoonetega, millest enamik ei ole säilinud. 1838 nimetati mõisa Malotaitskajaks, see kuulus titulaarnõunikule Kvašnin-Samarinile ning seal elas 32 meest ja 30 naist. 1856 nimetati mõisa tänapäevase nimega Taitsõks, see kuulus kindralmajorile Demidovile ja seal elas 87 inimest. Seevastu 1862. aasta seisuga elas Taitsõ mõisas kõigest 15 meest ja 18 naist.\nMõisas on ajutiselt elanud sellised kultuuritegelased nagu kunstnik Semjon Štšedrin (1780. aastad, joonistas ka parki) ja helilooja Nikolai Rimski-Korsakov (1886, kirjutas siin oma III sümfoonia). Nõukogude ajal oli mõisas algul puhkekodu, seejärel oblastihaigla rehabilitatsioonikeskus (Sverdlovi-nimeline sanatoorium). 2009. aastal kuulus see inseneride ühingule.\nTaitsõs on raudteejaam.\n1915 valmis Taitsõ Aleksiuse kirik (arhitekt Ivan Ekskuzovitš, Nikolai Postnikov). Kirikuaias on Suures Isamaasõjas langenud nõukogude sõdurite ühishaud.\nTaitsõs on Lenini büst (1957, skulptor S. Ahun). Büst kadus 1990. aastatel, praegu on alles ainult postament.\nAleviks sai Taitsõ 1960. aastal.\nTaitsõs asub 54. õhukaitsekorpuse staap.\n↑ 1,0 1,1 1,2 1,3 1,4 1,5 Тайцы Leningradi oblasti kultuuripärandi sait\nPärit leheküljelt "https://et.wikipedia.org/w/index.php?title=Taitsõ&oldid=5553828"\nLehekülje viimane muutmine: 8. veebruar 2020, 21:19\nSelle lehekülje viimane muutmine: 21:19, 8. veebruar 2020.


6 juuksepikendusi, mis aitavad teil nooremaid vaadata | EE.inspinre.com\n6 juuksepikendusi, mis aitavad teil nooremaid vaadata\nVõimalused on lõputud, kui tegemist on värvimis- ja koolutajad meie juuksed. Kuigi mõned stiilid ja värvi töökohti saab vanemaks sa, teised saavad kella tagasi keerata tohutult. Pärast aastaid kestnud üks soeng või otsida, see on lihtne jänni ja saada hirmutatud teha muutusi. Isegi väike muutus võib aga saada uue usaldusväärsuse ja sind ilme ja suur!\nOleme sageli vastumeelselt muuta meie juuksed värvi või lõigata meie juuksed hirm püsiva ebaõnnestub. Kuigi seal on oht, et sa ei meeldi muutus teete, riski otsivad aastat vanem kui olete peaksid olema muutunud ohtlikumaks! Kui sa lõpuks ei meeldi teatud soeng, pea meeles, et juuksed ei kasva tagasi.\nSiin on mõned näpunäited, mida saate teha oma juukseid, et sa vaadata noorematel!\n6 samme, et otsin nooremaid\n1. Juuste tervis\nKui su juuksed on puudulik niiskust, alustada andes ise sügav ettevalmistava ravi nagu MyHoneyChild on Olive Sa Deep Conditioner. Kuiv lokid saab vaadata üsna igav ja võib tõesti lisada aastat peale oma välimust. On pesu päeva, proovige niisutav tooteid nagu Jah Kurgid Color Care Daily Makeover palsam. Veeta aega summutab need lokid!\nROHKEM: 7 päeva tervislikuma juustele\n2. Ole Vibrant!\nVärv on ülekaalukalt parim viis uuendada oma välimust ja teha sa vaatad noorem. Full värv ei ole alati vajalik, kuigi. Mõne jaoks peen tipphetki saab keerata kella tagasi kümme või rohkem aastat! Veenduge, et hoida niiskust prioriteediks pärast lisades värvi. Kasutage sulfaadivaba šampoon, mis ei kuivata juukseid ja hoida värvi otsin värske.\nROHKEM: Kuidas hoolitseda Vananemine juustele\n3. Arenda You!\nVeel üks suurepärane võimalus kella tagasi keerata on saada ajakohastatud soeng. Me kõik end mugavalt, mida me teame, aga aegunud lõigatud võiks vananeva teile. Raputada asju cut vahel lõug ja õlad. Tekstuur lokkis tüdrukud on on eelis. Oma pehme lokid, saate olla kindel, et omakorda pea!\nROHKEM: 5 Bad lokkis juustele Harjumused murda\n4. Ärge Stiff\nIsegi vapustav värvi ja suur lõigatud, kui te ei spordi õige stiili, siis võiks hoides ennast tagasi. Stiff ja super edge soeng tuleks vältida. Mõtle vana ja jäik versus noor ja pehme. Hoidke see lahti! Räpane, lokkis up-dos, pehme kuhjuvate lokid, lokkis pool-kuklid on kõik suured stiile.\nROHKEM: 4 Easy Fall Braid Soengud\n5. Kulmud on juustele Liiga\nÄrge unustada need kulmud daamid! Kui teie kulmud on liiga õhuke saate vaadata vanemate ükskõik milline on sinu soeng või juuksevärv. Kulmud ei tohiks olla liiga kohev kas. Noh hooldatud kulmud saab teha suur erinevus. Ka siis, kui juuste värvimist veenduda värvi oma kulmud veidi sobitada endale juuste värv.\nROHKEM: Kuidas taltsutada Curly Kulmud\n6. Lihtne osa\nSwitching oma osa küljelt küljele võiks teile erinevaid sa ei teadnud kunagi. Proovi sügav osa või madalas üks muuta asju.\nJärgi neid nõuandeid ja sa saad ka oma viis noorema välimusega päeva!\nROHKEM: Muuda Juuste osa\nMilline neist 5-st looduslikest juustest on teie oled?\nBlorange, suurim juuste värvide suundumus 2019. aastal (siiani)\nLooduslikud juuksed halo Braid


Rehv Zeetex HP4000 4S | Autorehv - RehviLiider.ee\nRehv Zeetex HP4000 4S on Rehviliider.ee-i laos olemas. Erakordsed hinnad! Ostke oma margi Zeetex rehvid meie saidilt soodsamalt. Kohaletoimetamine tasuta ja kiiresti. Turvaline maksmine.\nEt anda tagasisidet selle toote kohta Zeetex HP4000 4S, peate te sisse logima ning klikkima siia. Teavitame teid, et saidile jäetud arvamused läbivad kontrollprotseduuri. Arvamused on ära toodud ainult kronoloogilises järjekorras.


Mõõda seda mida on tarvis juhtida – Juhtimisinfo\nJuhtimisinfo 23. jaan. 2014 Ärianalüütika, Juhtimisinfo, Varia\nMistahes valdkonnas tegutseva ettevõtte kõige kriitilisem edutegur on äriprotsesside ja juhtimise kvaliteet. Viimased tulenevad suuresti informatsiooni kvaliteedist, mis on igapäevaste juhtimisotsuste vastuvõtmiseks käepärast. Kui kvaliteetne on Teie ettevõtte informatsioon – kas Teie mõõdate neid faktoreid, mida on tarvis juhtida? Artiklis keskendume näitajate sisule – millised on need näitajad, mis aitavad kulusid minimeerida ja tulusid kasvatada.\nTulemuslikkust iseloomustavate näitajate juures on oluline mõelda süsteemselt. Iga näitaja tuleneb mitmest teisest näitajast. Näiteks, paljudes tootmisettevõtetes jälgitakse brutokasumi näitajat, kuid probleem seisneb selles, et brutokasumit ennast on väga raske otseselt juhtida. Lihtsustatult kujuneb brutokasum toodete müügist saadud tulude ja tootmisega seotud kulude vahena. Seega, selleks, et mõjutada brutokasumit on tarvis mõjutada tulusid ja tootmisega seotud kulusid.\nViimased on omakorda tuletised paljudest teistest faktorist. Siinkohal jõuamegi näitajateni, mida on võimalik igapäevaselt mõjutada ja juhtida. Need on näitajad, mis võimaldavad tootmist optimeerida ning seeläbi minimeerida kulusid või teenida suuremat tulu.\nTootmisettevõtte puhul saab üldistatult välja tuua laovarude ning tootmisega seotud näitajad.\n– milline on konkreetsete materjalide vajadus järgmisel ja ülejärgmisel nädalal;\n– millised laovarusid on vaja kohe juurde tellida, et need jõuaksid õigel ajal kohale;\n– kui suur osa laopinnast on hetkel hõivatud;\n– milline on materjalide tarnekiirus erinevate materjalide lõikes;\n– millised tarnijad hilinevad tarnetega, millised tarnijad on täpsed;\n– kuidas on muutunud materjalide ühikuhind ajas;\n– millised materjalid lähenevad realiseerimisajalõpule;\n– milline on potentsiaalne tootmiskogus olemasolevate varude juures;\n– milliseid tooteid peab sellel nädalal või tänasel päeval tootma ja millises järjekorras;\n– millised on hälbed normeeritud ja keskmisest tootmise tsükliajast;\n– millises tootmisfaasis on hälbed tekkinud;\n– kui palju ja milliseid tooteid on tarvis juurde toota, et rahuldada järgmise nädala nõudlus;\n– kui suur on tootmise omahind;\n– kui suur osa on tootmisvõimsusest kasutatud;\n– millised on potentsiaalselt hiljaks jäävad tootmistellimused;\nNeed on vaid mõned võimalikest näitajatest, mis aitavad igapäevaselt tootmist efektiivsemalt juhtida. Tõsi, selliste näitajatega käivad enamasti kaasas keerulised ja mahukad andmehulgad, mille analüüsimine on ajamahukas protsess. Seetõttu on mõistlik kasutusele võtta juhtimistöölaud, mis teeb andmetöötluse Teie eest. Andmed erinevatest allikates kogutakse kokku ja Teie ettevõtte jaoks oluline informatsioon kuvatakse lihtsal kujul.\nJuhtimistöölaud võimaldab mõõta kõiki neid olulisi aspekte, mis aitavad tegevusi juhtida. Juhtimisotsuste vastuvõtmiseks vajalik informatsioon on alati üle internetivõrgu kättesaadav, terviklikul ja kergestihaarataval moel. Juhtimistöölaud on suurepärane töövahend mistahes ärivaldkonnas – see aitab paremaid juhtimisotsuseid vastu võtta kõikidel juhtimistasanditel.\nJuhtimistöölauaga mõõdad seda, mida on tarvis juhtida, minimeerid määramatust tuleviku ees ning omad alati suurepärast ülevaadet, mis ja millepärast on juhtunud.\nVaata lähemalt ettevõtte kohta nende kodulehelt.\nEFTA Juhtimissüsteemide arendusjuht


PÖFF 2019: Tuhk ja tolm | Kino Sõprus\nPÖFF 2019: Tuhk ja tolm\nHae-su (An So-yo), habras noor tehases töötav neiu on alatasa tolmuga kaetud. Tundub, et tal on kodus mingi probleem, ja tüdruk lahendab seda üsna salapärasel moel. Tema ema on surnud ja tüdruk jookseb ärevalt ringi, soovides hoida matuseid salajas ja olles ilmselgelt stressis. Vaatajale jagatakse kummalisi vihjeid, mis tekitavad uudishimu: mis on Hae-su kahtlase käitumise tegelikuks põhjuseks?\nVastamata küsimused ja rahutuks tegevad tunded jäävad õhku rippuma selles imekauni pildikeelega, aeglases tempos kulgevas ja üllatavalt tugevas mängufilmis, mis on Korea filmitegija Park Hee-kwoni režissööridebüüt.\nTänu rabavalt otsekohesele operaatoritööle on Parki enesekindel misanstseen ühtaegu lihtne ja samas keeruline. Vähe sõnu, minimaalsed dialoogid ja tegevustik, mida isegi režissöör ei vaevu selgitama, puudutavad publiku tundeid. An So-yo võimas ja salapäraselt intensiivne lavastus tekitab segadust ja küsimusi: mis tegelikult juhtus, kuidas see juhtus ja milline on peategelase edasine saatus.\nQ&A külalised: Park Hee-Kwon, Ko Doo Hyun, Lee Woo Jin


Uudised – SA Narva-Jõesuu Hooldekodu\nAugustis valmib meil osakond dementsussündroomiga isikutele. Osakonnas on 12 voodikohta ühe- ja kahekohalistes tubades, söögi- ja puhketuba ning hügieeniruumid. Projekt valmis EAS-i Regionaalsete investeeringute programmi toel, ehitustööd teostas AS Vant.4. augustil külastasid meie hooldekodu Torma valla esindajad Jõgevamaalt. Tutvuti meie päevakeskuse, hooldusteenuste ja töökorraldusega.11.-17. augustil korraldame juba neljandat korda hooldekodu hoovis suures telgis tsirkuselaagri oma elanikele. Ootame kõiki 16. augustil kell 19:00 tasuta tsirkuseetendusele.\n22. juulil korraldasime oma hoovil juba traditsiooniks kujunenud „Võrdsete võimaluste päeva“. Selle ürituse eesmärgiks on näidata kõigile külalistele, mida meie elanikud oskavad ja suudavad ning pakkuda kõigile osalejatele mõnusat ajaveetmist. Päevakeskuse töötajad koos meie elanikega õpetasid huvilistele mitmeid käsitöötehnikaid, aega sai veeta täpsust ja osavust nõudvate mängudega ning meelelahutust pakkus meie ansambel „Šlaager“. Saiakesi ja teed pakkus Veera Putan. Täname kõiki külalisi meie kodulinnast, Sinimäe ja Sillamäe kodudest, ja päevakeskusest „Sügis“.\nJuuli – august 2015\n27.07 – 2.08 korraldame juba kolmandat aastat järjest tsirkuselaagrit, milles osalevad terapeutide eestvedamisel meie kliendid ja töötajad. 2013 jaanuaris toimus esimene kahepäevane tsirkuselaager tubastes tingimustes, mida juhendas tegevusterapeut Ain Klaassen. 2014 augustis korraldasime 7-päevase, kahe etendusega päädinud tsirkuselaagri hooldekodu õuel suures tsirkusetelgis, kus juhendajateks olid tsirkusepered Saksamaalt ja Eestist. Sellel aastal juhendavad meid tsirkusepere Saksamaalt „Circus Bombastico“ ning Eestis tsirkuseteraapiat edendavad tegevusterapeut Ain Klaassen ja tantsuterapeut Helena Ehrenbush.\nTsirkusenädal tagab kõigile osalejatele väljumise tavarutiinist ja pakub võimalusi ennast ja kaaslasi paremini tundma õppida ning oma võimeid ja oskusi proovile panna. Laagris õpitakse tsirkusetrikke ja –nalju. Nädala lõpuks on igast osalejast saanud tõeline tsirkuseartist ja kõigist kokku üks vahva tsirkusetrupp. Laagri lõpetame kahe tsirkuseetendusega, kuhu on oodatud kõik – nii suured kui väikesed. Kindlasti saab kõigil lõbus olema.\nReedel, 31. juuli pärastlõunal korraldame hooldekodu peatrepil ja territooriumil „Võrdsete Võimaluste Päeva“ (vihma korral sisehoovis tsirkusetelgis). Päeva eesmärgiks on näidata kõigile huvilistele, millega meie kliendid tegelevad ning mida oskavad.\nKell 14:00 – 16:00\nlõbusad mängud ja võistlused\nhooldekodu ansambli „Šlaager“ kontsert\nKell 16:00 – 17:00 tsirkuseetenduse peaproov (hooldekodu elanikele ja Võrdsete Võimaluste Päeva külalistele)\nKell 19:00 – 20:00 tsirkuseetendus (tasuta sissepääs kõigile)\nKell 14:00 – 15:00 tsirkuseetendus (tasuta sissepääs kõigile)\nÜritusi aitavad korraldada: Narva-Jõesuu Linnavalitsus, MTÜ Meie Pagar\nTsirkuselaagri korraldamist toetab Hasartmängumaksu Nõukogu.\nmärtsil külastasid hooldekodu meie head soomlastest sõbrad ja abilised Kari Roine Espoo linnast Soomest ja Antti-Pekka Mustonen Tallinnast. Soomlased tõid meie klientidele käsitöömaterjale, liikumisabivahendeid, voodipesu, hooldus- ja hügieenitarbeid.\nVeebruaris olid Narva-Jõesuu Hooldekodus praktikal hollandi üliõpilased.\nJuba üheksa aastat kestab Narva-Jõesuu Hooldekodul koostöö Hollandi Mondriaani Ametikõrgkooliga. Nimelt käivad pea igal aastal sellest koolist meie hooldekodusse praktikale sotsiaalhoolduse erialade tudengid. Grupi suuruseks on 5-6 tudengit. Praktikantidega on alati kaasas nende õppejõud ja juhendaja Merion Tameling ja tõlk Monika Salumaa, kes tunnevad ennast siin pärast seitset korda juba nagu omas kodus. Viimastel aastatel tullakse Hollandist Erasmus+ programmi toel, kusjuures praktikandid ise peavad osaliselt tasuma oma reisikulud. Välispraktikale Eestisse valitakse tudengid kooli poolt konkursiga. Alati on soovijaid enam kui grupis kohti.\nHollandi tudengid peavad praktikat Eestis endale oluliseks proovikiviks, sest neil tuleb õpitud teadmisi ja oma võimeid kasutada uues, harjumuspärasest täiesti erinevas keskkonnas. Praktika ülesanded saavad tudengid hooldekodult. Kahenädalase praktika lõpuks peab iga praktikant esitlema oma töö tulemusi juhendajale ja hooldekodu töötajatele. Seekordne esitlus toimus hooldekodu saalis 12. veebruaril. Olukorda komplitseerib küll tõsiasi, et praktikantide suhtluskeeleks on inglise keel, kuid tegelikkus on näidanud, et keel pole tähtsaim kommunikatsiooni vahend ning tulemuslikku infovahetust keelebarjäär oluliselt ei takista.\nPraktikandid on tegelenud meil peamiselt vaimupuude ja autismi, vähem psüühikahaiguse diagnoosiga klientidega. Peamisteks praktika eesmärkideks on leida konkreetsele kliendile sobivaid mõtestatud tegevusi, kujundada kliendi elukeskkond talle arusaadavamaks, pakkuda meie töötajatele välja klientide igapäevategevuste toetamiseks uusi ideid, lähenemisviise ja töövõtteid. Oleme tänu praktikantidele avastanud palju uut ja juurutanud alternatiivse kommunikatsiooni meetodeid oma hooldekodus. Loodame, et koostöö Mondriaani Ametikõrgkooliga jätkub veel kaua.\nSuur tänu Narva-Jõesuu Linnavalitsusele, kes tulles vastu, rentisid meile transpordivahendi koos juhiga praktikantide Tallinnast siia sõidutamiseks ning tagasi viimiseks.\n15.08.2013 ekskursioon piisonifarmi.\n7.08.2013 korraldame hooldekodus AVATUD USTE PÄEVA.\nKavas: meisterdamise töötuba, hooldekodu tutvustav ekskursioon, hooldekodu ansambli „Šlaager“ kontsert, külalisesineja „Moskva-Odessa Band“. Võimalus osta hooldekodu elanike valmistatud käsitöid, avatud näitus.\nOotame külla kõiki sõpru ja huvilisi.\nProjektiga „SA Narva-Jõesuu Hooldekodu tuleohutuse tagamine“\n1) paigaldati hoonesse 10 tuletõkkeust, eraldades trepikojad ja elektrikilbiruumi omaette tuletõkketsoonideks;\n2) paigaldati kogu hoonele piksekaitse.\nPeatöövõtja oli AS Vant. Projekti rahastab Regionaalsete investeeringutoetuste andmise programm.\n18.07.2013 toimub SA Narva-Jõesuu Hooldekodu eestvedamisel Heledas pargis „Võrdsete võimaluste päev“. Kavas: ratastoolidel vigursõit, sportlikud mängud, hooldekodu ansambli „Šlaager“ kontsert, käsitöötoodete müük.\nOsalevad: SA Narva-Jõesuu Hooldekodu, Narva MTÜ Laste Päevakeskus Lad, Sinimäe kodu, SA Tartu Vaimse Tervise Hooldekeskus, Narva Hooldekodu, Narva Invaspordiklubi Ordo.\nToetab Narva-Jõesuu Linnavalitsus.\nValmis hooldekodu ventilatsioonisüsteemi soojussõlm\nHooldekodu ventilatsioonisüsteemile ehitati kaasaegne ja energiasäästlik soojussõlm, mis töötab hoone küttesüsteemist saadavat soojusenergiat kasutades. Projekti käigus kaasajastati ka olemasolevaid ventilatsiooniagregaate ning ühendati need uue soojussõlmega. Projekti tulemuseks on elektrienergia kokkuhoid ning ventilatsioonisüsteemi efektiivne ja energiasäästlik toimimine.\nSoojussõlme projekteerija: OÜ Skat-Keskus\nEhitaja: OÜ Irmari\nMaksumus: 24 040 EUR, sh toetus 20 476,50 EUR, omafinantseering 3613,50 EUR.\nToetaja: EAS regionaalsete investeeringute programm.


EUROPA - Saksamaa ELis\nEelarve ja rahastamine\nELi rahastatud projektid Saksamaal\nSaksamaa territoorium ulatub Põhjamerest ja Läänemerest põhjas kuni Alpideni lõunas. Saksamaa on suurima rahvaarvuga ELi liikmesriik. Saksamaa piirneb põhjas Taaniga, idas Poola ja Tšehhi Vabariigiga, lõunas Austria ja Šveitsiga, edelas Prantsusmaa ja Luksemburgiga ning loodes Belgia ja Madalmaadega. Saksamaa majanduse kõige olulisemad sektorid olid 2014. aastal tööstus (25,9 %), avalik haldus, riigikaitse, haridus, tervishoid ja sotsiaalhoolekanne (18,2 %), hulgi- ja jaekaubandus, transport, majutus ja toitlustus (15,5 %).\nSaksamaa peamised ekspordipartnerid on Prantsusmaa, Ameerika Ühendriigid ja Ühendkuningriik ning peamised impordipartnerid on Madalmaad, Prantsusmaa ja Hiina.\nPindala: 357 376 km2\nRahvaarv: 81 197 537 (2015)\nRahvaarvu osakaal (%) kogu ELi rahvaarvust: 16 % (2015)\nSisemajanduse koguprodukt (SKP): 3,026 triljonit EUR (2015)\nELi ametlik(ud) keel(ed): saksa keel\nPoliitiline süsteem: parlamentaarne liitvabariik\nELi liikmesriik alates: 1. jaanuar 1958\nKohti Euroopa Parlamendis: 96\nRahaühik: Euro. Euroala liige alates 1. jaanuarist 1999\nSchengeni ala liige? Jah, Saksamaa on Schengeni ala liige alates 26. märts 1995\nEuroopa Liidu Nõukogu eesistuja: Saksamaa on olnud ajavahemikus 1958–2007 Euroopa Liidu Nõukogu eesistujaks 11 korral.\nFaktid ja arvandmed Saksamaa kohta seoses teiste ELi liikmesriikidega\nSaksamaa statistikas Saksamaa valitsus Saksamaa ELis\nSaksamaalt on Euroopa Parlamenti valitud 96 liiget. Vaadake, kes need parlamendiliikmed on.\nEuroopa Parlamendi infobüroo Saksamaal\nLiikmesriikide ministrid kohtuvad regulaarselt Euroopa Liidu Nõukogus, et võtta vastu ELi õigusakte ja kooskõlastada poliitikat. Nõukogu istungitel osalevad Saksamaa valitsuse esindajad sõltuvalt käsitletavast poliitikavaldkonnast.\nEuroopa Liidu Nõukogu eesistuja\nEuroopa Liidu Nõukogul ei ole alalist juhti (nagu näiteks president Euroopa Komisjonil ja Euroopa Parlamendil). Nõukogu tööd juhib riik, kes on parajasti ELi Nõukogu eesistujariigiks. Viimane vahetub iga kuue kuu järel.\nKuue kuu jooksul juhivad asjaomase riigi valitsuse ministrid nõukogu istungeid ning aitavad määrata nende päevakorra kõigis poliitikavaldkondades ning edendada dialoogi teiste ELi institutsioonidega.\nSaksamaa eesistumise perioodid:\nJuuli – detsember 1958 Juuli – detsember 1961 Juuli – detsember 1964 Juuli – detsember 1967 Juuli – detsember 1970 Jaanuar – juuni 1974 Juuli – detsember 1978 Jaanuar – juuni 1983 Jaanuar – juuni 1988 Juuli – detsember 1994 Jaanuar – juuni 2007\nTäiendavalt Euroopa Liidu Nõukogu praeguse eesistuja Deutsch (de)\nSaksamaa poolt määratud Euroopa Komisjoni volinik on Günther Oettinger , kelle vastutusalaks on digitaalmajandus ja -ühiskond.\nKomisjonil on igas ELi liikmesriigis kohalik büroo, mida nimetatakse esinduseks.\nEuroopa Komisjoni esindus Saksamaal\nSaksamaal on Euroopa Majandus- ja Sotsiaalkomitees 30 esindajat . Selle nõuandva organiga, mis esindab tööandjaid, töötajaid ja muid huvirühmi, konsulteeritakse seoses õigusaktide ettepanekutega, et saada paremini aru, kuidas tuleks muuta töö- ja sotsiaalalast olukorda liikmesriikides.\nSaksamaal on Regioonide Komitees 24 esindajat . Regioonide Komitee on piirkondlike ja kohalike esindajate kogu ELi tasandil. Selle nõuandva organiga konsulteeritakse seoses õigusaktide ettepanekutega, et tagada kõnealustes õigusaktides kõigi ELi piirkondade seisukohtade arvestamine.\nAlaline esindus Euroopa Liidu juures\nSaksamaa suhtleb ELi institutsioonidega ka läbi oma Brüsselis asuva alalise esinduse. Selle ELi juures asuva Saksamaa nn saatkonna peamine ülesanne on tagada riigi huvide ja poliitika võimalikult tõhus järgimine ELis.\nKui palju Saksamaa rahaliselt panustab ning ise saab?\nLiikmesriikide rahaline panus ELi eelarvesse jagatakse õiglaselt, vastavalt vahendite olemasolule. Mida suurem on riigi majandus, seda rohkem ta maksab – ja vastupidi. ELi eelarve eesmärk ei ole jagada ümber rikkust, vaid pigem keskenduda tervikuna kõigi eurooplaste vajadustele. Saksamaa rahaliste vahendite jaotus ELis 2014. aastal: ELi kogukulud Saksamaal – 11,484 miljardit EUR\nELi kogukulude osakaal Saksamaa kogurahvatulust – 0,39 %\nSaksamaa kogupanus ELi eelarvesse – 25,816 miljardit EUR\nSaksamaa poolt ELi eelarvesse tehtava panuse osakaal tema kogurahvatulust – 0,87 % Täiendavad arvandmed ELi eelarvest, tuludest ja kuludest:\nELi eelarve Saksamaal Raha ja EL\nELi kulud ja tulud ELi rahastatud projektid Saksamaal\nRahalised vahendid, mida Saksamaa maksab ELi eelarvesse, aitavad rahastada programme ja projekte kõigis ELi liikmesriikides sellistes valdkondades nagu teedeehitus, teadustöötajate toetamine ja keskkonnakaitse.\nLisateave selle kohta, kuidas Saksamaa ELi-poolsest rahastamisest kasu saab .\nEuroopa tööalase liikuvuse portaal EURES ELi kodanike õigused reisimisel Euroopas\nElu ja ettevõtlus ELis\nFakte lastele Saksamaa kohta\nTeave turistidele – Saksamaa Teatage probleemist või andke tagasisidet lehekülje kohta\nViimati muudetud: 01/07/2016